# Ture Rangström

Anders Johan Ture Rangström (Estocolm, 30 de novembre de 1884 - 11 de maig de 1947) fou un compositor, director d'orquestra i crític musical suec. Va pertànyer a una nova generació de compositors suecs que, a la primera dècada del segle XX, van introduir el modernisme a les seves composicions.

## Biografia

Rangström va néixer a Estocolm, on al final de la seva adolescència va començar a escriure cançons. El seu professor de música va suggerir que hauria de "variar una mica més les harmonies, fer-les una mica més salvatges!" Va seguir aquest consell i aviat es va guanyar el sobrenom entre els seus col·legues de "Sturm-und-Drangström". Va viatjar a Berlín on va estudiar amb Hans Pfitzner entre 1905 i 1906, i també va estudiar cant amb el wagnerià Julius Hey, amb qui més tard va anar a Múnic per seguir els estudis. Les seves composicions en aquesta època eren principalment per a veu i piano.
Entre 1907 i 1922 va ensenyar cant i de 1922 a 1925 va ser director titular de l'⁣Orquestra Simfònica de Göteborg. Va fundar la Societat Sueca de Compositors el 1918, i va treballar per promocionar les obres de l'⁣Òpera Reial Sueca de 1931 a 1936. Després d'això, va treballar com a autònom i va passar els estius a l'illa de Törnsholmen, que li havia regalat el poble de Suècia, mitjançant una recapta de diners, per a celebrar el seu cinquantè aniversari.
Rangström va morir a casa seva a Estocolm després d'una llarga malaltia de la gola; el seu funeral es va celebrar a l'església de Maria Magdalena d'Estocolm i està enterrat al cementiri de Gryt, municipi de Valdemarsvik, comtat d'Östergötland, al sud-est de Suècia. Va ser avi d'un dramaturg, anomenat com ell (nascut el 1944), el director artístic de Strindbergs Intima Teater (des de la seva reobertura el 2003), i oncle de l'autor Lars Gyllensten.

## Obres

Moltes de les seves primeres obres van prendre la forma de poemes simfònics, com Dityramb (Ditirambe) (1909), Ett midsommarstycke (Una peça d'estiu) i En höstsång (Una cançó de tardor). Després de l'èxit d'aquests poemes, Rangström va començar a treballar en les seves quatre simfonies. La primera, composta el 1914, està dedicada a la memòria de Strindberg – August Strindberg in memoriam; la segona, de 1919, es titula Mitt land (El meu país); la tercera del 1929, Sång under stjärnorna (Cançó sota les estrelles), i la quarta del 1936, Invocatio, per a orquestra i orgue.
Va compondre tres òperes, titulades Kronbruden (La núvia de la corona), basades en una obra de Strindberg, que es va representar per primera vegada el 1915, Medeltida (Medieval), publicada el 1921, i Gilgamesj, basada en l'⁣Èpica mesopotàmica de Gilgamesh, escrita durant els últims anys de la seva vida. L'orquestració de Gilgamesj va ser completada pel compositor John Fernström, i es va estrenar el novembre de 1952 a la Royal Swedish Opera amb Erik Saedén al paper principal i Herbert Sandberg a la direcció. Rangström també va escriure gairebé 300 cançons i va orquestrar unes 60 d'elles.

### Orquestral

* Dithyramb, poema simfònic, 1909 (revisat per Kurt Atterberg, 1948)
* Ett midsommarstycke, poema simfònic, 1910
* En höstsång, poema simfònic, 1911
* Havet Sjunger, poema simfònic, 1913
* Simfonia núm. 1 en do sostingut menor, August Strindberg in memoriam, 1914
* Intermezzo drammatico, suite, 1916–18
* Divertimento elegiaco, suite per a orquestra de corda, 1918
* Två melodier, clarinet i cordes, 1919
* Simfonia núm. 2 en re menor, Mitt land, 1919
* Två svenska folkmelodier, 1928
* Simfonia núm. 3 en re bemoll major Sång under stjärnorna, 1929
* Partita per a violí i orquestra en si menor, 1933
* Simfonia núm. 4 en re menor Invocatio, 1935
* Ballada per a piano i orquestra, 1937
* Vauxhall, suite 1937
* Staden spelar, diversió, 1940

### Música de cambra

* Quartet de corda en sol menor, Ein Nachtstück a ETA Hoffmanns Manier, 1909 (rev. Edvin Kallstenius i Kurt Atterberg 1948)
* Suite in modo antico, violí i piano, 1912
* Suite in modo barroc, violí i piano, 1920–22

### Piano

* Fyra preludier, 1910–13
* Mälarlegender, 1919
* Sommarskyar, 1916–20
* Improvisata, 1927
* Sonatina, 1937
* Spelmansvår, suite, 1943

## Referències

* ↑ Helmer, 1995.
* 1 2 3 4 5 Jacobsson, Stig (1996). "Ture Rangström – Symphony No. 2, Intermezzo drammatico". cpo 999 368-2 (CD pooklet): 10–14.
* 1 2 Wallrup, Erik. «Swedish Musical Heritage – Ture Rangström». www.swedishmusicalheritage.com, 2016.
* ↑ Kimball, Carol. Song: A Guide to Art Song Style and Literature. Hal Leonard, 2006, p.. ISBN 9781423412809.
* ↑ «Ture Rangström | Biography & History». AllMusic.
* ↑ «Rangstrom Symphonies – Classics Today».
Fonts
* Helmer, Axel. «A J Ture Rangström» (en suec) p. 663. Svenskt biografiskt lexikon, 1995.