OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dunreith

Dunreith és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 184 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Dunreith tenia 184 habitants, 75 habitatges, i 62 famílies. La densitat de població era de 507,4 habitants/km².
Dels 75 habitatges en un 28% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64% hi vivien parelles casades, en un 10,7% dones solteres, i en un 17,3% no eren unitats familiars. En el 17,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 12% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,45 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,68.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 17,9% tenia menys de 18 anys, un 9,2% entre 18 i 24, un 28,3% entre 25 i 44, un 26,6% de 45 a 60 i un 17,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 101,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.250$ i la renda mediana per família de 44.688$. Els homes tenien una renda mediana de 40.781$ mentre que les dones 25.357$. La renda per capita de la població era de 20.697$. Entorn de l'1,8% de les famílies i el 4,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Dunreith». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Dunreith». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Vernaya meiguites

Vernaya meiguites és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmic de la província xinesa de Sichuan. Té una llargada de cap a gropa de 58-76 mm i la cua de 125-132 mm, cosa que en fa l'espècie de Vernaya amb el cos més curt en comparació amb la cua. Té el pelatge dorsal llarg, suau i marró rogenc, mentre que el pelatge ventral té la base negra-grisa i l'extrem groguenc. El nom específic meiguites significa 'de Meigu' en llatí. Com que fou descoberta fa poc, l'estat de conservació d'aquesta espècie encara no ha estat avaluat formalment.

## Referències

* ↑ Zhao et al., 2023, p. 13.
* ↑ Zhao et al., 2023, p. 14.

## Bibliografia

* Zhao, S.; Wang, X.; Li, B. V.; Dou, L.; Liu, Y.; Yang, S.; Fan, R.; Jiang, Y.; Li, Q.; Liao, R.; Hu, M.; Jiang, X.; Liu, S.; Chen, S. «Molecular phylogeny and taxonomy of the genus Vernaya (Mammalia: Rodentia: Muridae) with the description of two new species» (en anglès). Ecology and Evolution, 13, e10628, 2023. DOI: 10.1002/ece3.10628.
# Václav Pichl

Václav Pichl (Bechyně, Bohèmia, 25 de setembre de 1741 - Viena, Àustria, 23 de gener de 1805, conegut a Alemanya com Wenzel Pichl, va ser un compositor txec del segle xviii. També va ser violinista, director musical i escriptor.
El 1753 fou admès en el Seminari dels jesuïtes de Brezezniez en qualitat d'infant de cor, passant després a la Universitat de Praga per cursar allà filosofia, teologia i dret: ensems assolí una col·locació de violinista en el Seminari de Sant Wenceslau d'aquella ciutat, i estudià contrapunt en l'escola del notable organista Josef Seger; més tard fou nomenat sots-director de la capella de música del bisbe Grosswardein. El 1769 li feren en la cort de Sant Petersburg avantatjoses proposicions, però preferí no sortir de la seva pàtria.
Posteriorment entrà, com a primer violí en el Teatre Nacional de Viena, i el 1775 l'arxiduc Ferran (que llavors estava promovent la creació del Teatre de La Scala de Milà) el cridà i el nomenà director de la capella de Milà. Durant el temps que va romandre a Itàlia visità diverses ciutats i entrà en relació amb els més notables músics de l'època. En ser envaïda la Llombardia pels exercits napoleònics, retornà a Viena en unió del citat arxiduc, i allà ocupà càrrecs elevats relacionats amb la seva professió de músic.
Segons afirma va compondre més de 700 obres, entre elles:
* 88 simfonies, de les quals 28 foren impreses;
* 13 serenates i gran nombre d'obres de música de cambra;
* sonates per a piano;
* diverses composicions religioses (entre elles 4 misses, 6 motets, 10 salms, 2 graduals i 1 Miserere tot el qual fou donat a la impremta. A més, és autor, de set òperes italianes.
No obstant, la música d'aquest compositor és d'escàs mèrit. Fou un notable llatinista, hi va compondre en aquest idioma el llibret de diverses operetes, com les titulades Olympia Jovi sacra; Certame Deorum; Pythia, seu Indi Apollinis, etc., a alguna de les quals posà ell mateix la música, i altres foren harmonitzades pel mestre de capella Ditters.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 44, pàg. 598 (ISBN 84-239-4544-8)
# Dayer Quintana Rojas

Dayer Uberney Quintana Rojas (Cómbita, departament de Boyacá, 10 d'agost de 1992) és un ciclista colombià, professional des del 2014. Actualment corre a l'equip Arkéa-Samsic. Del seu palmarès destaca el Tour de San Luis de 2016.
És el germà menor del també ciclista Nairo Quintana, amb qui comparteix equip.

