OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La Esperanza (Jujuy)

La Esperanza és una ciutat al departament de San Pedro de Jujuy, província de Jujuy, Argentina. A la vora de la RN 34. És a la vall del riu San Francisco de Jujuy, a 25 km de la confluència dels rius Grande i Lavayén que després formen el riu San Francisco. La zona presenta un clima subtropical humit, que afavoreix el cultiu de la canya de sucre, tabac i altres cultius tropicals que conformen el principal sustento econòmic de la regió. Tenia 5.002 habitants (INDEC, 2001), el que representa un decrement del -13,27% enfront dels 5.666 habitants (INDEC, 1991) del cens anterior.

## Enllaços externs

* http://www.mininterior.gov.ar/municipios/masinfo.php?municipio=JUJ025&idName=municipios&idNameSubMenu=&idNameSubMenuDer=&idNameSubMenuDerNivel2=&idNameSubMenuDerPrincipal=
# Trichomycterus striatus

Trichomycterus striatus és una espècie de peix de la família dels tricomictèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,4 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Colòmbia, Panamà i Costa Rica.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Valenciennes, A. 1832. Nouvelles observations sur le capitan de Bogota, Eremophilus mutisii. A Voyage de Humboldt et Bonpland, Deuxième partie. Observations de Zoologie et d'Anatomie comparée. París. Humboldt & Bonpland's Voyage v. 2 (Title page 1833): 341-348.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* De Pinna, M. C. C.; Wosiacki, W. «Trichomycteridae (pencil or parasitic catfishes)». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003. ISBN 9788574303611.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Meek, S. E. & S. F. Hildebrand. 1913. New species of fishes from Panama. Field Mus. Nat. Hist. Publ. Zool. Ser. v. 10 (núm. 8): 77-91.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Trichomycterus triguttatus

Trichomycterus triguttatus és una espècie de peix de la família dels tricomictèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,6 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: estat de São Paulo (Brasil).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Valenciennes, A. 1832. Nouvelles observations sur le capitan de Bogota, Eremophilus mutisii. A Voyage de Humboldt et Bonpland, Deuxième partie. Observations de Zoologie et d'Anatomie comparée. París. Humboldt & Bonpland's Voyage v. 2 (Title page 1833): 341-348.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* De Pinna, M. C. C.; Wosiacki, W. «Trichomycteridae (pencil or parasitic catfishes)». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003. ISBN 9788574303611.
* Eigenmann, C. H. 1918. The Pygidiidae, a family of South American catfishes. Memories of the Carnegie Museum v. 7 (núm. 5): 259-398, Pls. 36-56.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Quint Pedi (cònsol)

Quint Pedi (en llatí Quintus Pedius) va ser besnebot de Juli Cèsar (net de Júlia Major, la germana de Cèsar) segons Suetoni, o potser de Júlia Menor, ja que es diu que la seva mare era Àcia Prima, la major de les tres filles de Marc Aci Balb i Júlia Menor, germana de Cèsar. Les seves germanes eren Àcia Cesònia (mare d'Octavi) i Àcia Tèrcia. Investigacions modernes sospiten que podria ser el fill de Júlia Major, ja que va exercir alts càrrecs en vida de Cèsar.
Se'l menciona durant la Guerra de les Gàl·lies l'any 57 aC com a legat del seu besoncle (o oncle) a la Gàl·lia, comandant amb Luci Aurunculeu Cotta la cavalleria de Juli Cèsar a la batalla de l'Axona, en la que va vèncer als belgues. L'any 55 aC va ser candidat a edil curul junt amb Gneu Planci i altres, però no va sortir elegit. El 49 aC, en esclatar la segona guerra civil romana, es va unir a Cèsar.
Va quedar-se a Itàlia l'any 48 aC mentre Cèsar era a Grècia, exercint com a pretor, i va derrotar a Miló a la vora de Turis. El 45 aC servia com a legat de Cèsar contra els pompeians a Hispània i va participar en la campanya de Munda (Bètica) contra els fills de Pompeu. Va tornar a Roma amb Cèsar la tardor d'aquell any i va rebre els honors del triomf amb títol de procònsol.
Al testament de Cèsar (44 aC) era un dels seus hereus junt amb dos besnebots més, Gai Octavi (August) i Luci Pinari. Octavi va obtenir tres quarts del total de les possessions i cabals de Cèsar i l'altre quart se l'havien de repartir Pinari i Pedi. Pedi va cedir la seva herència a Octavi. Morts els cònsols Aule Hirti i Gai Vibi Pansa a Mutina l'abril del 43 aC, Octavi va ser elegit cònsol juntament amb Pedi. Va proposar llavors la Lex Pedia, que castigava a tots els assassins de Cèsar amb aquae et ignis interdictio. Pedi va ser deixat encarregat de la ciutat mentre Octavi va anar al nord d'Itàlia. Quan August es va unir a Lèpid i Marc Antoni, Pedi va proposar anul·lar la sentència de proscripció que s'havia llençar contra ells i el senat va haver de consentir, i no gaire després es va formar el triumvirat a Bonònia.
Van arribar a Roma notícies de llistes de proscrits que van estar a punt de causar una revolta a la ciutat, ja que no se sabia qui hi havia a aquestes llistes. Pedi ho va poder evitar, i l'endemà al matí va declarar (sense saber res) que només 70 persones eren en aquesta llista i va donar garanties per als altres. La tensió viscuda li va causar un atac de cor del qual va morir a la nit (novembre del 43 aC).

