OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Riu Lor

El Lor és un riu gallec, afluent del Sil, situat a la província de Lugo i que recorre les muntanyes d'O Courel.
Té una longitud de 54 km i la seva conca és de 372 km². Neix a Fonlor, al municipi de Pedrafita do Cebreiro i recorre la serra d'O Courel de nord a sud. Finalment les seves aigües desemboquen al riu Sil a Augas Mestas, al municipi de Quiroga, una aldea avui en dia sota l'aigua. Els seus afluents més importants són els rius Lóuzara i Pequeno.
Al riu hi trobem peixos, com truites o anguiles; amfibis, com el tritó palmat o la granota ibèrica; i rèptils, com el llangardaix verd-i-negre. El mamífer més representatiu és la llúdria.
El poeta courelao Uxío Novoneyra va escriure diversos poemes sobre el riu.
# Papa Vigili

Vigili I (Roma, ? - Siracusa, 555) va ser escollit papa el 29 de març de 537. Essent el papa núm. 59 de l'Església catòlica, de 537 a 555.
Obligat per Teodora, dona de Justinià I, no va anul·lar les condemnes a la teoria eutaquiana. Detingut mentre celebrava la missa, va poder fugir. Va proclamar el Cinquè Concili Ecumènic. Justinià li va imposar la Pragmàtica sanció que limitava l'autoritat papal sobre la fe.

## Biografia

Membre d'una família aristocràtica de Roma; el seu pare, Joan, és identificat com a cònsol al Liber Pontificalis, després d'haver rebut aquest títol de l'emperador a Constantinoble. Segons Procopi, el seu germà Reparat va ser un dels senadors presos com a ostatge per Vitigès, però va aconseguir escapar abans que el rei ostrogot n'ordenés l'execució el 537.
Vigili va entrar al servei de l'Església i va ser ordenat diaca l'any 531. Aquell any, el clergat romà va acordar un decret que facultava al papa per determinar la successió a la Santa Seu, avui considerada invàlida.
Després de la mort d'Agapit I el 22 d'abril de 536, l'emperadriu Teodora, muller de Justinià I, va intentar que el successor d'aquest fos el seu vigilat, al qual va enviar a Roma perquè, amb el suport del general Belisario, qui va prendre la ciutat, fos elegit papa.
Però a Roma, el rei ostrogot Teodat es va avançar als plans bizantins fent triar papa, el 20 de juny de 536, Silveri, fill del papa Hormisdes, per la qual cosa Belisario va deposar el pontífex i després de desterrar-lo el va fer abdicar l'11 de novembre de 537 (després va morir el 2 de desembre de 537). Vigili, malgrat haver estat excomunicat pel seu predecessor a causa d'aquestes maniobres pel poder, ja havia estat investit com a papa el 29 de març de 537.
Va morir a Siracusa, el 7 de juny de 555, quan intentava tornar a Roma.

## Referències

* ↑ Kirsch, Johann Peter. «Pope Vigilius». A: Charles Herbermann. Catholic Encyclopedia. 15. Nova York: Robert Appleton Company, 1912.
* ↑ Raymond Davis, translator, The Book of Pontiffs (Liber Pontificalis) (Liverpool: University Press, 1989), p. 56
* ↑ Procopius, De bello gothico I (V).26; translated by H.B. Dewing, Procopius (Cambridge: Loeb Classical Library, 1979), vol. 3 pp. 247f
* ↑ Fanning, William (1911). Papal Elections. The Catholic Encyclopedia. Vol. 11. Robert Appleton Company. New York. Online transcript by Robert A. Orosco (31 August 2016). New Advent. Knight, Kevin (editor). Archived on 8 April 2016. "It is commonly held also that he is prohibited from doing so by Divine law".
* ↑ Procopius, De bello gothico I (V).25.13–14; translated by Dewing, vol. 3 p. 243
* ↑ Bueno Delgado, Juan Antonio. El edicto justinianeo de los "Tres Capítulos" en el marco de la disputa cristológica sobre la doble naturaleza de Cristo.. Dykinson, 2018, p. 104-105. ISBN 978-84-9148-681-7.
# Clynnog Fawr

Clynnog Fawr, de vegades anomenat només "Clynnog", és un poble en la costa nord de la península de Llŷn, al comtat gal·lès de Gwynedd.
Clynnog Fawr està situat en la carretera A499 entre Caernarfon i Pwllheli. La població, estratègicament situada a l'extrem nord d'un pas que comunica les costes nord i sud de la península de Llŷn, ha estat testimoni de diverses batalles, com la de Bron yr Erw el 1075, quan Gruffudd ap Cynan intentà per primer cop proclamar-se rei de Gwynedd i fou derrotat per Trahaearn ap Caradog, i la batalla de Bryn Derwin el 1255 quan Llywelyn el Darrer vencé els seus germans Owain i Dafydd per convertir-se en governant únic del regne de Gwynedd.
Encara que d'una forma tangencial, Clynnog està adscrit a la vall del Nantle. Etimològicament, el nom Clynnog Fawr podria venir de Celynnog (lloc de grèvols) + Mawr (gran).

## El culte i l'església de Sant Beuno

El tret més característic de la població és l'església de Sant Beuno, molt més gran del que hom la faria per un poble tan petit. Es creu que fou bastida en el lloc on hi havia un antic monestir fundat pel sant esmentat a començaments del segle vi. La congregació cresqué en importància, i alguns manuscrits gal·lesos indiquen que l'abat de Clynnog seia en lloc preferent en la cort del rei de Gwynedd. Està documentat que l'església fou cremada pels vikings el 978 i, més endavant, pels normands. A les darreries del segle xv era una de les sis úniques col·legiates de Gal·les i un important lloc de pas dels pelegrins quan anaven a l'illa d'illa d'Enlli. L'edifici, d'arquitectura dels segles XV i XVI, presenta un gran finestral. S'hi conserven el Cyff Beuno, un antic cofre buidat d'un tronc de freixe emprat per a servar-hi les almoines donades pels pelegrins, i la "Maen Beuno", la Pedra de Beuno, amb unes marques que suposadament són dels dits del sant. Davant de l'església es pot veure un rellotge de sol datat entre els segles X i xii.
Fills il·lustres de Clynnog han estat Morus Clynnog i Sant John Jones, ambdós catòlics gal·lesos prominents del segle xvi. Mort i enterrat al poble va ser Howell Roberts, Hywel Tudur (1840-1922), poeta, predicador i inventor, que exercí de pastor de l'església de Capel Uchaf, on també havia exercit el predicador Robert Roberts (1762-1802).
El cens de Clynnog engloba també els de les poblacions d'Aberdesach, Pontllyfni i Pant Glas. A poca distància de la ciutat, i dins del terme municipal, hi ha el llogarret i l'església de Capel Uchaf (Capella de Dalt), esmentada en el paràgraf anterior.
Una companyia d'autobusos, la Clynnog & Trefor uneix, des del 1912, Trefor i Clynnog amb Pwllheli i Caernarfon.

## Referències

* ↑ «The National Library of Wales :: Dictionary of Welsh Biography».
* ↑ Y Cenhadwr americanaidd (en gaèlic). vol.20, 1859, p. 119.

## Enllaços externs

* A Topographical Dictionary of Wales, 1849 (anglès)
* Planes dedicades a Clynnog Fawr (gallec)(anglès)
# Lepidotrigla oglina

Lepidotrigla oglina és una espècie de peix pertanyent a la família dels tríglids.

## Hàbitat

És un peix marí, batidemersal i d'aigües fondes que viu fins als 271 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental: les illes Filipines i el nord del mar de la Xina Meridional.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Günther A., 1860. Catalogue of the Acanthopterygian fishes in the collection of the British Museum. 2. Squamipinnes, Cirrhitidae, Triglidae, Trachinidae, Sciaenidae, Polynemidae, Sphyraenidae, Trichiuridae, Scombridae, Carangidae, Xiphiidae. Londres. Cat. Fishes v. 2. i-xxi + 1-548.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Fowler, H. W., 1938. Descriptions of new fishes obtained by the United States Bureau of Fisheries steamer "Albatross", chiefly in Philippine seas and adjacent waters. Proceedings of the United States National Museum v. 85 (núm. 3032): 31-135.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Huang, Z., 2001. Marine species and their distribution in China's seas. p. 404- 463. Vertebrata. Smithsonian Institution, Florida, Estats Units. 598 p.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Richards, W.J., 1992. Comments on the genus Lepidotrigla (Pisces: Triglidae) with descriptions of two new species from the Indian and Pacific oceans. Bull. Mar. Sci. 51(1):45-65.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Cantó de Legavin

El cantó de Legavin és un cantó francès del departament de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània. Està inclòs al districte de Tolosa, té 10 municipis i té com a cap cantonal Legavin.

## Municipis

* Legavin
* Plasença deu Toish
* Pibrac
* La Sauvetat Sent Gili
* Brats
* Levinhac
* La Sèrra
* Merenvièla
* Pradèra e les Borguets
* Senta Liurada

## Vegeu també

* Cantons de l'Alta Garona
# XHamster

xHamster és un servei d'allotjament de vídeo pornogràfic lliure. Amb seu central a Houston, Texas. Al novembre de 2015 era en el número 72 del rànquig Alexa, cosa que el situa entre els 100 llocs web principals del món.

## Publicitat maliciosa

L'investigador Conrad Longmore va denunciar que es va trobar que els anuncis mostrats per aquests llocs contenien programes maliciosos, que instal·len arxius perillosos als dispositius dels usuaris sense el seu permís. Els dos serveis que generen l'amenaça més gran són xHamster i Pornhub.

## Referències

* ↑ "xhamster. Arxivat 2016-03-19 a Wayback Machine.
* ↑ «Popular porn websites 'host adverts with malware' - News - Gadgets and Tech - The Independent». The Independent. [Consulta: 12 setembre 2014].
* ↑ http://www.bbc.com/news/technology-22093141
# Amplificació

L 'amplificació d'un so és el procés d'augmentar la seva amplitud, el que fa que augmentin també la seva intensitat (sonoritat) i el seu potència (volum).
L'amplificació no actua directament sobre l'ona sonora, sinó que actua sobre el senyal elèctric en què ha estat transformada (transducció), abans que entri en l'equip electrònic per al seu processament. A la sortida del preamplificador o amplificador, quan el senyal sigui novament reconvertit en àudio, aquesta modificació (amplificació), afectarà la forma de l'ona resultant, que haurà augmentat la seva amplitud i serà, per tant, més intensa i potent.

## Referències

* ↑ «amplificació | enciclopèdia.cat». [Consulta: 23 juliol 2018].

## Vegeu també

* Amplificació i simplificació de fraccions
# Uranoscopus crassiceps

Uranoscopus crassiceps és una espècie de peix pertanyent a la família dels uranoscòpids.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima tropical que viu entre 179 i 187 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índic oriental: les costes de Tamil Nadu (l'Índia).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Linnaeus, C., 1758. Systema naturæ per regna tria naturæ, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio decima, reformata. - pp. (1-4), 1-824. Holmiæ. (Salvius).
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Alcock, A. W., 1890. Natural history notes from H. M. Indian marine survey steamer 'Investigator', Commander R. F. Hoskyn, R. N., commanding. Núm. 16. On the bathybial fishes collected in the Bay of Bengal during the season 1889-1890. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 6) v. 6 (núm. 33): 197-222, Pls. 8-9.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# A-35

La A-35 és una autovia de titularitat estatal que comunica les poblacions d'Almansa (província d'Albacete) i Xàtiva a la comarca de la (Costera).

## Nomenclatura

La A-35 és el resultat del desdoblament de la N-430, al tram d'Almansa - l'Alcúdia de Crespins. La seua nomenclatura ve, del 35 que és el codi que rep l'autovía segons l'ordre de nomenclatures de les autovies estatals, i la lletra A referint-se a que és una autovia pertanyent al Ministeri de Foment.

## Història

La A-35 era l'antiga carretera N-430 que unia València i Extremadura, encara que la A-35 tan sols es refereix al tram entre Almansa i l'Alcúdia de Crespins, la resta de trams d'aquesta nacional han estat reanomenats com altres autovies (A-7, A-31 i A-43) o encara pertany a la N-430 com a carretera.

## Traçat actual

Comença el seu recorregut a l'enllaç amb l'Autovia d'Alacant A-31 a l'altura d'Almansa, en direcció cap a l'Est. A continuació entra a la província de València i enllaça amb la carretera N-344, futura A-33, que comunica València amb Múrcia i Almeria per Yecla. A continuació passa per les poblacions de la província de València com Moixent, Vallada i Montesa. Finalitza el seu recorregut a l'enllaç amb l'A-7, que uneix València i Alacant per Alcoi, a l'altura de l'Alcúdia de Crespins.

### Localitats per on passa l'autovia

* Almansa
* La Font de la Figuera
* Moixent
* Vallada
* Montesa
* L'Alcúdia de Crespins
* Canals

## Recorregut

| Eixida | Sentit Xàtiva (descendent) | Sentit Almansa (ascendent) | Carretera | Notes |
| | A-35 Començament de l'Autovia Almansa - Xàtiva | Fi de l'Autova Almansa - Xàtiva enllaç amb A-31 - N-430a | | |
| | Port d'Almansa | Port d'Almansa | | - |
| 11 | la Font de la Figuera Alacant - Múrcia | la Font de la Figuera Alacant - Múrcia | N-344 | |
| 14 | Navalón | Navalón | | |
| 23 | Moixent | Moixent | | |
| 28 | | Moixent | | |
| 32 | Vallada | Vallada | CV-649 | |
| 34 | Via de Servei | | | |
| 37 | Montesa | Montesa | CV-5690 | |
| 38 | Canals | Canals | CV-598 | |
| 40 | L'Alcúdia de Crespins | L'Alcúdia de Crespins | | |
| 42 | L'Alcúdia de Crespins - Enguera | L'Alcúdia de Crespins - Enguera | | |
| 44 | Ontinyent Alcoi CV-60 Gandia | | CV-40 | |
| | Fi de l'Autovia Almansa - Xàtiva enllaç amb A-7 - CV-40 | A-35 Començament de l'Autovia Almansa - Xàtiva | | |
# Cantó de Montpeller-1

El cantó de Montpellier-1 és un cantó francès del departament de l'Erau, a la regió d'Occitània. Forma part del districte de Montpeller, compta amb una part de la ciutat de Montpeller i 1 municipi.

## Municipis

* part de Montpeller
* Grabèls

## Enllaços externs

* Prefectura (en francès)
* Consell General d'Erau Arxivat 2017-02-02 a Wayback Machine. (en francès)
# Urraca de Castella i Lleó

Urraca de Castella i Lleó (Pelúgano, Ayer (Astúries), 1133, 1189) fou Reina de Navarra, filla bastarda d'Alfons VII de Castella i d'una dama asturiana nomenada Gontrada Pérez, filla del comte Pedro Díaz.
Després de la llarga guerra entre el Regne de Castella i el Regne d'Aragó, d'una banda, i Navarra de l'altra, el 1140 es signà la pau, convenint-se com a garantia d'aquesta l'enllaç entre Blanca Garcés de Navarra, filla del rei de Navarra, i Sanç de Castella hereu de Castella. Això no obstant, continuà la guerra amb Aragó, però es signà la pau amb Castella amb la boda d'Urraca amb Garcia Ramires, rei de Navarra 1144, pactant-se per a fi una treva amb Aragó el 1146.
El 1147 Garcia acompanyà al seu sogre al setge d'Almeria i més tard al de Còrdova, morint el 1150 a conseqüència d'un accident de caça. Urraca fou nomenada pel seu pare governadora d'Astúries, on portà a bona fi belles construccions, tornant després a Castella per a contraure un nou matrimoni amb el cavaller de Palència Alvaro Rodríguez.
Morta Urraca en la data indicada, fou enterrada a la catedral de Palència, i el 1552 es va trobar intacte el seu cos, en ser restaurada una capella, i va ser traslladat a la capella del sagrari de la mateixa catedral.
El 1865, obert de nou el sepulcre, també es trobà en perfecte estat la conservació del cadàver, que actualment està en la Catedral de Palència.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Tom núm. 65. pàg. 1505 ISBN 84-239-4565-0
# Ruan Yuan

    En aquest nom xinès, el cognom és Ruan.
Ruan Yuan (xinès: 阮元) (Yizheng, 21 de febrer de 1764 - Yizheng, 27 de novembre de 1849) fou un polític i científic xinès.

## Vida

Nascut en una família no especialment rica, el 1789 va aconseguir superar l'examen imperial, cosa que li va permetre ingressar a l'Acadèmia Hanlin a Pequín, iniciant així una brillant carrera de funcionari imperial en la dinastia Qing.
El 1793 va ser nomenat director d'ensenyament de la província de Shandong, càrrec que repetirà a partir de 1795 a la província de Zhejiang. El 1798 és director a diferents ministeris.
A partir de 1799 serà governador de la província de Zhejiang i, a partir de 1814, de la de Jiangxi i de la regió de Guangxi. En ser nomenat governador de Yunnan el 1826, haurà de familiaritzar-se amb els problemes de les minories ètniques.
Els darrers anys de la seva vida política, a partir de 1835. els passarà a Pequín, on ocuparà càrrecs de gran rellevància dins de la burocràcia imperial.
En jubilar-se, el 1838, es retirarà a viure a la seva ciutat natal Yangzhou rebent el nomenament honorífic de Gran Preceptor del Príncep de l'Imperi.

## Obra

L'activitat intel·lectual de Ruan Yuan va ser força intensa durant tota la seva vida, tant com escriptor, com dinamitzador i renovador de l'ensenyament i, també, com a col·leccionista d'art.
Es conserven unes 75 obres escrites de les que Ruan és autor, compilador o editor. La seva obra més notable és la compilació d'una col·lecció de biografies d'astrònoms i matemàtics publicada el 1799 i que es va reeditar nombroses vegades. Les edicions de 1840, 1886 i 1898 portaven capítols afegits.

## Referències

* ↑ Peh-T'i Wei, 2006, p. 16-17.
* ↑ Lefebvre, 2008, p. 62.
* ↑ Wang, 2009, p. 2.
* ↑ Peh-T'i Wei, 2006, p. 59-80.
* ↑ Peh-T'i Wei, 2006, p. 81-134.
* ↑ Peh-T'i Wei, 2006, p. 135 i ss.
* ↑ Peh-T'i Wei, 2006, p. 261 i ss.
* ↑ Wang, 2009, p. 2-3.
* ↑ Lefebvre, 2008, p. 64.
* ↑ Peh-T'i, 1991, p. 40.
* ↑ Peh-T'i, 1991, p. 46.
* ↑ O'Connor & Robertson, McTutor History of Mathematics.

## Bibliografia

* Lefebvre, Éric «L'"Image des antiquités accumulées" de Ruan Yuan. La représentation d'une collection privée en Chine à l'époque pré-moderne» (en francès). Arts Asiatiques, Vol. 63, 2008, pàg. 61-72. ISSN: 2111-4552.
* Peh-T'i, Wei «Private Patronage of Scholarship and Learning during the Mid-Qing: Ruan Yuan and the Scholars around Him» (en anglès). Journal of the Hong Kong Branch of the Royal Asiatic Society, Vol. 31, 1991, pàg. 40-64. ISSN: 0085-5774.
* Peh-T'i Wei, Betty. Ruan Yuan, 1764-1849: The Life and Work of a Major Scholar-Official in Nineteenth-Century China before the Opium War (en anglès). Hong Kong University Press, 2006. ISBN 978-962-209-785-8.
* Wang, Frédéric «Ruan Yuan (1764-1849) and the Transmission of Classical Texts between the 18th and 19th Centuries» (en anglès). The 5th Biennial Tasan International Conference [París], 2009, pàg. 1-8.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Ruan Yuan» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
# VI Regió Militar

La VI Regió Militar també coneguda com a Capitania General de Burgos, correspon a una subdivisió històrica del territori espanyol des del punt de vista militar quant a l'assignació de recursos humans i materials amb vista a la defensa.

## Territori

La seva estructura va ser variant al llarg del temps: Originalment comprenia tres províncies de Castella la Vella (Santander, Burgos i Logronyo), la Comunitat Autònoma Basca (Àlaba, Guipúscoa i Biscaia), així com Navarra.
La Regió Militar respon ja a un model de defensa territorial històric, ja que des de 2002 les Forces Armades espanyoles s'organitzen en unitats tàctiques en funció de les comeses i missions assignades.

