OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Exó

En un gen, un exó és cada un dels segments d'ADN que es transcriuen i no són eliminats en la maduració de l'ARN missatger ARNm. No tots els exons contenen informació codificadora per proteïnes, perquè les UTRs 5' i 3' hi estan incloses. Es contraposen als introns, que no contenen informació codificadora i sí que són eliminats durant la maduració. El conjunt d'exons en un genoma s'anomena exoma.
Cada gen d'un organisme eucariota sol tenir 5 o 6 exons, flanquejats per introns. Com a exemple, s'acostuma a dir que un gen és com una pàgina de text d'un llibre en la qual només uns paràgrafs (els exons) tenen informació, mentre els altres paràgrafs (els introns) és una seqüència no codificant, ADN escombraries. Per poder recuperar la informació cal (mitjançant el procés de maduració de l'ARN) eliminar els paràgrafs que no s'expressaran (introns). Els exons estan envoltats d'una seqüència específica que delimita els introns dels exons i que és reconeguda per un complex proteic que s'encarrega de separar-los durant la maduració de l'ARN missatger (splicing). Un cop s'han eliminat els introns, els exons es tornen a unir entre si, aconseguint-se el trànscrit primari, a partir del qual es farà en últim terme la traducció, o síntesi proteica.
Es considera que l'existència d'introns pot haver estat un motor evolutiu, ja que permetria que hi hagués zones a l'interior dels gens susceptibles de recombinar fàcilment. A més, mitjançant l'splicing alternatiu (un mecanisme de recombinació durant la maduració de l'ARN que permet que en tornar-se a unir els exons, es puguin unir en diferent ordre i nombre dels que hi havia a la seqüència original d'ADN) s'aconsegueix crear moltes proteïnes diferents a partir d'un sol gen. La proteòmica s'encarrega d'estudiar aquest complex fenomen.

## Enllaços externs

* ADN escombraria: exons i introns al Museu Virtual Interactiu sobre la Genètica i l'ADN Arxivat 2009-12-22 a Wayback Machine.
# Eulàlia Bota i Ill

Eulàlia Bota i Ill (Barcelona, ? - 24 de gener 2002) va ser una mestra i pedagoga catalana, defensora de l'escola inclusiva, pública i democràtica.

## Biografia

Es va formar als anys setanta a la Universitat de Barcelona, on va formar part de l’organització d’esquerres antifranquista Bandera Roja, fundada el 1968.
Als anys setanta va ser mestra de l’antiga escola Icària del barri de la Sagrera, creada l’any 1968 com a escola activa, laica, mixta, progressista i no discriminatòria, centrada en l’ensenyament en català. Quan el 1983 aquesta es va convertir en l’escola pública El Sagrer, Eulàlia Bota va seguir formant part de l’equip de mestres i en va ser directora.
L’any 2000 i a petició de Marta Mata, va entrar a formar part de la Comissió Executiva de l'Associació de Mestres Rosa Sensat, junt amb Carles Martínez i Rosa Securun. Des d’aquesta institució va vetllar per la defensa de l’escola inclusiva, pública i democràtica, amb un gran respecte per als infants i el joves i per la seva formació com a persones lliures.
Eulàlia Bota va inspirar la secció La pissarra del programa de Catalunya Ràdio El cafè de les idees del periodista Joan Barril.
L’any 2008 es va inaugurar l’escola que porta el seu nom construïda al solar de les antigues casernes de l’exèrcit espanyol a Sant Andreu de Palomar.

## Referències

* ↑ Borja, Jordi. Bandera Roja, 1968-1974 : del maig del 68 a l'inici de la Transició. 1. ed. Barcelona: Edicions 62, 2018. ISBN 978-84-297-7733-8.
* ↑ «Una mica d'història». AMPA Escola El Sagrer. [Consulta: 24 gener 2023].
* ↑ Martínez i Paun, Meritxell; Badenes i Rodríguez, Maria Pura. «Maria Pura Badenes». Retrats per la memòria, 15-01-2011. [Consulta: 24 gener 2023].
* ↑ «A l’Eulàlia. Paraules de Rosa Securun, presidenta de l’Associació de Mestres Rosa Sensat, en l’acte de comiat de l’Eulàlia Bota». Infància. Educar de 0 a 6 anys. Associació de Mestres Rosa Sensat, núm. 129, novembre-desembre 2002, p. 1.
* ↑ Cela, Jaume; Palol, Juli «Joan Barril, Mestre». Ara Criatures, 10-01-2015, p. 5. Arxivat de l'original el 20 d’octubre 2022 [Consulta: 24 gener 2023].
* ↑ «El solar de les antigues casernes acull la nova escola Eulàlia Bota». Barris de Sant Andreu. bcn.cat, 10-2008, p. 5.
# Iqbal Masih

