OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vila de Rei

Vila de Rei és un municipi portuguès, situat al districte de Castelo Branco, a la regió del Centre i a la subregió de Pinhal Interior Sul. L'any 2004 tenia 3.242 habitants. Limita al nord amb Sertã, a l'est amb Mação, al sud amb Sardoal i Abrantes i a l'oest amb Ferreira do Zêzere.

## Població

Població del concelho de Vila de Rei (1801 – 2004) :
| 1801 | 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 3489 | 6742 | 6781 | 7399 | 7568 | 4654 | 3687 | 3354 | 3242 |

## Freguesies

* Fundada
* São João do Peso
* Vila de Rei
# Pierre de La Garde

Pierre de La Garde (Crécy-la-Chapelle, 1717 - 1792) fou un compositor francès del Barroc i del Classicisme.
Va pertànyer a la música de Lluís XV, fou director de la música del comte d'Artois i professor d'arpa de la reina Maria Antonieta.
Va compondre les òperes:
* Egle (1748);
* Sylvie (1749);
* La journée galante (1750), i nombroses cançons romances, molt en voga en el seu temps.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 24, pàg. 251 (ISBN 84-239-4524-3)
# Sinocyclocheilus maculatus

Sinocyclocheilus maculatus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ Fang P.-W. 1936. Sinocyclocheilus tingi, a new genus and species of Chinese barbid fishes from Yunnan. Sinensia v. 7 (núm. 5). 588-593.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Cantó 10

El Cantó 10, també anomenat Cantó d'Herceg-Bòsnia (en croat: Hercegbosanska županija) és un dels 10 cantons de Bòsnia i Hercegovina. La capital del comtat i el seu president és a Kupres. La seu del govern local a Livno. L'assemblea del comtat es troba a Tomislavgrad.

## Municipis

El cantó és dividit en els municipis de Livno, Tomislavgrad, Kupres, Glamoč, Bosansko Grahovo, Drvar.

## Nom i símbols

En croat es fa servir el terme Županija (comtat), mentre que en bosnià i serbi, el terme és kanton (cantó).
La bandera i l'escut d'armes del cantó són els mateixos que la bandera i l'escut d'armes de l'ex República Croata d'Herceg-Bòsnia. El cantó d'Hercegovina Occidental també utilitza aquesta bandera i escut d'armes. Aquests símbols van ser considerats inconstitucionals pel Tribunal Constitucional de la Federació, perquè "només representen un grup". El govern local, però, els continua usant. L'escut d'armes s'utilitza a les plaques de la Institucions oficials. A causa de la disput pel nom i els símbols, la policia local fins al dia d'avui no té insígnies oficials.

## Grups ètnics

El grup ètnic més gran en el comtat són croats, i el segon els serbis. Tres municipis tenen una majoria dels croats ètnics (Kupres, Livno, Tomislavgrad), i tres tenen majoria dels serbis ètnics (Drvar, Bosanska Grahovo, Glamoč).
El 2003, la població del Cantó 10 era de 83.701 persones, entre elles:
* 66,138 Croats (79,0%)
* 10,377 Serbis (12,4%)
* 6,860 Bosnians (8,2%)
Els resultats de la demografia exacta no es coneixen perquè no hi va haver un cens des de 1991 i hi va haver molta migració de població durant la guerra.