## Història
### Primers temps

La divisió d'Espanya en Capitanies Generals data de 1705, quan es van ajustar als antics regnes que constituïen la Monarquia Hispànica. Es tractaven de tretze regions: Andalusia, Aragó, Burgos, Canàries, Castella la Vella, Catalunya, Extremadura, Galícia, Costa de Granada, Guipúscoa, Mallorca, Navarra i València.
En 1898 es va tornar a dividir el territori peninsular en set noves Regions Militars, alhora que es van constituir les Comandàncies Generals de Balears, Canàries, Ceuta i Melilla. La VI Regió Militar té el seu origen en la Capitania General de Burgos, a la qual s'agreguen la Capitania General de Navarra i la de Guipúscoa, que comprenia les tres províncies basques.
Després de la proclamació de la Segona República en 1931, un decret governamental va dissoldre les regions militars i les va substituir per les Divisions Orgàniques. Al juliol de 1936, exercia la prefectura de la VI Divisió Orgànica el general Domènec Batet i Mestres. Ja iniciada la Guerra Civil Espanyola, un decret del Bàndol revoltat va dissoldre la VI Divisió Orgànica i va restablir l'antiga Sisena Regió Militar. A la VI Regió s'assigna el VI Cos d'Exèrcit amb dues divisions: la 61a (Burgos) i la 62a (Pamplona).

## Vegeu també

* Regions Militars d'Espanya
* Palau de Capitania General (Burgos)

## Referències

* ↑ Boletín Oficial del Estado núm. 186, del 5 de juliol de 1939
* ↑ Reial decret 912/2002, de 6 de setembre, pel que es desenvolupa l'estructura bàsica dels Exèrcits.
* ↑ Gaceta de Madrid núm. 168, del 17 de juny de 1931
* ↑ Boletín Oficial del Estado núm. 378, de 2 de noviembre de 1937
* ↑ Decret del Ministeri de Defensa de 21 de juliol de 1939

## Enllaços externs

* Ministeri de Defensa d'Espanya
# Districte de Los Sarrasins

El districte de Los Sarrasins és un dels dos districtes del departament francès de Tarn i Garona, a la regió d'Occitània. Està compost per 12 cantons i 103 municipis. El cap del districte és la sotsprefectura de Los Sarrasins.

## Cantons

* cantó d'Autvilar
* cantó de Bèumont de Lomanha
* cantó de Lo Borg Devisac
* cantó de Los Sarrasins-1
* cantó de Los Sarrasins-2
* cantó de Lausèrta
* cantó de La Vit
* cantó de Moissac-1
* cantó de Moissac-2
* cantó de Montaigu-de-Quercy
* cantó de Sent Micolau de la Grava
* cantó de Valence

## Vegeu també

* Cantons del Tarn i Garona
* Llista de monuments del districte de Los Sarrasins
# Vacances amb la mare

Vacances amb la mare (títol original en francès, Larguées) és una pel·lícula de comèdia francesa dirigida per Éloïse Lang, i estrenada el 2018. S'ha doblat i subtitulat al català central, i també al valencià per a À Punt.

## Sinopsi

L'Alice (Camille Chamoux) i la Rose (Camille Cottin) són dues germanes totalment diferents: una és una mare ultra ordenada i responsable, l'altra és lliure i desenfrenada. No estan d'acord en res, excepte en la urgència d'animar la seva mare (Miou-Miou) que acaba de ser abandonada pel seu pare per una dona més jove. En la seva missió de «salva la mare» al Piton de la Fournaise de l'illa de la Reunió viuran diferents aventures.

## Premis i reconeixements

* Festival Internacional de Cinema de Comèdia de L'Aup d'Uès de 2018:
** Premi del Públic
** Premi a la millor interpretació femenina per Camille Cottin

## Referències

* ↑ «Vacances amb la mare». ésAdir. [Consulta: 24 novembre 2023].
* ↑ «Vacances amb la mare». Goita què fan, ara!. [Consulta: 3 desembre 2023].
* ↑ «Vacances amb la mare». À Punt, 05-01-2025. [Consulta: 5 gener 2025].
* ↑ David S. Tran, « Mères et sœurs à bout de nerfs », Le Républicain Lorrain, Groupe Républicain Lorrain
* ↑ Bernard Génin, « Larguées », Positif, núm. 688, Paris, Institut Lumière/Actes Sud, juny 2018, p. 52, ISSN 0048-4911
* ↑ «Alpe d'Huez 2018 : Camille Cottin et Miou-Miou ovationnées pour le film Larguées (CRITIQUE)», 20-01-2018. [Consulta: 14 març 2018].