OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Thorntown

Thorntown és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 1.562 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Thorntown tenia 1.562 habitants, 589 habitatges, i 444 famílies. La densitat de població era de 1.058,1 habitants/km².
Dels 589 habitatges en un 37,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,9% hi vivien parelles casades, en un 11% dones solteres, i en un 24,6% no eren unitats familiars. En el 22,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,65 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,07.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,3% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 29,4% entre 25 i 44, un 21% de 45 a 60 i un 13% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.289 $ i la renda mediana per família de 43.194 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.750 $ mentre que les dones 24.524 $. La renda per capita de la població era de 19.109 $. Entorn del 5,4% de les famílies i el 6,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Thorntown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Thorntown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Giustizierato

Giustizierato, giustizierati en plural, eren les divisions administratives, assimilables a les províncies espanyoles, en què estava dividit el Regne de Nàpols durant el període en què va estar governat per les dinasties Hohenstaufen i Anjou. La divisió original va ser establerta en 1231 a la constitució de Melfi, obra de Frederic II Hohenstaufen; posteriorment alguns dels giustizierati van ser subdividits. Amb l'adveniment de la dominació aragonesa aquesta denominació es va perdre, han canviat de nom simplement com províncies, encara que la seva extensió territorial es va mantenir.
Províncies o giustizierati de Nàpols :
| Denominació | Capital | Notes |
| Abruzzo Ultra | L'Aquila | Originalment eren una sola província. Alfons I va dividir els Abruzzi en dos. |
| Abruzzo Citra | Chieti | Originalment eren una sola província. Alfons I va dividir els Abruzzi en dos. |
| Terra di Lavoro | Càpua | |
| Comtat de Molise | Campobasso | |
| Principat Ultra | Montefusco | Dividits en dues a partir del territori de l'antic Ducat de Benevent. |
| Principat Citra | Salern | Dividits en dues a partir del territori de l'antic Ducat de Benevent. |
| Capitanata | San Severo, Lucera, Foggia | Originalment eren una sola província, nomenada Pulla o Puglia. Alfons I la va dividir en tres. |
| Terra di Bari | Bari | Originalment eren una sola província, nomenada Pulla o Puglia. Alfons I la va dividir en tres. |
| Terra d'Otranto | Lecce | Originalment eren una sola província, nomenada Pulla o Puglia. Alfons I la va dividir en tres. |
| Basilicata | Lagonegro, Potenza, Matera | |
| Calàbria Citra | Cosenza | Van ser dividits en dos per Frederic II Hohenstaufen. Calàbria Citra era coneguda també com Val di Crati, i Calàbria Ultra com Terra Jordana. |
| Calàbria Ultra | Reggio, Catanzaro | Van ser dividits en dos per Frederic II Hohenstaufen. Calàbria Citra era coneguda també com Val di Crati, i Calàbria Ultra com Terra Jordana. |
Posteriorment, a finals del segle xvii, Calàbria Ultra i Abruzzo Ultra serien dividides cadascuna d'elles en dues noves províncies. El 1807 es va formar la província de Nàpols a partir de Terra di Lavoro.

## Referències

* ↑ Pietro Giannone, # PPA97, M1 Istoria civile del regno di Napoli, pàg. 97-108.
* ↑ Francesco Guicciardini: # PPA283, M1 Delle Istoria d'Itàlia, llibre V
* ↑ Vito Buonsanto: Introduzione alla geografia antica i moderna delle provincie delle due Sicília (1819).
# Majòlica

La majòlica (Del it. maiolica, anteriorment majorica, alteració del llatí Majorica, Mallorca) és una ceràmica amb un acabat vidriós especial. La terracota és la base dels treballs de ceràmica i, en aquest cas, s'hi aplica un esmalt metàl·lic compost de sílice, cendres sòdiques calcinades, plom i estany.

## Història

Segons Scaliger, Fabio Ferrari i Jean Paul Richter, basant-se en els escrits de Dante Alighieri i Leonardo Da Vinci, la paraula majòlica vol dir Mallorca, illa que durant l'edat mitjana en fou el centre d'exportació més important de la Mediterrània d'aquest tipus de ceràmica morisca. És el terme italià general usat per a definir el fang cuit vidriat amb l'estany, decorat amb òxids metàl·lics pintats sobre el vernís sense coure. La ceràmica majòlica va ser una troballa casual durant els intents de crear una porcellana similar a l'elaborada a la Xina amb caolí.
A l'antic Egipte i Síria se'n coneixia una tècnica similar des de molt antic. Posteriorment, els terrissaires la reinventaren amb la intenció d'imitar les porcellanes xineses, tan apreciades. Els àrabs, per la seva banda, la van aprendre d'aquestes civilitzacions durant el segle x, i al segle xiii ja l'havien difosa per la península Ibèrica i Sicília, d'on va passar a Itàlia. A la ciutat italiana de Faenza, prop de Ravenna, va evolucionar de manera especial i s'obtingué una ceràmica majòlica de gran perfecció, fins al punt que la paraula faiança es va convertir en sinònim de qualitat superior. Aquesta ciutat té el Museu internacional de ceràmica.
Les primeres majòliques es van fer amb una terracota groguenca, coberta d'un esmalt compost per una capa de pintura vidriada barrejada amb pols de quars. Les ceràmiques majòliques produïdes pels pobles islàmics es decoraven amb pigments composts de coure o manganès, segons s'hi volgués donar un color verd o marró.

## Vegeu també

* Ceràmica vidrada
* Ceràmica de Paterna
* Majòlica de Laterza
* Pisa (ceràmica)
* Faiança
* Terracota
* Vidriat

## Referències

* 1 2 «majòlica». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 Fuente: Maiolica - Charles Drury Edward, 1820-1899. cn; South Kensington Museum
* ↑ Leonardo Da Vinci. The notebooks of Leonardo da Vinci. 2. Courier Dover Publications, 1970, p. 260–. ISBN 978-0-486-22573-9 [Consulta: 30 novembre 2012].
* 1 2 Font:E.A. Barber, (1915), Hispano Moresque Pottery, The Hispanic Society of America, Nova York, p.25-.26
* ↑ Cooper (1999) p. 220
# Waldo (Maine)

Waldo és una població dels Estats Units a l'estat de Maine (EUA). Segons el cens del 2000 tenia 733 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Waldo tenia 733 habitants, 290 habitatges, i 207 famílies. La densitat de població era de 14,6 habitants/km².
Dels 290 habitatges en un 34,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,2% hi vivien parelles casades, en un 9,7% dones solteres, i en un 28,6% no eren unitats familiars. En el 21,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,53 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,3% tenia menys de 18 anys, un 6,7% entre 18 i 24, un 29,9% entre 25 i 44, un 26,9% de 45 a 60 i un 10,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 106,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.063 $ i la renda mediana per família de 38.125 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.341 $ mentre que les dones 21.771 $. La renda per capita de la població era de 14.030 $. Entorn del 12,4% de les famílies i el 16,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Waldo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 14 de febrer 2020. [Consulta: 7 d’agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Waldo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Triplophysa laterimaculata

Triplophysa laterimaculata és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Descripció

* Cos comprimit posteriorment i sense escates.
* Llavis gruixuts. La vora anterior del llavi inferior cobreix el marge anterior de la mandíbula inferior.
* L'origen de l'aleta dorsal es troba més a prop de la base de l'aleta caudal que de la punta del musell.
* La inserció de l'aleta pelviana és per sota dels radis ramificats núms. 2 i 3 de l'aleta dorsal.
* Origen de l'aleta caudal lleugerament dentat.
* Línia lateral completa.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima temperat, el qual es troba a la conca del riu Tarim (a la Xina).

## Referències

* ↑ Studien über innerasiatische Fische. Ark. Zool. v. 25 A (núm. 11): 1-51.
* 1 2 3 Li, J., N. Liu & J. Yang, 2007. A brief review of Triplophysa (Cypriniformes: Balitoridae) species from the Tarim Basin in Xinjiang, China, with description of a new species. Zootaxa 1605: 47–58.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)

## Enllaços externs

* AQUATAB (txec)
* ION (anglès)
# Valentín Txernikov

Valentín Txernikov (Erevan, 1 d'abril de 1937 - Nijni Nóvgorod, 5 de gener de 2002) va ser un tirador d'esgrima armeni, especialista en espasa, que va competir sota bandera de la Unió Soviètica durant les dècades de 1950 i 1960.
El 1956 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Melbourne, on fou cinquè en la prova d'espasa per equips del programa d'esgrima. Quatre anys més tard, als Jocs de Roma, guanyà la medalla de bronze en la mateixa prova.
En el seu palmarès també destaquen tres medalles al Campionat del Món d'esgrima, una d'or, una de plata i una de bronze, entre les edicions de 1959 i 1962.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Valentin Chernikov». [Consulta: 26 novembre 2024].
* 1 2 «ЧЕРНИКОВ Валентин Михайлович | Российские спортсмены | Спортивная Россия» (en rus). [Consulta: 26 novembre 2024].
# Can Vila (Sant Pere de Vilamajor)

Can Vila és una casa-torre de Sant Pere de Vilamajor (Vallès Oriental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Torre de defensa del recinte de la Força (fortificació del castell comtal). Consta de planta baixa i pis cobert per una coberta de teula àrab. D'estructura original quadrada, defensava l'entrada oest del castell (porta de Brugueres). L'edificació actual conserva material rogenc de l'antic castell (com la Torre Roja) però l'edificació és una reconstrucció dels segles XVII i XVIII sobre les restes de la torre de defensa.

## Referències

* ↑ «Can Vila». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 octubre 2017].
# Pòpia del Montgròs

La Pòpia del Montgròs és una muntanya de 669 metres que es troba entre els municipis de Castellfollit del Boix i Sant Salvador de Guardiola, a la comarca catalana del Bages.
# West Bath

West Bath és una població dels Estats Units a l'estat de Maine (EUA). Segons el cens del 2000 tenia 1.798 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, West Bath tenia 1.798 habitants, 750 habitatges, i 536 famílies. La densitat de població era de 58,8 habitants/km².
Dels 750 habitatges en un 28,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,3% hi vivien parelles casades, en un 7,7% dones solteres, i en un 28,4% no eren unitats familiars. En el 23,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,39 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,8.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,5% tenia menys de 18 anys, un 5,3% entre 18 i 24, un 27,7% entre 25 i 44, un 32,2% de 45 a 60 i un 12,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 101,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.326 $ i la renda mediana per família de 52.986 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.375 $ mentre que les dones 27.448 $. La renda per capita de la població era de 23.022 $. Entorn del 4% de les famílies i el 6,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- West Bath». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 15 de febrer 2020. [Consulta: 7 d’agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- West Bath». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Quadrilla d'Aiara

La Quadrilla d'Aiara/Cuadrilla de Ayala (en euskera: Aiarako Koadrila o Aiaraldea) és una comarca del País Basc; concretament del territori històric d'Àlaba. És una de les set comarques o quadrilles en les quals es divideix la província d'Àlaba. Sol conèixer-se-li també com Ayala-Cantàbrica Alabesa, ja que engloba la major part del territori alabès que se situa al vessant cantàbric i històricament la major part d'aquesta comarca formava la Terra de Ayala La principal població és Laudio, encara que la seu de les institucions comarcals és Respaldiza en el municipi d'Aiara. La comarca se situa al nord-oest d'Àlaba, limitant amb Biscaia i la Província de Burgos amb una superfície de 328,12 km² i una població de 33.281 habitants (2006. La major part de la comarca se situa en la conca alta del riu Nervión. A pesar de pertànyer a Àlaba, es troba dintre de l'àrea d'influència de Bilbao; i la comarca s'assembla en molts aspectes (culturals, històrics, polítics, socials, econòmics, geogràfics, etc.) més a Biscaia que a la resta d'Àlaba. Inclou els municipis d'Amurrio, Artziniega, Aiara, Laudio i Okondo. Aglutina un total de 45 localitats, sent les principals poblacions Laudio i Amurrio, que són respectivament la segona i tercera poblacions més habitades d'Àlaba. Els municipis que componen la Quadrilla de Ayala són:
| # | Municipi | Alcalde | Partit Polític | Població | % Població | Territori km² |
| 1 | Amurrio | Pablo Isasi Agirre | Eusko Alkartasuna | 9.592 | 28,8 | 96,36 |
| 2 | Artziniega | Agurtzane Llano Cuadrado | PNB | 1.499 | 4,5 | 27,45 |
| 3 | Ayala/Aiara | Ainhoa Campo Arenaza | PNB | 2.542 | 7,6 | 140,85 |
| 4 | Laudio/Llodio | Jon Karla Menoyo Llano | PNB | 18.633 | 56,0 | 37,56 |
| 5 | Okondo | Andrés Alcalde Olano | Eusko Alkartasuna | 1.015 | 3,1 | 29,90 |
| | Quadrilla d'Aiara | | | 33.281 | 100 | 328,12 |