## Referències

* ↑ Juli Cèsar, De bello gallico II, 8

## Bibliografia

* Suetoni, Les vides dels dotze Cèsars, Cèsar.
* Ronald Syme, The Augustan Aristocracy (anglès)
* William Smith, Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, v. 3 p. 163 Arxivat 2007-12-21 a Wayback Machine. (anglès)
# İstinye

İstinye és un barri d'Istanbul, al costat europeu del Bòsfor, districte de Sarıyer. Està situat entre Emirgan i Yeniköy. És una enorme badia, la més gran del Bòsfor i que s'ha utilitzat com a port durant diversos segles. Tots els matins hi ha un mercat de peix al moll. La zona és coneguda per la seva tranquil·litat, ideal per passejar, i els seus restaurants de peix.
# Castell de Creixell

El Castell de Creixell, al Tarragonès, és un castell de forma poligonal (nou cares) situat a la part més alta del poble, encimbellat damunt d'un talús prominent. Les parts més antigues del castell daten de finals del segle xi, encara que la major part del que podem veure és posterior al segle xvi.

## Història

El 1173 tenim notícia documentada del terme Creixell quan Ponç de Rajadell i la seva muller venen el castell de Montornès a la comunitat de Santes Creus delimitant-lo «ab oriente in termine de Crexello». Probablement, la construcció del castell data del 1190 quan el bisbe de Barcelona, Ramon de Castellvell, concedeix la Carta de Població a la vila de Creixell. A partir de 1277, la senyoria de Creixell pertanyia al prior del monestir de Sant Pere de Casserres de la comarca d'Osona. L'any 1358 consten 28 focs a «Crexell».
El 1572 se secularitza el priorat de Casserres i els seus béns van a passar al Col·legi de Jesuïtes de Betlem de Barcelona. L'any 1767 i degut a l'expulsió del jesuïtes, la vila i castell passà a mans de la corona, i després Salvador de Marc de Reus que regí la senyoria de Creixell fins a l'abolició dels drets senyorials al segle xix.. Avui en dia és de propietat privada i es troba en bon estat.

## Arquitectura

El talús de pedra està datat de finals del segle xi al segle xii. La resta, construïda en obra de maçoneria, ha anat evolucionant del del segle xiv al xix. Té planta poligonal, tres nivells d'alçada amb talussos exteriors i pati interior descobert. El portal d'entrada és adovellat amb arc de mig punt, les finestres de llinda recta i coronat amb merlets grans. Hi romanen la presó del s. XIV i el celler del segle xvi. L'estructura militar, força evident encara avui dia, ve dels segles xvi i xvii, quan degut als freqüents atacs pirates calia defensar-se dels saquejos dels corsaris i es va reforçar el sistema defensiu integrat pel castell i la muralla.

## Bibliografia

* Els Castells Catalans, vol. IV. Rafael Dalmau, 1993. ISBN 978-84-2320-289-8.

## Enllaços externs

* Castell de Creixell al bloc de Castells Catalans
# Trimma halonevum

Trimma halonevum és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical que viu fins als 35 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Papua Nova Guinea.

## Referències

* ↑ Jordan, D. S. & A. Seale, 1906. The fishes of Samoa. Description of the species found in the archipelago, with a provisional check-list of the fishes of Oceania. Bull. Bur. Fish. v. 25 (for 1905): 173-455 + index 457-488, Pls. 33-53.
* ↑ Winterbottom, R., 2000. Four new species of Trimma (Gobiidae), from the Indian and western Pacific Oceans. Aqua, J. Ichthy. Aquat. Biol. v. 4 (núm. 2): 57-66.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Kuiter, R.H. i T. Tonozuka, 2001. Pictorial guide to Indonesian reef fishes. Part 3. Jawfishes - Sunfishes, Opistognathidae - Molidae. Zoonetics, Austràlia. 623 - 893.

