OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Fernando Alexandre

Fernando Manuel de Almeida Alexandre (nascut el 1972) és un professor i polític portuguès. És ministre d'Educació, Ciència i Innovació de Portugal des del 2024, en el XXIV Govern Constitucional, liderat per Luís Montenegro. També va ser secretari d'Estat d'Administració Interna en el XIX Govern Constitucional, dirigit per Pedro Passos Coelho.
És professor associat al Departament d'Economia de la Universitat de Minho des de 2009, després d'haver completat el seu grau i màster en Economia a la Universitat de Coimbra i un doctorat en Economia a la Universitat de Londres - Birkbeck College amb una tesi sobre política monetària i mercats financers el 2003.

## Referències

* ↑ «Governo de Portugal». www.portugal.gov.pt. [Consulta: 8 abril 2024].
* ↑ ECO. «Fernando Alexandre vai assumir pasta do Ensino Superior no “super” Ministério da Educação» (en portuguès de Portugal). ECO, 05-04-2024. [Consulta: 8 abril 2024].
* ↑ «Fernando Alexandre, o homem da economia é ministro... da Educação» (en portuguès). SIC Notícias, 28-03-2024. [Consulta: 8 abril 2024].
* ↑ Portugal, Grand Union. «Fernando Alexandre» (en portuguès). www.historico.portugal.gov.pt. [Consulta: 8 abril 2024].
# Endavant Sant Just

Endavant Sant Just és un partit polític local del municipi de Sant Just Desvern, fundat l'any 2022. La presidenta i portaveu del Grup Municipal és Laia Flotats.
Flotats és exmilitant de Convergència Democràtica i havia sigut l'antiga cap de llista de Convergència i Unió (2015), i Sumant per Sant Just (confluència entre entitats sobiranistes, PDeCAT i Junts per Catalunya) (2019) al consistori llobregatenc. Va crear el partit després d'abandonar Junts, després de la separació de Junts per Catalunya i el PDeCAT, on Flotats es va quedar al PDeCAT. En les eleccions municipals del 28 de maig de 2023, va encapçalar la llista d'Endavant Sant Just —que es presentava als comicis sota el paraigües d'Ara Pacte Local, una confluència de partits vinculades al PDeCAT. La formació va aconseguir 2 regidors, esdevenint la segona força més votada; mentre que Junts va obtenir l'altre parell de regidors que ambdós partits havien obtingut el 2019, abans de separar-se.
Endavant Sant Just és un partit polític d'àmbit municipal a Sant Just Desvern. Després de la desaparició del PDeCAT, es presenta com una formació independent de directrius de partits d'àmbit nacional i centra el seu discurs en qüestions com el creixement demogràfic, la seguretat, la qualitat educativa i la mobilitat al municipi.

## Referències

* ↑ «28-M. Sant Just: la consellera comarcal de Junts, Laia Flotats, encapçalarà la llista d’un altre partit». elBaix.cat, 21-02-2023. [Consulta: 26 febrer 2025].
* ↑ «El ple de gener va presentar la constitució del grup municipal Partit Demòcrata Endavant Sant Just». Ràdio Desvern, 31-01-2022. [Consulta: 26 febrer 2025].
* ↑ «Resultats electorals a Sant Just». Diari Ara, 29-05-2023. [Consulta: 26 febrer 2025].
* ↑ «Laia Flotats, candidata d'Endavant Sant Just a l'alcaldia de Sant Just Desvern per a les properes eleccions municipals». Ràdio Desvern, 16-02-2023. [Consulta: 28 febrer 2025].
* ↑ Bella, Emili. «Créixer a les portes de Collserola». [Consulta: 27 febrer 2025].

## Enllaços externs

* Endavant Sant Just - Lloc web oficial
# Cantó de Nantes-7

El cantó de Nantes-7 (bretó Kanton Naoned-7) és una divisió administrativa francesa situat al departament de Loira Atlàntic a la regió de Loira Atlàntic, però que històricament ha format part de Bretanya.

## Composició

El cantó aplega el quartier de Breil-Barberie de la comuna de Nantes.

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1979-1992 | Pierre Marchi | PS |
| 1992-2001 | Patrick Rimbert | PS |
| 2001-2004 | Denis Liquet | PS |
| 2004- | Pascal Bolo | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions cantonals de 2007
# Loyall

Loyall és una població dels Estats Units a l'estat de Kentucky. Segons el cens del 2000 tenia 766 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Loyall tenia 766 habitants, 339 habitatges, i 227 famílies. La densitat de població era de 869,9 habitants/km².
Dels 339 habitatges en un 26% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,7% hi vivien parelles casades, en un 11,5% dones solteres, i en un 33% no eren unitats familiars. En el 31,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,26 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,82.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,6% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 28,7% entre 25 i 44, un 26,2% de 45 a 60 i un 15,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.250 $ i la renda mediana per família de 31.607 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.893 $ mentre que les dones 20.313 $. La renda per capita de la població era de 14.997 $. Entorn del 15,8% de les famílies i el 15,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Loyall». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Loyall». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Cetoscarus bicolor

Cetoscarus bicolor és una espècie de peix de la família dels escàrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 90 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Mar Roig fins a les Tuamotu, les Illes Izu i el sud de la Gran Barrera de Corall.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bellwood, D.R. 2001: Family Scaridae. A: Carpenter & Niem 2001. Species identification guide for fishery purposes. Bony fishes part 4. 6: 3468-3492, Pls. VI-XIV.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Randall, J.E., 1986. Scaridae. p. 706-714. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Randall, J.E., G.R. Allen i R.C. Steene, 1990. Fishes of the Great Barrier Reef and Coral Sea. University of Hawaii Press, Honolulu, Hawaii. 506 p.
* Rüppell, W.P.E.S. 1828-1830: Atlas zu der Reise im nördlichen Africa. Fische des Rothen Meeres. Frankfurt-am-Main. Atlas zu der Reise im nördlichen Africa. 1-141 + 3 pp., col. Pls. 1-35.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# José Jaime González Pico

José Jaime González Pico, conegut com a Chepe González, (Sogamoso, Boyacá, 28 de juliol de 1968) va ser un ciclista colombià, professional del 1992 al 2001. Gran escalador, va guanyar dos cops el Gran Premi de la muntanya al Giro d'Itàlia així com dues etapes. També aconseguí una etapa al Tour de França de 1996 i guanyar dos cops la Volta a Colòmbia.

## Palmarès

* 1990
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Colòmbia
* 1991
** Vencedor de 2 etapes al Clásico RCN
* 1992
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Colòmbia
* 1994
** 1r a la Volta a Colòmbia i vencedor de 3 etapes
* 1995
** 1r a la Volta a Colòmbia i vencedor de 2 etapes
** Vencedor d'una etapa al Clásico RCN
* 1996
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
** Vencedor d'una etapa al Clásico RCN
* 1997
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia i 1r del Gran Premi de la muntanya
* 1999
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia i 1r del Gran Premi de la muntanya
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Colòmbia

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1995. 52è de la classificació general
* 1997. 15è de la classificació general. 1r del Gran Premi de la muntanya i vencedor d'una etapa
* 1996. 12è de la classificació general
* 1999. 23è de la classificació general. 1r del Gran Premi de la muntanya i vencedor d'una etapa
* 2000. 31è de la classificació general
* 2001. Abandona (8a etapa)

### Resultats al Tour de França

* 1996. 96è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1997. Abandona (18a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1998. Abandona

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Triplophysa minuta

Triplophysa minuta és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a Xinjiang (Xina).

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Li, S.-C., T.-Y. Tai, S.-Y. Chang, K.-C. Ma & C.-W. Ho. 1966. Notes on a collection of fishes from North Sinkiang, China. Acta Zool. Sin. v. 18 (núm. 1): 41-56.
* Wu, Y. i C. Wu 1992 The fishes of the Qinghai-Xizang Plateau. Sichuan Publishing House of Science & Technology, Chengdu, Xina. 599 p.
# Triplophysa obtusirostra

Triplophysa obtusirostra és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ Rendahl, H. 1933. Studien über innerasiatische Fische. Ark. Zool. v. 25 A (núm. 11): 1-51.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Wu, Y.-F. & C.-Z. Wu. 1988. Notes on fishes from the sources of the Huanghe River and Cocha Lakes, China. Acta Zootaxon. Sin. v. 13 (núm. 2): 195-200.
# Sant Felitz de Tornagat

Sant Felitz de Tornagat (en francès Saint-Félix-de-Tournegat) és un municipi francès situat al departament de l'Arieja i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Torre de Sant Jaume

La Torre de Sant Jaume és una obra de Pineda de Mar (Maresme) declarada bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

Al peu de Montpalau, al costat de la masia i la capella de Sant Jaume, s'aixeca la Torre de Sant Jaume -nom que té l'ermita que li és pròxima-, notable torre rodona amb corsera malmesa de la qual només es conserven els permòdols que la sustentaven.
Té la base atalussada i diverses obertures, algunes d'elles esptilleres. Es comunica amb la masia mitjançant un pont situat a l'alçada de la primera planta.

## Història

"Des del 1979 es torna a celebrar l'aplec de Sant Jaume, a la capella prop de la font i masia fortificada de Sant Jaume" [Gran geog.com.]. "La finca ha estat adquirida, l'any 1961, pel senyor Manuel Pertegaz que hi ha fet reformes que han infós aire de distinció al recinte". D'una torre sense identificar hi ha esment del 1032 -"in loco vocitato Pineda...ad ipsa torrezella"- i 1097-"ad ipsa Torredela de Pineda" [Els Castells...]. Evidentment, no es tracta d'aquesta construcció, que estimem del segle xvi.

## Referències

* 1 2 «Torre de Sant Jaume». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 agost 2017].

## Enllaços externs

* «Torre de Sant Jaume». Inventari del Patrimoni Arqueològic i Paleontològic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya.
# Can Jalpí (Pineda de Mar)

Can Jalpí (Gelpí) o Mas Coll és un monument protegit com a bé cultural d'interès local del municipi de Pineda de Mar (Maresme). És una masia que data del segle xiv.

## Descripció

Masia de planta a base de dos cossos de forma no regular, ja que cap dels dos no té angles rectes, amb la façana principal paral·lela a la carretera, la qual té un cos més alt al cantó esquerre que correspon a l'antiga torre de defensa. La teulada és a dues vessants amb el frontó a la façana lateral. Té planta baixa i pis, i el cos de l'esquerra té un pis més. El material utilitzat són les teules. Hi ha tres portes d'entrada; l'una és portal rodó adovellat, a l'altre, l'arc de la porta, també adovellada, està rebaixat, i la tercera és rectangular amb llinda de pedra (cos de l'esquerra). La majoria de les finestres són rectangulars amb la llinda recta i rodejades de motllura, però conserva dues finestres amb decoració gòtica: una arquejada i l'altra amb capitells penjats i adherits a la llinda. Davant la façana, el pati. També hi ha un pou, construït amb formes senzilles de pedra en forma de carreus. La base del pou són tres fileres de pedres superposades, la boca és feta amb dovelles col·locades transversalment. Els dos pilars que sostenen la corriola són carreus col·locats alternativament al llarg i ample de la pedra. L'eix de la politja és llis amb el gravat de la data de 1552. El cim dels pilars és una pedra en forma de punxa. Actualment ha estat tota restaurada.

## Història

Els seus posseïdors eren homes solius del monestir de Sant Salvador de Breda, i la casa en alou de Pineda. Al segle xv, a l'activitat agrícola s'hi afegiren les de cirurgià i notari. La família Coll, la qual obtingué dels vescomtes de Cabrera la notaria amb dret exclusiu en tot el terme de Montpalau, concessió que es mantingué fins a començaments del segle xviii. Sofrí dues pèrdues importants en l'aspecte material; l'una durant la guerra dels remences, que cremaren part de la masia i els capbreus, i l'any 1545 amb l'assalt dels turcs i barbarescs en què el notari Jaume-Joan Coll va ser fet captiu i més tard alliberat. En conseqüència, el 1561, van construir una torre de defensa, adossada a la casa. La diversificació dels noms amb què és coneguda la masia resulta de la política d'enllaços matrimonials; al segle xvii, els Coll emparentaren amb els Gualbes, família barcelonina; i al segle xviii amb els Jalpí d'Arenys de Munt. El 1925, August de Borràs-Jalpí va vendre el mas a la família Feliu, d'Arenys de Mar.
Actualment és propietat de l'Ajuntament i ha estat objecte de restauració i rehabilitació per destinar-la a activitats socioculturals.

## Referències

* «Masia Can Gelpí / Coll / Gualba». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 juliol 2015].
# Angie Stone

Angie Stone (Columbia, Carolina del Sud; 18 de desembre de 1961 - Montgomery, Alabama; 1 de març de 2025) va ser una cantant estatunidenca de R&B, soul i neo soul, alhora de teclista, actriu i prolífica compositora.
Stone era nativa de Columbia, Carolina del Sud i des de nena cantava com una de les veus principals en el cor gòspel de la "First Nazareth Baptist Church". El seu pare era membre d'un quartet local de gòspel i va iniciar la seva filla a la música portant-la a actuacions de The Singing Angels i The Gospel Keynotes. En la seva joventut va escriure poesia i va triomfar en una altra de les seves grans aficions, el bàsquet. En la seva infantesa intentava estalviar per fer les seves pròpies gravacions en un estudi local anomenat PAW.
Va formar el trio de rap The Sequence costat de Gwendolyn Chisolm i Cheryl Cook. Van signar pel segell Sugarhill i van collir èxits menors com el remake d'un tema de Parliament, "Funk You Up", o el single "I Do not Need Your Love (Part One)". Després de treballar amb Matronix i Lenny Kravitz va formar el trio Vertical Hold. Després del seu debut en Arista va editar Mahogany Soul el 2001, acompanyat de l'èxit "Brotha". El 2003 va crear el seu disc més reeixit, Stone Love, amb el qual després de més de quinze anys de carrera dins de la música urban, es va consolidar com una de les grans progressistes dins el neo soul.
Va morir en un accident de trànsit, quan la furgoneta en la que viatjava amb la seva banda va ser embestida per un camió.

## Referències

* ↑ Jim Asker. «Cody Carnes Scores His First Christian AC Airplay No. 1 With 'Firm Foundation' − Plus, Damon Little's "No Stressing," featuring Angie Stone, leads Gospel Airplay», 25-01-2024.
* ↑ «Angie Stone / Biography». Billboard.com. Arxivat de l'original el 3 de maig 2014. [Consulta: 10 novembre 2015].
* ↑ SOULEO. «INTERVIEW – Angie Stone: Soul on the Outside». Ebony, 16-08-2012. [Consulta: 23 octubre 2013].
* ↑ «Superstar Monica Selects Self-Titled Album». Business Wire.
* ↑ Horowitz, Steven J. «Angie Stone, 'Wish I Didn't Miss You' Singer and Co-Founder of the Sequence, Dies at 63». Variety, 01-03-2025 [Consulta: 1r març 2025].
# Hardap

Hardap és una de les 13 regions de Namíbia. La regió rep el nom de la presa d'Hardap, la qual es troba en aquesta regió i és la més gran de tot el país. A l'oest de la regió s'hi troba el desert del Namib. La capital d'Hardap és Mariental, mentre la ciutat més gran de la regió és Rehoboth.

## Geografia

Hardap es troba al sud de Namíbia. A l'est de la regió hi ha una part del desert del Kalahari i, a la banda occidental, la costa de l'oceà Atlàntic i una franja costanera del desert del Namib. El centre de la regió es caracteritza, gràcies a les reserves d'aigua de la presa d'Hardap, per un paisatge agrícola

## Administració

En la superfície de 109.888 km² d'Hardap hi viuen 67.998 habitants repartits en els seus districtes de la següent manera (2001):
* Gibeon (Namíbia) amb 11.201 habitants
* Maltahöhe amb 2.400 habitants aprox.
* Mariental (Namíbia) (Ciutat) amb 11.977 habitants
* Mariental (Namíbia) (Districte) amb 13.596 habitants
* Rehoboth (Districte) amb 7.365 habitants
* Rehoboth Est amb 12.581 habitants i
* Rehoboth Oest amb 9.201 habitants.

## Economia i població

La zona central d'Hardap es troba a l'eix nord-sud que uneix la capital de Namíbia, Windhoek, amb la capital de Karas, Keetmanshoop, i que continua cap al sud, fins a Sud-àfrica. Aquest eix consisteix d'una connexió ferroviària i de la carretera nacional B1. Al llarg d'aquest eix s'hi troben la majoria de pobles, ciutats i negocis de la regió. Aquesta zona té abundants reserves d'aigua gràcies a la presa d'Hardap, que es troba a prop de Mariental, però en l'estació de les pluges sovint és assolada per inundacions.
Hardap és una de les regions de Namíbia amb un percentatge més elevat de població d'origen europeu. En gairebé cap altra regió del país s'hi troben tants topònims d'origen no africà. Així s'explica com és que el 80% aprox. de topònims són en alemany i el 15% restant en afrikaans, anglès o bé una mescla de totes tres llengües.

## Vegeu també

* Parc natural d'Hardap

## Enllaços externs

* (anglès) Consell regional d'Hardap Arxivat 2005-05-07 a Wayback Machine.
* (alemany) Sobre la presa d'Hardap Arxivat 2009-10-26 a Wayback Machine.
# Meisserita

La meisserita és un mineral de la classe dels sulfats. Rep el nom en honor de Nicolas Meisser (n. 1964), mineralogista suís i conservador de mineralogia i petrografia del Museu Cantonal de Geologia de Lausana, Suïssa.

## Característiques

La meisserita és un sulfat de fórmula química Na₅(UO₂)(SO₄)₃(SO₃OH)(H₂O). Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2013. Cristal·litza en el sistema triclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2. És una espècie relacionada estructuralment amb la fermiïta.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la meisserita pertany a «07.EC: Uranil sulfats amb cations de mida mitjana i grans» juntament amb els següents minerals: cobaltzippeïta, magnesiozippeïta, niquelzippeïta, natrozippeïta, zinczippeïta, zippeïta, rabejacita, marecottita, sejkoraïta-(Y) i pseudojohannita.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades a les col·leccions del Museu Mineralògic Fersmann, de l'Acadèmia de Ciències de Rússia, a Moscou (Rússia), amb el número de registre: 4410/1, a les col·leccions mineralògiques del Museu d'Història Natural del Comtat de Los Angeles, a Los Angeles (Califòrnia).

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Blue Lizard, situada al Red Canyon, dins el comtat de San Juan (Utah, Estats Units), on es troba com a mineral secundari format per la meteorització de l'uraninita. Aquesta mina estatunidenca és l'únic a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Meisserite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 10 desembre 2021].
# Pseudomeisserita-(NH₄)

La pseudomeisserita-(NH₄) és un mineral de la classe dels sulfats. Rep el nom pel seu aspecte semblant a la meisserita, sent les dues espècies d'aspecte pràcticament indistingibles. El sufix (NH₄) suposa que en algun moment del futur es trobarà i es descriurà una espècie dominant en potassi.

## Característiques

La pseudomeisserita-(NH₄) és un sulfat de fórmula química (NH₄)₂Na₄[(UO₂)₂(SO₄)₅]·4H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2019, sent publicada per primera vegada el 2020. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades a les col·leccions mineralògiques del Museu d'Història Natural del Comtat de Los Angeles, a Los Angeles (Califòrnia) amb els números de catàleg: 67621 i 67622.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Blue Lizard, situada al Red Canyon del comtat de San Juan (Utah, Estats Units), on es troba en forma de prismes de color groc clar associada a tamarugita, metavoltina, ivsita, guix, ferrinatrita, changoïta, blödita i belakovskiïta. Aquesta mina estatunidenca és l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Pseudomeisserite-(NH4)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 30 juliol 2021].