OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Knodus moenkhausii

Knodus moenkhausii és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,5 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica, a les conques dels rius Paraguai i Amazones.

## Referències

* ↑ Eigenmann C. H. 1911. Descriptions of two new tetragonopterid fishes in the British Museum. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 8) v. 7 (núm. 38). 215-216.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Knodus moenkhausii». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Ortega, H. i R.P. Vari 1986. Annotated checklist of the freshwater fishes of Peru. Smithson. Contrib. Zool. (437):1-25.

## Bibliografia

* Ceneviva-Bastos, M. i L. Casatti 2007. Oportunismo alimentar de Knodus moenkhausii (Teleostei, Characidae): uma espécie abundante em riachos do noroeste do Estado de São Paulo, Brasil Iheringia, Sér. Zool., Porto Alegre, 97(1):7-15.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Lucena, C.A.S. i N.A. Menezes 2003. Subfamily Characinae (Characins, tetras). p. 200-208. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Kolín

Kolín és una ciutat de Txèquia, a Bohèmia, situada a l'esquerra del riu Elba, amb estació de ferrocarril amb diverses unions ferroviaris.Posseeix una església gòtica del segle xiv, dedicada a Sant Bartomeu; una altra de protestant, i alguns bons edificis públics. Indústries de sucre, productes químics, maquinària i altres. A la seva rodalia es lliurà el 18 de juny de 1757 una famosa batalla entre 33.000 prussians a les ordes de Frederic II en persona i 54.000 austríacs i saxons comandats per von Daun. En un principi portaven avantatja els prussians; però l'incompliment de les ordres de Frederic II, unit al talent de von Daun, donà la victòria als austríacs, els quals tingueren tan sols 8.000 baixes per 14.000 dels seus adversaris, els quals perderen, a més, 29 banderes i 43 canons. La conseqüència d'aquesta batalla fou l'aixecament del setge de Praga i l'evacuació de Bohèmia pels prussians.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, Volum núm. 28, 2a part, pàg. 3494, ISBN 84-239-4582-0.
# Kostiantín Mikolàiovitx Mikhàilov

Kostiantín Mikolàiovitx Mikhàilov (Krolevets, 29 de desembre de 1882 - Kíiv, 3 d'abril de 1961), ucraïnès: Костянти́н Микола́йович Миха́йлов fou un pianista soviètic ucraïnès, professor de música, treballador d'art honrat de la SSR ucraïnesa (des de 1945). Pare de l'artista Konstantin Mikhailov.

## Biografia

Nascut el 17 (29) de desembre de 1882 a la ciutat de Krolevets. El 1907 es va graduar a l'Escola de Música de Kíiv (classe de piano amb Vladímir Pukhalski), el 1913 (com a estudiant extern) - del Conservatori de Petersburg. Des del 1907 va fer classes a l'Escola de Música de Kíiv. Va ser un dels organitzadors del conservatori de Kiiv (1913), on va impartir classes (amb el temps de la seva fundació el 1917, professor el 1922 - 1926 - director). 1913 - 1921 fou ajudant i secretari del Consell Artístic del Conservatori. El 1918 -1922 - Subdirector de treballs acadèmics i científics del Conservatori. El 1920 era pianista de l'Exèrcit Roig. El 1920 - 1921 va encapçalar la junta de l'Òpera de l'Estat de Kíiv. El 1923 fou sots-director de la Societat Filharmònica Estatal de Kíiv.
Des de 1927, vice-rector de l'Institut de Música i Drama de Lysenko. Des del 1932 -Cap del piano, el 1934-1941 i el 1943 - 1953 Vice-rector del Conservatori de Kíiv. El 1941 - 1942 fou sots-director del conservatori de Tashkent, en el qual va organitzar un estudi d'òpera (el seu director el 1942), el 1943 director del conservatori de Sverdlovsk. Entre els seus estudiants: V. M. Vronskaya, P. Otkup, Weintraub, E. Ya. Gurevich, V. M. Dubova-Sergeeva, M. G. Bogomaz, I. Z. Zetel, M. Polyak, V. V. Sechkin, J. Yu. Kolodub, A. G. Kostyuk, I. B. Blinova. Per iniciativa de K. M. Mikhailov, es van obrir departaments infantils als conservatoris (1920-1922), el departament d'educació social, sobre la base del qual es va crear la facultat de música i pedagogia (1923). Fou un dels organitzadors de l'Escola especial de música de Kíiv (1934).
Membre de la CPSU (b) des de 1949. Autor d'articles i ressenyes. Se li va concedir l'Ordre de Lenin i altres ordres. Va morir el 3 d'abril de 1961. Va ser enterrat a Kíiv al cementiri de Baikovo.