Iqbal Masih (panjabi: اقبال مسیح) (Muridke, 1 d'octubre de 1983 - tehsil Muridke, 16 d'abril de 1995) fou un nen pakistanès que va ser forçat a treballar en una fàbrica de catifes als quatre anys. Als 10 anys va convertir-se en l'estendard del Front d'Alliberament del Treball Forçat després d'escapar-se del taller on treballava, i va morir assassinat als 12 anys. La seva història s'ha popularitzat per diferents llibres: La història de l'Iqbal de Francesco d'Adamo i Stolen Dreams: Portraits of Working Children, de David L. Barker

## Primers anys

Va néixer en un petit poble prop de Lahore al Pakistan. El seu pare va abandonar la família poc després del seu naixement. La seva mare treballava de netejadora i tenia problemes per alimentar tots els seus fills. Va demanar 600 rupies, uns 12 dòlars a un patró del poble. Per pagar el préstec, va enviar el seu fill de quatre anys, (Iqbal) a treballar amb el patró. El van fer treballar en fàbriques de catifes, amb poca alimentació, per evitar que li creixessin els dits i així pogués treballar millor als telers.

## Fugida i activisme

Després de diversos intents, i els càstigs conseqüents, als deu anys va aconseguir d'escapar-se i va unir-se al BLLF (Bonded Labor Liberation Front, Front d'Alliberament del Treball Forçat), per aturar el treball infantil. Amb aquesta organització va ajudar a alliberar més de 3.000 nens pakistanesos, i va fer conferències sobre treball infantil per tot el món. De la seva història se'n van fer llibres.

## Vegeu també

* La història de l'Iqbal Arxivat 2012-06-27 a Wayback Machine.
# Hubert Ries

Pieter Hubert Ries (Bonn (Rin del Nord-Westfàlia), 1 d'abril, 1802 - Berlín, 14 de setembre, 1886), va ser un violinista i compositor alemany. Era germà de Ferdinand Ries.

## Biografia

Hubert Ries era el fill petit del violinista i director musical de Colònia Franz Anton Ries. Va rebre la seva educació del seu pare i més tard a Kassel de Louis Spohr i Moritz Hauptmann. Aquí va prendre classes juntament amb Ferdinand David. El 1824 va ser emprat com a primer violinista al "Königsstädtisches Theatre" de Berlín i un any més tard es va incorporar a l'orquestra reial.
Després d'haver-se guanyat el favor especial del públic berlinès a través de les vetllades de quartet que organitzava des de 1833, va ser nomenat concertista reial el 1836 i membre de l' Acadèmia de les Arts el 1839. Durant aquest temps va desenvolupar una carrera docent molt fructífera, que va continuar fins i tot després de la seva jubilació a la dècada de 1870.
Hubert Ries va morir el 14 de setembre de 1886 als 84 anys a Berlín i va ser enterrat al cementiri de Luisenstadt. La tomba no s'ha conservat.

### Fills

** Louis Ries (* 30 de gener de 1830 a Berlín), violinista,
** Adolf Ries (* 20 de desembre de 1837 a Berlín), pianista a Londres,
** Franz Ries (* 7 d'abril de 1846 a Berlín; † 20 de juny de 1932 a Naumburg), violinista, compositor, comerciant de música i editor.

## Obra

* Ries també va fer importants aportacions en l'àmbit de l'educació; El seu Mètode de violí per a principiants (publicat també en traducció anglesa), els seus Estudis de violí de dificultat moderada i els dotze Estudis de violí en forma de peces de concert són obres d'alt i perdurable valor.