## Referències

* ↑ skupstinahbz.com
Divisions polítiques de Bòsnia i Hercegovina :
Municipalitats de Bòsnia i HercegovinaMunicipalitats de la Federació de Bòsnia i Hercegovina
Banovići
Bihać
Bosanska Krupa
Bosanski Petrovac
Bosansko Grahovo
Bugojno
Busovača
Bužim
Čapljina
Cazin
Čelić
Centar
Čitluk
Drvar
Doboj East
Doboj South
Dobratići
Domaljevac-Šamac
Donji Vakuf
Foča-Ustikolina
Fojnica
Glamoč
Goražde
Gornji Vakuf-Uskoplje
Gračanica
Gradačac
Grude
Hadžići
Ilidža
Ilijaš
Jablanica
Jajce
Kakanj
Kalesija
Kiseljak
Kladanj
Ključ
Konjic
Kreševo
Kupres
Livno
Ljubuški
Lukavac
Maglaj
Mostar
Neum
Novi Grad
Novo Sarajevo
Novi Travnik
Odžak
Olovo
Orašje
Pale-Prača
Posušje
Prozor-Rama
Ravno
Sanski Most
Sapna
Sarajevo
Široki Brijeg
Srebrenik
Stari Grad
Stolac
Teočak
Tešanj
Tomislavgrad
Travnik
Trnovo
Tuzla
Usora
Vareš
Velika Kladuša
Visoko
Vitez
Vogošća
Zavidovići
Zenica
Žepče
Živinice
Municipalitats de la República Sèrbia
Berkovići
Bijeljina
Bileća
Bosanska Kostajnica
Bosanski Brod
Bratunac
Čajniče
Čelinac
Derventa
Doboj
Donji Žabar
Foča
Gacko
Banja Luka
Istočno Sarajevo
Gradiška
Han Pijesak
Istočni Drvar
Istočna Ilidža
Istočni Mostar
Istočni Stari Grad
Jezero
Kalinovik
Kneževo
Kozarska Dubica
Kotor Varoš
Krupa na Uni
Kupres
Laktaši
Ljubinje
Lopare
Lukavica
Milići
Modriča
Mrkonjić Grad
Nevesinje
Novi Grad
Novo Goražde
Osmaci
Oštra Luka
Pale
Pelagićevo
Petrovac
Petrovo
Prijedor
Prnjavor
Ribnik
Rogatica
Rudo
Šamac
Šekovići
Šipovo
Sokolac
Srbac
Srebrenica
Teslić
Trebinje
Trnovo
Ugljevik
Višegrad
Vlasenica
Vukosavlje
Zvornik :
Viccionari
# Districte de Punta Hermosa

Punta Hermosa és un districte de la Província de Lima, Perú. La capital del districte és el poble de Punta Hermosa. L'atractiu principals del districte són les seves platges.

## Geografia

Punta Hermosa voreja l'oceà Pacífic a l'oest, el districte de Lurín al nord, el districte de Santo Domingo de los Olleros de la Província de Huarochirí a l'est i el districte de Punta Negra.

## Divisió política

El districte es divideix en 4 centres poblats (Centros Poblados):
* Punta Hermosa
* Capilla Lucumo
* Cucuya
* Pampapacta

## Platges

Punta Hermosa està situat a 42 km cap al sud del Districte de Lima, al qual està connectat per l'Autopista Panamericana. L'atracció principal del districte són les seves platges, que són visitades per milers de persones tots els estius.
Punta Hermosa, que solia ser un districte on els residents es quedaven només temporalment, ha vist últimament una expansió urbana.

## Vegeu també

* Organització política del Perú

## Enllaços externs

* (castellà) Municipalidad Distrital de Punta Hermosa
* (castellà) Perú Azul – Platges al Perú
# Twenterand

Twenterand és un municipi de la província d'Overijssel, al centre-est dels Països Baixos. Fou establert en 2001 de la unió dels antics municipis de Vriezenveen i Den Ham.
L'1 de gener de 2009 tenia 33.605 habitants repartits per una superfície de 108,17 km² (dels quals 1,88 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb Ommen i Hardenberg, a l'est Tubbergen i al sud amb Hellendoorn, Wierden i Almelo.

