OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Phenacogaster carteri

Phenacogaster carteri és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Cuyuni (Guaiana).

## Referències

* ↑ Eigenmann C. H. 1907. Fowler's "Heterognathus Fishes" with a note on the Stethaprioninae. Am. Nat. v. 41 (núm. 492). 767-772.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Norman, J. R. 1934. A new characin fish of the genus Vesicatrus from British Guiana. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 10) v. 14 (núm. 81): 336-338.
* ↑ «Phenacogaster carteri». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Lucena, C.A.S. i N.A. Menezes 2003. Subfamily Characinae (Characins, tetras). p. 200-208. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Malabarba, L.R. 1998. Monophyly of the Cheirodontinae, characters and major clades (Ostariophysi: Characidae). p. 193-233. A L.R. Malabarba, R.E. Reis, R.P. Vari, Z.M.S. Lucena i C.A.S. Lucena (eds.) Phylogeny and classification of neotropical fishes. Porto Alegre: EDIPUCRS.
* Malabarba, L.R. 2003. Subfamily Cheirodontinae (Characins, tetras). p. 215-221. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Cochiti

Els cochiti (keres oriental kotyie, "kiva de pedra") és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Nou Mèxic. Segons el cens del 2010 tenia 528 habitants. També són una tribu reconeguda federalment d'amerindis dels Estats Units de parla keres i cultura pueblo que administra una reserva índia de 271,64 kilòmetres quadrats de terres i que té també jurisdicció sobre el Monument Nacional Kasha-Katuwe Tent Rocks. Situat a 35 kilòmetres al sud-oest de Santa Fe, la comunitat és un pueblo històric i està registrat com a districte històric al Registre Nacional de Llocs Històrics

## Toponímia

El topònim procedeix de la paraula espanyola cochití que deriva de la pronunciació incorrecta per Oñate en 1598 de la paraula kotyete que utilitzaven els keres per designar a la seva ciutat. La paraula kotyete significa kiva de pedra, una espècie de campament construït pels indis pueblo de Nou Mèxic.

## Demografia

Segons el cens de 2010 hi havia 528 persones residint a Cochití. La densitat de població era de 195,46 hab./km². Dels 528 habitants, Cochiti estava compost per l'1,52% blancs, el 95,08% eren amerindis, l'1,33% eren d'altres races i el 2,08% pertanyien a dues o més races. Del total de la població el 6,63% eren hispans o llatins de qualsevol raça.
La seva llengua tenia uns 380 parlants el 1990. Segons dades de la BIA del 1995, hi havia 1.175 apuntats al rol tribal, però segons el cens dels EUA del 2000 hi havia enregistrats 1.049 individus.

## Festivitats

La seva diada és el 14 de juliol, dia de Sant Bonaventura.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* ↑ «National Register Information System». National Register of Historic Places. Servei de Parcs Nacionals, 13-03-2009.
* ↑ http://books.google.cat/books?id=p3fMJnT1gx0C&pg=PA90&dq=cochiti+name+origin&hl=ca&ei=algXTrLTOdCq8QOg28UR&sa=X&oi=book_result&ct=result&resnum=4&ved=0CDgQ6AEwAw#v=onepage&q=cochiti%20name%20origin&f=false

## Notables habitants del Pueblo Cochiti

* Rita Lewis (1920- 1991)
* Helen Cordero
* Lisa Holt,
* Virgil Ortiz,
* Diego Romero (artista)
* Mateo Romero (artista)

## Galeria d'imatges

* Aiyowitsa, de Cochiti.
* Home keres
* Escultura caricatura d'un home blanc

## Enllaços externs

* Web oficial Pueblo de Cochiti Arxivat 2011-08-18 a Wayback Machine.
* Pueblo Cochiti Arxivat 2009-02-17 a Wayback Machine.
* "Cochití Pueblo" Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine., New Mexico Tourism Dept. website
# Montelhs (Arieja)

Montelhs (en francès Montels) és un municipi francès del departament de l'Arieja i la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Xiphophorus cortezi

Xiphophorus cortezi és una espècie de peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5 cm de longitud total i les femelles els 5,5.

## Distribució geogràfica

Es troba a Amèrica: Mèxic.

## Referències

* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 «Xiphophorus cortezi» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Rosen, D. E.: Middle-American poeciliid fishes of the genus Xiphophorus. Bull. Fla. State Mus. Biol. Sci. v. 5 (núm. 4): 57-242. Any 1960.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Pradièras

Pradièras (en francès Pradières) és un municipi francès del departament de l'Arieja i la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Xocolat Centre

Xocolat va obrir l'any 1980 en un petit local del carrer de l'Estanc, al final del passeig del Born de Palma. Les activitats inclouen venda de discos, fotografia i exposicions d'obres gràfiques dels artistes contemporanis més actius. Al principi es va centrar en el jazz i la salsa, i amb l'arribada de la movida aquests estils es van adaptar a altres gèneres encara presents a la botiga. El 1987, es va traslladar a la seva ubicació actual, carrer de Font i Monteros, núm. 18, i es va convertir en una botiga especialitzada que ofereix una àmplia gamma de discos de vinil i discs compactes.
Anys després de la seva obertura, la companyia va viure una forta crisi que va colpejar el sector discogràfic i es va reinventar creant un espai dedicat a la presentació de discos, llibres i concerts, convertint-lo en un referent de la cultura mallorquina. Mentrestant, el propietari Miquel Àngel Sancho va fundar l'any 1982 Blau Records, que va produir obres de diversos escriptors locals i nacionals. Actualment, destaca especialment pels seus productes de vinil, fet que els ha convertit en un merescut guanyador del premi a la millor botiga de discos d'Espanya 2010 en els II Premios de la Música Independiente.
Actualment el negoci està liderat per la segona generació, formada per Anita i Miquel Àngel Sancho Bisquerra, amb el suport dels seus socis Toni Vives i a la botiga David Tomé. El segell distintiu de Xocolat és mantenir-se fidel a les seves arrels alhora que dona suport als artistes i productors locals. En aquest sentit, és un punt de trobada per als amants de la música i un lloc on molts músics opten per presentar els seus discos.
El 24 de juliol de 2024 (resolució núm. 7460, Ajuntament de Palma) el manté com a Comerç Emblemàtic (categoria 2A) en l'aprovació del Catàleg d'establiments emblemàtics de 2024.

## Referències

* ↑ «Xocolat – Emblemàtics Balears». [Consulta: 13 gener 2025].
* ↑ Palma, Efe. «Xocolat, la mejor tienda de discos de España» (en castellà), 14-07-2010. [Consulta: 14 gener 2025].
* ↑ «Xocolat es elegida la mejor tienda de discos de España | Baleares | elmundo.es». [Consulta: 14 gener 2025].
* ↑ «Las 10 mejores tiendas de discos de España» (en castellà), 22-05-2017. [Consulta: 14 gener 2025].
* ↑ «Premios de la Musica Independiente 2010» (en castellà), 13-07-2010. [Consulta: 14 gener 2025].
* ↑ Verd, Sara. «La mejor selección musical en Xocolat» (en castellà), 29-09-2023. [Consulta: 13 gener 2025].
* ↑ «Decret i annex del Catàleg d’establiments emblemàtics de Palma 2024 – PalmaActiva», 18-12-2024. [Consulta: 13 gener 2025].
* ↑ «Un total de 75 establecimientos de Palma se adhieren al proyecto Emblemáticos Balears del Govern que protege la actividad comercial tradicional» (en castellà). [Consulta: 11 febrer 2025].
# Widooie

Widooie (en limburguès Bedeu) és un nucli de la ciutat de Tongeren a la província de Limburg, regat pel Mombeek; s'estén sobre una superfície de 3,34 km² i comptava amb 442 inhabitants el 1970.

## Història

El poble es troba a l'Haspengouw sec al mig de dues vies romanes: la de Colònia via Tongeren a Boulogne-sur-Mer (l'actual carrer Tongeren-Sint-Truiden i la de Tongeren a Cassel, la carretera actualment anomenada Romeinse Kassei (trad. calçada romana). Hom hi troba les restes d'un aqüeducte romà que conduïa aigua cap a la ciutat de Tongeren.
A l'entorn de l'any 780, Adelardus va donar les seves possessions widooienques a l'Abadia de Corbie del qual va ser elegit abat. L'abadia va instal·lar-hi la seu d'un prebostat, des del qual el prebost administrava les seves terres al comtat de Loon i al ducat de Brabant. El primer esment escrit Wido data del 1176. Una família noble de Tongeren, els Vaes, va adquirir la prebosteria al segle xv i transformar-la en un castell i una masia castral. Fins a la fi de l'antic règim va dependre de la llibertat de Tongeren al principat de Lieja.
Durant l'ocupació francesa, l'administració revolucionària va trencar els antics lligams amb Tongeren i Lieja i va transformar el llogaret en municipi dins del departament del Mosa inferior. Widooie va existir com a entitat independent fins a la fusió el 1970 amb Haren, Piringen i Bommershoven. L'1 de gener de 1977 aquesta fusió va desfer-se i Widooie va fusionar-se amb Tongeren, Haren amb Borgloon.

## Llocs d'interès

* El castell (1640-1652) i la masia castral (1755) en estil de renaixement mosà.
* L'església de Sant Pancraci construïda de 1846 al 1851 al lloc d'una antiga capella.
* Antiga escola municipal
* Castell de Widooie
* Mombeek i castell al segon pla
* Masia Castral
* Església de Sant Pancraci
* Creu commemorativa al carrer Holle straat
* Creu commemorativa al carrer Kapelstraat
* Panorama i Mombeek

## Referències

* ↑ «Widooie», De inventaris van het bouwkundig Erfgoed, Vlaams instituut voor het onroerend erfgoed (Institut flamenc del patrimoni immoble), [Consulta 13 de febrer de 2013], (en català: Inventari del patrimoni monumental)
* ↑ Geschiedenis van Widooie (trad.: Història de Widooie (en neerlandès)
             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Widooie
# Berg (Tongeren)

Berg és un nucli de la ciutat de Tongeren a la província de Limburg a Bèlgica. El 2003 comptava am uns 588 habitants. El 1971 el municipi es va fusionar amb Tongeren.
Berg es troba a una cresta de tres pujols, el Trappersberg, el pujol de l'església i el Galgeberg, el que explica el seu nom: berg és el mot neerlandès per mont.
S'hi troben uns túmuls gal·loromans i sepulcres merovingis que indiquen que el lloc, a un promontori estratègic, va ocupar-se des de molts segles. A l'edat mitjana, Berg depenia de la justícia de la llibertat de Tongeren, una de les Bones Viles del principat de Lieja. El Galgeberg (trad.: mont de la forca) recorda el temps quan s'hi van penjar els condemnats.

## Nucli

* Ketsingen

## Lloc d'interès

* L'església de Martí de Tours
* La font del Dèmer a Ketsingen
* Els túmuls

## Referències

             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Berg
Viccionari
# Germantown (Maryland)

Germantown és una urbanització designada pel cens a Montgomery County, Maryland als Estats Units. És el sisè DPC (designat pel cens) més poblat a Maryland amb una població estimada de 85,000 el 2005.

## Cultura popular

* Germantown ha sortit a diversos episodis de la sèrie de televisió, The X-Files.
* Germantown també ha aparegut en un video-joc del 2008, Fallout 3.

## Enllaços externs

* Història de Germantown de la Societat Històrica de Germatown Arxivat 2007-10-21 a Wayback Machine. (anglès)
# Província d'Al-Jawf

La província o míntaqa d'Al-Jawf (àrab: منطقة الجوف, minṭaqat al-Jawf) és una míntaqa o província de l'Aràbia Saudita, al nord del país, a la frontera amb Jordània. La capital és la ciutat de Jawf Amir, a la vora del uadi as-Sirhan, a la governació de Sakaka. Té una superfície de 100.212 km² i una població de 361.676 (2004). Està subdividida en tres governacions: Sakakah, Alqurayyat i Dawamat Aljandal. Les viles principals a més de les capitals de governacions i la capital provincial són Kara, al-Tuwayr i Jawa. Va passar als wahhabites el 1794 i el 1853 als Al Raixid de l'emirat d'Hail; el 1909 va passar als Ruwala però en disputa amb els Al Raixid, fins al 1922 en què fou incorporada al Najd saudita. Vers 1950 es va crear la província saudita (emirat) anomenada de les Fronteres del Nord (Al Ḥudūd ash Shamāliyah) i la capital era inicialment al-Jawf però després va passar a Sakakah, fins vers 1969 quan va retornar a al-Jawf i la província va agafar aquest nom.
# Yalanda

Yalanda, Ijalanda o en turc İyalanda fou una ciutat esmentada a les inscripcions hitites a la frontera del territori dels Ahhiyawa (Aqueus, a la clàssica Jònia) i a l'oest de Wallarima. En concret, hi ha un escrit que diu: «si vols convertir-te en el meu vassall, només cal que quan arribi a Ijalanda, trobi almenys un dels teus soldats».
Hattusilis III a la part final del seu regnat va arribar a la ciutat quan estava liquidant la revolta de Piyama-radu, i allí va caure en una emboscada a tres llocs diferents de la rodalia, preparada per Lahurzi, germà de Piyama-radu; els atacs no van reeixir i la ciutat va comprar la retirada de Lahurzi però no va evitar la seva destrucció per Hattusilis III.

## Referències

* ↑ Laroche, Emmanuel. Catalogue des textes hittites (en francès). C.Klincksieck, 1971, p. 273 (Etudes et commentaires núm. 75.).
* ↑ Forrer, Émile «La découverte de la Grèce mycénienne dans les textes cunéiformes de l'empire hittite» (en francès). Revue des études grecques. Librairie Ernest Leroux, 43, 22, 1930, pàg. 287.
* ↑ Seçer, Sezer. «1.2.6. İyalanda». A: Yazılı Belgeler Işığında Lukka, Pedassa ve Walma Ülkelerinin Tarihi ve Tarihi Coğrafyası (Geografia històrica i històrica dels països Lukka, Pedassa i Walmai en documents escrits) (en turc). Constantinoble: İstanbul Üniversitesi (Universitat d'Istanbul), 2012, p. 81-89.
# Can Llopart (la Palma de Cervelló)

Can Llopart o Can Llopard és una masia situada al sud del municipi de Cervelló a la comarca catalana del Baix Llobregat. Es troba en un collet proper al poble a 170 metres d'alçada i és la masia més enlairada del municipi. Aquest collet està envoltat de pinedes i és una cruïlla de pistes (cap a la masia de Can Via, la urbanització Can Vidal, la masia de Can Paulet, etc.) testimoni del què havia estat l'antic camí a Cervelló. També s'hi pot accedir a través de dreceres que s'inicien a la font del Marge.
L'edifici està format per tres cossos units, i de l'edifici principal en destaca el portal adovellat. Aquest edifici està orientat a llevant i dona a un pati interior. La masia conserva part de les finestres originàries.

## Referències

* ↑ «Can Llopard». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 2 agost 2014].
* 1 2 3 Bordons i Serra, Joaquim «La Palma de Cervelló i els seus voltants». Muntanya. Centre excursionista de Catalunya [Barcelona], 99, 798, 4-1995, pàg. 73. Arxivat de l'original el 12 d’agost 2014. ISSN: 0212-2111 [Consulta: 2 agost 2014].
* ↑ «Can Llopart». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 juliol 2014].
# Étueffont

Étueffont és un municipi francès, es troba al departament del Territori de Belfort i a la regió de Borgonya - Franc Comtat. L'any 1999 tenia 1670 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1945 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1995 | 2007 |
| 1015 | 1071 | 968 | 971 | 1081 | 1326 | 1670 |

## Enllaços externs

* Història, geografia i política d'Étueffont :
https://web.archive.org/web/20090406150518/http://pagesperso-orange.fr/histoire-geo-90
# Thomas Pidcock

Thomas Pidcock (Leeds, 30 de juliol de 1999) és un ciclista britànic, professional des del 2018 que, actualment, corre per a l'equip Q36.5 Pro Cycling Team en ruta. Competeix en les modalitats en ruta, ciclocròs i de muntanya.
El 2021 es va proclamar campió de la prova de bicicleta de muntanya dels Jocs Olímpics de Tòquio. L'any següent, en el seu debut al Tour de França, va imposar-se en l'etapa que acabava a l'Alpe d'Huez. El 2023 guanyà la Strade Bianche després d'un atac en solitari a manca de 50 quilòmetres per l'arribada.
Als Jocs Olímpics de París 2024, va revalidar l'or en cross-country. També va participar en la prova de ciclisme en carretera, que va finalitzar en 13a posició.

## Palmarès
### Ruta

* 2017
** 1r al Gran Premi Rüebliland
** 1r a la París-Roubaix juniors
** Contrarellotge masculina júnior
* 2019
** 1r a la París-Roubaix sub-23
** 1r al Tour de Alsàcia i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa del Triptyque des Monts et Châteaux
* 2020
** 1r al Giro Ciclistico d'Itàlia i vencedor de 3 etapes
* 2021
** 1r a la Fletxa Brabançona
* 2022
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 2023
** 1r a la Strade Bianche
** Vencedor d'una etapa a la Volta a l'Algarve
* 2024
** 1r a l'Amstel Gold Race

#### Resultats a la Volta a Espanya

* 2021. 67è de la classificació general

#### Resultats al Tour de França

* 2022. 17è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2023. 13è de la classificació general

### Ciclocròs

2016-2017
* 1r al Campionat del món de ciclocròs junior
* 1r al Campionat del europeu de ciclocròs junior
2018-2019
* 1r al Campionat del món de ciclocròs sub-23
* 1r al Campionat del europeu de ciclocròs sub-23
* 1r al Campionat del Regne Unit de Ciclocròs
2019-2020
* 1r al Campionat del Regne Unit de Ciclocròs
2021-2022
* 1r al Campionat del món de ciclocròs

### Bicicleta de muntanya

2020
* 1r al Campionat del món de bicicleta de muntanya sub-23
* 1r al Campionat del món de bicicleta de muntanya amb bici elèctrica
2021
* 1r als Jocs Olímpics - Bicicleta de muntanya
2024
* 1r als Jocs Olímpics - Bicicleta de muntanya

## Referències

* ↑ «Tom Pidcock guanya l'or en la cursa de BTT dels Jocs». L'Esportiu, 26-07-2021. [Consulta: 26 març 2022].
* ↑ «Pidcock s'imposa a l'Alpe d'Huez, i Vingegaard segueix líder del Tour». esport3, 14-07-2022. [Consulta: 19 juliol 2022].
* ↑ «Tom Pidcock levanta su monumento en la Strade Bianche» (en castellà), 04-03-2023. [Consulta: 7 març 2023].
* ↑ «PIDCOCK Thomas» (en anglès). Paris 2024, 03-08-2024. [Consulta: 7 agost 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa a procyclingstats.com
# Carta als Hebreus

La Carta als Hebreus o Epístola als Hebreus és un dels vint-i-set llibres del Nou Testament de la Bíblia.
La carta és un escrit singular dins del conjunt del Nou Testament. L'estil literari és totalment diferent dels escrits de l'apòstol Pau, el pensament penetrant, i no gaire fàcil d'entendre. Més que una carta és considerat com una Homilia.

## Autoria

És l'única epístola que no conté cap referència al seu autor, tradicionalment atribuïda a l'apòstol Pau. Alguns teòlegs creuen que va ser escrita per un seguidor de Pau, potser Apol·lo. Entre altres candidats a ser considerats autors de l'epístola, s'ha esmentat a Lluc, Bernabé, Climent de Roma i Apol·ló. La idea que fou aquest últim, fou proposada per Luter, i és considerada una hipòtesi per alguns autors actuals. Apol·lo, jueu alexandrí esmentat en els Fets dels Apòstols (cf. Hch 18,25) i en la Primera carta als Corintis (1 Cor 1,11-12; 4,6-7; 16,12), havia estat deixeble de Filó, mestre de pensaments semblants als de l'epístola. També se sap que en les seves prèdiques Apol·lo feia freqüents referències a l'Antic Testament.

## Contingut

El centre del pensament de la Carta als Hebreus, és el misteri de Jesucrist, Fill de Déu. Gran sacerdot i salvador eficaç pel seu sacrifici. Ell ens purifica del pecat. Els sacrificis antics són símbols fracassats de purificació. Jesucrist és l'únic sacrifici verdader, és la resposta cristiana a la salvació humana.

## Canonicitat

La seva canonicitat fou discutida en els primers segles del cristianisme. El Fragment Muratorià l'exclou del cànon oficial. Climent d'Alexandria i Orígenes són reticents a aquest escrit. I les esglésies occidentals més sensibles a les diferències amb les cartes de Pau no van inscriure'l fins al segle iv en les llistes del cànon de les Escriptures.

## Referències

* ↑ Browning, W.R.F. (2006), Diccionario de la Biblia. Guía básica sobre los temas, personajes y lugares bíblicos, Barcelona:Folio. ISBN 84-413-2225-2; p. 212.
* ↑ Bíblia Catalana Interconfessional, Introducció a la Carta dels Hebreus

## Enllaços externs

* Text de la Carta als Hebreus
# Cantó de Paimpol

El cantó de Paimpol (bretó Kanton Pempoull) és una divisió administrativa francesa situat al departament de Costes del Nord a la regió de Bretanya.

## Composició

El cantó aplega 7 comunes :
| Nom bretó | Nom francès | Nom gal·ló |
| Enez-Vriad | Île-de-Bréhat | --- |
| Kerfod | Kerfot | --- |
| Pempoull | Paimpol | --- |
| Eviaz | Yvias | Yvinyac |
| Plaeraneg | Ploubazlanec | --- |
| Ploueg-ar-Mor | Plouézec | --- |
| Plourivoù | Plourivo | |

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| març 2004 | Alain Le Guyader | PS | Alcalde de Plourivo |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions cantonals de 2007
# Yunnanilus macrolepis

Yunnanilus macrolepis és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a Yunnan (Xina).

## Referències

* ↑ Nichols, J. T. 1925. Nemacheilus and related loaches in China. Am. Mus. Novit. Núm. 171: 1-7.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Li, W.-X., J.-N. Tao, W.-N. Mao & Z.-M. Lu. 2000. Two new species of Yunnanilus from eastern Yunnan, China (Cypriniformes: Cobitidae). Acta Zootaxon. Sin. v. 25 (núm. 3): 349-353.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Roberts, Tyson R. (2007): The "Celestial pearl danio", a new genus and species of colourful minute cyprinid fish from Myanmar (Pisces: Cypriniformes). Raffles Bulletin of Zoology 55(1): 131-140.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.