OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Scranton (Arkansas)

Scranton és una població dels Estats Units a l'estat d'Arkansas. Segons el cens del 2000 tenia 222 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Scranton tenia 222 habitants, 90 habitatges, i 66 famílies. La densitat de població era de 171,4 habitants/km².
Dels 90 habitatges en un 31,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,6% hi vivien parelles casades, en un 15,6% dones solteres, i en un 25,6% no eren unitats familiars. En el 23,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,47 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,85.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,9% tenia menys de 18 anys, un 12,2% entre 18 i 24, un 24,3% entre 25 i 44, un 21,2% de 45 a 60 i un 18,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.000 $ i la renda mediana per família de 30.313 $. Els homes tenien una renda mediana de 16.875 $ mentre que les dones 18.750 $. La renda per capita de la població era de 25.970 $. Entorn de l'11,5% de les famílies i el 17,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Scranton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Scranton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Madison (Arkansas)

Madison és una població dels Estats Units a l'estat d'Arkansas. Segons el cens del 2000 tenia 987 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Madison tenia 987 habitants, 358 habitatges, i 239 famílies. La densitat de població era de 222,9 habitants/km².
Dels 358 habitatges en un 36,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 29,3% hi vivien parelles casades, en un 32,4% dones solteres, i en un 33,2% no eren unitats familiars. En el 30,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,76 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,48.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 36,4% tenia menys de 18 anys, un 9,6% entre 18 i 24, un 22,1% entre 25 i 44, un 21,1% de 45 a 60 i un 10,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 29 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 73,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 15.700 $ i la renda mediana per família de 20.682 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.875 $ mentre que les dones 17.500 $. La renda per capita de la població era de 9.733 $. Entorn del 40,4% de les famílies i el 41,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Madison». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Madison». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Lead Hill

Lead Hill és una població dels Estats Units a l'estat d'Arkansas. Segons el cens del 2000 tenia 287 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lead Hill tenia 287 habitants, 126 habitatges, i 86 famílies. La densitat de població era de 235,8 habitants/km².
Dels 126 habitatges en un 28,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,1% hi vivien parelles casades, en un 10,3% dones solteres, i en un 31,7% no eren unitats familiars. En el 27,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,78.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,7% tenia menys de 18 anys, un 3,8% entre 18 i 24, un 24,7% entre 25 i 44, un 22% de 45 a 60 i un 25,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.625 $ i la renda mediana per família de 32.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.375 $ mentre que les dones 18.864 $. La renda per capita de la població era de 13.051 $. Entorn del 9,3% de les famílies i el 15,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lead Hill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lead Hill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Westfield (Nova Jersey)

Westfield és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2006 tenia 29.944 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Westfield tenia 29.644 habitants, 10.622 habitatges, i 8.178 famílies. La densitat de població era de 1.700,7 habitants per km².
Dels 10.622 habitatges en un 40,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 68% hi vivien parelles casades, en un 7,1% dones solteres, i en un 23% no eren unitats familiars. En el 19,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,77 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,2.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,4% tenia menys de 18 anys, un 4% entre 18 i 24, un 29,6% entre 25 i 44, un 24,5% de 45 a 60 i un 13,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 98.390 $ i la renda mediana per família de 112.145 $. Els homes tenien una renda mediana de 82.420 $ mentre que les dones 45.305 $. La renda per capita de la població era de 47.187 $. Aproximadament l'1,7% de les famílies i el 2,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Westfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Westfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Cal Marquès (Alella)

Cal Marquès és un edifici d'Alella (Maresme) catalogat com a bé cultural d'interès local.

## Història

L'any 1833, el negociant barceloní Antoni Fontanils i Raspall va comprar a Ignasi Guàrdia una part de la finca de Can Clarisvalls, on sembla que hi havia l'antiga masia. A la seva mort, fou heretada per la seva filla Camil·la Fontanils i Casades, casada amb Joan Fabra i Illas.
El 1870 el seu fill, Camil Fabra i Fontanills (1833-1902), futur marquès d'Alella, va fer construir un palauet envoltat de jardins al costat del llac. A més d'adquirir diverses propietats del municipi d'Alella i de recuperar les ruïnes de la capella de Sant Cristòfol, va annexionar a la finca la masia de Can Clarisvalls, que va acabar-se transformant en la masoveria.
El seu fill Ferran Fabra i Puig (1866-1944) va ser membre fundador de la Cooperativa Alella Vinícola, i el 1934 va finançar la construcció de les Escoles Fabra.

