OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Eoastrapostilop

L'eoastrapostilop (Eoastrapostylops riolorense) és una espècie extinta de mamífer astrapoteri que visqué a Sud-amèrica durant el Paleocè superior, fa entre 55,8 i 58,7 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a la província argentina de Tucumán. Es tracta de l'única espècie del gènere Eoastrapostylops i de la família dels eoastrapostilòpids (Eoastrapostylopidae). És l'astrapoteri més petit i primitiu que es coneix. Tenia les dents postcanines de tipus lofoselenodont i dotades de corones baixes. El seu nom específic, riolorense, significa ‘del Río Loro’ en llatí.

## Referències

* 1 2 Entrada «Eoastrapostylops riolorense» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 12 març 2024].
* ↑ Defler, 2019, p. 106.
* ↑ Rose, 2006, p. 236.

## Bibliografia

* Defler, T. History of Terrestrial Mammals in South America: How South American Mammalian Fauna Changed from the Mesozoic to Recent Times (en anglès). Springer, 2019. DOI 10.1007/978-3-319-98449-0. ISBN 978-3-319-98448-3.
* Rose, K. The Beginning of the Age of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2006. ISBN 0801884721.
# Mosaïcisme

El mosaïcisme és un fenomen que es dona quan en un mateix individu coexisteixen línies cel·lulars amb diferent dotació cromosòmica originant d'un mateix zigot homogeni. Els més habituals són deguts a la diferent càrrega de cromosomes sexuals. Un exemple de mosaïcisme pot ser la dotació cromosòmica 47XXY en una línia cel·lular i 48XXXY en una altra, coexistint, però, en el mateix individu. Es representa de la següent forma: 47XXY/48XXXY.
Casos de mosaïcisme són: els empelts, els tumors cancerosos, algunes malalties de la pell (com les línies de Blaschko), probablement algunes malalties del desenvolupament neuronal i malalties neuropsiquiàtriques.
Un estudi del 2017 suggereix que el mosaïcisme pot augmentar el risc de provocar autisme.
Un estudi del 2017 trobà que aquestes mutacions també ocorren durant l'embriogènesi, suposant major risc de càncer i alguna síndrome d'alguna malaltia genètica.
El 1901 el dermatòleg Alfred Blaschko descobrí les línies de Blaschko quan va examinar les lesions de la pell distribuïdes seguint un patró de 150 pacients. A partir d'aquest descobriment, Rudolph Happle va establir en la dècada del 1970 la hipòtesi del mosaïcisme. La hipòtesi fou demostrada el 1994 al investigar la genètica darrere del nevus epidèrmic de la hiperqueratosi epidermolítica.

## Referències

* ↑ Kouzak, Mendes i Costa, agost 2013, p. 507.
* 1 2 Zimmer, Carl «Every Cell in Your Body Has the Same DNA. Except It Doesn't». New York Times, 21-05-2018 [Consulta: 24 maig 2018].
* ↑ Kouzak, Mendes i Costa, agost 2013.
* ↑ Poduri, A.; Evrony, G. D.; Cai, X.; Walsh, C. A. «Somatic Mutation, Genomic Variation, and Neurological Disease». Science, 341, 6141, 04-07-2013, pàg. 1237758–1237758. DOI: 10.1126/science.1237758.
* ↑ McConnell, Michael J. et al. «Intersection of diverse neuronal genomes and neuropsychiatric disease: The Brain Somatic Mosaicism Network». Science, 356, 6336, 28-04-2017, pàg. eaal1641. DOI: 10.1126/science.aal1641.
* ↑ Lim, Elaine T et al «Rates, distribution and implications of postzygotic mosaic mutations in autism spectrum disorder». Nature Neuroscience, 20, 9, 17-07-2017, pàg. 1217–1224. DOI: 10.1038/nn.4598.
* ↑ Ju, Young Seok et al «Somatic mutations reveal asymmetric cellular dynamics in the early human embryo». Nature, 543, 7647, 22-03-2017, pàg. 714–718. DOI: 10.1038/nature21703.
* ↑ Kouzak, Mendes i Costa, agost 2013, p. 508.

## Bibliografia

* Kouzak, Samara Silva; Mendes, Marcela Sena Teixeira; Costa, Izelda Maria Carvalho «Cutaneous mosaicisms: concepts, patterns and classifications». Anais Brasileiros de Dermatologia, 88, 4, 8-2013, pàg. 507–517. DOI: 10.1590/abd1806-4841.20132015.
# Antoni Elias i de Molins

Antoni Elias i de Molins (Barcelona, 23 de novembre de 1850 - 24 de juny de 1909) fou un bibliògraf i director de museu català.

## Biografia

Fill de Josep Antoni Elias i d'Aloy advocat (Arenys de Mar, 1817-Barcelona, 1881) i de Ramona de Molins i de Clascà de (Barcelona, 1822-Barcelona, 1894). Germà de Josep Elias i de Molins. Casat amb Hermínia Soms i Castelín. Fou el director del Museu Provincial d'Antiguitats de Barcelona. També fou membre de l'Acadèmia de Bones Lletres i el fundador i director de la revista Revista Histórica Latina. Va publicar un Diccionario biográfico y bibliográfico de escritores y artistas catalanes del siglo XIX, que va fer documentant-se, entre altres fonts, a la Biblioteca Museu Víctor Balaguer de Vilanova i la Geltrú.

## Publicacions

* 1889-1895 — Diccionario biográfico y bibliográfico de escritores y artistas catalanes del siglo XIX. Barcelona: Imprenta de Fidel Giró; Imprenta de Calzada. 2 volums

## Referències

* ↑ «Naixements.1850.Registres.Llibre 4 (Núms.3616-4371).Registre núm.3880 dia 23 de novembre de 1850». Arxiu Municipal de Barcelona, 23-11-1850. Arxivat de l'original el 2020-12-03. [Consulta: 30 abril 2019].
* ↑ «Registre de defuncions (1909-1911).Registre Núm.7662 jutjat "Atarazanas"». Arxiu Municipal de Barcelona, 24-06-1909. [Consulta: 30 abril 2019].
* ↑ «Antoni Elias i de Molins». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Bassegoda i Hugas, Bonaventura. Col·leccionistes, col·leccions i museus: episodis de la història del patrimoni artístic de Catalunya. Univ. Autònoma de Barcelona, 1 gener 2007, p. 54. ISBN 978-84-490-2484-9.
* ↑ Boronat i Trill, Maria Josep. La política d'adquisicions de la Junta de Museus, 1890-1923. L'Abadia de Montserrat, 1 gener 1999, p. 176. ISBN 978-84-8415-095-4.
# Geer

Geer (en való Djer) és un municipi de Bèlgica, a la província de Lieja, que forma part de la regió valona. L'1 de setembre de 2009 tenia 3066 habitants. El riu Geer travessa el municipi i va donar-li el seu nom.

## Entitats

* Boëlhe
* Darion
* Geer
* Hollogne-sur-Geer
* Lens-Saint-Servais
* Ligney
* Omal.
* ↑ «Registre de la població belga». Arxivat de l'original el 2009-10-07. [Consulta: 16 novembre 2009].
# Cushing (Iowa)

Cushing és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 246 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cushing tenia 246 habitants, 104 habitatges, i 66 famílies. La densitat de població era de 296,8 habitants per km².
Dels 104 habitatges en un 31,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,8% hi vivien parelles casades, en un 4,8% dones solteres, i en un 36,5% no eren unitats familiars. En el 32,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 23,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,37 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,98.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,8% tenia menys de 18 anys, un 5,7% entre 18 i 24, un 26,8% entre 25 i 44, un 19,9% de 45 a 60 i un 20,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.500 $ i la renda mediana per família de 47.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.844 $ mentre que les dones 21.719 $. La renda per capita de la població era de 18.408 $. Entorn del 2,9% de les famílies i el 6,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cushing». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cushing». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Simpson (Illinois)

Simpson és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 54 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Simpson tenia 54 habitants, 21 habitatges, i 17 famílies. La densitat de població era de 40,1 habitants/km².
Dels 21 habitatges en un 42,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 66,7% hi vivien parelles casades, en un 9,5% dones solteres, i en un 19% no eren unitats familiars. En el 19% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,57 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,8% tenia menys de 18 anys, un 14,8% entre 18 i 24, un 22,2% entre 25 i 44, un 25,9% de 45 a 60 i un 9,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 23.125 $ i la renda mediana per família de 41.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 16.563 $ mentre que les dones 18.125 $. La renda per capita de la població era de 13.325 $. Cap de les famílies i el 7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Simpson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Simpson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Entoto

La muntanya d'Entoto està situada al nord de la ciutat d'Addis Abeba, Etiòpia. Té una alçada d'uns 3.200 m aproximadament.
Entoto fou el lloc escollit per l'emperador Menelik II a finals del segle xix per fundar el que seria la capital d'Etiòpia: Addis Abeba.
La població es divideix en dos grans grups de locals i immigrants. Els locals, nascuts en aquesta àrea, viuen en construccions de tipus tradicional etíop, fetes de branques d'arbre per a formar l'estructura de la casa i amb les parets folrades d'excrement animal. Les teulades tenen forma de caputxa. Com més a prop de la part baixa estan situades les construccions, més juntes estan, i més materials industrials o deixalles incorporen, com ara el fibrociment (uralita) o l'alumini per a formar el capell de la casa, en aquest cas, pla, sense seguir l'estil tradicional.
El segon grup de residents, està format per un flux constant de persones malaltes, que pugen al cim, cercant la font i torrent que reben el nom popular d'Aigua Beneïda, que ells creuen té poders curatius. Aquest grup no té cap mena de residència fixa, i viuen de la caritat. Aquestes persones solen romandre prop de la carretera fins que moren i són recollits pel departament de municipalitat (traducció de la paraula municipality, d'origen anglès i que és la usada pels etíops en el seu propi idioma).
L'emperador Menelik II va manar construir-hi un palau i va fer sembrar arbres d'eucaliptus per tota la zona, que és el que li dona un aire i aroma tan característics, a part de ser actualment, la major font d'ingressos pels treballadors habitants de la zona, dones i mules en la seva gran majoria, que es dediquen a arreplegar, carregar, i davallar grans quantitats de fulles d'eucaliptus damunt les seves esquenes.
Entoto té dos monestirs situats al cim de la muntanya. Un d'ells, d'estructura octogonal, té una mena de petit oratori construït dins la mateixa pedra viva. Dins el monestir s'hi troben murals diversos, icones típiques etíops, i llocs d'ús estrictament religiós.
La segona església, més apartada de la carretera és Saint Mary's que amb tota l'àrea del voltant és també coneguda amb el nom d'Aigua Beneïda, i és objecte d'adoració i peregrinació.
La muntanya d'Entoto i la seva carretera són el lloc predilecte per a entrenar-se de l'atleta més venerat a Etiòpia: Haile Gebrselassie.
# Ignasi Ferrer i Carrió

Ignasi Ferrer i Carrió (Barcelona, 26 de desembre de 1848 - Barcelona, 28 de novembre de 1903) fou un escriptor i gramàtic català.

## Biografia

Ferrer es va llicenciar en Filosofia i lletres i professionalment es va consagrar a l'ensenyament. Va escriure a les revistes La Bandera Catalana, La Ilustració Catalana i Lo Gai Saber i va publicar obres relacionades amb el món de l'educació, bàsicament de la dona. Com a gramàtic va deixar les obres següents: Gramática catalana (1874), Ortografía de la lengua catalana (1879), Gramática histórica de las lenguas castellana y catalana (1882) i Gramática de la llengua catalana segons los principis que informan la gramática histórica (1896).

## Referències

* 1 2 «Ignasi Ferrer i Carrió». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Marie-Claire Zimmermann; Anne Charlon Actes del Dotzè Col·loqui Internacional de Llengua i Literatura Catalanes, vol 3. Universitat de Paris IV - Sorbonne, 4-10 de setembre de 2000. L'Abadia de Montserrat, 2003, p. 62–. ISBN 978-84-8415-534-8.
# Èuricles d'Esparta

Gai Juli Èuricles (en llatí: Gaius Iulius Eurycles), o bé simplement Èuricles (en grec antic: Εὐρυκλῆς ὁ Σπαρτιάτης), va ser un ciutadà espartà de família noble que va viure a final del segle i aC.
Era fill de Làcares, de la família dels euríclides, que proclamaven descendir dels Dioscurs. Va fer amistat amb el dictador Cèsar, i gràcies al seu favor assolí una posició social de domini a Lacedemònia, fins al punt que les monedes espartanes de l'època esmenten el seu nom. Al seu torn, això li valgué la ciutadania romana, d'on prengué el nom de Gai Juli, en honor al seu patró Cèsar.
Durant el Segon Triumvirat, Marc Antoni va fer executar el seu pare Làcares, cosa que posicionà Èuricles del costat d'Octavià, al qual donà suport en la Batalla d'Àctium amb un parell de vaixells. Tot plegat el portà a ser l'home més ric i poderós de la Grècia continental. Com a mostra d'evergetisme, va construir nombrosos monuments i edificis per tota Grècia, com ara un gimnàs a Esparta i uns banys magnífics a Corint, ornamentats amb marbres preciosos. També creà una festa a Esparta, les Euriclees, anomenades en nom seu.
Sembla que Èuricles degué abusar de la seva posició de poder, cosa que li portà suspicàcies i enemistats, i August va posar fre al seu lideratge a Esparta: quan l'emperador visità Lacedemònia el 21 aC, Èuricles no governava pus, i Citera, que li havia pertangut, llavors havia tornat sota domini espartà. Davant aquesta nova situació, viatjà per Orient, a les corts reials i de grans nobles: es guanyà la confiança d'Herodes, de qui obtengué grans regals, i posteriorment visità Arquelau de Capadòcia i tornà a Esparta.
De retorn a Grècia, els seus oponents l'acusaren de trencar la pau social i saquejar les ciutats, i l'emperador l'envià a l'exili. No se sap si arribà mai a tornar, però la seva família romangué a Esparta, i el seu llegat es perllongà durant múltiples generacions.

## Referències

* 1 2 3 4 «Eurykles 5». A: Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft.
* ↑ Pausànies, Descripció de Grècia, II 3.5, ap. Smith, William. «Eurycles». A: A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 108-109.
# Mira (Portugal)

Mira és un municipi portuguès, situat al districte de Coïmbra, a la regió del Centre i a la subregió de Baixo Mondego. L'any 2004 tenia 13.144 habitants. Es divideix en 4 freguesias. Limita al nord amb Vagos, a l'est i al sud amb Cantanhede i a l'oest amb l'oceà Atlàntic.

## Població

Població del concelho de Mira (1801 – 2004) :
| 1801 | 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 4572 | 8964 | 8075 | 9671 | 13384 | 13299 | 13257 | 12872 | 13144 |

## Freguesies

* Carapelhos
* Mira
* Praia de Mira
* Seixo

## Enllaços externs

* Fotos de Mira
Viccionari
# Elma (Iowa)

Elma és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 598 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Elma tenia 598 habitants, 242 habitatges, i 150 famílies. La densitat de població era de 179 habitants/km².
Dels 242 habitatges en un 24,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,7% hi vivien parelles casades, en un 6,6% dones solteres, i en un 38% no eren unitats familiars. En el 34,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 21,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,23 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,6% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 21,4% entre 25 i 44, un 22,9% de 45 a 60 i un 27,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.417 $ i la renda mediana per família de 40.417 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.250 $ mentre que les dones 19.167 $. La renda per capita de la població era de 15.263 $. Entorn del 10,8% de les famílies i el 17,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Elma». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Elma». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Itaboraià

L'Itaboraià és la tercera edat de l'escala d'edats sud-americanes de mamífers terrestres (SALMA). Començà fa 59 milions d'anys i s'acabà fa 57 milions d'anys. Segueix el Peligrà i precedeix el Riochicà. El seu nom deriva del de la formació Itaboraí, al Brasil.

## Formacions

| Formació tipus en negreta | Estat | Conca |
| Formació Itaboraí | Brasil | Conca d'Itaboraí |
| Formació de Bogotà | Colòmbia | Altiplà cundiboyacà |
| Formació Cerrejón | Colòmbia | Conca Cesar-Ranchería |
| Formació Chota | Perú | Conca de Bagua |
| Formació Koluel Kaike | Argentina | Conca del golf de San Jorge |
| Formació Las Flores | Argentina | Conca del golf de San Jorge |
| Formació Maíz Gordo | Argentina | Conca de Salta |
| Formació Mogollón | Perú | Conca de Talara i conca de Tumbes |
| Formació Muñani | Perú | Conca de l'Altiplà |

## Referències

* 1 2 Prothero, 2017, p. 10.
* ↑ «Itaboraian age/stage» (en anglès). Fossilworks. Arxivat de l'original el 2023-11-19. [Consulta: 19 novembre 2023].

## Bibliografia

* Prothero, D. R. The Princeton Field Guide to Prehistoric Mammals (en anglès). Princeton University Press, 2017. ISBN 978-0-691-15682-8.
# Punt isoelèctric

El punt isoelèctric (pI) és el pH en el qual una molècula té càrrega elèctrica neutra. És una característica molt important per separar una biomolècula (com aminoàcids, pèptids i àcid nucleic) en una dissolució aquosa fent que passi de manera diferenciada a un líquid orgànic, només en aquell pH en concret en què es pot dissoldre. Aquest procés bioquímic s'anomena extracció líquid-líquid.

## Vegeu també

* Electroforesi
* Equació de Henderson-Hasselbalch
* Isoelectroenfocament

## Enllaços externs

* El punt isoelèctric online
* Proteome-pI una base de dades punt isoelèctric proteoma (punt isoelèctric predit per a totes les proteïnes)
* SWISS-2DPAGE Arxivat 2016-12-10 a Wayback Machine. una base de dades de punts isoeléctricos procedents de dues dimensions electroforesi en gel de poliacrilamida (~ 2.000 proteïnes)
# Línia 10 (Rodalies Madrid)

La línia C-10 de Rodalies Madrid recorre 71,6 km de llarg a la Comunitat de Madrid entre les estacions de Pitis i Villalba passant per les estacions de Chamartín, Atocha i Príncipe Pío. En el seu recorregut travessa els municipis de Madrid (12 estacions), Pozuelo de Alarcón (1 estació), Majadahonda (1 estació), Rozas (3 estacions), Torrelodones (1 estació), Galapagar (1 estació) i Collado Villalba (1 estació).
Mapa Rodalies Madrid línia C-10 :
# Grant (Iowa)

Grant és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 102 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Grant tenia 102 habitants, 46 habitatges, i 32 famílies. La densitat de població era de 53,2 habitants/km².
Dels 46 habitatges en un 21,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63% hi vivien parelles casades, en un 4,3% dones solteres, i en un 30,4% no eren unitats familiars. En el 30,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,22 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,69.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 17,6% tenia menys de 18 anys, un 5,9% entre 18 i 24, un 26,5% entre 25 i 44, un 29,4% de 45 a 60 i un 20,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.806 $ i la renda mediana per família de 42.917 $. Els homes tenien una renda mediana de 20.625 $ mentre que les dones 36.250 $. La renda per capita de la població era de 16.461 $. Cap de les famílies i el 10,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Grant». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Grant». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Spillertown

Spillertown és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 220 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Spillertown tenia 220 habitants, 84 habitatges, i 61 famílies. La densitat de població era de 274 habitants/km².
Dels 84 habitatges en un 38,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,5% hi vivien parelles casades, en un 13,1% dones solteres, i en un 26,2% no eren unitats familiars. En el 23,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,62 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,1.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,5% tenia menys de 18 anys, un 14,5% entre 18 i 24, un 29,5% entre 25 i 44, un 20% de 45 a 60 i un 10,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.125 $ i la renda mediana per família de 47.917 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.625 $ mentre que les dones 21.250 $. La renda per capita de la població era de 18.674 $. Aproximadament el 6,3% de les famílies i el 6,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Spillertown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Spillertown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Quint Fabi Ambust (tribú)

Quint Fabi Ambust (en llatí: Quintus Fabius M. F. Q. N. Ambustus) va ser un magistrat romà. Era fill de Marc Fabi Ambust i germà de Ceso i Numeri Fabi Ambust. L'any 390 aC va ser enviat com a ambaixador juntament amb els seus germans davant els gals que assetjaven Clúsium. El mateix any va ser tribú amb potestat consolar.

## Referències

Smith, William (editor). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès), 1870, pàg. 141a (v. 1).