OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Al-Zaitounah

Al-Zaitounah (àrab: الزيتونة, az-Zaytūna) és un municipi palestí de la governació de Ramal·lah i al-Bireh, al centre de Cisjordània, situat 7 kilòmetres a l'est de Ramal·lah. Segons l'Oficina Central d'Estadístiques de Palestina (PCBS), tenia 7.921 habitants en 2016. Fou creat en 2005 de la unió de les viles d'Abu Shukheidim i al-Mazra'a al-Qibliya.

## Referències

* ↑ «Projecció de població pel Districte de Ramal·lah, ordenat per municipis, 2006- 2016». Arxivat de l'original el 2017-11-21. [Consulta: 1r setembre 2017].

## Bibliografia

* Barron, J.B.. Palestine: Report and General Abstracts of the Census of 1922. Government of Palestine, 1923.
* Conder, C.R.; Kitchener, H.H.. The Survey of Western Palestine: Memoirs of the Topography, Orography, Hydrography, and Archaeology. 2. Londres: Comitè del Fons per a l'Exploració de Palestina, 1882. (pp. 293 -294)
* Finkelstein, I.; Lederman, Zvi. Highlands of many cultures. Tel-Aviv: Institute of Archaeology of Tel Aviv University Publications Section, 1997. ISBN 965-440-007-3. (pp. 392, 406)
* Govern de Jordan, Departamento de Estadística. First Census of Population and Housing. Volume I: Final Tables; General Characteristics of the Population, 1964.
* Govern de Palestina, Departamento de Estadística. Village Statistics, April, 1945, 1945.
* Guérin, V. Description Géographique Historique et Archéologique de la Palestine (en francès). 1: Judee, pt. 3. París: L'Imprimerie Nationale, 1869. (p. 35)
* Hadawi, S. Village Statistics of 1945: A Classification of Land and Area ownership in Palestine. Palestine Liberation Organization Research Center, 1970.
* Hartmann, M. «Die Ortschaftenliste des Liwa Jerusalem in dem türkischen Staatskalender für Syrien auf das Jahr 1288 der Flucht (1871)». Zeitschrift des Deutschen Palästina-Vereins, 6, 1883, pàg. 102–149. (p. 126)
* Hütteroth, Wolf-Dieter; Abdulfattah, Kamal. Historical Geography of Palestine, Transjordan and Southern Syria in the Late 16th Century. Erlanger Geographische Arbeiten, Sonderband 5. Erlangen, Germany: Vorstand der Fränkischen Geographischen Gesellschaft, 1977. ISBN 3-920405-41-2. (p. 112)
* Mills, E.. Census of Palestine 1931. Population of Villages, Towns and Administrative Areas. Jerusalem: Government of Palestine, 1932.
* Palmer, E.H.. The Survey of Western Palestine: Arabic and English Name Lists Collected During the Survey by Lieutenants Conder and Kitchener, R. E. Transliterated and Explained by E.H. Palmer. Comitè del Fons per a l'Exploració de Palestina, 1881. (p. 239)
* Schick, C. «Zur Einwohnerzahl des Bezirks Jerusalem». Zeitschrift des Deutschen Palästina-Vereins, 19, 1896, pàg. 120–127. (pp. 122,124)
* Socin, A. «Alphabetisches Verzeichniss von Ortschaften des Paschalik Jerusalem». Zeitschrift des Deutschen Palästina-Vereins, 2, 1879, pàg. 135–163. (pp. 142, 158)

## Enllaços externs

* Lloc web oficial Arxivat 2008-08-21 a Wayback Machine. (àrab)
# Beatrice Capra

Beatrice «Trice» Capra (Ellicott City, Maryland, 6 d'abril de 1992) és una tennista professional estatunidenca.
Ha desenvolupat la major part de la seva trajectòria en el circuit ITF. El seu millor rànquing individual de la WTA és el número 201 (2010) i el seu millor rànquing en dobles de la seua carrera és el 402 (2011).

## Biografia

Filla de Giovanni and Laurie Capra, d'ascendència italiana per part de pare, té una germana anomenada Pia Rudden.
Va estudiar a l'institut Laurel Springs Online School i llavors va accedir a la Universitat Duke, on va formar part del seu equip de tennis. Abans d'assistir a la universitat es va formar en l'acadèmia l'Evert Tennis Academy.

## Referències

* ↑ «Pro Circuit - Player Profile - CAPRA, Beatrice (USA)». www.itftennis.com. ITF Tennis. [Consulta: 2 setembre 2019].
* ↑ «About». Beatrice Capra.
* ↑ «Results». Beatrice Capra.

## Enllaços externs

* Beatrice Capra a la WTA (anglès)
* Beatrice Capra al web de la Federació Internacional de Tennis (anglès)
# Parodon apolinari

Parodon apolinari és una espècie de peix de la família dels parodòntids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 9,3 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Orinoco.

## Referències

* ↑ Cuvier, G. & A. Valenciennes, 1850. Histoire naturelle des poissons. Tome vingt-deuxième. Suite du livre vingt-deuxième. Suite de la famille des Salmonoïdes. Table générale de l'Histoire Naturelle des Poissons (pp. 1-91). Hist. Nat. Poiss. v. 22: i-xx + 1 p. + 1-532 + 1-91, Pls. 634-650.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Myers, G. S., 1930. Fishes from the upper Rio Meta Basin, Colombia. Proc. Biol. Soc. Wash. v. 43: 65-71.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Pavanelli, C.S., 2003. Parodontidae (Parodontids). p. 46-50. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Fowler, H.W., 1943. A collection of fresh-water fishes from Colombia, obtained chiefly by Brother Nicéforo Maria. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. 95:223-266.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de l'Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J., 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey, Estats Units. 672 p.
* Jesus, C. M. de i O. Moreira-Filho, 2000: Karyotypes of three species of Parodon (Teleostei: Parodontidae). Ichthyological Exploration of Freshwaters v. 11 (núm. 1): 75-80.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Pavanelli, C.S., 1999. Revisão taxonômica da Família Parodontidae (Ostariophysi: Characiformes). Universidade Federal de São Carlos, Brasil, 332p. Tesi doctoral.
* Roberts, T. R., 1974: Osteology and classification of the noetropical characoid fishes of the families Hemiodontidae (including Anodontinae) and Parodontidae. Bulletin of the Museum of Comparative Zoology v. 146 (núm. 9): 411-472, Pl. 1.
* Scharcansky, A. i C. A. S. Lucena, 2008: Phylogenetic assessment of ultrastructural and histological characters of teeth in the Anostomoidea, Hemiodontidae and Parodontidae (Teleostei: Ostariophysi: Characiformes). Zootaxa Núm. 1948: 36-56.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Karma (Hebron)

Karma (àrab: كرمة, Karma) és una vila palestina de la governació d'Hebron, a Cisjordània, situada 19 kilòmetres al sud-oest d'Hebron. Segons l'Oficina Central Palestina d'Estadístiques tenia 1.830 habitants el 2016. Les instal·lacions d'atenció primària de salut del poble són designades pel Ministeri de Salut com a nivell 1.
En 1883 el Survey of Western Palestine (SWP) del Fons per a l'Exploració de Palestina hi va trobar "restes de ruïnes".

## Referències

* ↑ 2007-2016 PCBS census Arxivat 2013-07-05 at Archive.is. Palestinian Central Bureau of Statistics (PCBS). p. 107.
* ↑ West Bank Health care
* ↑ Conder and Kitchener, 1883, SWP III, p. 359

## Bibliografia

* Conder, Claude Reignier; Kitchener, H. H.. The Survey of Western Palestine: Memoirs of the Topography, Orography, Hydrography, and Archaeology. 3. Londres: Comitè del Fons per a l'Exploració de Palestina, 1883.
* Palmer, E. H.. The Survey of Western Palestine: Arabic and English Name Lists Collected During the Survey by Lieutenants Conder and Kitchener, R. E. Transliterated and Explained by E.H. Palmer. Comitè del Fons per a l'Exploració de Palestina, 1881.
# Antoni Serra i Ramoneda

Antoni Serra i Ramoneda (Barcelona, Barcelonès 1933) és un economista català, procedent d'una família d'empresaris tèxtils.
Doctor en econòmiques per la Universitat Complutense de Madrid (1960) i catedràtic d'economia de l'empresa a la Universitat Autònoma de Barcelona, de la qual fou un dels fundadors i rector (1980-1985). Sota el seu rectorat, es van redactar els primers estatuts universitaris de la democràcia, es va començar a aplicar la Llei de Reforma Universitària i es van dur a terme diverses actuacions que van potenciar la recerca. Des del 1987 també és membre de l'Institut d'Estudis Catalans
Fou conseller de l'antiga Caixa de Pensions per a la Vellesa i d'Estalvis abans de la seva fusió amb la Caixa de Barcelona (1977-84) i president de Caixa de Catalunya (1984-2005), càrrec en el qual en fou substituït per Narcís Serra. Va ser president de l'Agència per a la Qualitat del Sistema Universitari a Catalunya, del Tribunal d'Arbitratge Tècnic de Catalunya i del fòrum d'opinió Tribuna Barcelona. L'any 2000 va ser distingit col·legiat de mèrit del Col·legi d'Economistes de Catalunya. El 2005 va rebre la Creu de Sant Jordi. Actualment és Síndic de Greuges de la Universitat de Vic.

## Obres

* Sistema económico y empresa (1986)
* Formas de empresa (1988)
* L'empresa: Fonaments econòmics (1989)
* La empresa: Análisis económico (1993)
* Mercados, contratos y empresa (2001)
* Avatares de un burgués de Barcelona (2006)
* Els errors de les caixes (2011)

## Referències

* ↑ «PDF».
* ↑ Narcís Serra relleva Antoni Serra Ramoneda a la presidència de Caixa Catalunya a TV3, 16 de març de 2005
* ↑ Garganté, Toni «Entrevista a Serra Ramoneda». Diari Ara [Barcelona], 10-11-2011, p.21. ISSN: 2014-010X.

## Enllaços externs

* Serra Ramoneda: 'Em repugnava emetre preferents des de les Caiman, però hi obligava el Banc d'Espanya' a vilaweb, 30 de juliol de 2013
* Antoni Serra, Rector de la UAB, Rectors i Rectores de la UAB
# Mohammad Ali Khojastehpour

Mohammad Ali Khojastehpour (Tabriz, 1 de gener de 1931 - Estats Units d'Amèrica, 2007) fou un lluitador iranià, especialista en lluita lliure, que va competir durant la dècada de 1950.
El 1956 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Melbourne, on guanyà la medalla de plata en la competició del pes mosca del programa lluita lliure. En el seu palmarès també destaca una medalla de plata en la Copa del Món de 1958.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Mohamed Ali Khojastehpour». [Consulta: 10 març 2025].
* ↑ «International Wrestling Database». [Consulta: 10 març 2025].
# Foosland

Foosland és una vila dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 90 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Foosland tenia 90 habitants, 40 habitatges, i 25 famílies. La densitat de població era de 496,4 habitants/km².
Dels 40 habitatges en un 22,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,5% hi vivien parelles casades, en un 2,5% dones solteres, i en un 37,5% no eren unitats familiars. En el 37,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,25 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,6% tenia menys de 18 anys, un 5,6% entre 18 i 24, un 27,8% entre 25 i 44, un 23,3% de 45 a 60 i un 17,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,1 homes.
Entorn del 8% de les famílies i el 15,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Foosland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Foosland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Victor François Desvignes

Victor François Desvignes (Trèveris, 5 de juny de 1805 - Metz, 30 de desembre de 1853) fou un músic compositor francès.
Després de dirigir diverses orquestres de teatre de províncies, passà a Metz, on fundà una escola de música que el 1841 fou declarada sucursal del Conservatori de París. En la mateixa ciutat també fundà una societat de concerts, i va escriure nombroses composicions instrumentals i vocals, cors, canons, un Stabat Mater i les òperes Lequel des trois, i La belle au bois dormant.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 18, 1ª, part. pàg. 673 (ISBN 84-239-4518-9)
# Victor Ludwig Fidelis Rebmann

Victor Ludwig Fidelis Rebmann (1880 - 1974) fou un compositor suís d'origen alemany del qual se'n tenen molt poques dades.
Estudià en la Universitat de Heidelberg, on es doctorà en filosofia el 1904. A Basilea i Leipzig va fer els seus estudis de música. En acabar-los es traslladà als Estats Units. Allà es dedicà principalment a l'ensenyança i a la ciutat de Hamilton dirigí diverses associacions musicals.
Entre les seves composicions hi figuren: una Sonata per a piano, una Sonata per a piano i violí i un Quartet per a instruments de corda.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 49, pàg. 1109 (ISBN 84 239-4549-9)
# Districte de Rethel

El Districte de Rethel és un dels quatre districtes amb què es divideix el departament francès de les Ardenes, a la regió del Gran Est. Té 6 cantons i 101 municipis. El cap del districte és la sotsprefectura de Rethel.

## Cantons

cantó d'Asfeld - cantó de Château-Porcien - cantó de Chaumont-Porcien - cantó de Juniville - cantó de Novion-Porcien - cantó de Rethel

## Vegeu també

* Cantons de les Ardenes
# Districte de Sedan

El Districte de Sedan és un dels quatre districtes amb què es divideix el departament francès de les Ardenes, a la regió del Gran Est. Té 6 cantons i 79 municipis. El cap del districte és la sotsprefectura de Sedan.

## Cantons

cantó de Carignan - cantó de Mouzon - cantó de Raucourt-et-Flaba - cantó de Sedan-Est - cantó de Sedan-Nord - cantó de Sedan-Oest

## Vegeu també

* Cantons de les Ardenes
# Districte de Vouziers

El Districte de Vouziers és un dels quatre districtes amb què es divideix el departament francès de les Ardenes, a la regió del Gran Est. Té 8 cantons i 123 municipis. El cap del districte és la sotsprefectura de Vouziers.

## Cantons

cantó d'Attigny- cantó de Buzancy - cantó de Le Chesne - cantó de Grandpré - cantó de Machault - cantó de Monthois - cantó de Tourteron - cantó de Vouziers

## Sous-préfets

* Louis Thibon : 21 octubre 1898
* Bernard Cornut-Gentille: de novembre 1940
* Michel Richard : 2008 - 2010
* Joël Dubreuil : 2010 - 2012
* Jean-Luc Jaeg : 2012 - 2014
* Alain Lizzit : 2014-en curs

## Vegeu també

* Cantons de les Ardenes

## Referències

* ↑ Arrondissement de Vouziers
* ↑ Archives nationales. Dictionnaire biographique des préfets (septembre 1870-mai 1982) (en francès), 1994, p. 555. ISBN 2-86000-232-4.
# Victor Maurel

Victor Maurel (Marsella, 1848 - Nova York, 1923) fou un baríton francès.
Estudià en el Conservatori de la seva ciutat natal i en el de París, en el que aconseguí el primer premi de cant. Debutà en el teatre de l'Òpera, el 1868, amb Les Huguenots, de Meyerbeer. El 1870 es presentà a la Scala i assolí aviat fama mundial. passà successivament a Nova York, El Caire, Sant Petersburg, Moscou, i després de romandre una temporada a Itàlia, fou contractat per a cantar a Londres i novament a París.
Viatjà per Espanya dues vegades, i després en estrenar-se en la Scala de Milà on fou el primer Iago de l'Otello de Verdi (1887), fou tal el triomf del baríton, que el mateix compositor el designà per ser i el primer Falstaff (1893), assolint també un gran èxit. Després cantà ambdues òperes a París, emprant llavors la llengua francesa, i mereixent uns triomfs semblants. Tornà a l'estranger per a cantar de bell nou en italià, i el 1901 creà en l'Òpera còmica de París el rol de Mathis del Jueu polonès. Fou així-mateix, molt aplaudit en altres òperes: Amleto, Faust, Aïda, Zampa, etc. El 1881 s'havia presentat al Liceu de Barcelona, on cantà sovint.
Aquesta cantant també es va distingir com a actor, el qual va contribuir molt als seus triomfs escènics. També fou un notable pedagog, encoratjant a molts joves cantants com per exemple l'anglesa Helen Rhodes i d'altres.
Va escriure:
* Le chant rénové par la science (1892);
* Un problème d'art (1893);
* A propos de la mise en scène de <Don Giovanni> (1896);
* L'art du chant i Dix ans de carrière, 1887-1897 (1899).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 33, pàg. 1206 (ISBN 84-239-4533-2)
# Aigasjuntas

Aigasjuntas (nom francès Aigues-Juntes) és un municipi francès del departament de l'Arieja i la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Sis petits preludis (Bach)

Els Sis petits preludis, BWV 933-938, (en alemany, Sechs Kleine Präludien) són una sèrie de preludis escrits per a clavecí pel compositor barroc alemany Johann Sebastian Bach entre 1717 i 1720. No van ser publicats fins a 1802. Tots ells són breus estudis d'interès pedagògic, que requereixen un profund coneixement de la tècnica. Són part d'una sèrie de 18 preludis que Bach va produir en el període que va de 1717 a 1720, principalment amb finalitats educatives i, en principi, no estaven destinats per a la seva interpretació en públic.

## Anàlisi
### Petit preludi en do major, BWV 933

Aquesta miniatura és la primera peça de la sèrie. Bach la va compondre perquè els seus estudiants es familiaritzessin amb el teclat; no es va publicar fins a 1802. Aquest preludi està dividit en dues seccions curtes repetides, seguides per una variació de cada secció, i té com a objectiu adquirir una gran independència de les mans.

### Petit preludi en do menor, BWV 934

Aquesta obra és un minuet. El compositor de música per a videojocs Mike Morasky va fer una versió en la menor per a la banda sonora del videojoc Portal 2.

### Petit preludi en re menor, BWV 935

Està estructurat com una invenció a dues veus. La composició comença amb la presentació del tema i amb un contrapunt simple. Més tard, el tema i les seves exposicions es presenten en dues ocasions, amb un tercer motiu lleugerament diferent, com en el preludi anterior

### Petit preludi en re major, BWV 936

El quart preludi és molt similar a una sonata a trio.

### Petit preludi en mi major, BWV 937

Aquest preludi és moderadament difícil i té algunes dificultats tècniques habituals en les invencions a dues veus. La composició comença amb la presentació del tema, seguida d'un abundant material temàtic secundari. El tema reapareix diverses vegades.

### Petit preludi en mi menor, BWV 938

La peça s'inicia amb la presentació del tema que està acompanyat d'un material contrapuntístic força elaborat.

## Referències

* ↑ Schulenberg, David: The Keyboard Music of J.S. Bach. Routledge, 2013. (Google llibres)
* ↑ BWV 933 in The Mutopia Project: Praeludium núm. 1, de J. S. Bach (1685–1750)
* ↑ BWV 934 in The Mutopia Project: Praeludium núm. 2, de J. S. Bach (1685–1750)
* ↑ BWV 935 in The Mutopia Project: Praeludium núm. 3, de J. S. Bach (1685–1750)
* ↑ BWV 936 in The Mutopia Project: Praeludium núm. 4, de J. S. Bach (1685–1750)
* ↑ BWV 937 in The Mutopia Project: Praeludium núm. 5, de J. S. Bach (1685–1750)
* ↑ BWV 938 in The Mutopia Project: Praeludium núm. 6, de J. S. Bach (1685–1750)
# Germantown Hills

Germantown Hills és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2008 tenia 3.213 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Germantown Hills tenia 2.111 habitants, 696 habitatges, i 590 famílies. La densitat de població era de 636,8 habitants/km².
Dels 696 habitatges en un 50,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 75% hi vivien parelles casades, en un 7,6% dones solteres, i en un 15,2% no eren unitats familiars. En el 13,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,03 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,34.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 34,3% tenia menys de 18 anys, un 6,3% entre 18 i 24, un 29,4% entre 25 i 44, un 24,1% de 45 a 60 i un 5,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93 homes.
La renda mediana per habitatge era de 73.594 $ i la renda mediana per família de 79.814 $. Els homes tenien una renda mediana de 59.375 $ mentre que les dones 30.380 $. La renda per capita de la població era de 27.350 $. Aproximadament el 2% de les famílies i el 2,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Germantown Hills». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Germantown Hills». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Vox (revista satírica nazi)

Vox va ser una revista satírica il·lustrada editada entre 1933 i 1945 pel servei de propaganda d'⁣Alemanya nazi. Es va publicar en diversos idiomes, com ara l'espanyol, l'alemany i el croat. En aquesta revista va participar l'il·lustrador alemany Emmerich Huber (1903-1979).
La revista pretenia difondre, en to desenfadat, propaganda de l'Alemanya nazi per rentar la seva imatge i atacar els enemics de Hitler (el comunisme, Stalin, els jueus, Estats Units, Roosevelt, Gran Bretanya, Winston Churchill, etc.). Les seves pàgines interiors eren escrites en diversos idiomes, de manera simultània. L'edició anava a càrrec del Ministeri d'Afers Estrangers de l'Alemanya nazi, que va tenir com un dels seus màxims exponents a Joachim von Ribbentrop, condemnat a mort en els judicis de Nuremberg.
A Espanya s'ha difós que el nom del partit polític Vox té l'origen en aquesta publicació, però no se n'han trobat proves fermes.

## Referències

* ↑ «Revista VOX» (en castellà). Asociación para la recuperación de la memoria histórica. [Consulta: 4 octubre 2021].
* ↑ «VOX. Nr. 39 K. Emmerich HUBER (1903-1979), Illustrator.» (en anglès). ZVAB. [Consulta: 4 octubre 2021].
* ↑ «No, no hay pruebas de que el nombre de Vox venga de “una revista de propaganda fascista” de la “Alemania nazi” que también se llamaba así». maldita.es, 03-05-2021. [Consulta: 4 octubre 2021].

## Enllaços externs

* Fitxa de l'⁣Associació per a la recuperació de la memòria històrica
* Anunci de venda a EBay d'un exemplar de 1942 amb fotografies d'algunes de les seves pàgines.
* Anunci de venda de l'exemplar núm. 39, amb fotografies d'algunes pàgines.
# Florin Cioabă

Florin Tănase Cioabă (17 de novembre 1954 – 18 d'agost 2013) fou un sacerdot pentecostal romaní romanès i autoproclamat "Rei dels Roma a tot arreu". Va morir als 58 anys, el 18 agost 2013, d'un infart a la Universitat d'Akdeniz (Antalya, Turquia). Fou succeït com a "rei" pel seu fill Dorin Cioabă.

## Referències

* ↑ «Mediafax: Florin Cioaba, un "rege" prieten cu presedintele si cu trimiterea romilor la scoala - Esential - HotNews.ro» (en romanès), 18-08-2013. [Consulta: 8 abril 2020].
* ↑ Ellington, Lucien. Eastern Europe: An Introduction to the People, Lands, and Culture (en anglès). ABC-CLIO, 2005. ISBN 978-1-57607-800-6.
* ↑ McGarry, Aidan. Who Speaks for Roma?: Political Representation of a Transnational Minority Community (en anglès). Bloomsbury Academic, 2010-05-01. ISBN 978-0-8264-2880-6.
* ↑ Clock, Nine O'. «Florin Cioaba, in critical condition, in Antalya hospital» (en anglès), 13-08-2013. Arxivat de l'original el 2020-10-20. [Consulta: 8 abril 2020].
* ↑ «Regele romilor Florin Cioabă a murit» (en romanès), 18-08-2013. [Consulta: 8 abril 2020].
* ↑ Krupik, Sara Winston and Martin. «An Audience With the 'King of the Gypsies'» (en anglès), 05-07-2014. [Consulta: 8 abril 2020].