## Referències

* ↑ Hans-Jürgen Mende: Lèxic de les tombes de Berlín. Haude & Spener, Berlín 2006, p. 82.

## Fonts

* Ries. (3-2) A: Meyers Great Conversation Lexicon. 6a edició. banda 16: Plaques–Rinteln. Institut Bibliogràfic, Leipzig / Viena 1908, p. 923 (Versió digital. zeno.org).
* Correspondència entre Robert i Clara Schumann i corresponsals a Berlín de 1832 a 1883. Editat per: Klaus Martin Kopitz, Eva Katharina Klein, Thomas Synofzik. Dohr, Colònia 2015, ISBN 978-3-86846-028-5, pàgs. 445–550 (= Schumann Letter Edition, Sèrie II, Volum 17).

## Enllaços web

* Literatura de i sobre Hubert Ries al catàleg de la Biblioteca Nacional d'Alemanya
# Mausoléo

Mausoléo (en cors U Musuleu) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 1999 tenia 11 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 64 | 67 | 49 | 38 | 14 | 11 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001-2006 | Antoine Fabiani-Antonelli | | |
| 2006- | Jean-Toussaint Antonelli | | |
# Borís Gurévitx

Borís Gurévitx (Moscou, 23 de març de 1931 - Moscou, 10 de gener de 1995) fou un lluitador rus que va competir sota bandera soviètica durant les dècades de 1950 i 1960.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on guanyà la medalla d'or en la prova del pes mosca del programa de lluita grecoromana.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles d'or al Campionat del món de lluita, el 1953 i 1958, així com dos campionats soviètics, el 1950 i 1955. Una vegada retirat passà a exercir d'entrenador de lluita.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Boris Gurevich». [Consulta: 2 abril 2023].
* ↑ «ГУРЕВИЧ Борис Максович | Российские спортсмены | Спортивная Россия» (en rus). [Consulta: 2 abril 2023].
# Halbur

Halbur és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 202 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Halbur tenia 202 habitants, 85 habitatges, i 52 famílies. La densitat de població era de 390 habitants/km².
Dels 85 habitatges en un 35,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,3% hi vivien parelles casades, en un 3,5% dones solteres, i en un 38,8% no eren unitats familiars. En el 35,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 21,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,15.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,7% tenia menys de 18 anys, un 8,4% entre 18 i 24, un 30,7% entre 25 i 44, un 14,4% de 45 a 60 i un 16,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 41.250 $ i la renda mediana per família de 45.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.750 $ mentre que les dones 17.813 $. La renda per capita de la població era de 16.896 $. Entorn del 4,1% de les famílies i el 4,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Halbur». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Halbur». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Ojai

Ojai és una població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 7.862 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ojai tenia 7.862 habitants, 3.088 habitatges, i 1.985 famílies. La densitat de població era de 685,2 habitants/km².
Dels 3.088 habitatges en un 31,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49% hi vivien parelles casades, en un 11,6% dones solteres, i en un 35,7% no eren unitats familiars. En el 29% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,48 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,06.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,9% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 23,9% entre 25 i 44, un 26,8% de 45 a 60 i un 17,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 44.593 $ i la renda mediana per família de 52.917 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.919 $ mentre que les dones 30.821 $. La renda per capita de la població era de 25.670 $. Entorn del 7,9% de les famílies i el 10,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ojai». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ojai». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Ammisaduqa

Ammisaduqa o Ammi-ṣaduqa va ser rei de Babilònia entre els anys 1646 aC i 1626 aC. Era amorrita, de la Dinastia I de l'Imperi paleobabilònic, suposat fill i successor d'Ammiditana.
Va promoure al seu país l'agricultura i el comerç i va incrementar els impostos; va dedicar molta cura a la neteja i extensió dels canals i àrees de cultiu. El regne, segons es desprèn d'un edicte que va promulgar, abraçava Borsippa, Larsa, Uruk, Isin, Kisurru, Malgium, Yamutbal, Suhum, a la riba de l'Eufrates i dues províncies més, situades a l'est del Tigris. Sembla que durant el seu regnat hi va haver pau, i que l'expansió dels cassites i del País del Mar s'havia aturat.
El va succeir el seu fill Samsuditana.