## Palmarès

* 2014
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Àustria
* 2016
** 1r al Tour de San Luis
* 2018
** Vencedor d'una etapa a la Colombia Oro y Paz

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2015. 93è de la classificació general
* 2018. 82è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 2020. 95è de la classificació general

## Referències

* ↑ «Dayer: "Si se extrañan en casa, diré que las flores no son mías"». Sport.es, 25-01-2016 [Consulta: 25 gener 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Buffalo Lake

Buffalo Lake és una població dels EUA a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 768 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Buffalo Lake tenia 768 habitants, 294 habitatges, i 197 famílies. La densitat de població era de 478,3 habitants per km².
Dels 294 habitatges en un 32,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,8% hi vivien parelles casades, en un 8,2% dones solteres, i en un 32,7% no eren unitats familiars. En el 29,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,43 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,7% tenia menys de 18 anys, un 6,8% entre 18 i 24, un 25,4% entre 25 i 44, un 17,1% de 45 a 60 i un 26% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.000 $ i la renda mediana per família de 43.958 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.250 $ mentre que les dones 25.000 $. La renda per capita de la població era de 17.669 $. Entorn del 5,6% de les famílies i el 10,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Buffalo Lake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Buffalo Lake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Província de Sliven

Sliven - Сливен (búlgar) - és una província - oblast Област (búlgar) - del centre de Bulgària. La principal ciutat és Sliven, d'altres són Nova Zagora, Kermen, Kotel, Xivatxevo i Tvarditsa.
La ciutat de Sliven està situada al peu de l'única roca del massís Sinite Kamani (Roques Blaves). La ciutat és famosa per l'aire fresc, recursos d'aigua, estius frescs i hiverns càlids. En aquesta localitat també va néixer Anton Pann, un músic i literari d'origen romanès, nascut cap al 1787 i que va arribar a Bucarest cap al 1820. Sliven és l'única ciutat búlgara que mai no ha canviat el seu nom eslavònic, del qual n'és un dels més antics establiments a Europa. Hi visqueren tracis, romans, eslaus i antics grecs. El primer establiment romà - Tuida (segle iii) fou un famós centre comercial. Sliven fou esmenada com a gran ciutat per primer cop el 1153 pel viatger àrab Idrisi.
Segons el cens del 2001, l'11,2% de la població són gitanos, el més alt percentatge d'una província búlgara.
# Utiaritichthys

Utiaritichthys és un gènere de peixos de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Taxonomia

* Utiaritichthys longidorsalis (Jégu, Tito de Morais & dos Santos, 1992)
* Utiaritichthys sennaebragai (Miranda-Ribeiro, 1937)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Jégu, M., L. Tito de Morais & G. M. dos Santos. 1992. Redescription des types d'Utiaritichthys sennaebragai Miranda Ribeiro, 1937 et description d'une nouvelle espèce du bassin amazonien, Utiaritichthys longidorsalis (Characiformes, Serrasalmidae). Cybium v. 16 (núm. 2): 105-120.
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ Practical Fishkeeping (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Dublin (Indiana)

Dublin és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 697 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Dublin tenia 697 habitants, 263 habitatges, i 203 famílies. La densitat de població era de 498,4 habitants/km².
Dels 263 habitatges en un 37,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,2% hi vivien parelles casades, en un 9,9% dones solteres, i en un 22,8% no eren unitats familiars. En el 20,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,65 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,03.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,1% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 27,7% entre 25 i 44, un 23,2% de 45 a 60 i un 13,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.111$ i la renda mediana per família de 31.488$. Els homes tenien una renda mediana de 29.028$ mentre que les dones 17.500$. La renda per capita de la població era de 13.656$. Entorn del 8,6% de les famílies i el 13,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Dublin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Dublin». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Sthenodectes incisivum

Sthenodectes incisivum és una espècie extinta de mamífer perissodàctil de la família dels brontotèrids que visqué a Nord-amèrica durant l'Eocè, fa entre 39,7 i 46,2 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a la formació del Uinta, a Utah (Estats Units). Es tracta de l'única espècie classificada actualment en el gènere Sthenodectes. Era més gros que Xylotitan, un altre brontotèrid de la mateixa regió i la mateixa època. El nom genèric Sthenodectes significa ‘mossegador fort’, mentre que el nom específic incisivum significa ‘incisiu’ en llatí.

## Referències

* 1 2 Entrada «Sthenodectes incisivum» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 6 febrer 2025].
* ↑ Mihlbachler i Samuels, 2016, p. 1.236 i 1.237.
* ↑ Gregory, 1912, nota a peu de pàgina núm. 2.

## Bibliografia

* Gregory, W. K. «Note on the Upper Eocene Titanotheroid Telmatherium (?) incisivum Douglass from the Uinta Basin» (en anglès). Science, 35, 901, 1912, pàg. 546.
* Mihlbachler, M. C.; Samuels, J. X «A small-bodied species of Brontotheriidae from the middle Eocene Nut Beds of the Clarno Formation, John Day Basin, Oregon» (en anglès). Journal of Paleontology, 90, 6, 2016, pàg. 1.233-1.244. DOI: 10.1017/jpa.2016.61.
# Papiri Fabià

Papiri Fabià (en llatí Papirius Fabianus) va ser un retòric i filòsof romà de la primera meitat del segle i, en temps dels emperadors Tiberi i Calígula.
Va ser deixeble d'Arel·li Fusc i de Blande en retòrica, i de Sexti en filosofia. Va ser mestre de Gai Albuci Sil al que va ensenyar eloqüència, encara que era molt més jove que ell. El seu estil retòric el descriu Sèneca el Vell a la seva obra Controversiarum i és citat amb freqüència a les obres d'aquest autor Suasoriae i Controversiarum. El seu estil era més aviat recarregat, i encara que més endavant el va simplificar, no va aconseguir prescindir d'ornaments carregosos.
Sèneca col·loca les seves obres filosòfiques al mateix nivell que les de Ciceró, Gai Asini Pol·lió i Titus Livi, l'historiador. També parla de les coincidències de Papiri Fabià amb les concepcions filosòfiques estoiques del mateix Sèneca.
Va ser autor d'una obra anomenada probablement Rerum[?] Civilium, i els seus escrits filosòfics van superar en quantitat als de Ciceró. Havia prestat atenció també a la física, i Plini el Vell l'anomena "rerum nature peritissimus". Plini també fa referència sovint a dues obres seves, De Animalibus i Causarum Naturalium Libri.

## Referències

* ↑ Controversiarum III, Proem.
* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 131.
# Blagodàrnoie

Blagodàrnoie - Благодарное (rus) - és un poble al krai de Krasnodar, a Rússia. És al Caucas Nord, al capdamunt del rierol Komova, afluent del riu Urup, a 12 km al nord-est d'Otràdnaia i a 211 km al sud-est de Krasnodar. Pertanyen a aquest poble els pobles de Voskressénskoie i Petróvskoie, els khútors de Kúbran i Txaikin, els possiolki de Svetli, Urupski i Iujni. El poble fou fundat el 1909 com el khútor Molokanski. El seu nom va canviar al de Blagodàrnoie (literalment, agraït), el 1914 en agraïment a la construcció de l'edifici de l'escola. El 1920 s'hi establí una comuna que es transformaria en el kolkhoz Kràsnoie Znàmia. El municipi fou ocupat durant la Segona Guerra Mundial per les tropes nazis l'estiu del 1942 i alliberat per l'Exèrcit Roig el 23 de gener del 1943.
# Província de Xumen

La Província de Xumen (en búlgar: Област Шумен) és una província al nord-est de Bulgària. La ciutat principal és Xumen, mentre que altres ciutats són Veliki Preslav, Kaspitxan, Kaolinovo, Varbitsa, Smiadovo, Venets, Pliska, Hitrino i Nikola Kozlevo. La ciutat de Xumen és famosa a la regió pel Monument a 1.300 anys d'història de Bulgària. El monument és d'estil cubista amb 1.300 esglaons (cadascun representa un any) situat al centre de la ciutat. Altres llocs notables són la fortalesa de Xumen, la mesquita de Tombul i el parc nacional de Plato. El centre de la ciutat té un museu d'història, una biblioteca i un teatre. L'ajuntament, situat al centre, té una sala de concerts. A Xumen també hi ha la Cerveseria Xumensko. L'àrea al voltant de Xumen ha tingut un paper destacat en la història de Bulgària.
Xumen està situada a la ruta principal entre Varna i Sofia i és travessada per trens i autobusos. La ciutat també està ben connectada amb Istanbul cosa que afavoreix a la comunitat turca de la regió.
# Districte de Condòm

El districte de Condom és un dels tres districtes del departament francès del Gers a la regió d'Occitània. Està compost per 11 cantons i 159 municipis. El cap del districte és la sotsprefectura de Condom.

## Cantons

* cantó de Casaubon
* cantó de Condòm
* cantó d'Eusa
* cantó de Florença
* cantó de Leitora
* cantó de Mauvesin
* cantó de Miradors
* cantó de Montrejau deu Gèrs
* cantó de Nogarò
* cantó de Sent Clar
* cantó de Valença de Baïsa

## Vegeu també

* Cantons del Gers
* Llista de monuments del districte de Condòm
# Dillsboro (Indiana)

Dillsboro és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 1.436 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Dillsboro tenia 1.436 habitants, 550 habitatges, i 352 famílies. La densitat de població era de 549 habitants per km².
Dels 550 habitatges en un 32,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,5% hi vivien parelles casades, en un 12,7% dones solteres, i en un 36% no eren unitats familiars. En el 31,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,39 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,7% tenia menys de 18 anys, un 8,8% entre 18 i 24, un 24,7% entre 25 i 44, un 18,5% de 45 a 60 i un 24,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 78,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 28.462$ i la renda mediana per família de 38.750$. Els homes tenien una renda mediana de 31.196$ mentre que les dones 21.250$. La renda per capita de la població era de 14.984$. Entorn del 8,9% de les famílies i el 10,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Dillsboro». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Dillsboro». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Ctenomys pulcer

Ctenomys pulcer és una espècie de mamífer rosegador de la família dels ctenòmids. És endèmic de l'extrem meridional de la regió de la pampa de l'Argentina, a la província de Buenos Aires. Es tracta d'un tuco-tuco mitjà, amb una llargada total de 190-261 mm, incloent-hi la cua de 55,5-81 mm. El seu hàbitat natural són les dunes fixes i semifixes. Se n'han trobat restes fòssils a la unitat pelitas grises del jaciment Monte Hermoso I, que data del Plistocè superior o l'Holocè primerenc. El nom específic pulcer significa ‘formós' en llatí i es refereix al Monte Hermoso ('Mont Formós'). Com que fou descoberta fa poc, l'estat de conservació d'aquesta espècie encara no ha estat avaluat formalment.

## Referències

* 1 2 Verzi et al., 2023, p. 298.
* ↑ Verzi et al., 2023, p. 295.
* 1 2 Verzi et al., 2023, p. 299.

## Bibliografia

* Verzi, D. H.; De Santi, N. A.; Olivares, A. I.; Morgan, C. C.; Basso, N. G.; Brook, F. «A new species of the highly polytypic South American rodent Ctenomys increases the diversity of the magellanicus clade» (en anglès). Vertebrate Zoology, 73, 2023, pàg. 289-312. DOI: 10.3897/vz.73.e96656.
# Arganil

Arganil és un municipi portuguès, situat al districte de Coïmbra, a la regió del Centre i a la subregió de Pinhal Interior Norte. L'any 2006 tenia 12.793 habitants. Limita al nord amb Penacova, Tábua i Oliveira do Hospital, a nord-est amb Seia, a l'est amb Covilhã, al sud amb Pampilhosa da Serra i Góis i a l'oest amb Vila Nova de Poiares.