## Referències

* ↑ ISTORIA (ucraïnès). De. lloc de NMAU. Data del tractament 10 d'octubre de 2017.

## Bibliografia

* Malozomova O. I., Yuvilei K. N. Mikhailova. (Notes fins al 75è aniversari del naixement del 50è aniversari de la pedagogia musical i de la interpretació comunitària), "Música soviètica", Moscou: Edició de la música estatal, 1958, núm. 9, p. 157. Rus.
* (Obituari), "Música soviètica", Moscou: Edició de la música estatal, 1961, núm. 8, p. 160. Rus.
* Steinpress B.S., Diccionari musical enciclopèdic, Moscou: Enciclopèdia soviètica, 1966. Rus.
* Enciclopèdia musical: [en 6 volums] /cap. ed. Yu.V Keldysh. M.: Enciclopèdia soviètica: compositor soviètic, 1973-1982. - (Enciclopèdies. Diccionaris. Llibres de referència). Rus
* Roshchina TO, Mikhailov Kostyantin Mikolayovich // Butlletí de ciències de l'Acadèmia Musical Nacional d'Ucraïna anomenat P.I. Txaikovski. К.: Type-in NMAU, 2013. - VIP. 101. - S. 443-444.
# Schistura shadiwalensis

Schistura shadiwalensis és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba al Pakistan.

## Referències

* ↑ McClelland J. 1838. Observations on six new species of Cyprinidae, with an outline of a new classification of the family. J. Asiatic Soc. Bengal v. 7 (for Nov. 1838). 941-948.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Banarescu, P. i T. T. Nalbant 1995: A generical classification of Nemacheilinae with description of two new genera (Teleostei: Cypriniformes: Cobitidae). Travaux du Museum d'Histoire Naturelle "Grigore Antipa" v. 35: 429-495.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Jayaram, K. C. 1981: The freshwater fishes of India, el Pakistan, Bangladesh, Burma and Sri Lanka--a handbook: i-xxii + 1-475, Pls. 1-13. Zoological Survey of India.
* Jayaram, K.C. 1999 The freshwater fishes of the Indian region. Narendra Publishing House, Delhi - 110006, Índia. 551 p.
* Kottelat, M. «Zoogeography of the fishes from Indochinese Inland waters with an annotated check-list» (PDF) (en anglès). Bulletin Zoölogisch Museum, Universiteit van Amsterdam, 12, 1, 1989, pàg. 1-55.
* Kottelat, M. 1990: Indochinese nemacheilines. A revision of nemacheiline loaches (Pisces: Cypriniformes) of Thailand, Burma, Laos, Cambodia and southern Vietnam: 1-262. Verlag Dr. Friedrich Pfeil, Múnic, Alemanya.
* Kottelat, M. 2000. Diagnoses of a new genus and 64 new species of fishes from Laos (Teleostei: Cyprinidae, Balitoridae, Bagridae, Syngnathidae, Chaudhuriidae and Tetraodontidae). J. South Asian Nat. Hist. v. 5 (núm. 1): 37-82.
* Menon, A. G. K. 1987: The fauna of India and the adjacent countries. Pisces. Vol. IV.: i-x + 1-259, Pls. 1-16. Teleostei - Cobitoidea. Part 1. Homalopteridae. Zoological Survey of India.
* Mirza, M. R., T. T. Nalbant & P. M. Banarescu. 1981. A review of the genus Schistura in Pakistan with description of new species and subspecies (Pisces, Cobitidae, Noemacheilinae). Bijdr. Dierkd. v. 51 (núm. 1): 105-130.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pseudoscopelus odontoglossum

Pseudoscopelus odontoglossum és una espècie de peix de la família dels quiasmodòntids i de l'ordre dels perciformes.

## Etimologia

Pseudoscopelus prové dels mots grecs pseudes (fals) i skopelos (un peix llanterna), mentre que odontoglossum deriva dels mots també grecs odont- (dent) i glosso (llengua) en referència a la presència de dents ben desenvolupades en els ossos de la llengua.

## Descripció

El cos, allargat, fa 7 cm de llargària màxima. 21-24 radis tous a les dues aletes dorsal i 21-24 a l'anal. 12-13 radis tous a les aletes pectorals i 1 espina i 5 radis tous a les pelvianes. 37 vèrtebres (de les quals, 18 són preanals). Línia lateral no interrompuda.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix marí i batipelàgic (entre 325 i 2.700 m de fondària), el qual viu a la placa del Pacífic entre 28°N-24°S i 154°W-139°E.

