OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Província de Botoșani

La província de Botoșani (IPA: [bo.to.'ʃanʲ]) és un județ, una divisió administrativa de Romania, a Moldàvia, amb capital a Botoşani.
Limita a l'est amb la República de Moldàvia (Edineț Raion), a l'oest amb la Província de Suceava, al nord amb Ucraïna (Província de Txernivtsi, Cernăuți) i al sud amb la Província de Iași.

## Demografia

El 2002, tenia 452,834 i una densitat de població de 91 h/km².
* Romanès - (98%)
* Russos, Ucraïnesos i Rroma.
| Any | Població |
| 1948 | 385,236 |
| 1956 | 428,050 |
| 1966 | 452,406 |
| 1977 | 451,217 |
| 1992 | 461,305 |
| 2002 | 452,834 |

## Divisió administrativa

La província té 2 municipalitats, 5 ciutats i 67 comunes.

### Municipalitats

* Botoşani
* Dorohoi

### Ciutats

* Darabani
* Săveni
* Flămânzi
* Bucecea
* Ștefănești

### Comunes

| Albeşti Avrămeni Băluşeni Blândeşti Brăeşti Broscăuţi Călăraşi Conceşti Copălău Cordăreni Corlăteni Corni Coşula Coţuşca | Cristeşti Cristineşti Curteşti Dersca Dângeni Dimăcheni Dobârceni Drăguşeni Durneşti Frumuşica George Enescu Gorbăneşti Havârna Hăneşti | Hilişeu-Horia Hlipiceni Hudeşti Ibăneşti Leorda Lozna Lunca Manoleasa Mihai Eminescu Mihăileni Mihălăşeni Mileanca Mitoc Nicşeni | Păltiniş Pomârla Prăjeni Rădăuţi-Prut Răchiţi Răuseni Ripiceni Roma Româneşti Santa Mare Stăuceni Suharău Suliţa Şendriceni | Ştiubieni Todireni Truşeşti Tudora Ungureni Unţeni Văculeşti Viişoara Vârfu Câmpului Vlădeni Vlăsineşti Vorniceni Vorona |

## Referències

* ↑ National Institute of Statistics, "Populaţia după etnie" Arxivat 2009-08-16 a Wayback Machine.
* ↑ Institut Nacional d'Estadística, "Populaţia la recensămintele din anii 1948, 1956, 1966, 1977, 1992 şi 2002" Arxivat 2006-09-22 a Wayback Machine.
# Província de Brașov

La província de Brașov ((IPA: [bra.'ʃov]); hongarès: Brassó) és un județ, una divisió administrativa de Romania, a Transsilvània, amb capital a Brașov.

## Límits

* Província de Covasna a l'est.
* Província de Sibiu a l'oest.
* Província de Mureș i província de Harghita al nord.
* Província d'Argeș, província de Dâmbovița i província de Prahova al sud.

## Demografia

El 2002, tenia 589,028 i una densitat de població de 110 h/km².
* Romanesos - 87.28%
* Hongaresos - 8,65%
* Rroma - 3,10%
* Alemanys ètnics - 0,75%
| Any | Població |
| 1948 | 300,836 |
| 1956 | 373,941 |
| 1966 | 442,692 |
| 1977 | 582,863 |
| 1992 | 643,261 |
| 2002 | 589,028 |

## Divisió administrativa

La província té 4 municipalitats, 6 ciutats i 47 comunes.

