OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Synodontis schall

Synodontis schall és una espècie de peix de la família dels mochòkids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 49 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: conca del riu Nil, Guinea, Sierra Leone i Libèria.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bloch, M. E. & J. G. Schneider. 1801. M. E. Blochii, Systema Ichthyologiae iconibus cx illustratum. Post obitum auctoris opus inchoatum absolvit, correxit, interpolavit Jo. Gottlob Schneider, Saxo. Berolini. Sumtibus Auctoris Impressum et Bibliopolio Sanderiano Commissum. Systema Ichthyol.: i-lx + 1-584, Pls. 1-110.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Gosse, J.-P., 1986. Mochokidae. p. 105-152. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Paugy, D. i T.R. Roberts, 1992. Mochokidae. p. 500-563. A C. Levêque, D. Paugy, i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Vol. 2. Coll. Faune Tropicale núm. 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica i O.R.S.T.O.M., París, França.
* Paugy, D. i T.R. Roberts, 2003. Mochokidae, p. 195-268 a C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douce et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest, vol. 2. Coll. Faune et Flore tropicales 40. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Flandes, Museum National d'Histoire Naturalle, París, França i Institut de Recherche pour le Développement, París, França. 815 p.
* Vigliotta, T. R. «A phylogenetic study of the African catfish family Mochokidae (Osteichthyes, Ostariophysi, Siluriformes), with a key to genera» (en anglès). Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia, 157, 1, 2008, pàg. 73-136. DOI: 10.1635/0097-3157(2008)157[73:APSOTA]2.0.CO;2.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Synodontis soloni

Synodontis soloni és una espècie de peix de la família dels mochòkids i de l'ordre dels siluriformes.
Els adults poden assolir els 15,5 cm de llargària total. Es troba a la conca del riu Congo a Àfrica.

## Referències

* ↑ Boulenger, G. A. «Matériaux pour la faune du Congo. Poissons nouveaux du Congo. Cinquième Partie. Cyprins, Silures, Cyprinodontes» (en francès). Annales du Musée du Congo (Ser. Zool.), v. 1, fasc. 5, 1899, pàg. 97-128, Pls. 40-47.
* 1 2 Sa-a, Pascualita; Luna, Susan M. «Synodontis soloni Boulenger, 1899». FishBase.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Gosse, J.-P., 1986. Mochokidae. p. 105-152. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.
* Paugy, D. i T.R. Roberts, 1992. Mochokidae. p. 500-563. A C. Levêque, D. Paugy, i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Vol. 2. Coll. Faune Tropicale núm. 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren i O.R.S.T.O.M., París.
* Paugy, D. i T.R. Roberts, 2003. Mochokidae, p. 195-268 a C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douce et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest, vol. 2. Coll. Faune et Flore tropicales 40. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Museum National d'Histoire Naturalle, París i Institut de Recherche pour le Développement, París. 815 p.
* Vigliotta, T.R., 2008. A phylogenetic study of the African catfish family Mochokidae (Osteichthyes, Ostariophysi, Siluriformes), with a key to genera. Proc. Acad. Nat. Sci. Philad. 157(1): 73-136.
# Synodontis tanganyicae

Synodontis tanganyicae és una espècie de peix de la família dels mochòkids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 56 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: llac Tanganyika.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Cuvier G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Borodin, N. A. 1936. On a collection of freshwater fishes from lakes Nyasa, Tanganyika and Viktoria in Central Afrika. Zool. Jahrb., Syst. (Jena) v. 68 (núm. 1): 1-34, Pl. 1.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Gosse, J.-P., 1986. Mochokidae. p. 105-152. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Paugy, D. i T.R. Roberts, 1992. Mochokidae. p. 500-563. A C. Levêque, D. Paugy, i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Vol. 2. Coll. Faune Tropicale núm. 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica i O.R.S.T.O.M., París, França.
* Paugy, D. i T.R. Roberts, 2003. Mochokidae, p. 195-268 a C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douce et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest, vol. 2. Coll. Faune et Flore tropicales 40. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Flandes, Museum National d'Histoire Naturalle, París, França i Institut de Recherche pour le Développement, París, França. 815 p.
* Vigliotta, T. R. «A phylogenetic study of the African catfish family Mochokidae (Osteichthyes, Ostariophysi, Siluriformes), with a key to genera» (en anglès). Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia, 157, 1, 2008, pàg. 73-136. DOI: 10.1635/0097-3157(2008)157[73:APSOTA]2.0.CO;2.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Synodontis unicolor

Synodontis unicolor és una espècie de peix de la família dels mochòkids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 24,1 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: conca del riu Congo.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Boulenger, G. A. 1915. Diagnoses de poissons nouveaux. II. Mormyrides, Kneriides, Characinides, Cyprinides, Silurides. (Mission Stappers au Tanganika-Moero.). Rev. Zool. Afr. v. 4 (fasc. 2): 162-171.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Gosse, J.-P., 1986. Mochokidae. p. 105-152. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Paugy, D. i T.R. Roberts, 1992. Mochokidae. p. 500-563. A C. Levêque, D. Paugy, i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Vol. 2. Coll. Faune Tropicale núm. 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica i O.R.S.T.O.M., París, França.
* Paugy, D. i T.R. Roberts, 2003. Mochokidae, p. 195-268 a C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douce et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest, vol. 2. Coll. Faune et Flore tropicales 40. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Flandes, Museum National d'Histoire Naturalle, París, França i Institut de Recherche pour le Développement, París, França. 815 p.
* Vigliotta, T. R. «A phylogenetic study of the African catfish family Mochokidae (Osteichthyes, Ostariophysi, Siluriformes), with a key to genera» (en anglès). Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia, 157, 1, 2008, pàg. 73-136. DOI: 10.1635/0097-3157(2008)157[73:APSOTA]2.0.CO;2.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# AltaVista

Altavista fou un cercador de grans característiques, de l'empresa Overture Services, Inc. comprada posteriorment per Yahoo!.

## Història

Fundat pels científics del Laboratori d'investigacions de Digital Equipment Corporation format per Mark Van Haren, Ryan McIntyre, Ben Lutch, Joe Kraus, Graham Spencer i Martin Reinfried (cinc d'ells furoners i un d'ells expert en ciències polítiques) es van interessar en la recol·lecta d'informació de la biblioteca de la Universitat Stanford per concentrar-la en un punt perquè es pogués accedir a aquesta informació ràpidament, un cercador especialitzat. El 1995 sortia a la llum aquest projecte; el 1996 compren el motor de cerques Magellan i a continuació WebCrawler.
El nom del seu motor de cerca és un mot compost d'«alt» amb «vista». Al principi els investigadors del projecte van crear un robot que rastrejava les webs. Van adquirir reconeixement a Internet gràcies a Babel Fish, un mecanisme de traducció molt complex, el primer que traduïa frases, paraules i llocs web. Un altre avanç del cercador va ser poder cercar components multimèdia, des de fotografies, a música i videos.
Va tancar el 8 de juliol del 2013.

## Aspectes destacats d'Altavista

* Oferí el primer índex de la Web (1995)
* Cerca multilingua
* Primer motor de cerca multimèdia
* Funcions i capacitats més avançades de cerca: cerca multimèdia, traducció i reconeixement d'idiomes, cerca especialitzada...
* Ha obtingut 61 patents de cerca

## Referències

* ↑ VV.AA.. SISTEMAS MULTIMEDIA: ANÁLISIS, DISEÑO Y EVALUACIÓN (en castellà). Madrid: Editorial UNED, 2014-11-05, p. 326. ISBN 9788436247916.
* ↑ Barrio, Virginia «CMGI Compra El 80% Del Buscador Altavista». Su dinero - El Mundo, 04-07-1999.
* ↑ «Avui desapareix Altavista». Vilaweb, 08-07-2013.

## Enllaços externs

* Lloc web d'AltaVista
# Hotel Arts

L'Hotel Arts és un dels edificis més emblemàtics de la Barcelona de final del segle xx. Fou aixecat entre 1988 i 1992 a l'entrada del Port Olímpic que es construí amb motiu dels Jocs Olímpics de 1992 i presideix aquella àrea de la ciutat juntament amb la veïna Torre Mapfre, que té la mateixa alçada. Tots dos edificis són els més alts de Barcelona i de Catalunya.
Aquesta torre de vidre de colors verds i grisos, envoltada d'una estructura de ferro de color blanc, fou dissenyada per l'estudi d'arquitectura Skidmore, Owings and Merrill (SOM) i acull un luxós hotel de cinc estrelles que va obrir les portes el 1994. Integra també 27 apartaments de luxe, tots dúplex, d'una, dues o tres habitacions, que ocupen les nou últimes plantes. Al punt més alt de la torre hi ha instal·lada una càmera de Televisió de Catalunya.
El gran peix metàl·lic daurat, obra de Frank O. Gehry, és un altre dels elements emblemàtics de l'entorn d'aquest edifici de 43 plantes i 154 metres d'alçada.

## Història

Contràriament a la creença popular, no es va construir per donar servei als Jocs Olímpics d'estiu de 1992, encara que formava part dels grans canvis que va patir la ciutat per a preparar els Jocs. L'hotel es va obrir com un edifici de deu pisos l'any 1992, després es va tancar per acabar-ne construcció.
La torre es va acabar l'any 1994 i és un exemple d'arquitectura d'alta tecnologia. Té 154 metres d'alçada i va ser dissenyat per Skidmore, Owings & Merrill amb l'arquitecte colombià i peruà Bruce Graham com a soci a càrrec. L'equip de disseny va ser dirigit per l'arquitecte superior Miguel Ruano, amb el doctor Agustí Obiol com a arquitecte local de registre.

## Descripció

L'Hotel Arts està situat a la riba del mar Mediterrani, la seva piscina està envoltada de jardins i ofereix als hostes l'oportunitat de prendre el sol al costat d'una de les peces d'art públic contemporani més famoses de Barcelona: una escultura monumental semblant a un peix daurat de Frank Gehry, que va ser creat per als Jocs del '92.

## Vegeu també

* Llista de gratacels del Barcelonès
* Torre Mapfre

## Referències

* ↑ «Arquitectura i urbanisme contemporanis». Web. Generalitat de Catalunya, 2012. [Consulta: juliol 2013].
* ↑ «Hotel Arts» (en anglès). [Consulta: 14 juny 2018].
# Asafa Powell

Asafa Powell (Spanish Town, 23 de novembre de 1982) atleta jamaicà especialista en proves de velocitat.
El 9 de setembre de 2007, durant les semifinals de la reunió d'atletisme de Rieti (Itàlia), va rebaixar en tres centèsimes el seu propi rècord del món dels 100 metres llisos, deixant-lo en 9.74 segons, amb un vent a favor d'1,70 m/s.
Va ser guardonat atleta de l'any 2006 per la IAAF.

## Característiques físiques

* Alçada: 1,88 metres
* Pes: 87 kg

## 100 metres llisos
### Millor marca personal

Lausanne (Suïssa): 9'72 segons (+0'2)

#### Premis

| 2n a la Final d'Atletisme de la IAAF | Primera final | Mònaco | 18 de setembre de 2004 |
| 28è Jocs Olímpics | Cinquena final | Atenes | 22 d'agost de 2004 |
| 1r a la Final d'Atletisme de la IAAF | Setena final | Mònaco | 13 de setembre de 2003 |

## 200 metres llisos
### Millor marca personal

Kingston (Jamaica): 19'90 segons (+1'3)

#### Premis

| 2n a la Final d'Atletisme de la IAAF | Primera final | Mònaco | 19 de setembre de 2004 |
| 28è Jocs Olímpics | Quarta semifinal | Atenes | 25 d'agost de 2004 |

## 400 metres llisos
### Millor marca personal

Sydney (Australia): 45'94 segons

## Enllaços externs

* (anglès) www.iaaf.org - Asafa Powell Arxivat 2011-05-29 a Wayback Machine.
# Símbols d'Alfondeguilla

L'escut i la bandera d'Alfondeguilla són els símbols representatius oficials d'Alfondeguilla, municipi del País Valencià, a la comarca de la Plana Baixa.

## Escut heràldic

L'escut d'armes oficial d'Alfondeguilla té el següent blasonament:
| « | Escut quadrilong de punta redona. D'atzur, un castell amb homenatge, d'or, maçonat i aclarit de sable, sobre penyes del mateix metall, amb una bandera blanca sobre la torre. Al timbre, corona reial oberta. | » |

## Bandera

La bandera oficial d'Alfondeguilla té la següent descripció:
| « | Bandera de proporcions 2:3. Per meitat en alt, blau i blanc, al centre un castell groc amb homenatge, maçonat i aclarit de negre, sobre penyes del mateix color, amb una bandera blanca sobre la torre. | » |

## Història

L'escut fou aprovat per Resolució del 18 d'octubre de 2002, del conseller de Justícia i Administracions Públiques, publicada en el DOGV núm. 4.390, del 2 de desembre de 2002.
L'escut fa referència a l'antic castell de Castro, dalt d'un turó, amb la seva torre mestra.
A l'Arxiu Històric Nacional es conserva un segell en tinta d'Alfondeguilla de 1876 amb la següent descripció:
| « | (castellà) El origen de este sello data desde el año 1600, en virtud de haber sido expulsados los árabes en el año 1597 del Castillo denominado de Castro, situado á distancia de 3 kilómetros de esta población. Periodo de tiempo que se halla en uso: 275 años. | (català) L'origen d'aquest segell data des de l'any 1600, en virtut d'haver estat expulsats els àrabs l'any 1597 del Castell denominat de Castro, situat a distància de 3 quilòmetres d'aquesta població. Període que es troba en ús: 275 anys. | » |
| — Alfondeguilla, 21 Setiembre 1876. (Arxiu Històric Nacional) ||||
La bandera fou aprovada per Resolució del 19 d'abril de 2024, de la Presidència de la Generalitat, publicada en el DOGV núm, 9838, del 29 d'abril de 2024, i incorpora els elements que apareixen a l'escut.

## Vegeu també

* Escuts i banderes de la Plana Baixa
* Llista d'escuts del País Valencià

## Referències

* 1 2 «Resolució de 18 d'octubre de 2002,del conseller de Justícia i Administracions Públiques, per la qual s'aprova l'escut de l'Ajuntament d'Alfondeguilla (Castelló)» (pdf). Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, 4.390, 02-12-2002, pàg. 4.389-4.390 [Consulta: 8 juny 2018].
* 1 2 «Resolució de 19 d'abril de 2024, de la Presidència de la Generalitat, per la qual s'aprova la bandera del municipi d'Alfondeguilla (Castelló)». Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, núm. 9838, 29-04-2024 [Consulta: 29 abril 2024].
* ↑ Generalitat Valenciana. Escuts i banderes dels municipis de la Comunitat Valenciana (pdf), 2003, p. 43 [Consulta: 12 setembre 2015].
* ↑ Arxiu Històric Nacional. «Sello del Ayuntamiento constitucional de Alfondeguilla, Castellón (Colección de sellos en tinta)». PARES-Portal de Archivos Españoles. [Consulta: 27 desembre 2020].
* ↑ «Alfondeguilla ja té bandera pròpia». À Punt, 29-04-2024. [Consulta: 29 abril 2024].
# Intersecció

La intersecció és una operació entre conjunts. Aquesta operació crea el conjunt, anomenat conjunt intersecció, format pels elements que pertanyen a la vegada a tots els conjunts que s'intersequen. S'expressa amb el símbol $\cap$.
    Per exemple:
    Donat $A=\{a,e,i,s\}$ i $B=\{a,e,f,h\}$, si definim $C=A\cap B$, llavors $C=\{a,e\}$. $C=A\cap B$ es llegeix: el conjunt C és igual a la intersecció dels conjunts A i B. També es pot llegir: C és el conjunt intersecció dels conjunts A i B.

## Propietats de la intersecció
### Propietat idempotent

Quan intersequem un conjunt amb si mateix, el conjunt intersecció és el mateix conjunt.
    $A\cap A=A$

### Propietat commutativa

El conjunt intersecció resultant és indiferent a l'ordre amb què s'intersequen els conjunts.
    $A\cap B=B\cap A$

### Propietat associativa

El conjunt intersecció resultant quan intersequem més de dos conjunts, és indiferent a la jerarquia amb què es facin les interseccions.
    $A\cap B\cap C=(A\cap B)\cap C=A\cap (B\cap C)$

### Intersecció de subconjunts

Si intersequem un conjunt A amb un subconjunt B, el conjunt intersecció és B.
    Si tenim els conjunts A i B tal que $A\supset B$ (A inclou B), llavors $A\cap B=B$

## Relacions entre la unió i la intersecció: propietat distributiva

La unió i la intersecció es poden relacionar mitjançant la propietat distributiva. Existeixen dues possibles versions d'aquesta propietat.
* La unió d'un conjunt amb un conjunt intersecció és igual a unir el primer conjunt amb els diferents conjunts que formen el conjunt intersecció, i fer la intersecció entre tots els conjunts unió resultants. És molt més entenedor escrit simbòlicament:
    $A\cup (B\cap C\cap D...)=(A\cup B)\cap (A\cup C)\cap (A\cup D)$ ...
* També es pot aplicar aquesta propietat intercanviant les interseccions i les unions:
    $A\cap (B\cup C\cup D...)=(A\cap B)\cup (A\cap C)\cup (A\cap D)$ ...

## Referències

* ↑ Intersection a MathWorld (anglès)
* ↑ «Definición de intersección — Definicion.de» (en castellà). [Consulta: 18 gener 2022].
* ↑ «intersection | set theory | Britannica» (en anglès). [Consulta: 19 gener 2022].

## Vegeu també

* Teoria de conjunts
Viccionari
# Tral·les

Tral·les o Tral·lis o Tralleis (en llatí Tralles o Trallis, en grec antic Τράλλεις, Τράλλις) era una ciutat de Cària del districte de Tràl·lia, al sud de les muntanyes Messogis i una mica al nord de l'Escamandre, un afluent del qual, l'Eudon, passava per la ciutat. Tenia l'acròpoli en un turó elevat al nord de la ciutat.
Suposadament la van fundar els argius, que van tenir l'ajut d'un grup de tracis de la tribu dels tralles, d'on sembla que en va sortir el nom. Inicialment la ciutat es va dir Anthea o Evanthea, i després Erymna, Charax, Selèucia, i Antioquia, segons diuen Esteve de Bizanci, l'Etymologicum Magnum i Plini el Vell, fins que finalment va prendre el nom de Tralles. Però una altra versió diu que la van fundar els pelasgs que la van anomenar Larissa.
La ciutat estava situada en un lloc molt fèrtil, en una cruïlla de camins que la van convertir en un centre de comerç, i els seus habitants es distingien per la seva riquesa. Algun d'ells era normalment nomenat Asiarca, és a dir president del jocs que se celebraven al districte. En temps d'August un terratrèmol va destruir molts edificis públics i probablement no era la primera vegada; l'emperador va donar a la ciutat una forta quantitat de diners per la reconstrucció dels edificis danyats, diu Estrabó. Més tard van demanar fer un temple dedicat a Tiberi com a agraïment a l'emperador, però es va rebutjar la petició. Segons Plini el vell, Àtal I de Pèrgam tenia un palau a la ciutat. Juli Cèsar tenia una estàtua al temple de la Victòria.
La ciutat és mencionada amb molta freqüència pels autors antics, com ara Xenofont, Polibi, Titus Livi, Diodor de Sicília, Juvenal, Claudi Ptolemeu, i Hièrocles. Després del segle iv va caure en decadència, però Andrònic II Paleòleg la va restaurar.
Les ruïnes es troben a l'actual província d'Aydın.

## Personatges nascuts a la ciutat

* Apol·loni de Tral·les
* Taurisc de Tral·les
* Tèssal de Tral·les
* Flegó
* Antemi de Tral·les
* Alexandre de Tral·les

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Tralles». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 7 juliol 2021].
# Porto Moniz

Porto Moniz és un municipi de l'arxipèlag de Madeira. Se sotsdivideix en quatre parròquies:
* Achadas da Cruz
* Porto Moniz
* Ribeira da Janela
* Seixal
# Santana (Madeira)

Santana és un municipi de l'arxipèlag de Madeira que es divideix en sis parròquies:
* Arco de São Jorge
* Faial
* Ilha
* Santana
* São Jorge
* São Roque do Faial