OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Neoplecostomus granosus

Neoplecostomus granosus és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,6 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Gosline, William A. 1947. Contributions to the classification of the Loricariid catfishes. Archos. Mus. Nat., Rio de Janeiro, 41:79-144.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Langeani, F. 1990: Revisão do gênero Neoplecostomus, com a descricão de quatro espécies novas do sudeste brasileiro (Ostariophysi, Siluriformes, Loricariidae). Comunicações do Museu de Ciências de PUCRS. v. 3 (núm. 1): 3-31.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Sands, David. 1988. A Fishkeeper's Guide to South American Catfishes. Tetra Press, Nova Jersey, Estats Units. 117pp.
* Schaefer, S.A. 2003. Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Neoplecostomus variipictus

Neoplecostomus variipictus és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Paraíba do Sul.

## Referències

* ↑ Eigenmann C. H. & Eigenmann R. S. 1888. Preliminary notes on South American Nematognathi. I. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 2) v. 1 (pt 2). 119-172.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Gosline, William A. 1947. Contributions to the classification of the Loricariid catfishes. Archos. Mus. Nat., Rio de Janeiro, 41:79-144.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Langeani, F. 1990: Revisão do gênero Neoplecostomus, com a descricão de quatro espécies novas do sudeste brasileiro (Ostariophysi, Siluriformes, Loricariidae). Comunicações do Museu de Ciências de PUCRS. v. 3 (núm. 1): 3-31.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Sands, David. 1988. A Fishkeeper's Guide to South American Catfishes. Tetra Press, Nova Jersey, Estats Units. 117pp.
* Schaefer, S.A. 2003. Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Neopomacentrus

Neopomacentrus és un gènere de peixos de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Taxonomia

* Neopomacentrus anabatoides (Bleeker, 1847)
* Neopomacentrus aquadulcis (Jenkins i Allen, 2002)
* Neopomacentrus azysron (Bleeker, 1877)
* Neopomacentrus bankieri (Richardson, 1846)
* Neopomacentrus cyanomos (Bleeker, 1856)
* Neopomacentrus fallax (Peters, 1855)
* Neopomacentrus filamentosus (Macleay, 1882)
* Neopomacentrus fuliginosus (Smith, 1960)
* Neopomacentrus metallicus (Jordan i Seale, 1906)
* Neopomacentrus miryae (Dor i Allen, 1977)
* Neopomacentrus nemurus (Bleeker, 1857)
* Neopomacentrus sindensis (Day, 1873)
* Neopomacentrus sororius (Randall & Allen, 2005)
* Neopomacentrus taeniurus (Bleeker, 1856)
* Neopomacentrus violascens (Bleeker, 1848)
* Neopomacentrus xanthurus (Allen i Randall, 1980)

## Referències

* ↑ Jenkins, A. P. & G. R. Allen 2002. Neopomacentrus aquadulcis, a new species of damselfish (Pomacentridae) from eastern Papua New Guinea. Rec. West. Aust. Mus. v. 20: 379-382.
* ↑ Randall, J. E. & G. R. Allen. 2005. Neopomacentrus sororius, a new species of damselfish from the Indian Ocean, with descriptinof a neotype for its sister species, N. azyron (Bleeker). Aqua, J. Ichthy. Aquat. Biol. v. 10 (núm. 2): 73-80 + cover photo.
* ↑ Animal Diversity Web (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ «Neopomacentrus (Genus)» (en anglès). ZipcodeZoo.com. Arxivat de l'original el 11 d’agost 2009. [Consulta: 17 novembre 2008].
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ ITIS (anglès)

## Bibliografia

* Allen G. R. 1975. Damselfishes of the south seas. T.F.H. Publ., Inc., Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Damselfishes So. Seas . 1-240.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Neoraja caerulea

Neoraja caerulea és una espècie de peix de la família dels raids i de l'ordre dels raïformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 30 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar i les femelles ponen càpsules d'ous, les quals presenten com unes banyes a la closca.