## Centres de població

| Nom | Població |
| Den Ham | 5804 |
| Geerdijk | 360 |
| Vriezenveen | 13.389 |
| Vroomshoop | 9270 |
| Westerhaar-Vriezenveensewijk | 4740 |
| Font: ||

## Política

Eleccions locals :
| Partit | 2000 | 2006 | 2010 | 2014 |
| CDA | 11 | 9 | 7 | 7 |
| PvdA | 4 | 5 | 3 | 1 |
| ChristenUnie | 4 | 3 | 4 | 4 |
| Gemeentebelangen Twenterand | - | 2 | 7 | 7 |
| VVT | 3 | 2 | 1 | 1 |
| HvT | - | 1 | - | - |
| SGP | 1 | 1 | 1 | 2 |
| D66 | - | - | - | 1 |
| Total | 23 | 23 | 23 | 23 |

## Referències

* ↑ «Gemeentelijke indeling op 1 januari 2001» (en (neerlandès)). cbs.nl. CBS. [Consulta: 2 abril 2014].
* ↑ Gemeente Twenterand (2006))

## Enllaços externs

* www.twenterand.nl
# Sabar Kantha

El districte de Sabarkantha és un dels 33 districtes de l'estat de Gujarat, a l'Índia, i es troba a la part nord-est de l'estat. La seu administrativa del districte es troba a Himatnagar.

## Història

Sabar Kantha fou una antiga divisió o thana de l'agència de Mahi Kantha formada pel control de diversos petits estats. El poder estava en mans d'un ajudant de l'agent. Tots els estats que controlava tenien sobirans kolis de sisena classe. Els estats eren:
* Derol
* Kheravada
* Kadoli
* Vakhtapur
* Prempur
* Dedhrota
* Tajpuri
* Hapa

## Referències

* 1 2 «Districts of Gujarat». National Informatics Centre.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Tais (Tarn)

Tais (en francès Taïx) és un municipi francès, de la regió d'Occitània i del departament del Tarn.

## Demografia i Administració

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 299 | 325 | 269 | 272 | 285 | 306 | 323 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes |||||||
Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Didier Somen | PS |

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Edvard Fazer

Edvard Alexander Fazer (Hèlsinki, 29 de juliol, 1861, - Idem. 26 de juny, 1943), va ser un pianista, empresari i director d'òpera finlandès.

## Biografia

El seu pare era un peler d'origen suís, Eduard Fazer, i la seva mare era Anna Dorothea Haunhardt. Els germans d'Edvard Fazer eren Max Fazer, fabricant i majorista de sucre, Karl Fazer, assessor comercial i fundador d'Oy Karl Fazer Ab, Konrad Fazer (1864–1940), fundador de la botiga de música de Fazer (1897) i Naema Fazer, pianista (1869–1951). El marit de Naema Fazer era Willie Burmester (1869−1933), un famós violinista alemany que sovint actuava a Finlàndia.

## Carrera

Edvard Fazer va estudiar piano a Sant Petersburg, Viena, Weimar i Berlín. A Weimar, el professor de Fazer va ser Bernhard Stavenhagen, que al seu torn havia estat alumne de Franz Liszt. Inicialment, Fazer va treballar com a acompanyant de concerts tant a casa com a l'estranger, i va fundar la botiga de música Fazer a Hèlsinki i més tard (1897) una agència de concerts. Gràcies a les connexions que va establir durant els seus viatges a l'estranger, Fazer va poder portar a Hèlsinki diversos dels principals artistes escènics de l'època a principis del segle xx. Després que Edvard Fazer va deixar el càrrec de director de l'oficina de concerts, va ser substituït per Helge Mörck, i després de la seva mort el 1924, l'oficina de concerts es va incorporar com a sub-departament de la botiga de música de Fazer el 1925.
Més tard es va convertir en empresari i va ser una de les figures més centrals de la vida de l'òpera finlandesa. El 1911, ell i Aino Ackté van fundar un escenari d'òpera a Hèlsinki (Suomalainen Ooppera), que es va convertir en l'Òpera Nacional de Finlandia. Va exercir com a director de l'òpera fins al 1938.
Va organitzar gires pel teatre Mariinsky entre 1908 i 1910 a Hèlsinki, Estocolm, Copenhaguen i Berlín. Hi va haver un total de 70 actuacions.

## Referències

* ↑ Laila Tarpila: Pianisti Edvard Fazerista tuli ooppera-Fazer veljiensä karamelli-Fazerin ja musiikki-Fazerin rinnalle – Musiikin syntymäpäiväkalenteri yle.fi. 29.7.2020. Viitattu 11.11.2023.
* ↑ Haapanen, Toivo ym. (toim.): Musiikin tietokirja, s. 122–123. Helsinki: Otava, 1948.
* ↑ ”Taiteen kehollisuudesta keskusteltiin jo 1908.” Helsingin Sanomat, s. C 1.lähde tarkemmin? (Johanna Laakkosen väitöskirjan esittely.)

## Bibliografia

* Laakkonen, Johanna: Canon and Beyond: Edvard Fazer and the Imperial Russian Ballet 1908–1910. Tesi. Universitat de Hèlsinki, 2008. (Resum.)

## Bibliografia addicional

* Laakkonen, Johanna: Fazer, Edvard (1861–1943). Publicació en línia de National Biography (de pagament). 19 de juliol de 2016. Hèlsinki: Societat Finlandesa de Literatura.
# Corticotropina

La corticotropina (ACTH de l'anglès Adenocorticotropic Hormone, també coneguda com a hormona adrenocorticòtropa o hormona adrenòtropa o adrenocorticotropina) és una hormona polipeptídica produïda i secretada per l'adenohipòfisi. És un component important de l'eix hipotalàmic-hipofisiari-suprarenal, i és produïda en resposta a l'estrès biològic (juntament amb l'hormona alliberadora de corticotropina en l'hipotàlem). Els seus principals efectes són augment de la producció d'andrògens i, com el seu nom indica, el cortisol de l'escorça suprarenal.

## Referències

* ↑ «Miller-Keane Encyclopedia and Dictionary of Medicine, Nursing, and Allied Health». TheFreeDictionary. [Consulta: 26 abril 2024].
* ↑ Morton IK, Hall JM. Concise Dictionary of Pharmacological Agents: Properties and Synonyms. Springer Science & Business Media, 2012, p. 84. ISBN 978-94-011-4439-1.
* ↑ Ma, Xin-Ming; Lightman, Stafford L. «The arginine vasopressin and corticotrophin-releasing hormone gene transcription responses to varied frequencies of repeated stress in rats». J Physiol, 510, 2, 1998, pàg. 605-14. DOI: 10.1111/j.1469-7793.1998.605bk.x. PMID: 9706007 [Consulta: 24 setembre 2024].
# Divisió de Sahiwal

La divisió de Sahiwal és una entitat administrativa del Panjab (Pakistan), creada el novembre del 2008 quan es van restaurar les divisións abolides el 2000. La capital és Sahiwal. Està formada per tres districtes:
* Districte d'Okara
* Districte de Pakpattan
* Districte de Sahiwal

## Referències

Wikipèdia en anglès
# Alphen-Chaam

Alphen-Chaam és un municipi de la província del Brabant del Nord, al sud dels Països Baixos. L'1 de gener del 2021 tenia 10.363 habitants repartits sobre una superfície de 93,64 km² (dels quals 0,46 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb Breda (Països Baixos) i Gilze en Rijen, a l'est amb Goirle i al sud amb Hoogstraten, Baarle-Nassau i Ravels.

## Centres de població

* Alphen (4.305)
* Chaam (4.295)
* Galder (1.065)

## Ajuntament

Des del 13 de gener del 2022, l'alcalde accidental del municipi és Jan Brenninkmeijer del CDA. Els 15 membres del consistori municipal són, des del 2022:
Resultats eleccions municipals 2022 :
| Partit | Escons |
| Gemeenschaps Belangen Alphen | 4 |
| GBSV | 4 |
| CDA | 3 |
| VVD | 2 |
| D66 | 2 |
| Gemeentebelangen GSU | 1 |
| D66 | 1 |
| Font: ||

## Referències

* ↑ «Kerncijfers wijken en buurten 2021» (en neerlandès). Oficina Central d'Estadística, 06-08-2021. [Consulta: 17 agost 2022].
* ↑ «Jan Brenninkmeijer waarnemend burgemeester in Alphen-Chaam» (en neerlandès). Província del Brabant del Nord. [Consulta: 17 agost 2022].
* ↑ «Gemeenteraad 16 maart 2022» (en neerlandès). Kiesraad. [Consulta: 17 agost 2022].

## Enllaços externs

* www.alphen-chaam.nl
# Felip Plantada i Viola

Felip Plantada i Viola fou un músic i compositor català nascut al segle XIX.
L'activitat del músic, que va publicar principalment a Barcelona, va durar fins a principis del segle xx. La seva obra recuperada inclou nadales i rosaris. Va escriure, principalment per piano, orgue i veus. També va adaptar textos del poeta Jacint Verdaguer, com ara el poema coral Adéu al maig.

## Referències

* ↑ «IFMUC». [Consulta: 15 desembre 2023].
* ↑ «Verdaguer Edicions». [Consulta: 15 desembre 2023].
# Riu Trubia

El riu Trubia és un riu d'Astúries que travessa els concejos de Proaza i Oviedo. Naix de la unió dels rius Teberga i Quirós, i conflueix amb el riu Nalón del qual és tributari.
Part del seu recorregut es pot seguir per una ruta coneguda com la Senda del Oso.
# Gilze en Rijen

Gilze en Rijen és un municipi de la província del Brabant del Nord, al sud dels Països Baixos. L'1 de gener del 2009 tenia 25.733 habitants repartits sobre una superfície de 65,67 km² (dels quals 0,16 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb Oosterhout i Dongen, a l'oest amb Breda, a l'est amb Tilburg, i al sud amb Alphen-Chaam i Goirle.

## Centres de població

* Rijen (16.048 hab.)
* Gilze (7.498)
* Molenschot (1,384)
* Hulten (340)

## Ajuntament

* Kern'75 7 regidors
* PvdA 5 regidors
* CDA 3 regidors
* Gemeentebelang Gilze en Rijen 3 regidors
* VVD 3 regidors

## Enllaços externs

* www.gilzerijen.nl
# Manuel Fernando Bauzà i Gómez

Manuel Fernando Bauzá i Gómez (Barcelona, 26 d'octubre de 1943) és un advocat i polític català.

## Biografia

Es llicencià en dret a la Universitat de Barcelona i es diplomà en dret comparat a la Faculté Internationale pour l'Enseignement du Droit Compare, d'Estrasburg i diplomat en dret laboral comparat a la Universitat de Trieste. El 1968 ingressà com a lletrat all Cos Especial Tècnic de l'Administració Institucional de Serveis Socioprofesdionals (AISS) i de 1970 al 1977 fou director del del Centre Social Sindical de Sant Boi de Llobregat.
Ha estat president de la Federació Espanyola de Tir amb Arc (1976-1977 i 1981-1984) i vicepresident del Comitè Superior de Disciplina Esportiva (1984-1988). El 1991 fou escollit membre del tribunal arbitral d'esport del Comitè Olímpic Internacional.
El 1984 es va afiliar a Aliança Popular, de la que en fou membre de la junta directiva de Catalunya i president del Comitè de Conflictes i Disciplina Regional. Fou elegit diputat a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1988. El 1993 fou director general de Seguretat Social. El 1997 fou coordinador de Centres Fixos de la Direcció General d'Ocupació. El 1999-2000 fou director de l'Institut per a la Promoció i la Formació de Cooperatives.

## Obres

* La Liga Àrabe y el problema de las aguas del río Jordàn
* El ordenamiento constitucional del Estado italiano

## Referències

* ↑ Diputats del Parlament de Catalunya en la III Legislatura p. 54
* ↑ Decret 195/1993 de 7 de maig, publicat al DOGC núm 1746 el 17/5/1993
* ↑ DOGC núm. 2446 - 01/08/1997
* ↑ Decret 187/1999, de 13 de juliol del Departament de Treball, Diari Oficial de la Generalitat de 28/07/1999

## Enllaços externs

* Diputats al Parlament de Catalunya a La Vanguardia, 31 de maig de 1988
# Epitàlem

L'epitàlem és el segment posterodorsal del diencèfal, que inclou el triangle de l'habènula, el gangli de l'habènula (nucli intern i nucli extern), el fascicle retroflecte de Meynert, el nucli interpeduncular, la comissura interhabenular, les estries talàmiques i la glàndula pineal. La seva funció és la connexió entre el sistema límbic a altres parts del cervell.

## Bibliografia

* Klein, Stephen B.; Thorne, B. Michael (Oct 3, 2006). Biological Psychology. Macmillan. p. 579.
* Concha, ML; Wilson, SW (2001). "Asymmetry in the epithalamus of vertebrates". J. Anat. 199 (1–2): 63–84.

## Referències

* ↑ «epitàlem | enciclopèdia.cat». [Consulta: 17 juliol 2018].
* ↑ «Epitálamo: partes y funciones de esta estructura cerebral» (en castellà), 19-01-2018. [Consulta: 18 abril 2019].
# Pijnacker-Nootdorp

Pijnacker-Nootdorp és un municipi de la província d'Holanda Meridional, al sud dels Països Baixos. L'1 de gener del 2009 tenia 46.951 habitants repartits sobre una superfície de 38,60 km² (dels quals 1,05 km² corresponen a aigua).

## Centres de població

Delfgauw, Nootdorp, Oude Leede, Pijnacker i Ypenburg.

## Ajuntament (2006)

* CDA 7regidors
* VVD 6 regidors
* PvdA 4 regidors
* Leefbaar Pijnacker-Nootdorp 4 regidors
* GroenLinks 3 regidors
* ChristenUnie/SGP 1 regidor
* Eerlijk Alternatief (Van de Gevel - Van Tilburg) 2 regidors

## Enllaços externs

* www.pijnacker-nootdorp.nl
# The Dave Clark Five

The Dave Clark Five (també coneguts com «The DC5») va ser un grup anglès de rock and roll, dels anomenats grups de la invasió britànica dels anys 60, i un dels pocs que va poder competir amb The Beatles.

## Història

El grup es forma al principi de la dècada dels seixanta a North London, el nord de Londres. El grup estava format per Dave Clark a la bateria, Mike Smith com a vocalista principal i teclista, Lenny Davidson a la guitarra, Rick Huxley al baix i Dennis Payton al saxòfon.
El seu primer èxit arriba el gener de 1964, quan el senzill Glad All Over desplaça del número 1 The Beatles de les llistes britàniques. L'èxit va continuar amb cançons com Because, Bits and Pieces, Over and Over (núm. 1 USA). Van aparéixer fins a divuit vegades all show de Ed Sullivan.
El 1965 llancen la seva pel·lícula, titulada Catch Us if You can (Atrapa'ns si pots). A partir de 1967 la popularitat del grup comença a decaure. L'era de la psicodèlia ha començat i serà una dura prova per a Dave Clark Five.
Així i tot arriben a llançar singles reeixits com Nineteen Days i You Got What It Takes. Encara van intentar a la darreria de la dècada seguir en el gust del públic, com ho mostra la cançó Everybody Get Together, amb un vídeo semblant a All You Need is Love de The Beatles. No obstant això ja no van reeixir gaire i el grup es va desintegrar el 1970.