## Referències

* ↑ «Ammisaduqa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Cassin, Elena (et al.) (comp.). Los imperios del antiguo oriente I: del paleolítico a la mitad del segundo milenio. Madrid: Siglo XXI, 1979, p. 174, 176-177. ISBN 8432301183.
# Giacomo Vaghi

Giacomo Vaghi (Como (Llombardia), 21 de novembre, 1901 – Roma (Laci), 29 d'abril, 1978), fou un cantant d'òpera italià de la corda de baix.
Va estudiar a Milà i va debutar el 1925 al Teatro San Carlo de Nàpols a Manon.
Després d'aparèixer diverses vegades a Bolonya, l'any 1928 va arribar al Teatro dell'Opera di Roma, on va representar durant aproximadament una dècada el baix de referència en un ampli repertori, incloent, a més del més títols importants Verdians, les estrenes mundials de The Stranger d'Ildebrando Pizzetti, The Srewd Widow de Ermanno Wolf-Ferrari, Cecilia de Licinio Refice i Cyrano de Bergeracde Franco Alfano. També va tenir l'oportunitat d'actuar al La Scala, Florència, Arena di Verona, Gran Teatro La Fenice de Venècia.
També va tenir una notable carrera internacional, apareixent a Buenos Aires de 1937 a 41 i a l'Metropolitan Opera el 1946 i 47 (La bohème com Colline, La Gioconda com Alvise, Rigoletto com Sparafucile). També va dirigir els últims anys de la seva carrera a un alt nivell amb aparicions a principis dels anys cinquanta a Florència, Roma i a la Royal Opera House de Londres, on el 1952 va va participar en una edició històrica de Norma (Bellini) protagonitzada per Maria Callas. Va tancar les seves operacions el 1956.
A més dels papers principals del repertori italià del segle XIX (El barber de Sevilla com Don Basilio, La sonnambula com el comte Rodolfo, La favorita com Baldassare, Don Carlo com Filippo, Simon Boccanegra com Fiesco, Ernani com Silva, La forza del destino com Padre Guardiano, etc.) també es van enfrontar a Richard Wagner (Die Meistersinger von Nürnberg, Tristan und Isolde, Tannhäuser), el paper principal a Boris Godunov i títols menys comuns en aquell moment, com ara Lucrezia Borgia, Khovanshchina, Il Guarany, Fidelio.

## Discografia

* La bohème, amb Bidu Sayão, Ferruccio Tagliavini, John Brownlee, Ghita Taghi, dir. Antonio Guarnieri - en directe Rio de Janeiro 1946; ed. Lyric Distribution
* La Gioconda, amb Zinka Milanov, Richard Tucker, Leonard Warren, Risë Stevens, dir. Emil Cooper - en directe Metropolitan 1946; ed. Myto
* Il trovatore, amb Jussi Björling, Stella Roman, Leonard Warren, Margaret Harshaw, dir. Emil Cooper - en directe Metropolitan 1947; ed. WHR/Myto
* Rigoletto, amb Leonard Warren, Hjordis Schymberg, Jan Peerce, dir. Cesar Sodero - en directe Metropolitan 1947; ed. Bensar
* Ernani, amb Gino Penno, Caterina Mancini, Giuseppe Taddei, dir. Fernando Previtali - en directe RAI-Roma 1950; ed. Cetra
* Luisa Miller (Conte Walter), amb Lucy Kelston, Giacomo Lauri Volpi, Scipio Colombo, Mitì Truccato Pace, dir. Mario Rossi; ed. Cetra 1951
* Norma, amb Maria Callas, Ebe Stignani, Mirto Picchi, Joan Sutherland, dir. Vittorio Gui - en directe Londres 1952; ed. Legato Classics/EMI
# Wilhelm Langhans