## Alimentació

Menja animals bentònics.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes (58°N-53°N) que viu entre 600-1.262 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Atlàntic nord-oriental: Islàndia i el nord-oest d'Irlanda.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ McEachran J. D. & Compagno L. J. V., 1982. Interrelationships of and within Breviraja based on anatomical structures (Pisces: Rajoidei). Bull. Mar. Sci. v. 32 (núm. 2). 399-425.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Stehmann, M., 1976. Breviraja caerulea spec. nov. (Elasmobranchii, Batoidea, Rajidae); eine neue archibentale Rochenart und zugleich ein Erstnachweis inhrer Gattung im Nordostatlantik. Archiv für Fischereiwissenschaft v. 27 (núm. 2): 97-114.
* ↑ «Neoraja caerulea». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Stehmann, M. i D.L. Bürkel, 1984. Rajidae. p. 163-196. A: P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and Mediterranean. UNESCO, París. vol. 1.
* ↑ Dulvy, N.K. i J.D. Reynolds, 1997. Evolutionary transitions among egg-laying, live-bearing and maternal inputs in sharks and rays. Proc. R. Soc. Lond., Ser. B: Biol. Sci. 264:1309-1315.
* ↑ Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* ↑ Stehmann, M. i D.L. Bürkel, 1984.
* ↑ McEachran, J.D. i M. Stehmann, 1984. A new species of skate, Neoraja carolinensis, from off the southeastern United States (Elasmobranchii: Rajoidei). Proc. Biol. Soc. Wash. 97(4):724-735.
* ↑ Jonsson, G., 1992. Islenskir fiskar. Fiolvi, Reykjavik, 568 pp.
* ↑ Haedrich, R.L. i N.R. Merrett, 1988. Summary atlas of deep-living demersal fishes in the North Atlantic Basin. J. Nat. Hist. 22:1325-1362.
* ↑ Quéro J.-C., Porché P. i Vayne, J.J., 2003. Guide des poissons de l'Atlantique européen. Coll. Les guides du naturaliste. Delachaux et Niestlé, París.

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V., 1999. Checklist of living elasmobranchs. p. 471-498. A W.C. Hamlett (ed.) Sharks, skates, and rays: the biology of elasmobranch fishes. Johns Hopkins University Press, Maryland, Estats Units.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fritzsch, B. i P. Moller, 1995. A history of electroreception. p. 39-55. A: P. Moller (ed.) Electric fishes: history and behavior. Fish and Fisheries Series 17. Chapman & Hall, Londres.
* McEachran, J.D. i K.A. Dunn, 1998. Phylogenetic analysis of skates, a morphologically conservative clade of elasmobranchs (Chondrichthyes: Rajidae). Copeia (2):271-290.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Neoscombrops atlanticus

Neoscombrops atlanticus és una espècie de peix pertanyent a la família dels acropomàtids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 13,4 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, pelàgic-oceànic i de clima tropical que viu fins als 192 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al mar Carib davant les costes de Colòmbia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gilchrist, J. D. F., 1922. Deep-sea fishes procured by the S.S. "Pickle" (Part I). Rep. Fish. Mar. Biol. Surv. Union So. Afr. Rep. 2 (art. 3): 41-79, Pls. 7-12.
* ↑ «Entrada a uBio» (en anglès). [Consulta: 8 abril 2020].
* ↑ Mochizuki, K. & Sano, M., 1984. A new percichthyid fish Neoscombrops atlanticus from the Caribbean Sea. Japanese Journal of Ichthyology v. 30 (núm. 4): 335-340.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Mochizuki, K. & Sano, M., 1984.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Neoscombrops cynodon

Neoscombrops cynodon és una espècie de peix pertanyent a la família dels acropomàtids.

## Descripció

* Pot arribar a fer cm de llargària màxima (normalment, en fa).
* 10 espines i 10 radis tous a l'aleta dorsal i 3 espines i 7 radis tous a l'anal.

