OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Meiacanthus procne

Meiacanthus procne és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,4 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical que viu entre 0-16 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Tonga.

## Referències

* ↑ Norman J. R., 1943. Notes on the blennioid fishes.--I. A provisional synopsis of the genera of the family Blenniidae. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 11) v. 10 (núm. 72). 793-812.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Smith-Vaniz, W. F., 1976. The saber-toothed blennies, tribe Nemophini (Pisces: Blenniidae). Monographs of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia Núm. 19: i-vii + 1-196, 18 unnum. plates.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Smith-Vaniz, W.F., 1987. The saber-toothed blennies, tribe Nemophini (Pisces: Bleniidae): an update. Proc. Acad. Nat. Sci. Philad. 139:1-52.
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Randall, J.E., J.T. Williams, D.G. Smith, M. Kulbicki, G.M. Tham, P. Labrosse, M. Kronen, E. Clua i B.S. Mann, 2003. Checklist of the shore and epipelagic fishes of Tonga. Atoll Res. Bull. Núms. 497-508.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Springer, V.G., 1986. Blenniidae. p. 742-755. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Springer, V.: Blennies. Planes 214-217 a W.N. Eschmeyer, J. R. Paxton, editors. Encyclopedia of Fishes – 2a edició, San Diego, Califòrnia: Academic Press. Any 1994.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Meiacanthus reticulatus

Meiacanthus reticulatus és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6,3 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical i associat als esculls de corall.

## Distribució geogràfica

Es troba al Mar del Corall i el Mar de Salomó.

## Referències

* ↑ Norman J. R., 1943. Notes on the blennioid fishes.--I. A provisional synopsis of the genera of the family Blenniidae. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 11) v. 10 (núm. 72). 793-812.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Smith-Vaniz, W. F., 1976. The saber-toothed blennies, tribe Nemophini (Pisces: Blenniidae). Monographs of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia Núm. 19: i-vii + 1-196, 18 unnum. plates.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Smith-Vaniz, W.F., 1987. The saber-toothed blennies, tribe Nemophini (Pisces: Bleniidae): an update. Proc. Acad. Nat. Sci. Philad. 139:1-52.
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Hunnam, P.A. Jenkins, N. Kile i P. Shearman, 2001. Bismarck-Solomon Seas Ecoregion: Papua New Guinea Solomon Islands. p. 86. A: Mangubhai, S., B. Masianini, D. Gorman i A. Jenkins (eds). Marine Resource Management and Conservation Planning.
* ↑ Werner, T.B i G.R. Allen, 1998. Reef fishes of Milne Bay Province, Papua New Guinea. A T. Werner i G. Allen (eds). A rapid biodiversity assessment of the coral reefs of Milne Bay Province, Papua New Guinea. RAP Working Papers 11, Conservation International, Washington DC.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Springer, V.G., 1986. Blenniidae. p. 742-755. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Springer, V.: Blennies. Planes 214-217 a W.N. Eschmeyer, J. R. Paxton, editors. Encyclopedia of Fishes – 2a edició, San Diego, Califòrnia: Academic Press. Any 1994.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Meiacanthus urostigma

Meiacanthus urostigma és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical que viu entre 7-13 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'est de l'Índic: 9° 24′ 56″ N, 97° 52′ 40″ E.

## Referències

* ↑ Norman J. R., 1943. Notes on the blennioid fishes.--I. A provisional synopsis of the genera of the family Blenniidae. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 11) v. 10 (núm. 72). 793-812.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Smith-Vaniz, W., U. Satapoomin & G. R. Allen, 2001. Meiacanthus urostigma, a new fangblenny from the northeastern Indian Ocean, with discussion and examples of mimicry in species of Meiacanthus (Teleostei: Blenniidae: Nemophini). Aqua, J. Ichthy. Aquat. Biol. v. 5 (núm. 1): 25-43.
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Allen, G.R. i M. Adrim, 2003. Coral reef fishes of Indonesia. Zool. Stud. 42(1):1-72.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Springer, V.G., 1986. Blenniidae. p. 742-755. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Springer, V.: Blennies. Planes 214-217 a W.N. Eschmeyer, J. R. Paxton, editors. Encyclopedia of Fishes – 2a edició, San Diego, Califòrnia: Academic Press. Any 1994.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Karel Miry

Karel Miry (Gant, 14 d'agost de 1823 - 3 d'octubre de 1889) fou un director d'orquestra i compositor belga.
Va fer els seus estudis a París, i al retornar a la seva ciutat natal fou nomenat director d'orquestra del Gran Teatre i professor de composició del Conservatori, on entre d'altres alumnes tingué a Jozef Van der Meulen. Fou el primer que treballà en el renaixement de l'òpera flamenca, encara que també en va compondre algunes en francès.
Llista no exhaustiva de les principal òperes:
* Brigitta (1847);
* Anne Mie (1853);
* Charles Quint (1856);
* Bouchard d'Avesnes (Gant, 1864);
* Marie van BurgondieGant, 1864);
* De Keizer bij de Boeren (Gant, 1866);
* De Occasie maakt den dief (Gant, 1866);
* Tren Acherman (Brussel·les, 1867);
* Brutus en Cesar (Gant, 1867);
* Le mariage de Margueritte (Brussel·les, 1867);
* Een Engel op watch (Anvers, 1869);
* Drie Koningen Avoud (1870);
* La Saint-Lucas (1870);
* Het Dreiekoningenfeest (1876);
* La rose d'or, Le poète et son ideal, etc.
A aquestes obres s'han d'afegir tres balls d'espectacle, cantates, cors, i composicions per a banda.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 35, pàg. 857 (ISBN 84 239-4535-9)
# Tetraodon turgidus

Tetraodon turgidus és una espècie de peix de la família dels tetraodòntids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Referències

* ↑ «Tetraodon turgidus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors), Febrer 2023. [Consulta: 30 març 2023].

## Bibliografia

* Bleeker, P., 1851: Over drie nieuwe soorten van Tetraödon van den Indischen Archipel. Natuurkundig Tijdschrift voor Nederlandsch Indië v. 1: 96-97.
* Dekkers, W. J., 1975: Review of the Asiatic freshwater puffers of the genus Tetraodon (Linnaeus, 1758) (Pisces, Tetraodontiformes, Tetraodontidae). Bijdragen tot de Dierkunde v. 45 (núm. 1): 87-142.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Roberts, T. R., 1998: Freshwater fugu or pufferfishes of the genus Tetraodon from the Mekong basin, with descriptions of two new species. Ichthyological Research v. 45 (núm. 3): 225-234.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Tetraodon waandersii

Tetraodon waandersii és una espècie de peix de la família dels tetraodòntids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,6 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Indonèsia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 4 «Tetraodon waandersii» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo, 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.

## Bibliografia

* Bleeker, P., 1851: Over drie nieuwe soorten van Tetraödon van den Indischen Archipel. Natuurkundig Tijdschrift voor Nederlandsch Indië v. 1: 96-97.
* Dekkers, W. J., 1975: Review of the Asiatic freshwater puffers of the genus Tetraodon (Linnaeus, 1758) (Pisces, Tetraodontiformes, Tetraodontidae). Bijdragen tot de Dierkunde v. 45 (núm. 1): 87-142.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Roberts, T. R., 1998: Freshwater fugu or pufferfishes of the genus Tetraodon from the Mekong basin, with descriptions of two new species. Ichthyological Research v. 45 (núm. 3): 225-234.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Estádio do Dragão

L'Estádio do Dragão (en català: Estadi del Drac) és un estadi de futbol situat a Porto (Portugal). En aquest estadi hi juga els seus partits com a local el FC Porto. Es va construir per substituir l'antic Estadi das Antas, del 1952, i es va inaugurar el 16 de novembre de 2003 amb un partit entre el FC Porto i el FC Barcelona, en el qual va debutar amb el primer equip del Barça Leo Messi (en partit no oficial), i que va acabar amb victòria local per 2-0. L'any 2004 va acollir diversos partits del Campionat d'Europa celebrat a Portugal.

## Referències

* ↑ «El debut de Messi». fcbarcelona.cat, 15-09-2009. [Consulta: 3 març 2011].
# Thayeria

Thayeria és un gènere de peixos de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Taxonomia

* Thayeria boehlkei (Weitzman, 1957)
* Thayeria ifati (Géry, 1959)
* Thayeria obliqua (Eigenmann, 1908)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Weitzman, S. H. 1957. A new species of characid fish, blackline - Thayeria. Aquarium J. v. 28 (núm. 11): 390-392.
* ↑ Géry, J. 1959. Contributions to the study of the characoid fishes, 1. Thayeria ifati n. sp. of Guiana, with considerations on the evolution of the genus. Senckenb. Biol. v. 40 (núms. 3/4): 127-133.
* ↑ Eigenmann, C. H. 1908. Preliminary descriptions of new genera and species of tetragonopterid characins. (Zoölogical Results of the Thayer Brazilian expedition.). Bull. Mus. Comp. Zool. v. 52 (núm. 6): 91-106.
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ Practical Fishkeeping (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
# E09

La ruta europea de classe A E09, E9 o E-9, amb un traçat de 967 km, uneix Barcelona amb Orleans (França) passant per Tolosa. En el seu trajecte s'hi troben els túnels de Vallvidrera, del Cadí i del Pimorent.
L'E09 juntament amb l'E15 i l'E90 són les tres úniques rutes europees que transcorren pels Països Catalans.