## Descripció

És un conjunt d'edificacions de tipus senyorial amb característiques típicament neoclàssiques, format fonamentalment per un cos de planta poligonal de vuit costats, al centre del qual s'eleva una gran torre llanterna, també octogonal i que per les seves dimensions és pràcticament una cúpula destinada a la il·luminació interior: a cada costat del tambor hi ha una obertura el·líptica i està coberta per una teulada a vuit vessants.
És de destacar l'estructura ternària que s'utilitza en cadascuna de les façanes del conjunt, amb un arc de mig punt al centre i arquitravada als costats (arquitectura serliana). És interessant l'ús de columnes amb capitells corintis per als porxos, balustrades, hídries i antefixes que decoren tant l'edifici com el jardí que l'envolta, d'un marcat gust neoclàssic.
A l'edifici principal s'hi accedeix per una gran escalinata.

## Referències

* 1 2 3 4 «Cal Marquès». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
* 1 2 3 «Cal Marquès». lescasesdalella.cat.

## Vegeu també

* Palau del Marquès d'Alella

## Enllaços externs

* «Cal Marquès d'Alella». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Yasuhikotakia pulchripinnis

Yasuhikotakia pulchripinnis és una espècie de peix de la família dels cobítids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Hàbitat i distribució geogràfica

Viu a l'Àsia Sud-oriental.

## Referències

* ↑ Nalbant, T. T., 2002. Sixty million years of evolution. Part one: family Botiidae (Pisces: Ostariophysi: Cobitoidea). Trav. Mus. Natl. Hist. Nat. “Grigore Antipa” v. 44: 309-333, 4 pls.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Paysan, K., 1970. Welcher Zierfisch ist das?. Franck'sche Verlagsh., Kosmos Verlag, Stuttgart: 64, 156, Pl. 13 (fig. 10).
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ FishWise (anglès)

## Bibliografia

* Grant, S., 2001. The Botia modesta complex (Cobitidae, Botiinae). Ichthyofile, núm. 1: 1-8.
* Kottelat, M., 2004. Botia kubotai, a new species of loach (Teleostei: Cobitidae) from the Ataran River basin (Myanmar), with comments on botiine nomenclature and diagnosis of a new genus. Zootaxa 401:1-18.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* BioLib (anglès)
* AQUATAB (txec)
* ION (anglès)
# Districte de Le Locle

El districte de Le Locle és un dels sis districtes del cantó de Neuchâtel (Suïssa). Té una població de 14.345 habitants (cens de 2007) i una superfície de 137,85 km². Està format per 7 municipis i el cap del districte és Le Locle.

## Municipis

* Brot-Plamboz
* La Brévine
* La Chaux-du-Milieu
* Le Cerneux-Péquignot
* Le Locle
* Les Brenets
* Les Ponts-de-Martel

## Vegeu també

* Districtes del Cantó de Neuchâtel
# Cantó de Pléneuf-Val-André

El cantó de Pléneuf-Val-André (bretó Kanton Pleneg-Nantraezh) és una divisió administrativa francesa situat al departament de Costes del Nord a la regió de Bretanya.

## Composició

El cantó aplega 5 comunes :
| Nom bretó | Nom francès | Nom gal·ló |
| Erge-ar-Mor | Erquy | Erqi |
| Plangonwal | Planguenoual | Plangenóau |
| Pleneg-Nantraezh | Pléneuf-Val-André | Ploenoec |
| Plurien | Plurien | Pluriaen |
| Sant-Alvan | Saint-Alban | Saent-Alban |

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Patrick Boullet | PS |
| 2008- | Yannick Morin | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions cantonals de 2007
# Santa Isabel de Utinahica

Santa Isabel de Utinahica (ca. 1610-ca. 1640) era una missió espanyola del segle XVII segons creu el Museu Fernbank d'Història Natural que s'ubicaria en l'actual comtat de Telfair (Geòrgia) prop de Jacksonville. Va servir a la tribu utinahica, que vivia a la zona. La petita missió va ser part d'una sèrie de missions establertes en el que llavors era l'extrem nord de la colònia de la Florida espanyola, similar a les missions espanyoles a Califòrnia o Mèxic.
Funcionà durant aproximadament dues dècades al segle XVII. La missió va ser un lloc d'avançada religiosa que consistia en un frare catòlic enviat a convertir i controlar els nadius a les vores de la colònia. El nom Utinahica va ser pres del cacicat amerindi local, ells mateixos part dels timucua i possiblement, avantpassats dels actuals creek.
La ubicació exacta de la missió no es coneix actualment amb certesa. A l'abril de 2006 el Museu Fernbank d'Història Natural i el Departament de Recursos Naturals de Geòrgia van començar tres temporades d'estiu d'excavació arqueològica on convergeixen els rius Ocmulgee i Oconee per formar el riu Altamaha. No s'ha trobat evidències de la missió, i només es trobaren evidències arquitectòniques i artefactes muskogi (proto-creek), a més d'alguns articles comercials de probable origen espanyol. Al segle XVII els espanyols es referien al riu Altamaha com el riu de Santa Isabel, després de la missió de curta durada.