## Discografia

* Glad All Over (1964)
* The Dave Clark Five Return (1964)
* American Tour (1965)
* Coast To Coast (1965)
* Weekend In London (1965)
* Having A Wild Weekend (1965)
* I Like It Like That (1965)
* The Dave Clark Five's Greatest Hits (1966)
* Try Too Hard (1966)
* Satisfied With You (1966)
* More Greatest Hits (1966)
* 5 By 5 (1967)
* You Got What It Takes (1967)
* Everybody Knows (1968)
* The Dave Clark Five (2LP) (1971)
* Glad All Over Again (2LP) (1975)
# Promyllantor atlanticus

Promyllantor atlanticus és una espècie de peix pertanyent a la família dels còngrids.

## Descripció

* El mascle pot arribar a fer 51,8 cm de llargària màxima i la femella 48,5.
* Nombre de vèrtebres: 117-120.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu fins als 495 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic sud-oriental: la República Democràtica del Congo.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Alcock A. W., 1890. Natural history notes from H. M. Indian marine survey steamer 'Investigator,' Commander R. F. Hoskyn, R. N., commanding.--Núm. 18. On the bathybial fishes of the Arabian Sea, obtained during the season 1889-1890. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 6) v. 6 (núm. 34). 295-311.
* ↑ Karmóvskaia, E.S., 2006: Promyllantor atlanticus (Anguilliformes, Congridae), a New Species from the Continental Slope of Southwestern Africa. Journal of Ichthyology, 46 (8): 566-569.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Districte de Barranco

Barranco és un districte de la Província de Lima, Perú. El seu alcalde és Felipe Antonio Mezarina Tong. El nom Barranco és descriptiu de la seva topografia, presentant cases i restaurants dins i al voltant d'un barranc prop d'un penya-segat que dona sobre una banda sorrenca que va de Miraflores a Chorrillos (ara flanquejat per una autopista, Avinguda Costa).
El districte és considerat el més romàntic i bohemi, sent la casa i estudi de molts artistes del Perú, músics, dissenyadors i fotògrafs. Al segle xix, era un centre turístic de platges de moda per a l'aristocràcia de Lima, i molta gent solia passar l'estiu aquí o al veí Chorrillos. Avui, les platges de Barranco són de les més populars a la comunitat de surf mundial, i una marina completada en 2008 proporciona serveis moderns per al seu club nàutic.
Hi ha un bonic passeig fins al mar, anomenat Bajada de los Baños . Creuant aquest passeig està el Puente de los Suspiros. La llegenda diu que la filla d'un home ric que vivia en una de les grans cases que falquegen el passeig es va enamorar d'un humil escombriaire. El seu pare va prohibir la relació, i ella passava els dies esperant veure a la finestra el seu estimat. Els que caminaven per sobre del pont podien sentir els seus sospirs queixosos. A l'altre costat del pont hi ha un parc amb una estàtua de la cantant i compositora de Barranco, Chabuca Granda. Barranco té moltes cases d'estil colonial i Republicà (anomenats "casonas"), parcs i carrers, i vistes al mar atractives. El museu d'art contemporani de Lima, el MAC, és a Barranco, així com el Museo Pedro de Osma, que ofereix una de les millors col·leccions d'art colonial i és un dels millors exemples de l'estil arquitectònic de finals del segle xix. El districte inclou restaurants nombrosos, cabarets, discoteques, bars i peñas on pot gaudir d'espectacles de música peruans. A l'avinguda Pedro de Osma, es veuen les restes de l'antic tramvia (originalment un ferrocarril entre Chorrillos/La Herradura i Lima).
Els penya-segats de Chorrillos protegeixen Barranco dels vents més freds i més humits que venen del Sud. Com a resultat, Barranco té un microclima únic que és més càlid i més sec que el dels altres districtes de Lima, que són generalment més humits, especialment entre maig i octubre.

## Vegeu també

* Organització política del Perú
* Puente de los Suspiros.
* Obelisc.
* Puente de los Suspiros
* Plaça principal
* Una casona a Barranco