## Trams

L'E09 és divideix en els següents trams:

### França

* A71: Orleans - Vierzon
* A20: Vierzon - Châteauroux - Llemotges - Caors - Montalban - Tolosa
* A61: Tolosa - A66 Junction
* A66: A61 Junction - Foix
* N20: Foix - Acs - La Guingueta d'Ix

### Catalunya

* N-152: La Guingueta d'Ix - Puigcerdà
* N-260: Puigcerdà - Queixans
* C-162: Queixans - Riu de Cerdanya
* C-16: Riu de Cerdanya - Berga - Manresa - Terrassa - Barcelona
Ruta Europea E09 :
| C-16 C-16 | C-162 | N-260 | N-152 | | N-20 | A-66 | A-61 | A-20 | A-71 |
| Barcelona Berga (fi autovia) Riu de Cerdanya | Riu de Cerdanya Queixans | Queixans Puigcerdà | Puigcerdà La Guingueta d'Ix | Catalunya - França | La Guingueta d'Ix Pàmies | Pàmies Vièlhavinha | Vièlhavinha Tolosa | Tolosa Vierzon | Vierzon Orleans |
# Anaa (municipi)

Anaa és un municipi de la comarca de Tuamotu-Gambier de la Polinèsia Francesa, situada al centre de l'arxipèlag.
El municipi consta de dos pobles associats, Anaa i Faaite, més dos atols deshabitats que depenen de Faaite. El cap de la comarca és Tukuhora, a l'atol d'Anaa. Està separat a una distància d'uns seixanta quilòmetres dels altres tres atols que formen una alineació al nord-est.
| Illes | Capital | Habitants (2007) | Superfície (km²) | Llacuna (km²) | Coordenades |
| Anaa | Tukuhora | 461 | 37,7 | 105 | 17° 20′ S, 145° 30′ O﻿ / ﻿17.333°S,145.500°O﻿ / -17.333; -145.500 |
| Municipi associat de Faaite ||||||
| Faaite | Hitianau | 366 | 8,9 | 230 | 16° 43′ S, 145° 19′ O﻿ / ﻿16.717°S,145.317°O﻿ / -16.717; -145.317 |
| Motutunga | - | - | 1,4 | 126 | 17° 4′ S, 144° 17′ O﻿ / ﻿17.067°S,144.283°O﻿ / -17.067; -144.283 |
| Tahanea | - | - | 8,3 | 545 | 16° 50′ S, 144° 45′ O﻿ / ﻿16.833°S,144.750°O﻿ / -16.833; -144.750 |
| Municipi d'Anaa | Tukuhora | 827 | 55,65 | 1.006 | |
# Estadi El Alcoraz

El Alcoraz és un estadi de futbol situat a la ciutat d'Osca, a l'Aragó, on juga la Sociedad Deportiva Huesca, que competeix actualment a la Segona Divisió espanyola, després d'haver passat per primera divisió.
Deu el seu nom a la batalla d'Alcoraz, que va tenir lloc en els seus voltants cap a l'any 1096 i després de la qual la ciutat d'Osca (llavors, Wasqa, en estar dominada pels musulmans) va ser annexionada al regne d'Aragó. Segons la llegenda, la batalla va caure del costat aragonès per la miraculosa aparició de Sant Jordi. Està situat al costat del cerro de San Jorge i té una capacitat de 7.638 persones. Va ser inaugurat el 16 de gener de 1972, amb un partit entre la SD Huesca i el Deportivo Aragon. L'arquitecte Raimundo Bambó va ser l'encarregat de dissenyar i aixecar l'estadi –sense cobrar per la seva tasca– gràcies a l'obstinació de José María Mur, president del club en aquells dies, i que va ser el principal impulsor d'un projecte que va durar 4 anys. L'estadi va tenir un cost pròxim als 15 milions de pessetes (uns 90.000 euros).
En 1986, amb el club acuitat pels deutes, el camp va sortir a subhasta i uns 200 directius i afeccionats del club es van unir per a formar una societat que va guanyar la subhasta, rescatant així el camp de l'embargament del banc. Posteriorment, una assemblea va establir les bases perquè l'SD Huesca fos l'única entitat beneficiaria del camp en el futur. El club és un dels pocs clubs de LaLiga que compta amb la propietat del seu estadi.
En la temporada 2008/2009, després de l'ascens de la SD Huesca a Segona Divisió, es van escometre reformes importants que van incloure l'ampliació i reforma de la tribuna central, l'edificació de la coberta en la graderia de general, sala vip, llotja presidencial, sala de premsa, vestuaris, oficines i banquetes. Després de l'ascens de l'equip a la màxima categoria al maig de 2018, l'estadi va ser reformat gairebé íntegrament per a adaptar-se a les necessitats de la Primera Divisió. La reforma, a més de les graderies, inclou llotges d'autoritats i espais VIP, sala de premsa, zona mixta, condícies, bars o aparcaments. Amb aquesta nova reforma, l'estadi va passar d'una mica menys de 5.500 seients fins a les 7.638 localitats actuals.
El Alcoraz sempre es va caracteritzar per l'excel·lent estat de la seva gespa, la qual cosa li va valer ser catalogat per la prestigiosa publicació France Football com "la cuarta millor gespa d'Europa".

