OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jordi Querobosc

Jordi Querobosc (en llatí Georgius Choeroboscus, en grec Γεώργιος Χοιροβοσκός) fou un escriptor i gramàtic grec romà d'Orient que va viure vers el final del segle vi.
Va escriure diverses obres gramaticals i retòriques, entre elles de Figuris poeticis, oratoriis, et theologicis (περὶ τρόπου τῶν κατὰ ποιητικὴν καὶ θεολογικὴν Χρῆσιν), que es va imprimir amb versió llatina el 1615. Altres obres seves es troben manuscrites, sobretot a la Biblioteca Vaticana, i tracten de diverses qüestions gramaticals. Mereix especial atenció un tractat seu sobre l'accentuació en llengua grega.
Es conserven diversos tractats de teologia que se li atribueixen, però Querobosc s'acostuma a citar també amb el nom de Jordi Gramàtic i Jordi Diaca (va ser sacerdot), però potser se'l confon amb altres gramàtics i teòlegs que portaven aquestos noms.

## Referències

* ↑ Choeroboscus, Georgius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 697-698
# Víktor Manakov (1960)

Víktor Manakov (rus: Виктор Манаков) (Budogoshch, 26 de juliol de 1960 - Moscou, 12 de maig de 2019) va ser un ciclista soviètic, que combinà tant la ruta com la pista encara que va ser en aquesta modalitat on va obtenir majors èxits.
En el seu palmarès destaca la medalla d'or aconseguides als Jocs Olímpics en Persecució per equips. També ha guanyat 4 medalles als Campionats del Món de la mateixa especialitat.
És el marit de Jolanta Polikevičiūtė i pare de Víktor Manakov, ambdós també ciclistes.

## Palmarès en pista

* 1978
** Campió del món júnior en Persecució per equips (amb Alexandre Krasnov, Nikolai Kuznetsov i Ivan Mitchenko)
* 1979
** Campió de la Unió Soviètica en persecució
* 1980
** Medalla d'or als Jocs Olímpics de Moscou en la prova de persecució per equips, amb Valery Movchan, Vladimir Osokin i Vitaly Petrakov
* 1981
** Campió de la Unió Soviètica en persecució per equips
* 1981
** Campió de la Unió Soviètica en puntuació
* 1982
** Campió de la Unió Soviètica en Madison, amb Nikolai Kuznetsov
* 1985
** Campió de la Unió Soviètica en puntuació
** Campió de la Unió Soviètica en persecució per equips
* 1986
** Campió de la Unió Soviètica en persecució per equips
* 1987
** Campió del món en persecució per equips, amb Alexander Krasnov, Viatxeslav Iekímov i Sergeï Chmelinine
** Campió de la Unió Soviètica en persecució per equips

## Palmarès en ruta

* 1982
** Vencedor d'una etapa al Tour de Loir i Cher
* 1985
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Àustria

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Kennard (Indiana)

Kennard és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 455 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Kennard tenia 455 habitants, 163 habitatges, i 120 famílies. La densitat de població era de 605,8 habitants/km².
Dels 163 habitatges en un 42,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,7% hi vivien parelles casades, en un 10,4% dones solteres, i en un 25,8% no eren unitats familiars. En el 24,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,79 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,31.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33,4% tenia menys de 18 anys, un 5,5% entre 18 i 24, un 31,9% entre 25 i 44, un 14,7% de 45 a 60 i un 14,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.364$ i la renda mediana per família de 40.227$. Els homes tenien una renda mediana de 37.361$ mentre que les dones 24.063$. La renda per capita de la població era de 14.139$. Entorn del 5,5% de les famílies i el 10% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Kennard». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Kennard». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Stenogobius lachneri

Stenogobius lachneri és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 10 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Irian Jaya (Indonèsia).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Bleeker, P., 1874. Esquisse d'un système naturel des Gobioïdes. Arch. Neerl. Sci. Nat., Haarlem v. 9. 289-331.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Allen, G. R., 1991. Field guide to the freshwater fishes of New Guinea. Publication Núm. 9 of the Christensen Research Institute, Madang, Papua Nova Guinea. Fish. New Guinea: 1-268.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Allen, G.R., 1991. Field guide to the freshwater fishes of New Guinea. Christensen Research Institute, Madang, Papua Nova Guinea.

## Bibliografia

* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A: M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Watson, R. E., 1991: A provisional review of the genus Stenogobius with descriptions of a new subgenus and thirteen new species. (Pisces: Teleostei: Gobiidae). Records of the Western Australian Museum v. 15 (núm. 3): 571-654.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Esciró

Esciró (en grec antic Σκίρων o Σκείρων Skiron o Skeiron) va ser segons la mitologia grega un corinti fill de Pèlops, o potser de Posidó que s'havia establert en territori de Mègara en un lloc anomenat Roques Esciròniques, per on passava el camí que corria vora la costa. Obligava els viatgers a rentar-li els peus i quan ho feien els llençava al mar on una enorme tortuga devorava els cossos de les víctimes. Teseu, quan anava de Trezè cap a Atenes, el va matar. A l'estoa d'Atenes un grup escultòric representava a Teseu matant a Esciró.
Però a Mègara s'explicava una altra història. Deien que Esciró va ser un heroi benefactor, i descendia de les millors famílies del país. Estava casat amb Cariclo, filla de Cicreu, que era fill de Salamina i Posidó. Del matrimoni d'Esciró i Cariclo va néixer Endeis, que va ser l'esposa d'Èac i la mare de Telamó i de Peleu. Segons aquesta llegenda, Teseu no l'hauria mort de retorn d'Atenes, sinó quan ja era rei i va fer una expedició per apoderar-se d'Eleusis. Una tradició diferent deia que Teseu i Esciró eren parents, perquè Esciró era fill de Canet i d'Heníoque, filla de Piteu i, per tant, germana d'Etra, la mare de Teseu. Teseu i Esciró eren cosins germans, i es deia que per purificar-se d'aquesta mort, Teseu havia establert els Jocs Ístmics, en honor d'Esciró.
També es presenta a Esciró com un fill del rei de Mègara, Pilas. El seu avi era Clesó i el seu besavi Lèlex. S'havia casat amb una de les filles del rei d'Atenes, d'on el van expulsar els fills de Mecíon. Va barallar-se amb Nisos, un dels seus cunyats, quan Pandíon ja havia mort, perquè Nisos havia obtingut el tron de Mègara. Tots dos es van sotmetre al judici d'Èac, que va distribuir el poder entre l'un i l'altre. Va donar la reialesa a Nisos i el comandament de l'exèrcit a Esciró.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. barcelona: edicions de 1984, 2008, p. 175. ISBN 9788496061972.
# Gai Corneli Ceteg (conspirador)

Gai Corneli Ceteg (llatí: Gaius Cornelius Cethegus) va ser un polític romà.
Va ser un dels conspiradors amb Catilina. Tenia nombrosos deutes i encara no tenia edat per entrar a les magistratures curuls. La seva desesperació el va posar a punt per a qualsevol intent polític, i es va lligar a Catilina l'any 63 aC. Quan el seu cap va deixar Roma després del primer discurs de Ciceró, Ceteg s'hi va quedar a les ordres de Lèntul. Se li va encarregar de matar als principals senadors, però quan Lèntul ho va decidir era massa tard, Ceteg va ser arrestat juntament amb altres conspiradors i condemnat a mort. Les proves contra ell eren les armes que se li van trobar i una carta als ambaixadors al·lòbroges. En el Senat es va discutir si executar o no els conspiradors i es va decidir que fossin executats. Ceteg i els altres conspiradors van ser estrangulats amb una corda a la presó Mamertina. Ceteg era un home agosarat, i Lucà escrigué d'ell: manus vesana Cethegi ('la mà boja de Ceteg').

## Referències

* ↑ Sal·lusti Crisp, Gai. «Conspiracy of Catiline, capítol 17» (en anglès). [Consulta: 11 maig 2020].
* 1 2 Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Londres: Walton and Maberly, 1841, p. 675.
* ↑ Sal·lusti Crisp, Gai. «Conspiracy of Catiline, capítol 55» (en anglès). [Consulta: 11 maig 2020].
# Maraisaure

El maraisaure (Maraisaurus parvus) és una espècie extinta de sinàpsid de la família dels escilacosàurids que visqué al sud d'Àfrica durant el Permià mitjà, fa entre 259,1 i 264,3 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils al grup de Beaufort (Sud-àfrica). Es tracta de l'única espècie del gènere Maraisaurus. Era un escilacosàurid gros, amb el crani d'uns 31 cm de llargada a la base. El musell presentava una inclinació poc important. El nom genèric Maraisaurus significa ‘llangardaix de Marais’, en referència al descobridor de l'holotip, Johannes Marais, mentre que el nom específic parvus significa ‘petit’ en llatí.

## Referències

* 1 2 Entrada «Maraisaurus parvus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 12 març 2024].
* 1 2 Kammerer, 2023, p. 71.

## Bibliografia

* Kammerer, C. F. «Revision of the Scylacosauridae (Therapsida: Therocephalia)» (en anglès). Palaeontologia africana, 56, 2023, pàg. 51-87.
# Districte de Nimes

El districte de Nimes és un dels tres districtes del departament francès del Gard, a la regió d'Occitània. Té 24 cantons i 177 municipis i el cap és la prefectura de Nimes.

## Cantons

* cantó d'Aigüesmortes
* cantó d'Aramon
* cantó de Banhòus de Céser
* cantó de Bèucaire
* cantó de La Vistrenca
* cantó de Lussan
* cantó de Margarida
* cantó de Nimes-1
* cantó de Nimes-2
* cantó de Nimes-3
* cantó de Nimes-4
* cantó de Nimes-5
* cantó de Nimes-6
* cantó de Lo Pònt Sent Esperit
* cantó de Remolins
* cantó de Rhôny-Vidourle
* cantó de Ròcamaura
* cantó de Sench Agde
* cantó de Sant Geli
* cantó de Sant Mamet del Gard
* cantó de Somèire
* cantó d'Usès
* cantó de Vauvèrd
* cantó de Vilanova d'Avinyó

## Vegeu també

* Llista de monuments del districte de Nimes
# Kempton (Indiana)

Kempton és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2006 tenia 380 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Kempton tenia 380 habitants, 139 habitatges, i 108 famílies. La densitat de població era de 917 habitants/km².
Dels 139 habitatges en un 32,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64% hi vivien parelles casades, en un 9,4% dones solteres, i en un 22,3% no eren unitats familiars. En el 20,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,73 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,13.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,6% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 26,1% entre 25 i 44, un 28,9% de 45 a 60 i un 10,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 103,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.625$ i la renda mediana per família de 44.286$. Els homes tenien una renda mediana de 31.667$ mentre que les dones 20.417$. La renda per capita de la població era de 15.620$. Entorn del 5,2% de les famílies i el 4,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Kempton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Kempton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Felton (Minnesota)

Felton és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 216 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Felton tenia 216 habitants, 91 habitatges, i 56 famílies. La densitat de població era de 81,8 habitants per km².
Dels 91 habitatges en un 31,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,5% hi vivien parelles casades, en un 9,9% dones solteres, i en un 37,4% no eren unitats familiars. En el 33% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,37 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,12.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,5% tenia menys de 18 anys, un 4,2% entre 18 i 24, un 27,3% entre 25 i 44, un 24,1% de 45 a 60 i un 13% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.477 $ i la renda mediana per família de 40.833 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.750 $ mentre que les dones 18.750 $. La renda per capita de la població era de 15.321 $. Entorn del 10,3% de les famílies i el 16,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Felton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Felton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Dieffenbachia

Dieffenbachia és un gènere de plantes tropicals de la família Araceae notable per les taques de diferent color de les seves fulles. Són plantes d'interior en climes temperats gràcies a la seva resistència a l'ombra. El nom del gènere commemora al jardiner en cap del jardí botànic de Viena, Joseph Dieffenbach (1796-1863).

## Condicions favorables de creixement

Dieffenbachia fora dels climes tropicals ha de romandre a l'interior de les cases la major part de l'any, ja que temperatures per sota de +5 °C són letals per a aquestes plantes. Necessiten llum però amb la que es filtra per una finestra n'hi ha prou. Necessiten una moderada humitat en el sòl o el substrat.

## Selecció d'espècies

* Dieffenbachia amoena
* Dieffenbachia bowmannii
* Dieffenbachia maculata
* Dieffenbachia seguine

## Toxicitat

Les cèl·lules contenen oxalat de calci. Si es masteguen les fulles poden produir un eritema o en rars casos un edema. En general els símptomes són suaus i aquests accidents es tenen normalment amb nens petits o animals de companyia.

## Referències

* ↑ «Joseph Dieffenbach» (en alemany). Wikipedia alemanya. [Consulta: 10 març 2025].
* ↑ «Oxford University Plants 400: Dieffenbachia seguine». [Consulta: 10 març 2025].
* ↑ Journal of Toxicology - Clinical Toxicology, 29 (4), 1991, pàg. 485–91.
* ↑ «Dieffenbachia» (en anglès). ASPCA.

## Bibliografia

* Schott, H. W.; Kunst, W. Z. Für Liebhaber der Botanik (1829)

## Enllaços externs

* Encyclopedia Britannica (anglès)
* Clemson Home & Garden (anglès)
* Medline Plus: Dieffenbachia (anglès)
* Dieffenbachia una planta d'interior ideal Arxivat 2008-01-04 a Wayback Machine. (anglès)
* Botanical Online: Dieffenbachia (anglès)
# Angelė Rupšienė

Angelė Rupšienė (Vílnius, 27 de juny de 1952) és una exjugadora de bàsquet lituana que va competir sota bandera soviètica durant la dècada de 1970.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics de Mont-real, on guanyà la medalla d'or en la competició de bàsquet. Quatre anys més tard, als Jocs de Moscou, revalidà la medalla d'or. En el seu palmarès també destaquen dues medalles d'or al Campionat del Món de bàsquet (1971 i 1975) i tres al Campionat d'Europa de bàsquet (1972, 1976 i 1978).

## Referències

* ↑ «Angelė Rupšienė Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 13 setembre 2019].
# Districte de Castres

El Districte de Castres és un dels dos districtes del departament francès del Tarn, a la regió d'Occitània. Té 23 cantons i 153 municipis i el cap és la sotsprefectra de Castres.

## Cantons

* cantó d'Angles
* cantó de Braçac
* cantó de Castres-Est
* cantó de Castres-Nord
* cantó de Castres-Oest
* cantó de Castres-Sud
* cantó de Cuc Tolzan
* cantó de Dornha
* cantó de Graulhet
* cantó de La Bruguièira
* cantó de La Cauna
* cantó de Lautrèc
* cantó de La Vaur
* cantó de Masamet-Nord-Est
* cantó de Masamet-Sud-Oest
* cantó de La Bessoniá
* cantó de Murat
* cantó de Puèglaurenç
* cantó de Ròcacorba
* cantó de Sant Amanç de Solt
* cantó de Sant Pau del Cabdal Jòus
* cantó de Vabre
* cantó de Vièlhmur d'Agot

## Vegeu també

* Cantons del Tarn
* Llista de monuments del districte de Castres
# Ingalls (Indiana)

Ingalls és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 1.168 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ingalls tenia 1.168 habitants, 422 habitatges, i 335 famílies. La densitat de població era de 653,6 habitants/km².
Dels 422 habitatges en un 39,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 65,2% hi vivien parelles casades, en un 10,2% dones solteres, i en un 20,6% no eren unitats familiars. En el 17,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,77 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,1.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,5% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 32% entre 25 i 44, un 20% de 45 a 60 i un 10,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 43.456$ i la renda mediana per família de 50.577$. Els homes tenien una renda mediana de 35.526$ mentre que les dones 25.700$. La renda per capita de la població era de 16.988$. Entorn del 3,7% de les famílies i el 5,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ingalls». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ingalls». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Neacomys macedoruizi

Neacomys macedoruizi és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic del departament de Huánuco (Perú). El seu hàbitat natural són les selves primàries premontanes. Té el pelatge dorsal taronja amb algunes ratlles negres, mentre que el pelatge ventral és blanc. L'espècie fou anomenada en honor del zoòleg peruà Hernando de Macedo Ruiz. Com que fou descoberta fa poc, l'estat de conservació d'aquesta espècie encara no ha estat avaluat formalment.

## Referències

* ↑ Sánchez-Vendizú, Pamela; Pacheco, Víctor; Vivas-Ruiz, Dan «An Introduction to the Systematics of Small-Bodied Neacomys (Rodentia: Cricetidae) from Peru with Descriptions of Two New Species» (en anglès). American Museum Novitates, 3.913, 2018, pàg. 1-38. DOI: 10.1206/3913.1. ISSN: 0003-0082.
Espècies d'orizominis :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Família: Cricetidae ·  Subfamília: Sigmodontinae :
# Luci Decidi Saxa

Luci Decidi Saxa (en llatí Lucius Decidius Saxa) va ser un militar d'origen celtiber.
Fou un soldat de Juli Cèsar que va arribar a oficial. Segons Ciceró inicialment no tenia la ciutadania romana i va servir amb Cèsar a Hispània contra els legats de Gneu Pompeu el 49 aC; va romandre a Hispània fins al final de la guerra contra els fills de Pompeu el 45 aC; llavors va anar a Roma amb Cèsar i fou nomenat tribú de la plebs per l'any 44 aC.
Després de l'assassinat de Cèsar, Saxa va prendre part activa en les lluites en suport dels amics del seu patró i fou seguidor de Marc Antoni amb el que va servir com a centurió al setge de Mutina. El 42 aC fou enviat junt amb Norbà a Macedònia, amb vuit legions i van prendre possessió dels passos de muntanya prop de Filips per aturar la marxa de Brut i Cassi, però aquestos van arribar per un altre camí.
Saxa i Norbà van retornar cap a Amfípolis i es van posar a la defensiva, ja que les forces enemigues eren superiors. A la mort de Brut i Cassi, Saxa va acompanyar a Marc Antoni a Orient i fou nomenat governador de Síria (41 aC); no gaire després el país fou envaït pel general renegat Labiè (40 aC) amb un exèrcit part; Saxa fou derrotat i va haver de fugir mentre els seus soldats es passaven a Labiè.
Saxa es va dirigir a Antioquia de l'Orontes però assabentat que Apamea ja havia caigut en mans dels parts no va gosar entrar a la capital siriana i va seguir cap a Cilícia, però abans d'arribar fou atrapat per les tropes de Labiè i executat.

## Referències

* ↑ Vagi, David L. Coinage and History of the Roman Empire, C. 82 B.C.--A.D. 480: History (en anglès). vol.1. Taylor & Francis, p. 71. ISBN 1579583164.
# Autocles (polític)

Autocles (en grec antic Aὐτοκλῆς) fou un polític atenenc fill d'Estrombíquides, que va viure al segle iv aC.
Va ser un dels enviats atenencs a negociar la pau amb Esparta l'any 371 aC. Xenofont parla d'un discurs seu en tons una mica injuriosos que va pronunciar abans de l'assemblea, però sembla que després va demostrar que era un orador hàbil.
Podria ser probablement el mateix Autocles que el 362 aC va ser nomenat comandant a Tràcia i que després va ser portat a judici a causa de la seva inactivitat, que va propiciar el triomf del rei Cotis I sobre el rebel Miltòcites aliat d'Atenes. Aristòtil fa referència a un passatge d'un discurs d'Autocles contra Miximedes per a il·lustrar un dels seus topoi retòrics.

## Referències

* ↑ 2.Autocles a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 446