OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Triplophysa nandanensis

Triplophysa nandanensis és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ Rendahl, H. 1933. Studien über innerasiatische Fische. Ark. Zool. v. 25 A (núm. 11): 1-51.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lan, J.-H., J.-X. Yang & Y.-R. Chen. 1995. Two new species of the subfamily Nemacheilinae from Guangxi, China (Cypriniformes: Cobitidae). Acta Zootaxon. Sin. v. 20 (núm. 3): 366-372.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (editors) 1999 Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.
# Triplophysa ninglangensis

Triplophysa ninglangensis és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Yunnan (Xina).

## Referències

* ↑ Rendahl, H. 1933. Studien über innerasiatische Fische. Ark. Zool. v. 25 A (núm. 11): 1-51.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Wu, Y. i C. Wu 1992. The fishes of the Qinghai-Xizang Plateau. Sichuan Publishing House of Science & Technology, Chengdu, Xina. 599 p.
# Triplophysa papillosolabiata

Triplophysa papillosolabiata és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.
És un peix d'aigua dolça, demersal i de clima temperat, el qual viu a la Xina. És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Rendahl, H. 1933. Studien über innerasiatische Fische. Ark. Zool. v. 25 A (núm. 11): 1-51.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Walker, K. F. i H. Z. Yang, 1999. Fish and fisheries in western China. FAO Fish. Tech. Pap. 385:237-278.

## Bibliografia

* Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* Prokofiev, A. M., 2010. Morphological classification of loaches (Nemacheilinae). J. Ichthyol. 50(10):827-913.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.
# Aulus Terenci Varró

Aulus Terenci Varró (llatí: Aulus Terentius Varro) va ser un magistrat romà del segle ii aC. Formava part de la gens Terència, una família romana d'origen plebeu.
L'any 189 aC havia servit a Grècia. El 184 aC va ser elegit pretor i va obtenir la Hispània Citerior com a província. Va fer la guerra als celtibers als quals va derrotar en diverses batalles i va rebre l'honor d'una ovació a la seva tornada a Roma l'any 182 aC, registrada als Fasti.
L'any 172 aC va ser enviat com a ambaixador davant del rei Genci d'Il·líria i el 167 aC era un dels comissionats encarregats d'arranjar els afers del regne de Macedònia després de la derrota de Perseu de Macedònia.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 1222.

## Vegeu també

* Aule Terenci Varró Murena (militar), militar romà.
* Aule Terenci Varró Murena, cònsol el 23 aC
# Triplophysa pappenheimi

Triplophysa pappenheimi és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 18 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Qinghai (Xina).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Institute of Hydrobiology, Academia Sinica, Shanghai Natural Museum and Ministry of Agriculture of China 1993. The freshwater fishes of China in coloured illustrations. Vol. 3 Institute of Hydrobiology, Academia Sinica and Shanghai Natural Museum and Ministry of Agriculture of China. 166 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fang, P.-W. 1935. On some Nemacheilus fishes of northwestern China and adjacent territory in the Berlin Zoological Museum's collections, with descriptions of two new species. Sinensia v. 6 (núm. 6): 749-767.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Wu, Y. i C. Wu 1992. The fishes of the Qinghai-Xizang Plateau. Sichuan Publishing House of Science & Technology, Chengdu, Xina. 599 p.
# Quartet de corda núm. 1 (Prokófiev)

El Quartet de corda núm. 1 en si menor, op. 50, va ser compost per Serguei Prokófiev el 1930 per encàrrec de la Fundació Elizabeth Sprague Coolidge de la Biblioteca del Congrés de Washington. Es va estrenar el 25 d'abril de 1931 pel Brosa Quartet a Washington, i a Moscou el 9 d'octubre de 1931 pel Quartet Roth. El quartet de corda està en tres moviments, amb una durada d'uns 20-25 minuts.

## Moviments

* Allegro
* Andante molto
* Andante

## Origen i context

Durant la seva gira americana del 1930, Prokófiev va concebre i finalitzar un quartet que es va inspirar en els quartets de Beethoven. En una carta d'acceptació de l'encàrrec per a la Biblioteca de Washington, va manifestar el seu desig de compondre aquesta obra. El quartet va ser una resposta als crítics que l'acusaven d'escriure música massa complexa i incomprensible. Va sorprendre a detractors i admiradors per la seva seriositat i tonalitat fosca, anant en contra dels estereotips que se li atribuïen com a compositor lluminós i enèrgic. Com a part de la seva pràctica habitual, Prokófiev va reutilitzar alguns dels temes en obres posteriors, transcrivint l'Andante per a piano sol en les seves Sis peces op. 52 l'any següent.