### Municipalitats

* Brașov (Brassó, Kronstadt)
* Făgăraș (Fogaras)
* Codlea (Feketehalom)
* Săcele (Hétfalu)

### Ciutats

* Ghimbav (Vídombák)
* Predeal
* Râșnov (Rozsnyó)
* Rupea (Kőhalom)
* Victoria
* Zărnești (Zernyest)

### Comunes

| Apaţa Augustin Beclean Bod Bran Budila Buneşti Caţa Hălchiu | Cincu Cristian Crizbav Drăguş Dumbrăviţa Feldioara Fundata Hălchiu Hărman | Hârseni Hoghiz Holbav Homorod Jibert Lisa Mândra Măieruş Moieciu | Ormeniş Părău Poiana Mărului Prejmer Racoş Recea Şercaia Şinca Şinca Nouă | Sâmbăta de Sus Sânpetru Şoarş Tărlungeni Teliu Ticuşu Ucea Ungra Vama Buzăului | Viştea Voila Vulcan |

## Referències

* ↑ Institut Nacional d'Estadística, "Populaţia după etnie" Arxivat 2009-08-16 a Wayback Machine.
* ↑ Institut Nacional d'Estadística, "Populaţia la recensămintele din anii 1948, 1956, 1966, 1977, 1992 şi 2002" Arxivat 2006-09-22 a Wayback Machine.
# Província de Caraș-Severin

La província de Caraș-Severin (IPA: ['ka.raʃ se.ve.'rin]; serbi i croat: Karaš-Severin/Караш Северин, hongarès: Krassó-Szörény, búlgar: Караш-Северин) és un judeţ, una divisió administrativa de Romania, en la regió històrica del Banat, amb capital a Reșița.

## Límits

* Província de Hunedoara i província de Gorj a l'est.
* Província de Timiș al nord.
* Província de Mehedinți al sud-est.
* Sèrbia al sud-oest:
** Regió Autònoma de Vojvodina a l'oest - Districte del Banat Meridional.
** Districte de Bor i Districte de Braničevo al sud.

## Demografia

La província és part de l'euroregió del Danubi-Kris-Mures-Tisa.
El 2002, tenia 333,219 i una densitat de població de 39 h/km².
La majoria de pa població són romanesos. També hi ha hongaresos, alemanys, serbis, croats, búlgars, i rromans.
| Any | Població |
| 1948 | 302,254 |
| 1956 | 327,787 |
| 1966 | 358,726 |
| 1977 | 385,577 |
| 1992 | 376,347 |
| 2002 | 333,219 |

## Divisió Administrativa

La província té 2 municipalitats, 6 ciutats, i 69 comunes.

### Municipalitats

* Reșița
* Caransebeș

### Ciutats

* Anina
* Băile Herculane
* Bocșa
* Moldova Nouă
* Oravița
* Oțelu Roșu

### Comunes

| Armeniș Bănia Băuţar Berliște Berzasca Berzovia Bolvașnița Bozovici Brebu Brebu Nou Buchin Bucoșnița Carașova Cărbunari | Ciclova Română Ciuchici Ciudanovița Constantin Daicoviciu Copăcele Cornea Cornereva Coronini Dalboșeț Doclin Dognecea Domașnea Eftimie Murgu Ezeriș | Fârliug Forotic Gârnic Glimboca Goruia Grădinari Iablanița Lăpușnicel Lăpușnicu Mare Luncaviţa Lupac Marga Măureni Mehadia | Mehadica Naidăș Obreja Ocna de Fier Păltiniș Pojejena Prigor Răcășdia Ramna Rusca Montană Sacu Sasca Montană Sichevița Slatina-Timiș | Socol Șopotu Nou Târnova Teregova Ticvaniu Mare Topleț Turnu Ruieni Văliug Vărădia Vermeș Vrani Zăvoi Zorlențu Mare |

### Viles

* Agadici

## Referències

* ↑ Institut Nacional d'Estadística, "Populația după etnie" Arxivat 2009-08-16 a Wayback Machine.
* ↑ Institut Nacional d'Estadística, "Populaţia la recensămintele din anii 1948, 1956, 1966, 1977, 1992 şi 2002" Arxivat 2006-09-22 a Wayback Machine.
# Territ menut comú

El territ menut o terretitona (Calidris minuta) és una espècie d'ocell de l'ordre dels caradriformes i el més petit dels territs.

## Morfologia

* Fa 13,5 cm de llargària total.
* És més rogenc a l'estiu i més blanquinós a l'hivern que la terretita.
* Potes negres.
* En vol presenta una franja alar molt estreta.