## Bibliografia

* Allen, G.R. i M. Adrim, 2003. Coral reef fishes of Indonesia. Zool. Stud. 42(1):1-72.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hagiwara, K. i R. Winterbottom, 2007. Two new species of Trimma (Gobiidae) from the Western Pacific. Bull. Natl. Mus. Nat. Sci., Ser. A, Suppl. 1:163-174.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Nguyen, N.T. i V.Q. Nguyen, 2006. Biodiversity and living resources of the coral reef fishes in Vietnam marine waters. Science and Technology Publishing House, Hanoi.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Trimma sostra

Trimma sostra és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2,4 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical que viu fins als 40 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Illes Carolines, Kiribati, les Illes Marshall i Salomó.

## Referències

* ↑ Jordan, D. S. & A. Seale, 1906. The fishes of Samoa. Description of the species found in the archipelago, with a provisional check-list of the fishes of Oceania. Bull. Bur. Fish. v. 25 (for 1905): 173-455 + index 457-488, Pls. 33-53.
* ↑ Winterbottom, R., 2004. Three new species of Trimma (Pisces; Gobiidae) from the central, western and south Pacific. Aqua, J. Ichthy. Aquat. Biol. v. 9 (núm. 1): 7-16.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hagiwara, K. i R. Winterbottom, 2007. Two new species of Trimma (Gobiidae) from the Western Pacific. Bull. Natl. Mus. Nat. Sci., Ser. A, Suppl. 1:163-174.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Riu Eurimedont

L'Eurimedont (grec antic: Εὐρυμέδων; turc: Köprüçay) és un riu de Turquia que discorre per la Província d'Antalya i desemboca a la mar Mediterrània, a l'antiga regió de Pamfília, a prop d'Aspendos i de Side. A la vora d'aquest riu, el general atenès Cimó, al capdavant de les forces de la lliga de Delos, va derrotar els perses per terra i mar (466 aC).

## Referències

* ↑ Smith, William. «Eurymedon». A: Dictionary of Greek and Roman Geography, 1854.
# Tabuaço

Tabuaço és un municipi portuguès, situat al districte de Viseu, a la regió del Nord i a la Subregió del Douro. L'any 2001 tenia 6.785 habitants. Es divideix en 17 freguesies. Limita al nord amb Sabrosa, a l'est amb São João da Pesqueira, al sud-est amb Sernancelhe, al sud-oest amb Moimenta da Beira i a l'oest amb Armamar.

## Població

Població del concelho de Tabuaço (1801 – 2004) :
| 1801 | 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 874 | 3952 | 9517 | 9362 | 11640 | 8521 | 7901 | 6785 | 6501 |

## Freguesies

* Adorigo
* Arcos
* Barcos
* Chavães
* Desejosa
* Granja do Tedo
* Granjinha
* Longa
* Paradela
* Pereiro
* Pinheiros
* Santa Leocádia
* Sendim
* Tabuaço
* Távora
* Vale de Figueira
* Valença do Douro
# Nabi Samwil

Nabi Samwil, també al-Nabi Samuil (àrab: النبي صموئيل, an-Nabī Samū'ʾīl) és una població palestina, prop de Jerusalem, en un cim de 895 m d'altura. Està formada per un petit nucli de cases i és notable per la seva mesquita, que conté, segons la creença, la tomba del profeta Samuel, venerat tant per cristians i jueus com per musulmans.

## Història

La població de Nabi Samwil té, sens dubte, un origen molt antic, com ho testimonien els seus murs tallats en la roca i en les grans i belles pedres de pedrera del cantó nord-est de la mesquita. Està ubicada probablement sobre l'emplaçament de l'antiga fortalesa de Mispà, que Asà rei de Judà, feu construir per a defensar aquest poble contra Israel.
La tradició designa a Nabi Samwil com el lloc on nasqué, habità i fou soterrat el profeta Samuel. També se sap que l'emperador Justinià I feu construir el convent fortificat de Sant Samuel. Els croats prengueren aquesta població per Silo, i el 1157 construïren, damunt la tomba de Samuel, una església de la qual el creuer i l'ala nord encara es conserven. En el segle xvi hi havia un santuari lloc de peregrinació. Des del minaret de la mesquita es gaudeix d'una magnífica vista: al nord vers la dreta, ed-Djib, el turó de Ramallah; davant, en la part baixa, la població de Bir Nebala; a l'est Beit Hanina; més lluny el turó de Tell-el-Ful; al sud-est Jerusalem i el mont de les Oliveres; al sud sobre una altura, Mar Elyas; més amunt, el cim rodó del turó dels Francs, i un xic més lluny, Betlem.