## Referències

* Elliott Minor, Archeologists to Search for Lost Mission, Associated Press, May 23, 2006, Accessed May 24, 2006
* Fernbank Museum Seeks Participants for Summer Archaeology Program in South Georgia Arxivat 2006-05-09 a Wayback Machine., The Weekly, May 24, 2006, Accessed May 24, 2006
* List of Spanish Missions Arxivat 2007-09-26 a Wayback Machine., New Georgia Encyclopedia, Accessed May 24, 2006
* ↑ Arias, D. Los Primeros Catolicos de los Estados Unidos (en castellà). Lulu.com, 2010, p. 42. ISBN 978-0-557-45095-4.
* ↑ Ray, J.; Marshall, N. Drifting into Darien: A Personal and Natural History of the Altamaha River. University of Georgia Press, 2011, p. 135 (Wormsloe Foundation Nature Books). ISBN 978-0-8203-4186-6.
# Cantó de Plérin

El cantó de Plérin (bretó Kanton Plerin) és una divisió administrativa francesa situat al departament de Costes del Nord a la regió de Bretanya.

## Composició

El cantó aplega 3 comunes :
| Nom bretó | Nom francès | Nom gal·ló |
| Plerin | Plérin | Plérein |
| Porzhig | Pordic | Pordic |
| Tremuzon | Trémuson | --- |

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2004- | Paule Quéméré | PS | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions cantonals de 2007
# Yunnanilus cruciatus

Yunnanilus cruciatus és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir els 3,4 cm de longitud total.
* Es diferencia d'altres espècies del mateix gènere per tindre, entre altres característiques, un diferent patró de franges verticals al cos i 8 radis ramificats a l'aleta dorsal.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix d'aigua dolça, demersal i de clima tropical, el qual es troba al Vietnam.

## Referències

* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Freyhof, J. & D. V. Serov, 2001. Nemacheiline loaches from Central Vietnam with descriptions of a new genus and 14 new species (Cypriniformes: Balitoridae). Ichthyol. Explor. Freshwaters v. 12 (núm. 2): 133-191.
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Rendahl, H., 1944. Einige Cobitiden von Annam und Tokin. Goteb. K. Vetensk. Vitt. Hets-Samh. Handl. Sja. Folj. Ser. B v. 3 (núm. 3): 1-54.
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Doi, A., 1997. A review of taxonomic studies of cypriniform fishes in Southeast Asia. Jap. J. Ichthyol. 44(1): 1-33.
* ↑ Kottelat, M., 1989. Zoogeography of the fishes from Indochinese inland waters with an annotated check-list. Bull. Zoöl. Mus. Univ. Amsterdam 12(1): 1-55.

## Bibliografia

* Banarescu, P.M. i T.T. Nalbant, 1995. A generical classification of Nemacheilinae with description of two new genera (Teleostei: Cypriniformes: Cobitidae). Trav. Mus. Hist. Nat. 35:429-496.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Hanel, L. i J. Novák, 2002. Ceské názvy zivocichu V. Ryby a ryboviti obratlovci (Pisces) 3., maloústí (Gonorhynchiformes) - máloostní (Cypriniformes). Národní muzeum (zoologické oddelení), Praga.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Roberts, Tyson R. (2007): The "Celestial pearl danio", a new genus and species of colourful minute cyprinid fish from Myanmar (Pisces: Cypriniformes). Raffles Bulletin of Zoology 55(1): 131-140.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (editors), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB (txec)
* ION (anglès)
# Anse aux Pins

Anse aux Pins (2km²) és un districte administratiu de les Seychelles situat a l'illa de Mahé. L'economia del districte depèn en la seva totalitat de la pesca i el turisme.
A Anse aux Pins es calcula que hi viuen 3.535 habitants.
# Anse Etoile

Anse Etoile és un districte situat al nord de Mahé. Té una superfície de 5 km² i està habitat per 4.300 habitants, cosa que el converteix en el districte més poblat de totes les illes Seychelles. La seva economia és similar a la dels altres districtes. Pel que fa al clima, les pluges solen aparèixer durant l'estiu mentre que els hiverns són assolellats amb una temperatura mitjana anual de 21 °C.
# Yunnanilus pulcherrimus

Yunnanilus pulcherrimus és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ Nichols, J. T. 1925. Nemacheilus and related loaches in China. Am. Mus. Novit. Núm. 171: 1-7.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Roberts, Tyson R. (2007): The "Celestial pearl danio", a new genus and species of colourful minute cyprinid fish from Myanmar (Pisces: Cypriniformes). Raffles Bulletin of Zoology 55(1): 131-140.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Yang, J.-X., Y.-R. Chen & J.-H. Lan. 2004. The discovery of two new species of the unique plateau noemacheilids in Guangxi and its significance in zoogeography. Guangxi Aquat. Product Sci. Tech. 2004 (núm. 3): 1-7.
# Aeroport Internacional Elevthérios Venizelos

L'Aeroport Internacional Elevthérios Venizelos (en grec Διεθνής Αερολιμένας «Ελευθέριος Βενιζέλος», Diethnís Aerolimenas «Elevthérios Venizelos») (codi IATA: ATH; codi OACI: LGAV) és l'únic aeroport civil que serveix la ciutat d'Atenes (Grècia). L'aeroport és la principal base d'operacions i el centre de connexió d'Olympic Airlines, l'aerolínia estatal de Grècia, i també d'Aegean Airlines. Va començar a funcionar el 29 de març del 2001.

## Característiques

L'aeroport es troba entre els pobles de Markopoulo, Koropi, Spata i Loutsa, a uns 20 quilòmetres a l'est del centre d'Atenes. Va rebre aquest nom en honor del cretense Elevthérios Venizelos, un important polític i ex primer ministre de Grècia, qui va tenir una important participació en l'aixecament dels cretenses enfront de l'ocupació otomana de Creta en 1896
Compta en l'actualitat amb dues terminals, la Terminal Principal i la Terminal Satèl·lit, a la qual s'accedeix per un túnel des de la Terminal Principal. Les pistes tenen una extensió d'aproximadament 4 km. L'aeroport va ser construït per un consorci públic-privat i l'Estat conserva un 55% de les accions. És considerat un dels aeroports més cars d'Europa, ja que els seus restaurants i cafès paguen lloguers elevats, així com les aerolínies, que han de pagar altes comissions per la utilització de l'aeroport. L'aeroport va rebre el títol d'"Aeroport europeu de l'any 2004", en el marc dels premis anuals que realitza el Institute of Transport Management (ITM).
L'aeroport va ser dissenyat per a experimentar ampliacions en el futur que permeten bregar amb el creixent tràfic de passatgers. Les expansions van ser planejades per a realitzar-se en sis fases. La primera fase (l'actual) permet a l'aeroport operar amb 16 milions de passatgers a l'any. La sisena fase permetrà a l'aeroport d'admetre un tràfic de 50 milions de passatgers a l'any.
El 2009, l'aeroport va ser utilitzat per 16.225.885 passatgers, un 1,5% menys que l'any 2008.
Una estació de tren al costat de la terminal de l'aeroport (i accessible a través d'un pont per als vianants elevat) va ser inaugurada abans dels Jocs Olímpics d'Atenes 2004. L'estació permet l'accés a la Línia 3 del Metro d'Atenes i al servei de tren suburbà Proastiakos. A l'aeroport també s'accedeix per l'Autopista Attiki Odos.
El 2005 i el 2006, l'aeroport va ser reconegut per Skytrax com el millor aeroport d'Europa meridional.
L'aeroport va reemplaçar el vell Aeroport Internacional d'El·linikó.

## Vegeu també

* Llista d'aeroports de Grècia

## Referències

* ↑ ATHENS INTERNATIONAL AIRPORT: PASSENGER TRAFFIC DEVELOPMENT 2009
# Tor yingjiangensis

Tor yingjiangensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 18,1 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al tram superior del riu Irrawaddy (Yunnan, Xina).

## Referències

* ↑ Gray J. E. 1830-1835. Illustrations of Indian zoology; chiefly selected from the collection of Major-General Hardwicke, F.R.S., .... 20 parts in 2 vols. Illus. Indian Zool.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Chen, Z.-M. & J.-X. Yang. 2004. A new species of he genus Tor from Yunnan, China (Teleostei: Cyprinidae). Environ. Biol. Fishes v. 70 (núm. 2): 185-191.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.