OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Estació de Palau de Noguera

Mapa línia Lleida - la Pobla :
Palau de Noguera és una estació de ferrocarril de FGC situada a l'oest de la població de Palau de Noguera, municipi de Tremp, a la comarca del Pallars Jussà. L'estació es troba a la línia Lleida - la Pobla de Segur per on circulen trens de la línia RL2 amb destinació la Pobla de Segur passant per Tremp. També trens turístics sota el nom comercial del Tren dels Llacs.
Aquesta estació va entrar en servei l'any 1950 quan es va obrir el tram entre Cellers-Llimiana (1949) i Tremp. Actualment aquest baixador, de disseny modern i més proper a la vila de Palau de Noguera, és una parada facultativa, que cal sol·licitar al cap de tren per tal que el comboi hi pari.
L'antiga estació era a mig camí entre Palau de Noguera i Puigcercós, més al sud de l'actual, i l'edifici principal de l'estació vella ha estat adaptat per al Centre de Capacitació Agrària del Pallars Jussà. Es conserven, a part del mateix edifici principal, les andanes i els edificis complementaris per a càrrega i descàrrega de mercaderies i per a serveix ferroviaris. També s'hi conserven les restes dels habitatges per a empleats del ferrocarril, avui dia del tot abandonats. Les vies del tren han estat separades del conjunt d'edificis per unes tanques metàl·liques per tal d'evitar accidents. L'andana actual es va construir per desplaçar el baixador uns metres respecte a les instal·lacions actuals, i disposa d'una marquesina.
Segons el Pla Territorial de l'Alt Pirineu i Aran el tram entre Balaguer i la Pobla té una consideració regional «que dona servei a una població quantitativament modesta i a una demanda de mobilitat obligada molt feble».
L'any 2016 va registrar l'entrada de menys de 1.000 passatgers.
Línia Lleida - la Pobla de Segur de FGC :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Lleida Pirineus | Guàrdia de Tremp | | Tremp | la Pobla de Segur |

## Galeria

* L'estació vella de Palau-Puigcercós, actualment Centre de Capacitació Agrària del Pallars Jussà.
* Conjunt d'edificis de l'estació vella, amb els habitatges per als treballadors.

## Referències

* ↑ «El Tren dels Llacs recupera la línia de la Pobla de Segur per al turisme amb un tren històric». 324.cat, 17-05-2009. [Consulta: 6 gener 2012].
* ↑ «Història». Trendelsllacs.cat. Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2011-11-20. [Consulta: 6 gener 2012].
* ↑ «Línia Lleida - La Pobla». FGC. Arxivat de l'original el 2011-05-20. [Consulta: 7 gener 2012].
* ↑ «Palau de Noguera». Trenscat. [Consulta: 7 gener 2012].
* ↑ «Pla Territorial de l'Alt Pirineu i Aran: La xarxa ferroviària». Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2014-10-17. [Consulta: 6 gener 2012].
* ↑ «Anuari estadístic DPTOP 2016. Transport per ferrocarril». Departament de Territori i Sostenibilitat. Arxivat de l'original el 2018-05-04. [Consulta: 9 setembre 2018].

## Vegeu també

* Rodalia de Lleida
* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Estació d'Alcoletge

Mapa línia Lleida - la Pobla :
Alcoletge és una estació de ferrocarril de FGC situada al nord-oest de la població d'Alcoletge, a la comarca del Segrià. L'estació es troba a la línia Lleida - la Pobla de Segur per on circulen trens de les línies RL1 i RL2, amb destinació Balaguer i la Pobla de Segur respectivament.
Aquesta estació va entrar en servei l'any 1924 quan es va obrir el tram entre Lleida i Balaguer. Segons el Pla Territorial de l'Alt Pirineu i Aran el tram entre Lleida i Balaguer té la consideració de «servei regional d'aportació a la xarxa d'altes prestacions amb potencial de xarxa de rodalia de Lleida», en contraposició al tram prepirinenc de consideració regional «que dona servei a una població quantitativament modesta i a una demanda de mobilitat obligada molt feble».
L'any 2016 va registrar l'entrada de menys de 1.000 passatgers.
Línia Lleida - la Pobla de Segur de FGC :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Lleida Pirineus | Polígon industrial del Segre | | Vilanova de la Barca | Balaguer |
| Lleida Pirineus | Polígon industrial del Segre | | Vilanova de la Barca | La Pobla de Segur |

## Referències

* ↑ «Història». Trendelsllacs.cat. Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2011-11-20. [Consulta: 6 gener 2012].
* ↑ Barrientos, Albert «Ferrocarril Lleida - la Pobla de Segur». Anuari territorial de Catalunya 2006. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ «Pla Territorial de l'Alt Pirineu i Aran: La xarxa ferroviària». Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2014-10-17. [Consulta: 6 gener 2012].
* ↑ «Anuari estadístic DPTOP 2016. Transport per ferrocarril». Departament de Territori i Sostenibilitat. Arxivat de l'original el 2018-05-04. [Consulta: 9 setembre 2018].

