OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Stiphodon julieni

Stiphodon julieni és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Polinèsia Francesa.

## Referències

* ↑ Weber M. 1895. Fische von Ambon, Java, Thursday Island, dem Burnett-Fluss und von der Süd-Küste von Neu-Guinea. A: Zoologische Forschungsreisen in Australien und dem malayischen Archipel; mit Unterstützung des Herrn Dr. Paul von Ritter ausgeführt ...Jahren 1891-1893 von Dr. Richard Semon. Fische Malay. Arch. v. 5. 259-276.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Chen, I-Shiung & Tan, Heok Hui (2005): A new species of freshwater goby (Teleostei: Gobiidae: Stiphodon) from Pulau Tioman, Pahang, Peninsular Malaysia. Raffles Bulletin of Zoology 53(2): 237-242.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Keith, P., R. E. Watson & G. Marquet 2002. Stiphodon julieni, a new species of freshwater goby (Teleostei: Gobioidei: Sicydiinae) from Rapa, French Polynesia. Bull. Fr. Pêche Piscic. v. 364 (núm. 1): 161-171.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Watson, R. E. 1996. A review of Stiphodon from New Guinea and adjacent regions, with descriptions of five new species (Teleostei: Gobiidae: Sicydiinae). Rev. Fr. Aquariol. v. 23 (núms. 3-4): 113-132.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Stiphodon olivaceus

Stiphodon olivaceus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,1 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud de les Filipines.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Chen, I-Shiung & Tan, Heok Hui (2005): A new species of freshwater goby (Teleostei: Gobiidae: Stiphodon) from Pulau Tioman, Pahang, Peninsular Malaysia. Raffles Bulletin of Zoology 53(2): 237-242.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Watson, R. E. & M. Kottelat. 1995. Gobies of the genus Stiphodon from Leyte, Philippines, with descriptions of two new species (Teleostei: Gobiidae: Sicydiinae). Ichthyol. Explor. Freshwaters v. 6 (núm. 1): 1-16.
* Watson, R. E. 1996. A review of Stiphodon from New Guinea and adjacent regions, with descriptions of five new species (Teleostei: Gobiidae: Sicydiinae). Rev. Fr. Aquariol. v. 23 (núms. 3-4): 113-132.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Fitor (AOC)

El Fitor (occità: Fitor, francès: Fitou) és un vi negre amb denominació d'origen controlada produït en una petita part al sud del massís de les Corberes, a l'Aude. En aquest mateix terrer, els viticultors també tenen dret a produir, amb diferents varietats de raïm, els vins dolços naturals de Rivesaltes i el Moscat de Ribesaltes. És la denominació d'origen vinícola més antiga del Llenguadoc.
La forma més antiga és villa Fictorio, atestada el 990. A partir d'ella deriva la forma de Fitorio (1270). Aquests topònims estan units al llatí fictorium i a la seva declinació fictonem diminutiu de ficta (fita, marca).
Amb una superfície de 2.562 hectàrees, el 2005 es van produir 93.463 hectolitres. El 2008, la superfície era estable amb 2.665 ha, igual que la producció (90.023 hectolitres).
L'àrea de producció geogràfica inclou el territori dels municipis següents del departament de l'Aude: Caçcastèl de las Corbièiras, Vilanòva de las Corbièras, Pasiòls, Tuissan, Las Cavas de Trelhas, Fitor, La Pauma, Leucata i Trelhas.

## Referències

* ↑ Dictionnaire étymologique des noms de lieux en France. Larousse, 1968, p. 1942.
* ↑ «Fitxa del producte» (en francès). INAO, 31-08-2020. [Consulta: 19 setembre 2020].
* ↑ La guia Hachette dels vins 2010, pàgina 717. ISBN 978-2-01-237514-7

## Enllaços externs

* Lloc Web oficial de l'AOC Fitor
* L'AOC Fitor a la Web de l'INAO
* Listes de les VQPRD publicades al Diari Oficial de la Unió Europea
* Lloc Web dels viticultors del Poble de Fitor Arxivat 2020-09-25 a Wayback Machine.
* Lloc Web oficial del Poble de Fitor
# Stiphodon surrufus

Stiphodon surrufus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2,1 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Filipines.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Chen, I-Shiung & Tan, Heok Hui (2005): A new species of freshwater goby (Teleostei: Gobiidae: Stiphodon) from Pulau Tioman, Pahang, Peninsular Malaysia. Raffles Bulletin of Zoology 53(2): 237-242.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Watson, R. E. & M. Kottelat. 1995. Gobies of the genus Stiphodon from Leyte, Philippines, with descriptions of two new species (Teleostei: Gobiidae: Sicydiinae). Ichthyol. Explor. Freshwaters v. 6 (núm. 1): 1-16.
* Watson, R. E. 1996. A review of Stiphodon from New Guinea and adjacent regions, with descriptions of five new species (Teleostei: Gobiidae: Sicydiinae). Rev. Fr. Aquariol. v. 23 (núms. 3-4): 113-132.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Stlengis distoechus

Stlengis distoechus és una espècie de peix pertanyent a la família dels còtids.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu entre 300 i 450 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic nord-occidental: des de la prefectura de Kanagawa fins a la prefectura de Kochi (el Japó).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Jordan D. S. & Starks E. C., 1904. A review of the Cottidae or sculpins found in the waters of Japan. Proceedings of the United States National Museum v. 27 (núm. 1358). 231-335.
* ↑ Bolin, R. L., 1936. Two new cottid fishes from the western Pacific, with a revision of the genus Stlengis Jordan and Starks. Proceedings of the United States National Museum v. 83 (núm. 2987): 325-334, Pl. 34.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Stomias lampropeltis

Stomias lampropeltis és una espècie de peix de la família dels estòmids i de l'ordre dels estomiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 29,7 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Mauritània fins a Namíbia.

## Referències

* ↑ Cuvier G., 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2. i-xviii + 1-532.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Stomias lampropeltis». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Gibbs, R.H. Jr., 1990. Stomiidae. p. 296-299. A: J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 1.
* ↑ Reiner, F., 1996. Catálogo dos peixes do Arquipélago de Cabo Verde. Publicações avulsas do IPIMAR Núm. 2. 339 p.

## Bibliografia

* Ege, V., 1918: Stomiatidae (Stomias). Report on the Danish oceanographical expeditions 1908-1910 to the Mediterranean and adjacent seas. Vol II. Biology. Rep. Danish Oceanogr. Exped. 1908-1910 v. A 4: 1-28.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fink, W. L. i S. V. Fink, 1986: A phylogenetic analysis of the genus Stomias, including the synonymization of Macrostomias. Copeia 1986 (núm. 2): 494-503.
* Gibbs, R. H., Jr., 1969: Taxonomy, sexual dimorphism, vertical distribution, and evolutionary zoogeography of the bathypelagic fish genus Stomias (family Stomiatidae). Smithsonian Contributions to Zoology v. 31: 1-25.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Parr, A. E., 1931: Deepsea fishes from off the western coast of North and Central America. With keys to the genera Stomias, Diplophos, Melamphaes and Bregmaceros, and a revision of the Macropterus group of the genus Lampanyctus. Bulletin of the Bingham Oceanographic Collection Yale University v. 2 (art. 4): 1-53.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Martí Casadevall i Mombardó

Martí Casadevall i Mombardó (Olot, Garrotxa, 24 de desembre de 1886 - Olot, Garrotxa, 14 de juliol de 1968) fou un pintor i escultor català.
Va estudiar dibuix, pintura i escultura a l'Escola d'Art d'Olot amb Josep Berga i Boix. Es va mostrar molt talentós en el dibuix i sobretot en l'escultura. Va treballar a l'estudi de Berga i Boix durant el seu aprenentatge. El 1903 s'incorporà a l'empresa “Las Artes Religiosas”, una fàbrica d'artesania religiosa de J. Sacrest a Olot. Per a aquesta empresa va modelar les figures "El Cucut i la Xurruca" el 1906 a partir d'una idea del calaix Cornet, una parella que es va convertir en el símbol de l'empresa per a l'estudi i el símbol del barri olotenc de Sant Ferriol. El 1916 es va traslladar a la companyia d'art "El Arte Christiana". El 1919 va fundar el seu propi estudi "Renaciemiento". El 1934 va substituir Iu Pascual a la direcció de l'Escola d'Arts i Oficis d'Olot. Va dirigir aquesta escola fins al 1951. El 1958 fou escollit acadèmic corresponente per Olot de la Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi (RACBA).

## Referències

* ↑ «Casadevall Mombardó, Martí». Reial Acadèmia de la Història (RAH).
* ↑ Canals, Josep M. «Casadevall i Mombardó, Martí». Diccionari biogràfic d'Olot. Ajuntament d'Olot [Olot], 2015.
* ↑ «Casadevall i Mombardó, Martí». Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi (RACBA). Arxivat de l'original el 28 de febrer 2020. [Consulta: 28 febrer 2020].
# Stonogobiops pentafasciata

Stonogobiops pentafasciata és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Les femelles poden assolir 32,6 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 26.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima temperat i demersal que viu entre 18-40 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Japó.

## Costums

Viu simbiòticament amb Alpheus randalli (normalment) i amb Alpheus bellulus (més rarament).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Polunin N. V. C. & Lubbock R., 1977. Prawn-associated gobies (Teleostei: Gobiidae) from the Seychelles, western Indian Ocean: systematics and ecology. J. Zool. (Lond.) v. 183 (pt 1). 63-101.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Iwata, A. & T. Hirata. 1994. A new gobiid fish, Stonogobiops pentafasciata, from Kashiwajima Island, Kochi Prefecture, Japan. Jpn. J. Ichthyol. v. 41 (núm. 2): 189-193.
* 1 2 3 4 5 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Hoese, D. F. i J. E. Randall, 1982: Revision of the gobiid fish genus Stonogobiops. Indo-Pacific Fishes Núm. 1: 1-18, Pls. 1-3.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Stretto (òpera)

Un stretto (de vegades anomenat stretta) és un passatge, sovint al final d'una ària o moviment, en tempo més ràpid. Alguns exemples són: la fi de l'últim moviment de la Cinquena Simfonia de Beethoven; el compas 227 de la Balada núm. 3, els compassos 16 i 17, del Preludi núm. 4 en mi menor o el compàs 25 de l'Estudi op. 10, núm. 12, "El Revolucionari", totes de Chopin.
Un altre exemple són alguns fragments de les farses de Rossini.

## Referències

* ↑ Stuart Berg Flexner, Eugene Ehrlich, Joyce M. Hawkins, Gorton Carruth. Oxford American Dictionary (en anglès). ISBN 0-606-20843-7.
# Sturisoma festivum

Sturisoma festivum és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 16,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del llac Maracaibo.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert, R. (1996). Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Myers, G. S. 1942. Studies on South American fresh-water fishes. I. Stanford Ichthyol. Bull. v. 2 (núm. 4): 89-114.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Schaefer, S. A. (1986). Historical biology of the loricariid catfishes: phylogenetics and functional morphology. Unpublished D. Phil. Thesis, The University of Chicago, Chicago, Estats Units. 290 pp.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Stypodon signifer

Stypodon signifer és una espècie extinta de peix de la família dels ciprínids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Hàbitat

Era un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es trobava a Mèxic.

## Referències

* ↑ Garman S., 1881. New and little-known reptiles and fishes in the museum collections. Bull. Mus. Comp. Zool. v. 8 (núm. 3). 85-93.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Garman, S., 1881. New and little-known reptiles and fishes in the museum collections. Bull. Mus. Comp. Zool. v. 8 (núm. 3): 85-93.
* ↑ World Conservation Monitoring Centre (2019). "Stypodon signifer." 2019 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2019. [Consulta: 19 abril 2023]
* 1 2 «Stypodon signifer» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Almada-Villela, P.C., 1990. Status of threatened Mexican fishes. J. Fish Biol. 37 (Suppl. A):197-199.
* ↑ Jelks, H.L., S.J. Walsh, N.M. Burkhead, S. Contreras-Balderas, E. Díaz-Pardo, D.A. Hendrickson, J. Lyons, N.E. Mandrak, F. McCormick, J.S. Nelson, S.P> Platania, B.A. Porter, C.B. Renaud, J.J. Schmitter-Soto, E.B. Taylor i M.L. Warren, Jr., 2008. Conservation status of imperiled North American freshwater and diadromous fishes. Fisheries 33(8): 372-407.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Nahr an-Nil

La wilaya o estat de Nahr an-Nil o del Riu Nil —àrab: ولاية نهر النيل, wilāyat Nahr an-Nīl— és una wilaya del Sudan, una de les 26 wilayes que formen el país. Té una superfície de 122.123 km² i una població d'1.120.441 habitants (2008). La capital és Ad-Damar i les ciutats més importants són Atbara, Abu Hamad i Shandi.