## Enllaços externs

* Quadrilla d'Aiara a Google Maps
# Vicente Ridaura Álvarez

Vicente Ridaura Álvarez (Carlet, la Ribera Alta, 12 de desembre de 1909 - Tampico, Mèxic, 28 d'agost de 1980) fou un metge cirurgià.
A l'inici de la Guerra Civil espanyola s'incorporà a l'Exèrcit de la República com a alferes metge provisional. Exiliat a Mèxic en finalitzar la guerra, va exercir a l'hospital de Tampico, ciutat on es va establir amb la seua muller, Cecilia Sanz Sanz, també metge. Va ser un dels fundadors, el 1950, de la facultat de medicina de la Universitat Autònoma de Tamaulipas, i el primer titular de la càtedra de fisiologia de la mateixa facultat.

## Referències

* ↑ «Parte oficial». Diario Oficial del Ministerio de la Guerra, tom I, núm. 56, València, 5 març 1937, p. 659-660 [Consulta: 24 octubre 2015].
* ↑ Carles Hervàs Puyal, Manuel Cahisa Mur «Sanitat i exili republicà: l'assistència sanitària a bord del vaixell Sinaia» (PDF). Gimbernat, núm. 50, 2008, p. 359. ISSN: 0213-0718 [Consulta: 24 octubre 2015].
* ↑ Alós Alzira, Carlos «Los médicos exiliados de la República». Levante-EMV, 07-12-2014 [Consulta: 24 octubre 2015].
# Barton (Maryland)

Barton és una població dels Estats Units a l'estat de Maryland. Segons el cens del 2000 tenia 478 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Barton tenia 478 habitants, 200 habitatges, i 142 famílies. La densitat de població era de 838,9 habitants per km².
Dels 200 habitatges en un 28,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,5% hi vivien parelles casades, en un 11% dones solteres, i en un 29% no eren unitats familiars. En el 27,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,39 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,2% tenia menys de 18 anys, un 8,8% entre 18 i 24, un 25,5% entre 25 i 44, un 24,5% de 45 a 60 i un 18% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.104 $ i la renda mediana per família de 33.333 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.844 $ mentre que les dones 14.196 $. La renda per capita de la població era de 14.453 $. Entorn del 13,1% de les famílies i el 14,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Barton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Barton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Triplophysa longibarbata

Triplophysa longibarbata és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

* Cos incolor i sense escates.
* Els mascles poden assolir els 5,5 cm de longitud total.
* Absència d'ulls.
* Musell punxegut.
* Aleta pectoral llarga, estreta i estenent-se gairebé fins a l'origen de la pelviana, la qual arriba una mica més enllà de l'anus.
* 11 radis tous a l'aleta dorsal i 7-8 a l'anal.
* Aleta dorsal amb 8 radis ramificats, anal amb 6, pelviana amb 6 i caudal amb 16.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix d'aigua dolça, subterrani, bentopelàgic i de clima subtropical, el qual es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ Rendahl, H., 1933. Studien über innerasiatische Fische. Ark. Zool. v. 25 A (núm. 11): 1-51.
* 1 2 Chen, Y.-R., Yang, J.-X., Sket, B. & Aljancic, G., 1998. A new blind cave loach of Paracobitis with comment on its characters evolution. Zoological Research v. 19 (núm. 1): 59-63.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 «Triplophysa longibarbata». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Du, L.-N., X.-Y. Chen i J.-X. Yang 2008. A review of the nemacheilinae genus Oreonectes Günther with descriptions of two new species (Teleostei: Balitoridae). Zootaxa 1729:23-36.
* ↑ Proudlove, G.S., 1998. Checklist of cave-dwelling fishes of the world, to 1998. Inèdit.
* ↑ Zheng, L.-P., L.-N. Du, X.-Y. Chen i J.-X. Ynag, 2009. A new species of genus Triplophysa (Nemacheilinae: Balitoridae), Triplophysa longipectoralis sp. nov, from Guangxi, China. Environ. Biol. Fish. 85(3):221-227.
* ↑ Zheng, L.-P., J.X. Yang i X.-Y. Chen, 2012. A new species of Triplophysa (Nemacheilidae: Cypriniformes), from Guangxi, southern China. J. Fish Biol. 80(4):831-41.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (editors), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.
* Zhang, Z.-L., Y.-H. Zhao i C.-G. Zhang, 2006. A new blind loach, Oreonectes translucens (Teleostei: Cypriniformes: Nemacheilinae), from Guangxi, China. Zool. Stud. 45(4):611-615.

## Enllaços externs

* AQUATAB (txec)
* ION (anglès)
# Villain

Villain és una pel·lícula d'acció britànica del 2020 dirigida per Philip Barantini i protagonitzada per Craig Fairbrass. És el debut de Barantini com a director. La pel·lícula va rebre crítiques generalment positives, va ser l'elecció de la crítica a The New York Times i va assolir el número set en la llista de pel·lícules d'iTunes dels EUA. S'ha subtitulat al català.
La pel·lícula es va estrenar en una selecció de cinemes, a la carta i plataformes digitals del Regne Unit el 28 de febrer de 2020 i als Estats Units el 22 de maig de 2020.

## Referències

* ↑ Scheck, Frank. «'Villain': Film Review». The Hollywood Reporter, 20-05-2020. [Consulta: 15 octubre 2020].
* ↑ «Villain». Goita què fan, ara!. [Consulta: 11 març 2025].
* ↑ Konrad, Joseph. «Trailer For Saban Films Thriller Villain Debuts Along With Poster». Bleeding Cool, 15-04-2020. [Consulta: 15 octubre 2020].
* ↑ Hemmert, Kylie. «Exclusive Villain Trailer & Poster Starring Craig Fairbrass & George Russo». Comingsoon.net, 13-04-2020. [Consulta: 15 octubre 2020].
# Tecla (esposa de Miquel II)

Tecla, que va morir cap al 823, va ser una emperadriu consort, la primera esposa de l'emperador romà d'Orient Miquel II dit el Tartamut.
Segons Teòfanes el Confessor, Tecla era filla d'un estrateg del tema dels Anatòlics, on Miquel hi va estar destinat. El seu pare era amic i company del general i futur rebel Bardanes el Turc, al que també s'ha identificat com el seu pare. Miquel, igual que Lleó l'Armeni i Tomàs l'Eslau, eren també propers a Bardanes, tot i que, quan aquest es va revoltar l'estiu de l'any 803, Miquel i Lleó el van abandonar.
Tecla i Miquel només van tenir un fill conegut, l'emperador Teòfil, nascut el 813 i mort el 20 de gener del 842. Algunes fonts parlen de l'existència d'una noia anomenada Helena cosa possible, però hi ha contradiccions entre els informadors. Helena és coneguda com l'esposa de Teòfob, un patrici i militar iranià al servei de Teòfil, executat el 842 per haver conspirat per apoderar-se del tron. Jordi el Monjo i Teòfanes el Confessor indiquen que Teòfob es va casar amb la germana de l'emperadriu Teodora. Josep Genesi diu que Teòfob es va casar amb una germana de l'emperador Teòfil. No se sap del cert si Helena era la germana o la cunyada de Teòfil.
L'any 820, l'emperador Lleó va acusar el seu antic company d'armes Miquel, de conspirar contra ell. Miquel va ser empresonat, però els companys de conspiració van organitzar l'assassinat de Lleó a la basílica de Santa Sofia el Nadal del 820. Lleó V va entrar a la basílica desarmat i no es va poder defensar. Miquel el va succeir com a emperador i Tecla va ser la nova emperadriu.
El seu regnat com a Augusta va ser breu, ja que va morir cap al 823. Miquel es va casar llavors amb Eufrosina, filla de Constantí VI.

## Referències

* ↑ Garland, Lynda (ed.). Byzantine women: varieties of experience 800-1200. Aldershot: Ashgate, 2006, p. 7-8. ISBN 9780754657378.
# Districte de L'Haÿ-les-Roses

El Districte de L'Haÿ-les-Roses és un dels tres districtes amb què es divideix el departament de Val-de-Marne, a la regió de l'Illa de França. Té 5 cantons i 10 municipis. El cap del districte és la prefectura de L'Haÿ-les-Roses.

## Composició
### Cantons

* Cachan
* L'Haÿ-les-Roses
* Le Kremlin-Bicêtre
* Thiais
* Villejuif

### Municipis

Els municipis del districte de L'Haÿ-les-Roses, i el seu codi INSEE, son:
* Arcueil (94003)
* Cachan (94016)
* Chevilly-Larue (94021)
* Fresnes (94034)
* Gentilly (94037)
* L'Haÿ-les-Roses (94038)
* Le Kremlin-Bicêtre (94043)
* Rungis (94065)
* Thiais (94073)
* Villejuif (94076)

## Vegeu també

* Cantons de la Val-de-Marne