## Hàbitat

És un peix marí i batipelàgic.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índic occidental: Sud-àfrica.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gilchrist, J. D. F., 1922. Deep-sea fishes procured by the S.S. "Pickle" (Part I). Rep. Fish. Mar. Biol. Surv. Union So. Afr. Rep. 2 (art. 3): 41-79, Pls. 7-12.
* ↑ «Entrada a uBio» (en anglès). [Consulta: 8 abril 2020].
* ↑ Regan, C. T., 1921. New fishes from deep water off the coast of Natal. Annals and Magazine of Natural History (Series 9) v. 7 (núm. 41): 412-420.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Heemstra, P.C., 1986. Acropomatidae. P. 561-563. A: M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.). Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Nesogobius hinsbyi

Nesogobius hinsbyi és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 7,5 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima subtropical i demersal que viu entre 5-60 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Austràlia, incloent-hi el sud de Tasmània.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Whitley G. P., 1929. R. M. Johnston's memoranda relating to the fishes of Tasmania. Pap. R. Soc. Tasmania 1928. 44-68.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ McCulloch, A. R. & Ogilby, J. D., 1919. Some Australian fishes of the family Gobiidae. Records of the Australian Museum v. 12 (núm. 10): 193-291, Pls. 31-37.
* 1 2 3 4 «Nesogobius hinsbyi» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Kuiter, R.H., 1993. Coastal fishes of south-eastern Australia. University of Hawaii Press. Honolulu, Hawaii. 437 p.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Nevermore O Taïti

Nevermore, o Nevermore O Taïti, és un quadre de Paul Gauguin fet el 1897 durant la seva segona estada a Tahití. Es conserva a la galeria del Courtauld Institute of Art de Londres. Es coneix per la referència núm. 558 del catàleg de Wildenstein.
Una noia tahitiana jeu sobre el seu costat esquerre de cara a l'espectador amb la mirada cap amunt, a la seva dreta. Al darrere hi ha una decoració d'interior amb motius florals, un corb en una finestra i dues dones xerrant a la porta.
La model és la seva amant Pau'ura, que Gauguin escriu Pahura. Encara que nua, la noia no té una actitud provocativa. La seva mirada és absent, una barreja de tristesa i suspicàcia pel que passa al seu darrere, possiblement per la conversa de les dues dones del fons. Les línies verticals del fons accentuen les corbes sensuals del nu.
A l'extrem superior esquerra té la inscripció en tres línies: NEVERMORE P.Gauguin 97 O TAÏTI. Nevermore (en anglès, «mai més») fa referència a l'estrofa del poema El Corb d'Edgar Allan Poe. Taïti és la grafia francesa, usada també en català a principis del segle xx. O és una preposició usada en tahitià davant dels topònims i sovint incorporat incorrectament pels europeus en el mateix topònim.
L'obra d'Edgar Allan Poe era coneguda en el cercle artístic de París. Mallarmé l'havia traduït al francès el 1875, amb il·lustracions de Manet, i l'havia recitat al Cafè Voltaire davant Gauguin. En el seu poema, el corb és un missatger sinistre que té com a única resposta «mai més» (nevermore). Amb aquesta referència i la composició del quadre, Gauguin evoca el romanticisme del món tahitià primitiu i pur que està desapareixent i que no tornarà mai més. El pintor explica el seu quadre al seu marxant:
    «Volia retratar, servint-me d'un simple nu, el suggeriment de certa opulència bàrbara procedent del passat. El conjunt és xop de colors deliberadament ombrívols i tristos [...] L'ocell no representa exactament el corb d'Edgar Allan Poe, sinó l'ocell del dimoni que mira el rellotge.»
Gauguin segueix la tradició europea dels nus. La composició del seu quadre té similituds amb l'odalisca d'Ingres, però amb el seu ús peculiar del color crea un aire simbòlic de misteri.
El quadre va ser comprat pel compositor anglès Frederick Delius, el 1898.

## Referències

* ↑ «Fitxa del Courtauld Institute of Art». Arxivat de l'original el 2022-02-14. [Consulta: 4 febrer 2008].
* ↑ Carta de Paul Gauguin a Daniel de Monfreid, 14 de febrer de 1897, citada a Paul Gauguin, la búsqueda del paraíso, de Bernard Denvir, Odín Editores, Barcelona: 1994. ISBN 84-493-0081-9
# New York Blackout

New York Blackout és una pel·lícula de thriller de terror de coproducció franco-quebequesa dirigida per Eddy Matalon i estrenada el 1978. Fou rodada en anglès.