## Reproducció

Pon 3-5 ous i pot fer dues postes.

## Alimentació

Com tots els limícoles, aprofita els sòls tous per a extreure'n els petits invertebrats que són la base de la seua alimentació.

## Distribució geogràfica

Viu al nord de Noruega, Rússia (incloent-hi Sibèria), i hiverna a Àfrica, Àsia i algunes àrees de l'Europa meridional.

## Costums

És comú en migració, a l'hivern, a les zones humides continentals dels Països Catalans, i molt més rar a les Balears. És gregari a l'hivern i forma grans estols. És polígam.

## Observacions

Les poblacions d'aquest ocell depèn de les poblacions de lèmmings, ja que si n'hi ha pocs d'aquests darrers, les aus depredadores com el duc blanc i els paràsits escolliran territs menuts com a potencials preses.

## Referències

* ↑ Llorente, Gustavo: Els vertebrats de les zones humides dels Països Catalans. Editorial Pòrtic, S.A. Col·lecció Conèixer La Natura, núm. 6, plana 110. Desembre del 1988, Barcelona. ISBN 84-7306-354-6

## Enllaços externs

* «Territ menut comú». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Informació sobre la població d'aquest ocell al Principat de Catalunya. (català)
# Província de Neamț

La província de Neamț (IPA: [neamʦ]) és un județ, una divisió administrativa de Romania, a la regió de Moldàvia i amb capital a Piatra Neamț.

## Límits

* Província de Iași i província de Vaslui a l'est.
* Província de Harghita a l'oest.
* Província de Suceava al nord.
* Província de Bacău al sud.

## Demografia

El 2002, tenia 557,000 i una densitat de població de 99 h/km².
* Romanesos - 98.66%
* Hongaresos - 0,05%
* Gitanos - 1.08
* Lipovans - 0,07%, i altres
| Any | Població |
| 1948 | 357,348 |
| 1956 | 419,949 |
| 1966 | 470,206 |
| 1977 | 532,096 |
| 1992 | 578,420 |
| 2002 | 554,516 |

## Divisió Administrativa

La Província té 2 municipalitats, 3 ciutats i 76 comunes.

### Municipalitats

* Piatra Neamț - capital; població: 125,050
* Roman

### Ciutats

* Bicaz
* Roznov
* Târgu Neamț

### Comunes

| Agapia Alexandru cel Bun Bahna Bălțătești Bârgăuani Bicaz-Chei Bicazu Ardelean Bâra Bodești Boghicea Borca Borlești Botești Bozieni | Brusturi Cândești Ceahlău Cordun Costișa Crăcăoani Dămuc Dobreni Doljești Dragomirești Drăgănești Dulcești Dumbrava Roșie Farcașa | Făurei Gârcina Gherăești Ghindăoani Girov Grințieș Grumăzești Hangu Horia Icușești Ion Creangă Mărgineni Moldoveni Negrești | Oniceni Păstrăveni Pângărați Petricani Piatra Şoimului Pipirig Podoleni Poiana Teiului Poienari Răucești Războieni Rediu Români Ruginoasa | Sagna Săbăoani Săvinești Secuieni Stănița Ştefan cel Mare Tarcău Tașca Tazlău Tămășeni Timișești Trifești Tupilați Ţibucani | Urecheni Valea Ursului Văleni Vânători-Neamț Zănești |
* Humulești
* Poiana Largului

### Famosos nadius

* Ion Creangă, escriptor
* Sergiu Celibidache, director d'orquestra
* Vasile Conta, filòsof
* Constantin Matasă, arqueòleg
* Gheorghe Cartianu, enginyer

## Referències

* ↑ Institut Nacional d'Estadística, "Populația după etnie" Arxivat 2009-08-16 a Wayback Machine.
* ↑ Institut Nacional d'Estadística, "Populația la recensămintele din anii 1948, 1956, 1966, 1977, 1992 și 2002" Arxivat 2006-09-22 a Wayback Machine.
# Tersites