## Observacions

És inofensiu per als humans i el seu índex de vulnerabilitat és baix (10 de 100).

## Referències

* ↑ Lütken C. F., 1892. Spolia Atlantica. Scopelini Musei zoologici Universitatis Hauniensis. Bidrag til Kundskab om det aabne Havs Laxesild eller Scopeliner. Med et tillaeg om en anden pelagisk fiskeslaegt. Dansk. Vid. Selsk. Skr. (Ser. 6). Vol. 7 (núm. 6). 221-297.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Melo, M. R. S., 2010. A revision of the genus Pseudoscopelus (Lütken) (Chiasmodontidae: Acanthomorphata) with descriptions of three new species. Zootaxa, 2710: 1-78.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Romero, P., 2002. An etymological dictionary of taxonomy. Madrid (Espanya).
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Cheung, W. W. L., T. J. Pitcher i D. Pauly, 2005. A fuzzy logic expert system to estimate intrinsic extinction vulnerabilities of marine fishes to fishing. Biol. Conserv. 124:97-111.

## Enllaços externs

* AQUATAB (txec)
# Districte de Lo Puèi de Velai

El Districte de Lo Puèi de Velai és un dels tres districtes del departament francès de l'Alt Loira, a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. Té 16 cantons i 102 municipis. El cap del districte és la prefectura de Lo Puèi de Velai.

## Cantons

cantó d'Alègre - cantó de Caires - cantó de Crapona - cantó de Fai de Linhon - cantó de Lodes - cantó de Lo Monestier de Gaselha - cantó de Pradèlas - cantó de Lo Puèi de Velai Est - cantó de Lo Puèi de Velai Nord - cantó de Lo Puèi de Velai Oest - cantó de Lo Puèi de Velai Sud-Est - cantó de Lo Puèi de Velai Sud-Oest - cantó de Sant Julian-Chaptuèlh - cantó de Sant Paulian - cantó de Solanhac - cantó de Vorèi

## Vegeu també

* Cantons de l'Alt Loira
# Povoação

Povoação és un municipi de les Açores (Portugal), a l'illa São Miguel. Se sotsdivideix en sis parròquies:
* Água Retorta
* Faial da Terra
* Furnas
* Nossa Senhora dos Remédios
* Povoação
* Ribeira Quente
Població del municipi de Povoação (1849 – 2004) :
| 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 10.558 | 11.087 | 12.318 | 15.064 | 8.458 | 7.323 | 6.726 | 6.696 |
# Schistura sharavathiensis

Schistura sharavathiensis és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la conca del riu Sharavathi (els Ghats Occidentals, Karnataka, l'Índia).

## Amenaces

La seua principal amenaça és l'agricultura de plantació, la qual fa ús de pesticides i genera sedimentació.

## Referències

* ↑ McClelland J., 1838. Observations on six new species of Cyprinidae, with an outline of a new classification of the family. J. Asiatic Soc. Bengal v. 7 (for Nov. 1838). 941-948.
* 1 2 Sreekantha, (sense inicial), K. V. Gururaja, K. Remadevi, T. J. Indra & T. V. Ramachandra, 2006. Two new species of the genus Schistura McClelland (Cypriniformes: Balitoridae) from western Ghats, India. Zoos' Print J. v. 21 (núm. 4): 2211-2216.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 UICN (anglès)

## Enllaços externs

* AQUATAB (txec)
# Sărăturile și Ocna Veche

Sărăturile i Ocna Veche conformen una àrea protegida d'interès nacional que correspon a la categoria IUCN IV (reserva natural mixta), situada al comtat de Cluj, al territori administratiu de Turda.

## Ubicació

L'espai natural es troba a la part sud-est del comtat de Cluj i la part nord-est de Turda, prop de la carretera comarcal (DJ161B) que uneix la ciutat amb Crairât, prop de la carretera nacional DN15 - Târgu Mureș - Cluj Napoca.

## Descripció

La reserva natural declarada espai protegit per la Llei núm. 5 de 6 de març de 2000 (d'aprovació del Pla nacional d'ordenació del territori - Secció III - espais protegits) i té una superfície de 10 hectàrees.
L'espai protegit (superposat al paratge Natura 2000 - Salinera d'Ocna Veche) és una zona humida (salines, salines) o menys humida (pastures i pallers) resultant de l'explotació salina (tant superficial com subterrània). Conserva dos hàbitats de tipus d'interès comunitari: la comunitat amb salicòrnies i altres espècies anuals que colonitzen sòls humits i sorrencs, i les praderies i pantans panònics i pontosarmàtics. A la zona de la reserva s'han desenvolupat associacions vegetals amb plantes halòfiles del gènere Salicornia (família Amaranthaceae; així com espècies de morrut (Liparis loeselii), Meesia longiseta i tonyina d'aleta groga (Serratula lycopifolia), espècie a la llista vermella de la UICN.