## Sinopsi

Durant el famós apagament de la ciutat de Nova York del 1977 quatre criminals sàdics s'escapen de la presó durant un trasllat i s'apoderen d'un elegant complex d'apartaments de Manhattan. Allí comencen a saquejar i atemorir els seus habitants segrestant-los i robant-los.

## Repartiment

* Jim Mitchum : Dan Evans
* Robert Carradine: Christie
* Belinda Montgomery : Annie Gallo
* Ray Milland: Richard Stafford
* June Allyson: Mme Grant
* Jean-Pierre Aumont: Henri Lee
* Don Granberry : Chico
* Terry Haig : Eddy
* Victor B. Tyler : Marcus
* Fred Doederlein : M. Grant

## Referències

* ↑ Marie-Line Dorget, La Saison cinématographique 78, octobre 1978, p. 201
* ↑ Alain Garsault, Positif, n° 211, octobre 1978, p. 69

## Bibliografia

* Jean Roy, Cinéma 76, núm. 235, juillet 1978, p. 124
* L'Écran fantastique, núm. 348, décembre 2013, p. 76 (à propos du DVD)

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Nezumia ectenes

Nezumia ectenes és una espècie de peix de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes.

## Hàbitat

És un peix d'aigües profundes que viu fins als 573 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Hawaii.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Jordan, D. S.; Starks, E. C. «List of fishes dredged by the steamer Albatross off the Coast of Japan in the summer of 1900, with descriptions of new species and a review of the Japanese Macrouridae» (en anglès). Bulletin of the United States Fish Commission, 22, 1, 1904, pàg. 577-630.
* ↑ Gilbert, C. H. & Cramer, F. 1897. Report on the fishes dredged in deep water near the Hawaiian Islands, with descriptions and figures of twenty-three new species. Proceedings of the United States National Museum v. 19 (núm. 1114): 403-435, Pls. 36-48.
* ↑ «Nezumia ectenes». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Mundy, B.C. 2005. Checklist of the fishes of the Hawaiian Archipelago. Bishop Museum Bulletins in Zoology. Bishop Mus. Bull. Zool. (6):1-704.

## Bibliografia

* Cohen, D.M., T. Inada, T. Iwamoto i N. Scialabba 1990. FAO species catalogue. Vol. 10. Gadiform fishes of the world (Order Gadiformes). An annotated and illustrated catalogue of cods, hakes, grenadiers and other gadiform fishes known to date. FAO Fish. Synop. 10 (125). 442 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Geistdoerfer, P. 1986. Macrouridae. p. 644-676. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vol. 2.
* Geistdoerfer, P. 1990. Macrouridae. p. 541-563. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Iwamoto, T. 1999. Order: Gadiformes. Macrouridae (sometimes Coryphaenoididae, Bathygadidae, Macrourididae, Trachyrincidae, in part, in literature). p. 1986-1992. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma.
* Moyle, P. i J. Cech.: Fishes: An Introduction to Ichthyology, 4a edició, Upper Saddle River, Nova Jersey, Estats Units: Prentice-Hall. Any 2000. ISBN 0130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Nezumia kapala

Nezumia kapala és una espècie de peix de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 41 cm de llargària total.

## Hàbitat

És un peix d'aigües profundes que viu entre 842-1243 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Austràlia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Iwamoto, T. & Williams, A. 1999. Grenadiers (Pisces, Gadiformes) from the continental slope of western and northwestern Australia. Proceedings of the California Academy of Sciences v. 51 (núm. 3): 105-243.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Cohen, D.M., T. Inada, T. Iwamoto i N. Scialabba 1990. FAO species catalogue. Vol. 10. Gadiform fishes of the world (Order Gadiformes). An annotated and illustrated catalogue of cods, hakes, grenadiers and other gadiform fishes known to date. FAO Fish. Synop. 10 (125). 442 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Geistdoerfer, P. 1986. Macrouridae. p. 644-676. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vol. 2.
* Geistdoerfer, P. 1990. Macrouridae. p. 541-563. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
* Iwamoto, T. 1999. Order: Gadiformes. Macrouridae (sometimes Coryphaenoididae, Bathygadidae, Macrourididae, Trachyrincidae, in part, in literature). p. 1986-1992. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828. ISBN 0130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.

## Enllaços externs

* AQUATAB