## Història

La província del Riu Nil es va crear l'1 de juliol de 1974 amb zones agafades de la província de Kassala i (la major part) de la província Septentrional o del Nord. Tenia una superfície de 127.343 km² i una població de 649.633 habitants (1983).
El 1980 la província fou integrada dins de la regió del Nord, amb la mateixa superfície i que fou convertida en estat del Nord el 1991. El 14 de febrer de 1994 la província fou elevada a wilayat o estat del Riu Nil

## Governadors

* 1994 - 1995 al-Jayli as-Sharif
* 1995 - 1997 Abd al-Rahman al-Khatim
* 1997 - 2000 Ahmed Ali Qunayf
* 2000 - 2001 Hassan Sa'ad Ahmed
* 2001 - 2003 Ibrahim Mahmud Hamid
* 2003 - 2005 Abdalla Ali Masar
* 2005 - 2008 Ghulam Adden Osman Adam (Ghilam Al Dein Osman)
* 2008 - 2010 Ahmed Al Mahjoub (Ahmed Magzob)
* Gener a maig de 2010 Jibril Abdel-Latif (interí)
* 2010 - Al Hadi Abdalla

## Referències

* Statoids
# Xendi

Shendi o Shandi (àrab: شندي, Xandī) és una ciutat de la wilaya de Nahr an-Nil al Sudan, a 160 km al nord-est de Khartum, amb més de 50.000 habitants (2004), un 55.516 segons estimació del 2007; la població era d'11.500 habitants el 1956, i de 24.000 el 1980. Estació de tren. Incipient turisme per a visitar la propera Mèroe. La població es dedica a l'agricultura i el comerç.
Fou una de les ciutats dels djaaliyyun que van tenir un petit regne a la regió almenys des del segle xvi fins al 1821, però la ciutat mateix no s'esmenta fins al segle xviii en tant que seu del rei (makk) i centre comercial. Entre 1770 i 1820 la població es va desenvolupar de manera notable arribant a entre 5000 i 7000 habitants. El 1820 la zona fou envaïda per Ismail Pasha, el fill de Muhammad Ali Pasha, que la va ocupar el 1821. Mort Ismail Pasha a la tardor de 1822, la ciutat es va revoltar i en la repressió la població fou massacrada o dispersada i la vila destruïda en gran part; els egipcis van traslladar l'administració a l'altre costat del riu a al-Matamma i van passar anys fins que Shendi va recuperar la seva antiga prosperitat. El 1884 va donar suport a la revolta del Mahdi i llavors tenia uns dos mil habitants. però vers el 1900 havia baixat a uns 500, però durant el condomini es va recuperar i la riquesa agrícola dels terrenys i la línia fèrria la van desenvolupar ajudant també el fet de no ser molt llunyana a Khartum. Am la república va esdevenir centre administratiu i seu de guarnició militar.

## Referències

J. Burckhardt, Travels on Nubia, Londres 1822
# Sueviota

Sueviota és un gènere de peixos de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Taxonomia

* Sueviota aprica (Winterbottom & Hoese, 1988)
* Sueviota atrinasa (Winterbottom & Hoese, 1988)
* Sueviota lachneri (Winterbottom & Hoese, 1988)
* Sueviota larsonae (Winterbottom & Hoese, 1988)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 Winterbottom R. & Hoese D. F., 1988. A new genus and four new species of fishes from the Indo-West Pacific (Pisces; Perciformes; Gobiidae), with comments on relationships. R. Ont. Mus. Life Sci. Occas. Pap. Núm. 37. 1-17.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)

## Bibliografia

* Shimada, K. i T. Yoshino, 1992: First records of several gobiid genera Eviota, Sueviota, Trimma and Trimmatom from Japan (I). I. O. P. Diving News v. 3 (núm. 2) (febrer): 2-5. (En japonès i resum en anglès).
* Shimada, K. i T. Yoshino, 1992. First records of several gobiid genera Eviota, Sueviota, Trimma and Trimmatom from Japan (II). I. O. P. Diving News v. 3 (núm. 6) (juny): 2-5. (En japonès amb resum en anglès).
* Shimada, K. i T. Yoshino, 1993: First records of several gobiid genera Eviota, Sueviota, Trimma and Trimmatom from Japan (III). I. O. P. Diving News v. 4 (núm. 2) (febrer): 2-6. (En japonès amb resum en anglès).
* Shimada, K. i T. Yoshino, 1994: First records of several gobiid genera Eviota, Sueviota, Trimma and Trimmatom from Japan (IV). I. O. P. Diving News v. 5 (núm. 5) (maig): 2-6. (En japonès amb resum en anglès).

## Enllaços externs

* uBio (anglès)