## Anàlisi

L'obra es caracteritza perquè la seva tonalitat, si menor, és només un semitò per sota dels límits de la gamma de viola i violoncel. Una altra característica distintiva és que el finale és un moviment lent, molt intens en emoció i ple de melodies arrasadores.
A Prokófiev li havia agradat tant el final que en va transcriure una versió per a orquestra de corda, com a op. 50a, i va incloure una transcripció per a piano a les seves peces com a op. 52.

## Referències

* 1 2 Staff. «Foundations for Music (Library of Congress Music, Theater, Dance: An Illustrated Guide)». Library of Congress, 15-11-2010. [Consulta: 21 abril 2012].
* 1 2 Sorensen, Sugi. «The Prokofiev Page - String Quartet No 1 in B minor, Op 50». Allegro Media, 2005. Arxivat de l'original el 4 febrer 2012. [Consulta: 21 abril 2012].
* ↑ Nice, David (2003). Prokofiev: From Russia to the West, 1891-1935. Yale University Press. Page 293.
* 1 2 Turina Gómez, Joaquín. «Programa de mà» (en castellà). Fundación Juan March, 01-10-1991. [Consulta: 9 novembre 2020].
# Elasa

    No confondre amb la batalla d'Elasa
Elasa (grec: Ελάσα) és una illa que es troba al nord-est de Creta al mar Egeu, uns 3.5 milles nàutiques (6.5 quilometres; 4.0 milles) del bosc de palmeres de Vai. És rocallosa i deshabitada amb una superfície de 1.9 quilometres quadrats (0.7 milles quadrades). El seu punt més alt és 79 metres (259 peus) sobre e nivell mitjà del mar. Administrativament pertany al municipi d'Itanos a Lasithi.

## Àrea protegida mediambientalment

Elasa és veïna de les illes Dionisíades i forma part d'una zona de protecció mediambiental amb moltes plantes i animals rars com el foca monjo del Mediterrani.

## Vegeu també

* Llista d'illes de Grècia

## Referències

* ↑ «Βορειανατολικό άκρο της Κρήτης Διονυσάδες, Ελάσα και Χερσόνησος Σιέρο». Arxivat de l'original el 2011-07-21. [Consulta: 8 desembre 2016].

## Enllaços externs

* Elasa al mapa
# Life as a House

Life as a House és una pel·lícula d'Irwin Winkler estrenada el 2001.

## Argument

George Monroe, un arquitecte d'edat madura, tenia un gran projecte. S'havia promès restaurar ell mateix la casa llegada pel seu pare. Els anys han passat, entrampat pel ritme d'una vida massa carregada, ha abandonat el seu somni i ha perdut molt: s'ha divorciat de la seva dona Robin, el seu fill Sam ha perdut confiança en ell i la gent no li fa la vida fàcil.
Acomiadat, George ha de tornar a arrencar la seva vida sobre noves bases. A la costa Pacífic, de cara a l'oceà, podrà finalment concretar el seu somni. Comença sol, però es troba aviat ajudat per la seductora noia de la casa veïna i els fills que ha tingut la seva ex-dona amb el seu nou marit.

## Repartiment

* Kevin Kline: George Monroe
* Kristin Scott Thomas: Robin Kimball
* Hayden Christensen: Sam Monroe
* Jena Malone: Alyssa Beck
* Mary Steenburgen: Coleen Beck
* Jamey Sheridan: Peter Kimball
* Ian Somerhalder: Josh
* Scott Bakula: Kurt Walker

## Producció

A Character Building: Inside Life as a House, un suplement del DVD, el director Irwin Winkler confessa que mai es va adonar de l'amor que es revifava entre George i Robin era un aspecte clau del guió fins que va veure Kevin Kline i Kristin Scott Thomas en les seves escenes junts. Winkler va encoratjar els actors a improvisar diàlegs, molts dels quals es van incloure en la pel·lícula final.
A From the Ground Up, un altre suplement del DVD, el dissenyador de producció Dennis Washington parla de com se’l va exigir que construís un carrer sencer de cases que portaven a la casa de Sam, que era enfilada en un penya-segat sobre l'Oceà Pacific a Palos Verdes, Califòrnia. La casa nova es va construir en un altre lloc, després es desmantellava i es transportava al lloc on es necessitava. Quan la pel·lícula es va acabar, la casa es va desmantellar, i es va reconstruir i ampliar per convertir-se en una biblioteca per a l'Escola Primària de Kenter Canyon a Brentwood (Califòrnia).
El banda sonora inclou "What You Wish For" i "Rainy Day" de Guster, "That's the Way" de Gob, "Live a Lie" i "Somewhere" de Default, "Sweet Dreams" de Marilyn Manson, "Water" de ohGr, "Rearranged" de Limp Bizkit, "Both Sides Now" de Joni Mitchell, "Gramercy Park" de Deadsy, i "How to Disappear Completely" de Radiohead.
La pel·lícula es va estrenar al Festival Internacional de Cinema de Toronto, abans d'emetre’s a sales.