Wilhelm Langhans (Hamburg, 21 de setembre de 1832 - Berlín, 1892) fou un compositor, violinista i musicòleg alemany.
Estudià en el Conservatori de Leipzig i així mateix va rebre lliçons del cèlebre violinista David. Després passà a París, i, per acabar, estudià composició amb Hauptmann i Richter a Leipzig. Junt amb la seva esposa Louise, la qual també era compositora i pianista, donà a París concerts de música clàssica amb molt èxit.
Més tard el matrimoni fixà la seva residència a Berlín, ciutat en la qual Wilhelm ocupà una càtedra d'història de la música, començant allà a donar-se a conèixer com a escriptor i crític musical, figurant entre els seus treballs d'aquest gènere les produccions següents:
* Das musikalische Urteil und seine Umbildung durch die Erziehung (Berlín, 1872);
* Die Königl. Hochschule für Musik zu Berlin (Leipzig, 1873);
* Die Musikgeschichte in zwölf Vorträgen(2,ª ed., Leipzig, 1879);
* Die Gesch. der Musik des 17, 18 und 19 jahrh (Leipzig, 1883-86);
Una traducció de la biografia de Chopin per Frederick Niecks, (Leipzig, 1890). Com a compositor va escriure un Quartet, premiat el 1864 per la Società del Quartetto de Florència; Sonates, etc.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 29, pàg. 645 (ISBN 84 239-4529-4)
# Vladímir Kriúkov

Vladímir Kriúkov (rus: Владимир Николаевич Крюков) (Moscou, 2 d'octubre de 1925) és un remer rus, ja retirat, que va competir sota bandera soviètica durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on guanyà la medalla de plata en la prova del vuit amb timoner del programa de rem. Quatre anys més tard, als Jocs de Melbourne, quedà eliminat en semifinals en la mateixa prova.
En el seu palmarès també destaquen tres medalles d'or al Campionat d'Europa de rem en la prova del vuit amb timoner, el 1953, 1954 i 1955.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Vladimir Kryukov». [Consulta: 10 octubre 2021].
* ↑ «КРЮКОВ Владимир Николаевич | Российские спортсмены и специалисты | Спортивная Россия» (en rus). [Consulta: 10 octubre 2021].
* ↑ «Weltmeisterschaften (Herren - Teil 1)». [Consulta: 10 octubre 2021].
# Gruver (Iowa)

Gruver és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 106 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Gruver tenia 106 habitants, 42 habitatges, i 33 famílies. La densitat de població era de 314,8 habitants/km².
Dels 42 habitatges en un 28,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 69% hi vivien parelles casades, en un 7,1% dones solteres, i en un 21,4% no eren unitats familiars. En el 14,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,52 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,76.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,7% tenia menys de 18 anys, un 9,4% entre 18 i 24, un 24,5% entre 25 i 44, un 29,2% de 45 a 60 i un 15,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.125 $ i la renda mediana per família de 37.813 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.125 $ mentre que les dones 23.750 $. La renda per capita de la població era de 17.766 $. Cap de les famílies i el 2,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Gruver». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Gruver». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Mínim de Spörer

El mínim de Spörer és un període de baixa activitat solar què va durar des del 1420 al 1570 (alguns diuen que del 1450 al 1550). Va ocórrer abans del descobriment de les taques solars i es va descobrir pel canvi en la proporció de carboni 13 en els anells dels arbres que guarda una forta correlació amb l'activitat solar. Rep el seu nom de l'astrònom alemany Gustav Spörer.
Com el mínim de Maunder, el mínim de Spörer va coincidir a la Terra amb un clima més fred que la mitjana. El mecanisme pel qual l'activitat solar produïx el canvi climàtic no es coneix encara.
Per als detalls en l'activitat solar veure: variació solar.
# Lake Almanor West

Lake Almanor West és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 329 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lake Almanor West tenia 329 habitants, 165 habitatges, i 134 famílies. La densitat de població era de 55,2 habitants/km².
Dels 165 habitatges en un 7,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 78,8% hi vivien parelles casades, en un 1,8% dones solteres, i en un 18,2% no eren unitats familiars. En el 15,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,99 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,19.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 7% tenia menys de 18 anys, un 0,3% entre 18 i 24, un 9,4% entre 25 i 44, un 45,6% de 45 a 60 i un 37,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 60 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 48.092 $ i la renda mediana per família de 49.539 $. Els homes tenien una renda mediana de 80.102 $ mentre que les dones 42.875 $. La renda per capita de la població era de 29.294 $. Entorn del 13% de les famílies i el 13,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lake Almanor West». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lake Almanor West». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].