## Punts turístics

Als voltants del parc natural hi ha diversos objectius d'interès turístic (llocs de culte, monuments històrics, espais naturals), com segueix:
* Església catòlica romana "Santa Maria", construïda entre 1475 - 1504, monument històric
* Església franciscana de Turda dedicada a "Sant Ladislau Rei", construïda entre 1733 - 1737
* Església reformada-calvinista de Turda-Veche, construcció del segle XVII, monument històric
* Església reformada-calvinista de Turda-Nouă, construïda entre 1500 - 1504, monument històric
* L'església reformada-calvinista de Turda-Poiana, construïda al segle XV, monument històric
* Església Unitària construïda el 1792
* Reserva natural de Cheile Turzii

## Referències

* ↑ ProtectedPlanet.net - Sărăturile și Ocna Veche - delimitarea ariei protejate, consultat el 23 de gener de 2012
* ↑ Legea Nr. 5 din 6 martie 2000, publicată în Monitorul Oficial al României Nr. 152 din 12 aprilie 2000, consultat el 4 de juny de 2013
* ↑ Apmcj.anpm.ro - Agenția pentru Protecția Mediului Cluj Arxivat 2020-01-30 a Wayback Machine.; consultat el 4 de juny de 2013
* ↑ Natura2000.mmediu.ro - Biodiversitatea în România - Sărăturile Ocna Veche Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.; consultat el 4 de juny de 2013
* ↑ Eunis.eea.europa.eu - Habitates Salicornia; consultat el 14 de juliol de 2014
* ↑ Catalogueoflife - Meesia longiseta Arxivat 2014-07-14 a Wayback Machine.; consultat el 4 de juny de 2013
* ↑ Iucnredlist.org - The IUCN Red List of Theratened Species - Serratula lycopifolia; consultat el 4 de juny de 2013
# Tabac de jardí

El tabac de jardí (Nicotiana glauca) és una planta amb flor de la família de les solanàcies, parenta propera de la planta del tabac.
Arreu del territori espanyol està catalogada com a espècie exòtica invasora. Entre altres, això implica que està prohibit comercialitzar-la i introduir-la al medi natural. Tampoc es poden reintroduir exemplars que hagin estat extrets de la natura.

## Característiques

És una planta ruderal originària de l'Amèrica del Sud. Les fulles es troben fixades a la tija mitjançant pecíols. Pot arribar a una alçada de 2 m. Creix en qualsevol lloc, àdhuc als murs de les cases i entre les teules de les teulades.
S'utilitza en la medicina tradicional casolana i els pobles indígenes d'Amèrica fan servir la fulla per fumar. Actualment s'explora la possibilitat d'utilitzar aquesta planta com a biofuel.

## Referències

* ↑ Ministeri d'Agricultura, Alimentació i Medi Ambient «Reial decret 630/2013, de 2 d'agost, pel qual es regula el Catàleg espanyol d'espècies exòtiques invasores.». BOE, Suplement en llengua catalana al núm. 185, dissabte 3 agost 2013, p. Secc. I. p. 18 [Consulta: 19 març 2019].
* ↑ Ethnobotany
* ↑ Prickly Pears and Tree Tobacco for Ethanol Production in Semi-Arid Regions

## Enllaços externs

* Jepson Manual Treatment
* Plants For A Future: Nicotiana glauca
* Photo gallery
# Víctor de la Parte González

Víctor de la Parte González (Vitòria, 22 de juny de 1986) és un ciclista basc, professional des del 2011 fins al març de 2025. De la seva carrera destaquen les victòries al Tour d'Algèria, al Sibiu Cycling Tour, a la Fletxa del Sud i a la Volta a Àustria. El seu darrer equip fou l'Euskaltel–Euskadi.