## Referències

* ↑ Murphy-O'Connor, Jerome. The Holy Land : An Oxford Archaeological Guide from Earliest Times to 1700 (en anglès). OUP Oxford, 2008, p. 419. ISBN 0191528676.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Apèndix núm. 7, pàg. 980 ISBN 84-239-4577-4
# Nannocharax niloticus

Nannocharax niloticus és una espècie de peix de la família dels citarínids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,7 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: conca del riu Nil.

## Referències

* ↑ Günther, A., 1867. New fishes from the Gaboon and Gold Coast. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 3) v. 20 (núm. 116): 110-117, Pls. 2-3.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Joannis, L. de, 1835. Observations sur les poissons du Nil, et description de plusieurs espèces nouvelles. Magasin de Zoologie 1835 (5 anneé): 53 pp. numbered as Classe IV, Pls. 1-15.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Daget, J. i J.-P. Gosse, 1984. Distichodontidae. p. 184-211. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.
* ↑ Bailey, R.G., 1994. Guide to the fishes of the River Nile in the Republic of the Sudan. J. Nat. Hist. 28:937-970.
* ↑ Boulenger, G.A., 1907. Zoology of Egypt: the fishes of the Nile. Hugh Rees, Limited, Londres. 578p.
* ↑ Vivien, J., 1991. Faune du Cameroun. Guide des mammifères et des poissons. GICAM. 271 p.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de l'Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Vari, R. P., 1979: Anatomy, relationships and classification of the families Citharinidae and Distichodontidae (Pisces, Characoidea). Bulletin of the British Museum (Natural History) Zoology v. 36 (núm. 5): 261-344.
* Welter-Schultes, F. W. i V. Feuerstein, 2008. Nomenclatural notes on Torpedo (Chondrichthyes: Torpedinidae) and some other early established fish taxa (Actinopterygii: Molidae, Eleginopidae and Citharinidae). Species Phylogeny and Evolution. v. 1 (núm. 3): 141-145.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Saw X

Saw X és una pel·lícula de terror estatunidenca de 2023 dirigida i editada per Kevin Greutert i escrita per Peter Goldfinger i Josh Stolberg. La pel·lícula és la desena entrega de la saga de pel·lícules Saw, que serveix com a seqüela directa de Saw (2004) i com a preqüela de Saw II (2005), protagonitzada per Tobin Bell i Shawnee Smith, que repeteixen els seus papers de les pel·lícules anteriors, al costat de Synnøve Macody Lund, Steven Brand, Renata Vaca i Michael Beach, que interpreten nous personatges. La pel·lícula mostra com John Kramer (Bell) viatja a Mèxic amb l'esperança que un procediment experimental pugui curar el seu càncer terminal. En John descobreix més tard que l'operació és una estafa, el que el duu a segrestar els responsables i a sotmetre'ls a les seves trampes mortals com a retribució. S'ha doblat i subtitulat al català.
L'abril de 2021 es va informar que una desena entrega estava en desenvolupament amb Twisted Pictures, quan Stolberg i Goldfinger, guionistes de les dues entregues anteriors, van anunciar que havien completat el guió. Greutert, que havia dirigit altres dues pel·lícules i n'havia muntat sis, també es va confirmar com a director de la pel·lícula. El rodatge va tenir lloc d'octubre de 2022 a febrer de 2023 a la Ciutat de Mèxic.
Saw X va ser estrenat als cinemes a càrrec de Lionsgate Films el 29 de setembre de 2023. Va recaptar 111 milions de dòlars a tot el món i va rebre crítiques generalment positives i es va convertir en la pel·lícula de Saw millor ressenyada.

## Referències

* ↑ «Saw X». Goita què fan, ara!. [Consulta: 14 febrer 2024].
* ↑ Miska, Brad. «'Saw' Franchise Targets Milestone Tenth Film as Development is Underway». Bloody Disgusting, 08-04-2021. Arxivat de l'original el April 19, 2021. [Consulta: 8 abril 2021].
* ↑ Grobar, Matt. «'Saw' Alum Shawnee Smith Circling 10th Installment As Synnøve Macody Lund, Steven Brand & Michael Beach Sign On». Deadline Hollywood, 08-12-2022. Arxivat de l'original el December 8, 2022. [Consulta: 8 desembre 2022].
* ↑ Rajput, Priyanca. «2022 film and high-end TV productions shooting globally: latest updates». KFTV.com, 04-11-2022. Arxivat de l'original el December 10, 2022. [Consulta: 10 desembre 2022].
* ↑ Navarro, Meagan. «'Saw 10' – Filming Has Wrapped on the Latest Installment!». Bloody Disgusting, 10-02-2023. Arxivat de l'original el February 11, 2023. [Consulta: 11 febrer 2023].