## Referències

* ↑ Campos Dubón, Pedro M. «Un partido que define al peor Valencia en años» (en castellà). Las Provincias, 23-05-2021. [Consulta: 25 desembre 2023].
* ↑ García Matas, Isabel. «Cerro de San Jorge». Heraldo de Aragon, 23-05-2018. [Consulta: 25 desembre 2023].

## Enllaços externs

* Web oficial de la SD Huesca (castellà)
* Història i fotografies del Alcoraz Arxivat 2008-12-23 a Wayback Machine. (castellà)º
# Cardona (Rizal)

Cardona és un municipi de la província de Rizal, a les Filipines. Segons les dades del cens de l'any 2007 té una població de 44.942 habitants en més de 8.000 habitatges. Cardona està políticament subdividida en 19 barangays.
| Balibago Boor Calahan Dalig,Kuhala Del Remedio (Pob.) Iglesia (Pob.) Lambac Looc Malanggam-Calubacan | Nagsulo Navotas Patunhay,Longos Real (Pob.) Sampad San Roque (Pob.) Subay Ticulio Tuna |

## Vegeu també

* Rondalla

## Enllaços externs

* Philippine Standard Geographic Code Arxivat 2012-04-13 a Wayback Machine. (anglès)
* Informació del Cens 2000 Filipines Arxivat 2005-09-23 a Wayback Machine. (anglès)
# Proterorhinus

Proterorhinus és un gènere de peixos de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Taxonomia

* Proterorhinus marmoratus (Pallas, 1811)
* Proterorhinus nasalis (Filippi, 1863)
* Proterorhinus semilunaris (Heckel, 1837)
* Proterorhinus semipellucidus (Kessler, 1877)
* Proterorhinus tataricus (Freyhof & Naseka, 2007)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Pallas, P. S., 1814. Zoographia Rosso-Asiatica, sistens omnium animalium in extenso Imperio Rossico et adjacentibus maribus observatorum recensionem, domicilia, mores et descriptiones anatomen atque icones plurimorum. 3 vols. [1811-1814]. Petropoli. Zoographia Rosso-Asiatica, sistens omnium animalium ... v. 3: i-vii + 1-428 + index (I-CXXV), Pls. 1, 13, 14, 15, 20 and 21.
* ↑ Heckel, J. J., 1837. Ichthyologische Beiträge zu den Familien der Cottoiden, Scorpaenoiden, Gobioiden und Cyprinoiden. Annalen des Wierner Museums der Natrugeschichte v. 2 (núm. 1): 143-164, 2 pls.
* ↑ Freyhof, J. & Naseka, A.M., 2007. Proterorhinus tataricus, a new tubenose goby from Crimea, Ukraine (Teleostei: Gobiidae). Ichthyological Exploration of Freshwaters, 18 (4): 325-334.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)

## Bibliografia

* Ahnelt, H. i M. Duchkowitsch, 2002: The poscranial skeleton of Proterorhinus marmoratus with remarks on the relationships of the genus Proterorhinus (Teleostei: Gobiidae). Journal of Natural History v. 37: 1-12.
* Neilson, M. E. i C. A. Stepien, 2009: Evolution and phylogeography of the tubenose goby genus Proterorhinus (Gobiidae: Teleostei): evidence for new cryptic species. Biological Journal of the Linnean Society v. 96: 664-684.

## Enllaços externs

* uBio (anglès)
* Biodiversity Institute of Ontario (anglès)
# Proterorhinus tataricus

Proterorhinus tataricus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 9,2 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix de clima temperat i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a Europa: riu Chornaya (Crimea, Ucraïna).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Smitt F. A., 1900. Preliminary notes on the arrangement of the genus Gobius, with an enumeration of its European species. Öfvers. Kongl. Vet.-Akad. Förh. v. 56 (núm. 6). 543-555.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Freyhof, J. & Naseka, A.M., 2007. Proterorhinus tataricus, a new tubenose goby from Crimea, Ukraine (Teleostei: Gobiidae). Ichthyological Exploration of Freshwaters, 18 (4): 325-334.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)

## Enllaços externs

* AQUATAB