## Nominacions

* 2002. Globus d'Or al millor actor secundari per Hayden Christensen
# Escollir un amor

Escollir un amor (títol original: Dying Young), és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Joel Schumacher el 1991. Ha estat doblada al català.

## Argument

Hillary O'Neil és una jove de 23 anys, molt bonica, ambiciosa però sense feina. Acaba de separar-se del seu company que l'ha enganyada. Buscant un treball respon a un petit anunci en un diari per una feina a domicili d'una persona que necessita una petita experiència d'infermera. Anant a l'adreça indicada entra al domicili d'un home de negocis riquíssim que busca una ajuda permanent pel seu jove fill de 28 anys afectat de leucèmia des de fa més de 10 anys. El pare no li dona la feina a la jove, considerant que no té l'experiència necessària i sense recomanacions. Però el fill, Victor, la fa cridar immediatament al carrer pel seu majordom quan havia estrenat, li revela de seguida la seva malaltia, i decideix oferir-li la feina sense amagar-li que haurà necessàriament de viure moments extremadament esgarrifosos en el seu paper de suport sobretot en el moment dels terribles efectes secundaris de la quimioteràpia. Comença llavors una història punyent on els sentiments de la jove progressen des de la compassió a un autèntic i profund amor compartit entre ella i el jove.

## Repartiment

* Julia Roberts: Hilary O'Neil
* Campbell Scott: Victor Geddes
* Vincent D'Onofrio: Gordon
* Colleen Dewhurst: Estelle Whittier
* David Selby: Richard Geddes
* Ellen Burstyn: Mme O'Neil
* Dion Anderson: Cappy
* George Martin: Malachï
* A.J. Johnson: Shauna
* Daniel Beer: Danny
* Behrooz Afrakhan: Moamar
* Michael Halton: Amic de Gordon
* Larry Nash: Ajudant
* Alex Trebek: Hoste de Jeopardy
* Richard Friedenberg

## Crítica

* A partir d'un llagrimós guió de Richard Friedenberg, que adapta una novel·la no tan llagrimosa de Marti Leimbach, el director Joel Schumacher construeix un film d'una estupefacta idiotesa"
* "Una bonica, decorativa pel·lícula (...) Schumacher, amb una direcció que recorda a l'estil d'Adrian Lyne, dona al film un to càlid i una elegant il·luminació (...) 'Dying Young' ultrapassa alguna cosa els límits quan enfantitza la superioritat intel·lectual de Victor"

## Referències

* ↑ «Escollir un amor». esadir.cat.
* ↑ «Dying Young». The New York Times.
* ↑ Travers, Peter «Dying Young». Rolling Stone.
* ↑ Maslin, Janet «Dying Young». The New York Times.
# Nebris occidentalis

Nebris occidentalis és una espècie de peix de la família dels esciènids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 60 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix de clima tropical i bentopelàgic.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Pacífic oriental: des de Guatemala fins al Perú.

## Ús comercial

Se'n troba, de manera ocasional, als mercats.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Cuvier, G. & Valenciennes A., 1830. Histoire naturelle des poissons. Tome cinquième. Livre cinquième. Des Sciénoïdes. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-xxviii + 1-499 + 4 pp.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Vaillant, L. L., 1897. Sur les espèces à distinguer dans le genre Nebris, Cuvier et Valenciennes. Bulletin du Muséum National d'Histoire Naturelle Paris v. 3 (núm. 4): 124.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Chao, L.N., 1995. Sciaenidae. Corvinas, barbiches, bombaches, corvinatas, corvinetas, corvinillas, lambes, pescadillas, roncachos, verrugatos. p. 1427-1518. A: W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) Guia FAO para identificación de especies para los fines de la pesca. Pacífico Centro-oriental. 3 volums. 1813 p.
* ↑ Béarez, P., 1996. Lista de los peces marinos del Ecuador continental. Rev. Biol. Trop. 44(2):731-741.
* ↑ Escobar-Fernández, R. i M. Siri, 1997. Nombres vernáculos y científicos de los peces del Pacífico mexicano. Universidad Autónoma de Baja California, Sociedad Ictiológica Mexicana, A.C. Mexico.
* ↑ Jiménez Prado, P. i P. Béarez, 2004. Peces Marinos del Ecuador continental. Vol. 2: Guía de Especies. SIMBIOE/NAZCA/IFEA.
* ↑ Sánchez, A.C., 1997. Listado taxonómico de las especies marinas identificadas en los océanos Pacífico y Atlántico (Caribe) de Nicaragua. Ministerio de Economía y Desarrollo. MEDE PESCA. Managua. 28 p.
* ↑ Chao, L.N., 1995.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Nefertari

Nefertari (traduït, la més bella) fou reina d'Egipte i esposa principal de Ramsès II.