## Palmarès

* 2010
** 1r a la Volta a Navarra
** 1r a l'Aiztondo Klasica
** Vencedor d'una etapa del Circuito Montañés
** 1r a la Volta a Salamanca i vencedor d'una etapa
* 2012
** 1r al Sibiu Cycling Tour i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Romania
* 2013
** 1r al Tour d'Algèria i vencedor d'una etapa
* 2014
** Vencedor d'una etapa al Trofeu Joaquim Agostinho
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Portugal
* 2015
** 1r al Fletxa del Sud
** 1r a la Volta a Àustria i vencedor de 2 etapes
** Vencedor d'una etapa a la Volta a l'Alta Àustria

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2017. 56è de la classificació general
* 2018. 39è de la classificació general
* 2019. 21è de la classificació general
* 2020. 34è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2019. Abandona (6a etapa)

### Resultats al Tour de França

* 2021. 72è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Víctor de la Parte deja el ciclismo» (en castellà). deia, 07-03-2025. [Consulta: 9 març 2025].
* ↑ Lekuona, Javier. «Víctor De la Parte, dos años al Euskaltel». as.com, 14-08-2023. [Consulta: 10 abril 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
* Víctor de la Parte González a ProCyclingStats
# Gattiluso

La família Gattiluso o Gattilusio va dominar Lesbos i altres illes del 1355 al 1462. Una branca va conservar Enos fins al 1484.

## Senyors de Lesbos

* Francesc I Gattiluso 1355-1384
* Francesc II Gattiluso 1384-1410 (adquireix Thasos, Imbros, Lemnos i Samotràcia)
* Jaume I Gattiluso 1410-1428
* Dorino I Gattiluso 1428-1455
* Domenicco I Gattiluso 1455-1458
* Nicolo II Gattiluso 1458-1462
* als otormans 1462

## Senyors d'Enos

* Reconeguda per l'Imperi Romà d'Orient a Lesbos 1386
* Senyoria creada el 1386
* Nicolo I Gattiluso 1386-1409
* Palamede I Gattiluso 1409-1455
* Dorino II Gattiluso 1455-1484
* als otomans 1484

## Senyors de Thasos

* Cedida per l'Imperi Romà d'Orient a Lesbos 1386, de Lesbos 1386-1455
* Francesc III Gattiluso 1455-1459
* als otormans 1459
# Takifugu bimaculatus

Takifugu bimaculatus és una espècie de peix de la família dels tetraodòntids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 30 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: el Mar Groc i el mar de la Xina Oriental.

## Observacions

* Les gònades, la sang, la pell, la carn i el fetge són tòxics, per la qual cosa no es pot menjar, ja que és verinós per als humans.

## Referències

* ↑ Abe T., 1949. Taxonomic studies on the puffers (Tetraodontidae, Teleostei) from Japan and adjacent regions -- V. Synopsis of the puffers from Japan and adjacent regions. Bull. Biogeogr. Soc. Jpn. v. 14 (núm. 13). 89-140.
* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ Richardson, J., 1845. Ichthyology.--Part 3. A: R. B. Hinds (ed.) The zoology of the voyage of H. M. S. Sulphur, under the command of Captain Sir Edward Belcher, R. N., C. B., F. R. G. S., etc., during the years 1836-1842, Núm. 10. Londres: Smith, Elder & Co. Ichthy. Voyage Sulphur 3: 99-150, Pls. 55-64.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Yamada, U., 2002. Tetraodontidae. p. 1418-1431. A: T. Nakabo (ed.). Fishes of Japan with pictorial keys to the species (segona edició). Tokai University Press, 1749 p.
* ↑ Kim, I.S., Y. Choi, C.L. Lee, Y.J. Lee, B.J. Kim i J.H. Kim, 2005. Illustrated book of Korean fishes. Kyo-Hak Pub Co. Seül, Corea del Sud. 615p.
* ↑ Nguyen, N.T. i V.Q. Nguyen, 2006. Biodiversity and living resources of the coral reef fishes in Vietnam marine waters. Science and Technology Publishing House, Hanoi.
* ↑ Yamada, U., 2002.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Matsuura, K., 1990: The pufferfish genus Fugu (Abe, 1952), a junior subjective synonym of Takifugu (Abe, 1949). Bulletin of the National Science Museum Series A (Zoology) v. 16 (núm. 1): 15-20.
* Matsuura, K., 2001. Tetraodontidae. Puffers. p. 3954-3957. A: K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Song, L.-S., B.-Z. Liu, Z.-Z. Wang, H.-L. Li i J.-H., 2001: Phylogenetic relationships among pufferfish of genus Takifugu by RAPD analysis. Chinese Journal of Oceanology and Limnology v. 19 (núm. 2): 128-134.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Comtat de Tauragė

El Comtat de Tauragė (lituà Tauragės apskritis) és una divisió administrativa de Lituània. La capital és Tauragė i es divideix en els municipis i districtes de:
* Districte municipal de Jurbarkas
* Municipi de Pagėgiai
* Districte municipal de Šilalė
* Districte municipal de Tauragė