## Població

Població del concelho d'Arganil (1801 – 2004) :
| 1801 | 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 4075 | 7814 | 21232 | 18343 | 19237 | 15507 | 13926 | 13623 | 13187 |

## Fregesies

* Anceriz
* Arganil
* Barril de Alva
* Benfeita
* Celavisa
* Cepos
* Cerdeira
* Coja
* Folques
* Moura da Serra
* Piódão
* Pomares
* Pombeiro da Beira
* São Martinho da Cortiça
* Sarzedo
* Secarías
* Teixeira
* Vila Cova de Alva
# Demètrias

Demètrias o Demètries (en grec antic: Δημητριάς, llatí: Demetrias) era una ciutat de Magnèsia a Tessàlia, a la punta del golf de Pàgases.
La va fundar Demetri Poliorceta l'any 294 aC. La va poblar amb els habitants de Nèlia, Pàgases, Ormènion, Rizunt, Sèpias, Olizó, Bebe i Iolcos, que van formar el seu territori. Aquest era el lloc de residència principal dels reis de Macedònia degut tant a la seva situació estratègica, que controlava l'interior de Tessàlia i les seves costes, com pel clima suau (fresquet a l'estiu i sense neu a l'hivern) i també per la riquesa de l'entorn que proveïa de tota classe d'aliments i de fusta i altres elements necessaris. Era tal la seva importància que Filip V de Macedònia la definia com un dels tres puntals de Grècia, segons Polibi i Titus Livi. Els altres eren Calcis i Corint.
Després de la batalla de Cinoscèfales va ser ocupada pels romans (196 aC) que hi van establir una guarnició. El 192 aC la Lliga Etòlia la va sorprendre i ocupar. Quan Antíoc III el Gran va tornar a Àsia, Demètrias es va rendir a Filip V de Macedònia, i els romans li van permetre prendre possessió de la ciutat. Va seguir en mans de Macedònia fins a la caiguda de la dinastia després de la batalla de Pidna (169 aC).
Durant l'època romana va perdre importància, però va ser la capital de la Lliga dels magnets. En època cristiana es van construir alguns edificis, especialment dues esglésies, una al port del nord, anomenada Basílica de Damokratia, i un altre al sud de la ciutat, fora les muralles, coneguda com a Basílica del Cementiri.
Encara existia al segle vi, quan la menciona el geògraf Hièrocles i al segle vii va quedar abandonada. Les seves restes són al cim d'un turó que avui es diu Gorítza, a uns 3 km al sud de Volos. Van ser excavades a partir del final del segle xix.
Es conserven restes de les muralles (uns 11 km) i l'acròpoli que era al nord-oest al punt més alt de la ciutat. També es conserva el teatre, l'Heròon (un temple al damunt del teatre), un aqüeducte, l'àgora sagrada (amb un temple i el centre administratiu de la ciutat), i l'Anaktoron (palau reial) a l'est de la ciutat al cim d'un turó i que va ser ocupat fins a mitjans del segle ii aC, i més tard va ser usat pels romans com a cementiri.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Demetrias». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 31 desembre 2020].
# Ràdia Ieróixina

Ràdia Ieróixina (en rus: Радья Николаевна Ерошина) (Ijevsk, Unió Soviètica 1930 - 23 setembre 2012) fou una esquiadora de fons soviètica.

## Biografia

Va néixer el 17 de setembre de 1930 a la ciutat d'Ijevsk, població situada a la república d'Udmúrtia dins de la Federació Russa.

## Carrera esportiva

Als Jocs Olímpics d'Hivern de 1956, disputats a Cortina d'Ampezzo (Itàlia), Esquí de fons als Jocs Olímpics d'hivern de 1956 participà en les proves de 10 km i relleus 3x5 km, aconseguint la medalla de plata en ambdues. En els Jocs Olímpics d'Hivern de 1960, disputats a Squaw Valley (Estats Units), Esquí de fons als Jocs Olímpics d'hivern de 1960 participà en les proves de 10 km, on aconseguí la medalla de bronze, i en els relleus 3x5 km, on aconseguí la medalla de plata.
En el Campionat del Món d'esquí de fons aconseguí dues medalles al llarg de la seva carrera esportiva, una medalla d'or en la prova de relleus 3x5 km en l'edició de 1958 i la medalla de bronze en la prova de 10 km en l'edició de 1962.

## Referències

* ↑ Умерла Радья Ерошина… a allsportinfo.ru (rus)

## Enllaços externs

* (anglès) www.fis-ski.com - Ràdia Ieróixina Arxivat 2011-05-25 a Wayback Machine.