## Vegeu també

* Rodalia de Lleida
* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Vanderhorstia papilio

Vanderhorstia papilio és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,1 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 26.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima temperat i demersal que viu entre 40-50 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Illes Ryukyu (el Japó).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Smith J. L. B., 1949. Forty-two fishes new to South Africa, with notes on others. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 12) v. 2 (núm. 14). 97-111.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Shibukawa, K. & T. Suzuki. 2004. Vanderhorstia papilio, a new shrimp-associated goby from the Ryukyu Islands, Japan (Perciformes: Gobiidae: Gobiinae), with comments on the limits of the genus. Ichth. Research v. 51 (núm. 2): 113-119.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H. i Y. Kobayashi, 1994. Grand atlas of fish life mode. Color variation in Japanese fish. Tokai Univ. Press, Tòquio. 468 p.
* ↑ Okamura, O. i K. Amaoka, 1997. Sea fishes of Japan. Yama-kei Publishers Co., Ltd., Tòquio, 783 p.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Vanmanenia

Vanmanenia és un gènere de peixos de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Taxonomia

* Vanmanenia caldwelli (Nichols, 1925)
* Vanmanenia caobangensis (Nguyen 2005)
* Vanmanenia crassicauda (Kottelat, 2000)
* Vanmanenia gymnetrus (Chen, 1980)
* Vanmanenia hainanensis (Chen & Zheng a Zheng & Chen, 1980)
* Vanmanenia homalocephala (Zhang & Zhao, 2000)
* Vanmanenia lineata (Fang, 1935)
* Vanmanenia multiloba (Mai, 1978)
* Vanmanenia pingchowensis (Fang, 1935)
* Vanmanenia serrilineata (Kottelat, 2000)
* Vanmanenia stenosoma (Boulenger, 1901)
* Vanmanenia striata (Chen, 1980)
* Vanmanenia tetraloba (Mai, 1978)
* Vanmanenia ventrosquamata (Mai, 1978)
* Vanmanenia xinyiensis (Zheng & Chen, 1980)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Zhang, C.-G. i Y.-H. Zhao 2000: A new species of the genus Vanmanenia from Guangxi, China. Acta Zootaxonomica Sinica v. 25 (núm. 4): 458-461. (En xinès amb resum en anglès).
# Districte de Vichèi

El Districte de Vichy o Vichèi és un dels tres districtes del departament francès de l'Alier, a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. Té 11 cantons i 103 municipis. El cap del districte és la sotsprefectura de Vichèi. Inclou els cantons de Cucet Nord, Cucet Sud, Le Donjon, Escuròlas, Gatnat, Jaligny-sur-Besbre, La Paliça, Lo Maiet de Montanha, Varenas, Vichèi Nord, Vichèi Sud.

## Vegeu també

* Cantons de l'Alier
# Regió de Los Ríos

Regió de Los Ríos és una de les quinze regions de Xile. Limita al nord amb la regió de l'Araucanía, al sud amb la regió de Los Lagos i a l'est amb la Província del Neuquén (Argentina).

## Referències

* ↑ desarrollo. «Biblioteca del Congreso Nacional | SIIT | Región de los Ríos» (en anglès). [Consulta: 15 desembre 2024].
# Rhabdoblennius ellipes

Rhabdoblennius ellipes és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Referències

* ↑ Jordan, D. S. & E. C. Starks. 1906. List of fishes collected on Tanega and Yaku, offshore islands of southern Japan, by Robert Van Vleck Anderson, with descriptions of seven new species. Proceedings of the United States National Museum v. 30 (núm. 1462): 695-706.

## Bibliografia

* Bath, H., 2004: Revision of the genus Rhabdoblennius Whitley (Pisces: Blenniidae: Salariinae), with descriptions of two new species. Stuttgarter Beiträge zur Naturkunde. Serie A (Biologie). Núm. 669: 1-26.
# Djerba Midoun

La delegació de Djerba Midoun (àrab: مُعْتَمَدِيَّة جِرْبَة مِيدُون, muʿtamadiyyat Jarba Mīdūn) és una delegació de Tunísia formada per la part oriental de l'illa de Gerba. Pertany a la governació de Médenine. Té una població (cens del 2004) de 47.700 habitants. La capital és la ciutat de Midoun. Inclou tota la zona turística de l'illa, amb uns 42 hotels d'alt nivell i molts d'altres de menor categoria.

## Administració

La delegació o mutamadiyya, amb codi geogràfic 52 57 (ISO 3166-2:TN-12), està dividida en set sectors o imades:
* Midoun (52 57 51)
* Arkou (52 57 52)
* El Mahboubine (52 57 53)
* Beni Mâaguel (52 57 54)
* Sedouikèch (52 57 55)
* El May (52 57 56)
* Robbana (52 57 57)
Al mateix temps, forma una municipalitat o baladiyya, amb codi geogràfic 52 16, dividida en quatre circumscripcions o dàïres:
* Midoun (52 16 11)
* El May (52 16 12)
* Sedouikèch (52 16 13)
* Beni Mâaguel (52 16 14)

## Referències

* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 12-2012, pàg. 116-119. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 12-2012, pàg. 159-160. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
# Districte de Mâcon

El Districte de Mâcon és un dels cinc districtes del departament francès de Saona i Loira, a la regió de Borgonya-Franc Comtat. Té 10 cantons i 124 municipis. El cap del districte és la prefectura de Mâcon.

## Cantons

cantó de La Chapelle-de-Guinchay - cantó de Cluny - cantó de Lugny - cantó de Mâcon-Centre - cantó de Mâcon-Nord - cantó de Mâcon-Sud - cantó de Matour - cantó de Saint-Gengoux-le-National - cantó de Tournus - cantó de Tramayes

## Vegeu també

* Cantons de Saona i Loira
# Serguei Gavrílovitx Ribakov

Serguei Gavrílovitx Ribakov, rus: Сергей Гаврилович Рыбаков, (Samara, 27 de setembre de 1867 - Riga, 28 de desembre de 1921) - fou un etnògraf i folklorista rus. Va contribuir al desenvolupament de la historiografia, la història local, el folklore i l'etnografia musical.
Estudià simultàniament en la Universitat i en el Conservatori de Sant Petersburg. Després va emprendre llargs viatges per la Rússia Oriental i el Turquestan, estudiant la música popular. Fruit de les seves observacions foren les obres escrites en rus: Les formes poètiques dels tàrtars, amb 40 melodies (Sant Petersburg, 1895); El Kuraí, un instrument músic dels Baskirs, amb 6 melodies (Sant Petersburg, 1896), i La música i les melodies del mahometans dels Urals, amb 204 melodies (Sant Petersburg, 1897). A més, és autor d'algunes melodies vocals.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 52, pàg. 1006 (ISBN 84 239-4552-9)
# Rhamdia enfurnada

Rhamdia enfurnada és una espècie de peix de la família dels heptaptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Distribució geogràfica

Es troba al Brasil.

## Referències

* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ Bleeker P. 1858. De visschen van den Indischen Archipel. Beschreven en toegelicht. Siluri. Acta Soc. Sci. Indo-Neerl. v. 4. i-xii + 1-370.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bichuette, M. E. & E. Trajano. 2005. A new cave species of Rhamdia (Siluriformes: Heptapteridae) from Serra do Ramalho, northeastern Brazil, with notes on ecology and behavior. Neotropical Ichthyol. v. 3 (núm. 4): 587-595.
# Rhinichthys deaconi

Rhinichthys deaconi és una espècie extinta de peix de la família dels ciprínids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Hàbitat

Era un peix d'aigua dolça i de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es trobava a Nord-amèrica: Nevada (Estats Units).

## Referències

* ↑ Agassiz L., 1848-1849. (Two new fishes from Lake Superior.) Proc. Boston Soc. Nat. Hist. v. 3 (1848-1851). 80-81.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Miller, R. R., 1984. Rhinichthys deaconi, a new species of dace (Pisces: Cyprinidae) from southern Nevada. Occasional Papers of the Museum of Zoology University of Michigan Núm. 707: 1-21.
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Jelks, H.L., S.J. Walsh, N.M. Burkhead, S. Contreras-Balderas, E. Díaz-Pardo, D.A. Hendrickson, J. Lyons, N.E. Mandrak, F. McCormick, J.S. Nelson, S.P> Platania, B.A. Porter, C.B. Renaud, J.J. Schmitter-Soto, E.B. Taylor i M.L. Warren, Jr., 2008. Conservation status of imperiled North American freshwater and diadromous fishes. Fisheries 33(8):372-407.
* ↑ Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Garman, S., 1881: North American fresh water fishes. Rhinichthys. Science Observer v. 3 (núm. 8): 57-63.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Peden, A. E. i G. W. Hughes, 1988: Sympatry in four species of Rhinichthys (Pisces), including the first documented occurrences of Rhinichthys umatilla in the Canadian drainages of the Columbia River. Canadian Journal of Zoology v. 66 (núm. 8): 1846-1856.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991. Common and scientific names of fishes from the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Pub. (20):183 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Rhinogobius rubromaculatus

Rhinogobius rubromaculatus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,4 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Taiwan i la Xina.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1859. Notes on a collection of Japanese fishes, made by Dr. J. Morrow. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 11. 144-150.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Lee, S.-C. & J.-T. Chang. 1996. A new goby, Rhinogobius rubromaculatus (Teleostei: Gobiidae), from Taiwan. Zool. Studies v. 35 (núm. 1): 30-35.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Chen, I.-S. i K.-T. Shao, 1996. A taxonomic review of the gobiid fish genus Rhinogobius Gill, 1859, from Taiwan, with descriptions of three new species. Zool. Studies 35(3):200-214.
* ↑ Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Bibliografia

* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A: M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Rhinogobius xianshuiensis

Rhinogobius xianshuiensis és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,5 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Fujian (la Xina).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1859. Notes on a collection of Japanese fishes, made by Dr. J. Morrow. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 11. 144-150.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Chen, I-S., H.-L. Wu & K.-T. Shao. 1999. A new species of Rhinogobius (Teleostei: Gobiidae) from Fujian Province, China. Ichth. Research v. 46 (núm. 2): 171-178.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A: M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Rhynchoconger nitens

Rhynchoconger nitens és una espècie de peix pertanyent a la família dels còngrids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 40 cm de llargària màxima (normalment, en fa 30).
* Cos cilíndric i molt allargat.
* Ulls ben desenvolupats.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima tropical (30°N-2°N) que viu entre 25 i 90 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic oriental central: des del golf de Califòrnia fins a Colòmbia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Jordan D. S. & Hubbs C. L., 1925. Record of fishes obtained by David Starr Jordan in Japan, 1922. Mem. Carnegie Mus. v. 10 (núm. 2). 93-346.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Jordan, D. S. & C. H. Bollman, 1890. Descriptions of new species of fishes collected at the Galapagos Islands and along the coast of the United States of Colombia, 1887-1888. A: Scientific results of explorations by the U. S. Fish Commission steamer Albatross. Proceedings of the United States National Museum v. 12 (núm. 770): 149-183.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Jiménez Prado, P. i P. Béarez, 2004. Peces Marinos del Ecuador continental. Vol. 2: Guía de Especies. SIMBIOE/NAZCA/IFEA.
* ↑ Smith, D.G., 1995. Congridae. Congrios. P. 1026-1035. A: W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.). Guia FAO para la Identificación de Especies para los Fines de la Pesca. Pacífico Centro-Oriental. 3 Vols. FAO, Roma.
* ↑ Beltrán-León, B.S. i R.R. Herrera, 2000. Estadios tempranos de peces del Pacifico Colombiano. República de Colombia, Ministerio de Agricultura y Desarrollo Rural, Instituto Nacional de Pesca y Acuicultura (INPA). Buenaventura-Colombia, volum 2.
* ↑ Béarez, P., 1996. Lista de los peces marinos del Ecuador continental. Rev. Biol. Trop. 44(2):731-741.
* ↑ Charter, S.R., 1996. Congridae: conger eels. P. 100-117. A: H.G. Moser (ed.). The early stages of fishes in the California Current region. California Cooperative Oceanic Fisheries Investigations (CalCOFI) Atlas Núm. 33. 1505 p.
* ↑ Escobar-Fernández, R. i M. Siri, 1997. Nombres vernáculos y científicos de los peces del Pacífico mexicano. Universidad Autónoma de Baja California, Sociedad Ictiológica Mexicana, A.C. Mexico.
* ↑ Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB