# Carme Farré i Ors

Carme Farré i Ors (Barcelona, 23 de juliol del 1900 – Buenos Aires, 1985) va ser una guitarrista, compositora i professora de música catalana que s'establí a l'Argentina.

## Biografia

Fou filla d'Anna Ors i Busquets, natural de Corbera, i de Josep Farré i Pallarès, de Castelló de la Plana. Carme va rebre classes de guitarra de Lleó Farré, alumne de Francesc Tàrrega del qual la seva família tenia una botiga on passaren els millors instrumentistes barcelonins o de pas per Barcelona. Carme Farré decidí fer-se guitarrista, i es casà amb un intèrpret de guitarra, Domènec Prat, a Barcelona, el 1919.
Carme Farré i el seu home s'establiren definitivament a Buenos Aires l'any 1923, i fundaren l'"Academia de Guitarra Prat", que arribaria a ser centre d'ensenyament de l'instrument més prestigiós del país en aquella època. En el centre es difonien els conceptes pedagògics del manual Escuela Moderna de la Guitarra de Francesc Tàrrega, i permeteren el matrimoni de formar alguns dels concertistes més famosos de l'Argentina de la seva època, dones especialment. La Carme seguia ensenyant als 66 anys.
Farré compongué diverses peces, de caràcter espanyol o argentí, que publicà l'"Antigua Casa Núñez" de Buenos Aires entre el 1926 i el 1933. Les firmà Carmen F. de Prat o Carmen Farré de Prat.

## Obres

* Cantos argentinos (Estilo), Op. 1, per a guitarra
* El gato santiagueño, Op. 2, per a guitarra
* Pinina, Op. 3, per a guitarra, dedicada a la seva filla Azucena; tingué una altra filla, Blanca (Partitura Arxivat 2009-11-22 a Wayback Machine.)
* Martita, Andante Cantabile, Op. 4, per a guitarra
* Billiken, vals, Op. 5, per a guitarra (Partitura 1 Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. Partitura 2)
* Souvenir d'una melodía, Op. 6, per a guitarra
* Los Guachindangos, guajiras, Op. 7, per a veu i guitarra
* Jota aragonesa, Op. 8, per a veu i guitarra

## Notes i referències

* ↑ «Carmen Farré de Prat» (en castellà). Mujer y guitarra española, 03-06-2009. [Consulta: 24 maig 2020].
* ↑ Registre de naixements de l'Ajuntament de Barcelona, any 1900, número de registre 7111. La inscripció indica el segon cognom com a Hors.
* ↑ Un fill carnal de Lleó Farré fou el violinista Rafael Farré i Lladós (? - Chalons, 1929) (Notícia necrològica). El germanastre d'aquest, Joan Cardona i Lladós, va ser un pintor d'anomenada. Cap d'aquests Farré fou família de Carme Farré i Ors.
* ↑ Lleó Farré i Duró (Isona, 7.6.1867 – Barcelona, 31.1.1932) va ser un home que es va fer ell mateix. Deixà el seu poble i l'ofici de pastor, per anar a Barcelona a treballar a una vaqueria. Amb el temps es casà amb la mestressa i posteriorment posà una taverna. Aprengué guitarra i va fer algunes actuacions públiques. Anècdotes sobre la seva sensibilitat musical es poden consultar a l'article d'Arturo Llopis La guitarra entre nosotros, a La Vanguardia del 19.5.63 pàgina 43 «Enllaç». Arxivat de l'original el 2008-05-10. [Consulta: 10 juliol 2009].. Hi ha un dibuix de Ricard Opisso que retrata en Tàrrega al costat del seu admirador Farré «PDF». Arxivat de l'original el 2010-03-25. [Consulta: 10 juliol 2009].. Emili Pujol dedicà l'obra Guajira gitana a Farré.
* ↑ «Domingo Prat, a la plana "guitarras.web» (en espanyol). [Consulta: 1r març 2014].
* ↑ «Anècdotes biogràfiques» (en espanyol). [Consulta: 1r març 2014].

## Enllaços externs

* Resum biogràfic (castellà)
* Fotografia Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.