## Biografia

Es desconeix qui van ser els seus pares ni quin parentiu tenia amb el rei. Alguns la suposen filla, neta o besneta del faraó Ay. D'altres pensen que era filla de Seti I i germana o mig germana de Ramsès II. Era, amb seguretat, noble, però probablement no de la família immediata del rei.
Va exercir una forta influencia sobre el rei, que probablement n'estava enamorat. Fins i tot, li va dedicar un dels dos temples d'Abu Simbel.
Portava el títol de Gran Esposa Reial, senyora del sud i nord, i senyora de les dues terres. Per als seus fills amb Ramsès II, consulteu la biografia d'ell.
A les celebracions del jubileu del seu espòs, després de 30 anys de regnat, la reina ja no hi apareix. Se suposa que va morir poc abans, però estranyament no es va designar oficialment una nova esposa principal. Aquesta funció, en tot cas, va passar de dret o de fet a Isetnofret, si és que va sobreviure a Nefertari (fet que no està demostrat) però, amb tot, si li va sobreviure, fou per pocs anys.

## Lloc d'enterrament

La seva tomba a la vall de les Reines fou descoberta per l'arqueòleg Schiaparelli el 1904. El 1986, se'n va procedir a la restauració amb les més modernes tècniques. La tomba és la millor conservada de la vall de les Reines i la decoració és abundant i mostra escenes religioses i de la reina. La cambra d'enterrament (de 10,40 x 8,50 m) té quatre pilars i dona accés a dues cambres laterals i a una petita cambra; les parets de l'entrada estan també decorades amb escenes del Llibre dels Morts; els quatre pilars contenien el sarcòfag, avui perdut; la cambra petita tenia unes funcions encara desconegudes.

## Referències

* ↑ Pérez, Arturo «Nefertari. Poder i seducció a l'egipte faraònic». Sàpiens [Barcelona], núm. 88 data = febrer 2010, p. 48-54. ISSN: 1695-2014.
* 1 2 Jacq, Christian. Las egipcias. Retratos de mujeres del Egipto faraónico. (en castellà). Planeta, 2000, p. 147. ISBN 9788408036166.

## Vegeu també

* La dona a l'Antic Egipte
# Nematobrycon palmeri

Nematobrycon palmeri és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,2 cm de llargària total.

## Alimentació

Menja cucs i crustacis.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical entre 23 °C - 27 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Atrato i San Juan.

## Referències

* ↑ Eigenmann, C. H. 1911. Descriptions of two new tetragonopterid fishes in the British Museum. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 8) v. 7 (núm. 38): 215-216.
* ↑ Eigenmann, C. H. 1911.
* ↑ «Nematobrycon palmeri». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* ↑ Riehl, R. i H.A. Baensch 1991. Aquarien Atlas. Band. 1. Melle: Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Alemanya. 992 p.

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Bassleer, G. 1997. Color guide of tropical fish diseases: on freshwater fish. Bassleer Biofish, Westmeerbeek, Bèlgica. 272 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0-471-25031-7.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott 1991. World fishes important to North Americans. Exclusive of species from the continental waters of the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Publ. (21):243 p.
* Schliewen, U.K. 1992. Aquarium fish. Barron's Education Series, Incorporated. 159 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Nematocharax venustus

Nematocharax venustus és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5,1 cm de llargària total i les femelles 3,54.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical entre 22 °C - 26 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Jequitinhonha.

## Referències

* 1 2 Weitzman, S. H., Menezes, N. A. & Britski, H. A. 1986. Nematocharax venustus, a new genus and species of fish from the Rio Jequitinhonha, Minas Gerais, Brazil. Proceedings of the Biological Society of Washington v. 99 (núm. 2): 335-346.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Oyakawa, O.T. 1998. Catalogo dos tipos de peixes recentes do Museu de Zoologia da USP. I. Characiformes (Teleostei: Ostariophysi). Pap. Avuls. Zool. 39(23):443-507.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl 1997. Aquarien Atlas, Band 5. Mergus Verlag, Melle, Alemanya. 1148 p.

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.