Segons la mitologia grega, Tersites (en grec antic Θερσίτης), va ser un guerrer etoli, fill d'Agri i net de Portàon i d'Èurite. Els seus germans eren Celèutor, Onquest, Pròtou Licopeu i Melanip, i amb ells va expulsar el seu oncle Eneu del tron de Calidó, quan, ja vell, va ser incapaç de defensar-se.
Va participar en la guerra de Troia, i la Ilíada li atribueix un paper molt poc lluït. Homer diu d'ell que era el més lleig i el més covard de tots els grecs. Era coix i geperut i gairebé calb. Quan Agamèmnon va posar a prova els seus soldats i els va oferir aixecar el setge, Tersites va ser el primer d'acceptar la proposta i era un dels dirigents de la sedició que va estar a punt d'esclatar. Odisseu el va castigar amb una bastonada i Tersites va caure a terra entre les burles dels soldats.
També es diu, tot i que això no consta a la Ilíada, que va participar en la cacera del senglar de Calidó, i que, en veure la bèstia enorme, havia fugit espantat. Les epopeies cícliques diuen que Tersites va morir per culpa de la seva dolenteria. Quan Aquil·les hagué vençut l'amazona Pentesilea, es va enamorar d'ella en veure-la morir. Tersites es burlà de l'heroi i va treure els ulls de l'amazona amb la punta de la llança. Indignat, Aquil·les va matar Tersites a cops de puny. Després l'heroi anà a Lesbos a purificar-se per l'homicidi.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: edicions de 1984, 2008, p. 514. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 206. (El Cangur / Diccionaris, núm. 209). ISBN 84-297-4146-1
# Tertúlia (Ángeles Santos)

Tertúlia (també coneguda com a Cabaret) és una pintura a l'oli de grans dimensions pintada per Ángeles Santos Torroella el 1928 i que actualment forma part de la col·lecció permanent del Museu Reina Sofia de Madrid, mostrat a la sala 207 (La nueva figuración. Entre clasicismo y sobrerrealidad) amb el número de registre AD00129, al costat d'obres de Salvador Dalí i Josep de Togores, entre d'altres.

## Història

Durant les primeres dècades del segle xx va ser molt popular entre els homes intel·lectuals de l'època realitzar tertúlies (polítiques, literàries, filosòfiques...) en cafès i d'altres locals de les ciutats. Les dones solien tenir una presència mínima. En aquesta obra, es presenta un grup de dones tertulianes.

## Descripció

A l'obra es pot veure un grup de quatre dones intel·lectuals de principis del segle XX durant una tertúlia, tot i que cap d'elles sembla estar parlant. Llegeixen, fumen, discuteixen, però en un àmbit domèstic, no en un cafè, com feien els homes de l'època. Començant per l'esquerra de l'obra, la primera dona està asseguda en un sofà, llegint; la segona es troba repenjada en un altre sofà i interpel·la l'espectador de l'obra amb una mirada fixa, just al costat de la tercera dona, que fuma estintolada en el mateix sofà. L'última dona apareix al cantó inferior dret de l'obra sostenint uns papers a la mà i mirant cap amunt.
A l'obra predominen els colors foscos, tret de la lluminositat del rostre de les protagonistes.
| « | Podía resultar extraño que una jovencita pintara lo que yo pintaba, tan oscuro, tan desasosegante, con una atmósfera cerrada, tan angustioso, a veces. Decían que era un genio, pero yo nunca me lo creí. Lorca, Cossió, Guillén, García Lesmes, que era clásico y tuvo una muerte muy desafortunada, Sinforiano de Toro..., los intelectuales de la época venían a mi casa para ver mis cuadros (...) Lorca se quedaba perplejo delante de ellos. | » |
| — Ángeles Santos |||

## Anàlisi

Segons Josep Casamartina, aquesta obra podria recordar alguns treballs de la pintora Tamara de Lempicka. L'obra també s'ha comparat sovint amb Tertúlia en un café, obra del pintor Gutiérrez Solana.

## Referències

* ↑ Descripció de Sala al web del museu
* ↑ (Casamartina, 2010) p.24
* ↑ Fitxa de l'obra al web del museu
* 1 2 Comentari de l'obra
* ↑ Ángeles Santos, femenino interior

## Bibliografia

* Casamartina i Parassols, Josep. Ángeles Santos (en castellà). Madrid: Fundació Mapfre i TF editores, 2010. ISBN 9788492441303.
* Masanés, C. «Pintar un món». A: Ajuntament de Porbouamb la col·laboració de l'Ajuntament de Sitges i la Diputació de Girona. (RE) VISONS DEL MÓN. 100 anys d'Àngeles Santos Torroella (en català-castellà), 2011. d.l. GI-444-2011.
* Capella, Anna. Ángeles Santos, entre la vida i la pintura. Bellcaire d'Empordà: Edicions Vitel·la, 2011 (Dones il·lustres de les comarques gironines, núm. 3). ISBN 9788493716264.
Viccionari
# Districte d'Orhei

El districte d'Orhei (en romanès Raionul Orhei) és una de les divisions administratives de la República de Moldàvia. El 2014 tenia 101.502 habitants. La capital és Orhei.

## Referències

* ↑ «Results of Population and Housing Census in the Republic of Moldova in 2014» (en anglès). Oficina Nacional d'Estadística de la República de Moldàvia, 2017.
# Districte de Călărași

El districte de Călărași (en romanès Raionul Călărași) és una de les divisions administratives de la República de Moldàvia. La capital és Călărași. L'u de gener de 2005, la població era de 75.100 habitants.
# Tetrafòbia

La tetrafòbia és una aversió o por al nombre 4. Es tracta d'una superstició comuna a l'est d'Àsia com la Xina, Japó, Corea i Taiwan. La paraula xinesa per denominar el nombre quatre (四, pinyin: sí, jyutping: sei 3), sona molt semblant a la paraula "mort" (死, pinyin: sǐ, jyutping: sei [2]), en moltes formes del xinès. De la mateixa manera, la xinesa-japonesa i xinès-coreà de quatre paraules, shi (Japó) i sa (사, coreà), el mateix so per a denominar la mort en cada idioma.
Es pot prendre especial cura per evitar incidents o recordatoris del nombre 4 durant les vacances o dies festius o quan un membre de la família està malalt, especialment en la cultura xinesa. De la mateixa manera, 14, 24, etc també se solen evitar a causa de la presència del dígit 4 en aquests nombres. En aquests països, aquestes xifres sovint se salten per a denominar els pisos, especialment en hotels, oficines i apartaments, així com els hospitals. També s'evita de fer servir els núm. 4, 14, 24, etc per a assignar les taules en banquets de boda o altres reunions socials en aquests països.
A Hong Kong, alguns gratacels d'apartaments com el Vision City i The Arch salten tots els pisos entre el 40 i el 49. Immediatament per sobre del pis 39 es troba el pis 50 / F, el fa que les persones que no són conscients de la tetrafòbia creguin que alguns pisos desapareixen. Els xinesos també tenen el seu present per les denominacions de les aeronaus militars començar la numeració a partir del 5, com en l'avió de combat "Shenyang J-5". De la mateixa manera, les forces armades de Taiwan i de Corea del Sud no usen el número 4, quan l'assignació de números als seus vaixells.
A les ciutats de l'Àsia oriental, on les cultures occidentals i orientals es barregen, com a Hong Kong i Singapur, és possible que en alguns edificis no es facin servir els nombres 4 (o els que el continguin), 13 per a denominar les plantes.
Nokia no utilitza el número 4 en els noms dels models de telèfons mòbils destinats als mercats asiàtics.

## Referències

* ↑ Havil, Julian. Nonplussed: Mathematical Proof of Implausible Ideas. Princeton University Press, 2007, p. 153. ISBN 0691120560.
* ↑ «Plànols de l'edifici The Arch» ( PDF). Arxivat de l'original el 2009-04-19. [Consulta: 7 març 2009].

## Vegeu també

* Triscaidecafòbia
* Hexacosioihexecontahexafòbia
# Tetragonopterus lemniscatus

Tetragonopterus lemniscatus és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Corantijn a Surinam.

## Referències

* ↑ Cuvier, G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2: i-xviii + 1-532, (Pls. 9-10, in v. 4).
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Benine, R. C., G. Z. Pelição & R. P. Vari. 2004. Tetragonopterus lemniscatus (Characiformes: Characidae), a new species from the Corantijn river basin in Suriname. Proc. Biol. Soc. Wash. v. 117 (núm. 3): 339-345.
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Benine, R.C., G.Z. Pelição i R.P. Vari 2004. Tetragonopterus lemniscatus (Characiformes: Characidae), a new species from the Corantijn River basin in Suriname. Proc. Biol. Soc. Wash. 117(3):339-345.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Tetraodon cochinchinensis

Tetraodon cochinchinensis és una espècie de peix de la família dels tetraodòntids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 7 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, de clima tropical (24 °C-28 °C) i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: conques dels rius Chao Phraya i Mekong.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 4 «Tetraodon cochinchinensis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Kottelat, M., 2001. Fishes of Laos. WHT Publications Ltd., Colombo 5, Sri Lanka. 198 p.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1985. Aquarien atlas. Band 2. Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde GmbH, Melle, Alemanya. 1216 p.
* ↑ Baird, I.G., V. Inthaphaisy, P. Kisouvannalath, B. Phylavanh i B. Mounsouphom, 1999. The fishes of southern Lao. Lao Community Fisheries and Dolphin Protection Project. Ministry of Agriculture and Forestry, Laos. 161 p.
* ↑ Kottelat, M., 1985. Fresh-water fishes of Kampuchea. Hydrobiologia 121: 249-279.
* ↑ Kottelat, M., 1998. Fishes of the Nam Theun and Xe Bangfai basins, Laos, with diagnoses of twenty-two new species (Teleostei: Cyprinidae, Balitoridae, Cobitidae, Coiidae and Odontobutidae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 9(1): 1-128.
* ↑ Monkolprasit, S., S. Sontirat, S. Vimollohakarn i T. Songsirikul, 1997. Checklist of Fishes in Thailand. Office of Environmental Policy and Planning, Bangkok, Tailàndia. 353 p.
* ↑ Motomura, H., S. Tsukawaki i T. Kamiya, 2002. A preliminary survey of the fishes of Lake Tonle Sap near Siem Reap, Cambodia. Bull. Natn. Sci. Mus. 28(4):233-246.
* ↑ Vidthayanon, C., J. Karnasuta i J. Nabhitabhata, 1997. Diversity of freshwater fishes in Thailand. Office of Environmental Policy and Planning, Bangkok. 102 p.

## Bibliografia

* Bleeker, P., 1851: Over drie nieuwe soorten van Tetraödon van den Indischen Archipel. Natuurkundig Tijdschrift voor Nederlandsch Indië v. 1: 96-97.
* Dekkers, W. J., 1975: Review of the Asiatic freshwater puffers of the genus Tetraodon (Linnaeus, 1758) (Pisces, Tetraodontiformes, Tetraodontidae). Bijdragen tot de Dierkunde v. 45 (núm. 1): 87-142.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Roberts, T. R., 1998: Freshwater fugu or pufferfishes of the genus Tetraodon from the Mekong basin, with descriptions of two new species. Ichthyological Research v. 45 (núm. 3): 225-234.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Districte de Telenești

El districte de Telenești (en romanès Raionul Telenești) és una de les divisions administratives de la part central de la República de Moldàvia. La capital és Telenești. L'u de gener de 2005, la població era de 70.000 habitants.

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions parlamentàries de 2005 Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine.