OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gennadi Volnov

Gennadi Volnov (en rus: Геннадий Вольнов) (Moscou, Unió Soviètica 1939 - Konakovo, Rússia 2008) fou un jugador de bàsquet rus, guanyador de quatre medalles olímpiques.

## Biografia

Va néixer el 28 de novembre de 1939 a la ciutat de Moscou, capital en aquells moments de la República Socialista Federada Soviètica de Rússia (Unió Soviètica) i avui dia capital de la Federació Russa.
Va morir el 15 de juliol de 2008 a la seva residència de Konakovo, població situada a l'óblast de Tver.

## Carrera esportiva
### A nivell de clubs

L'any 1958 entrà a formar part del CSKA Moscou, club que no abandonà fins a la seva retirada de la competició activa l'any 1970. Amb aquest club aconseguí:
* Copa d'Europa de bàsquet (3): 1961, 1963 i 1969
* Lliga de l'URSS (10): entre 1960 i 1970

### Amb la selecció nacional

Va participar, als 20 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1960 realitzats a Roma (Itàlia), on va aconseguir guanyar la medalla de plata en la prova masculina de bàsquet amb la selecció de bàsquet de la Unió Soviètica, un metall que aconseguí revalidar en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1964 realitzats a Tòquio (Japó), al perdre la final davant la selecció dels Estats Units. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1968 celebrats a Ciutat de Mèxic (Mèxic) va aconseguir la medalla de bronze i, finalment, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1972 realitzats a Múnic (Alemanya Occidental) va aconseguir la medalla d'or al derrotar a la final la selecció nord-americana.
Al llarg de la seva carrera ha guanyat dues medalles en el Campionat del Món de bàsquet masculí, una d'elles d'or, i sis medalles en el Campionat d'Europa, totes elles d'or.
# Molossus alvarezi

Molossus alvarezi és una espècie de ratpenat de la família dels fil·lostòmids. És endèmic de Mèxic.

## Descripció
### Dimensions

És un ratpenat de petites dimensions, amb la llargada de l'avantbraç entre 42,7 i 47,4 mm.

### Aspecte

El pelatge és curt. Les parts dorsals són de color marró fosc amb la base blanca, mentre que les parts ventrals són més clares. El musell és curt, rom i elevat i els llavis són llisos. El sac de la gola és ben desenvolupat en els mascles i rudimentari en les femelles. Les orelles són curtes, amples i unides anteriorment a la base, per la qual s'estén fins als narius una cresta cutània. El tragus és petit, dret i puntegut, amagat darrere l'antitragus, que és gran i semicircular. Les ales s'acoblen posteriorment als turmells. Els peus són curts. La cua és llarga i rabassuda i s'estén fins a aproximadament la meitat de l'uropatagi.

## Biologia
### Alimentació

S'alimenta d'insectes.

## Distribució i hàbitat

Aquesta espècie és coneguda només a la península de Yucatán.

## Estat de conservació

Com que fou descoberta fa poc, l'estat de conservació d'aquesta espècie encara no ha estat avaluat formalment.

## Referències

* ↑ González-Ruiz, Ramírez-Pulido i Arroyo-Cabrales, 2011

## Bibliografia

* González-Ruiz, N.; Ramírez-Pulido, J.; Arroyo-Cabrales, J. 2011. «A new species of mastiff bat (Chiroptera: Molossidae: Molossus) from Mexico». Mammalian Biology, 76: 461-469
Espècies vivents de molòssids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Molossoidea :
Subfamília Molossinae :
Subfamilia Tomopeatinae :
# Valentín Kozmitx Ivanov

Valentín Kozmitx Ivanov (en rus: Валентин Козьмич Иванов) (Moscou, 19 de novembre, 1934 - Moscou, 8 de novembre, 2011) fou un futbolista soviètic dels anys 50 i 60.
Extrem golejador, en total fou 59 cops internacional amb l'URSS, amb la qual marcà 26 gols. És el tercer de la història del futbol soviètic darrere d'Oleh Blokhín i Oleh Protàssov. Fou el màxim golejador de la Copa del Món de 1962 de Xile amb quatre gols, empatat amb quatre futbolistes més. En va marcar un més a Suècia 58. Fou campió olímpic a Melbourne 1956 i d'Europa el 1960.
Pel que fa a clubs, passà la major part de la seva carrera al Torpede de Moscou, on, posteriorment, fou entrenador. Al campionat soviètic marcà 124 gols en 286 presències, novè de tots els temps.

## Palmarès

Com a jugador
* Campionat d'Europa de futbol: 1960
* Medalla d'or als Jocs Olímpics: 1956
* Lliga soviètica de futbol: 1960, 1965 (Torpedo Moscou)
* Copa soviètica de futbol: 1960 (Torpedo Moscou)
Com a entrenador
* Lliga soviètica de futbol: 1976 (Torpedo Moscou)
* Copa soviètica de futbol: 1968, 1986 (Torpedo Moscou)

## Referències

* (rus) Biografia Arxivat 2021-01-16 a Wayback Machine.
Valentín Kozmitx Ivanov amb l'URSS - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol de l'URSS – Copa del Món de Futbol de 1958
1 Iaixin •
2 Kesarev •
3 Krizhevsky •
4 Kuznetsov •
5 Voinov •
6 Neto •
7 Apukhtin •
8 V. Ivanov •
9 Simonian •
10 Salnikov •
11 Ilyin •
12 Maslachenko •
13 Belyayev •
14 Ostrovskiy •
15 Maslyonkin •
16 Tsaryov •
17 A. Ivanov •
18 Bubukin •
19 Gusarov •
20 Falin •
21 Fedosov •
22 Yerokhin •
Seleccionador: Kachalin
Selecció de futbol de l'URSS – Copa del Món de Futbol de 1962
1 Iaixin •
2 Maslachenko •
3 Kotrikadze •
4 Dubinski •
5 Chokheli •
6 Ostrovskiy •
7 Maslyonkin •
8 Xesternev •
9 Manoshin •
10 Neto •
11 Sabo •
12 Voronin •
13 Gusarov •
14 Ivanov •
15 Kanevski •
16 Mamikin •
17 Meskhi •
18 Metreveli •
19 Ponedelnik •
20 Serèbrianikov •
21 Khusainov •
22 Txislenko •
Seleccionador: Kachalin :
# Gabriele Tinti (poet)

Gabriele Tinti (Jesi, 18 de desembre de 1979) és un poeta, escriptor i crític d'art italià. Ha col·laborat amb el Museu J. Paul Getty, el Metropolitan Museum of Art, el Museu Britànic, el Museu d'Art del Comtat de Los Angeles i els Museus Capitolins, entre moltes altres institucions. Els seus poemes han estat recitats per actors com Abel Ferrara, Willem Dafoe i Kevin Spacey.

## Obra literària

* All Over (2013)
* Last Words (2016)
* The Earth Will Come to Laugh and to Feast (2020)
* Rovine (2021)
* Sanguinamenti (2022)
* Confessions (2023)
* Hungry Ghosts (2024)
# Han-devant-Pierrepont

Han-devant-Pierrepont és un municipi francès, situat al departament de Meurthe i Mosel·la i a la regió del Gran Est.
Aquest municipi va pertànyer fins a l'1 de gener de 1997 al departament del Mosa, concretament al cantó de Spincourt, que estava enquadrat al districte de Verdun.
# Flota Estel·lar

En el marc fictici de la sèrie Star Trek, la Flota Estel·lar de la Federació o simplement Flota Estel·lar, és la força exploradora i militar de la Federació Unida de Planetes.
La Flota Estel·lar va prendre la seva configuració actual l'any 2161, quan va ser fundada la Federació. La cadena de comandament va ser herència de la Flota Estel·lar de la Terra, que es va formar a la primera meitat del segle XXII com a conseqüència dels primers viatges tripulats d'exploració de la Terra Unificada (situació política de la Terra com un sol estat, duta a terme entre 2113 i 2150). Al mateix temps que la Flota Estel·lar, també va sorgir l'Acadèmia de la Flota Estel·lar, l'alta escola de preparació per a la posterior admissió com a oficial. El seu lema, en llatí, és Ex astris, Scientia (Des dels astres, el saber).
Els quarters generals de la Flota estel·lar estan localitzats a San Francisco, Califòrnia, Estats Units, a la zona de Presidi, on avui hi ha les oficines generals de Lucasfilm Ltda.

## Enllaços externs

* Web oficial - Flota Estel·lar Arxivat 2009-09-03 a Wayback Machine.(anglès)
# Jugera

La jugera o juguera (iugera, iugerum o iugus en llatí) fou una unitat de superfície romana,que mesurava 73 metres de llarg i 36 d'ample, equivalent a 0,2518 hectàrees, i que es correspon amb l'extensió de terreny que es podia llaurar en un dia amb un parell de bous. Era el doble que un actus quadratus. Es podia dividir i la part més petita era un scrupulum (30 metres quadrats). Una juguera tenia 288 scrupula; era la mesura més comuna entre els romans. Dues juguera formaven un heredium, i cent heredia una centúria i quatre centúries un saltus. En el primer repartiment de terra entre els romans es van donar a cada ciutadà dues juguera com a propietat hereditària.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). A Dictionary of greek and roman antiquities. Londres: John Murray, 1875, p. 651-652.
# Sint-Pieters-Voeren

Sint-Pieters-Voeren és el nucli més petit del municipi de Voeren de la província de Limburg a Bèlgica al marge del Voer, té uns 250 habitants i 512 hectàrees. El riu Voer que va donar el seu nom al municipi hi neix. Compta amb el nuclis de Zwaan, Rulen, Drink i Paerds.
Sint-Pieters-Voeren era un feu del País de Dalhem fins que el 1242 el noble Daniel de Voeren va afiliar-se a l'Orde Teutònic i va donar a l'Orde el seu alou que més o menys coïncidia amb el territori de Sint-Pieters-Voeren. Va esdevenir una senyoria lliure del Sacre Imperi que depenia de la comanadoria d'Alden Biesen. En aquest mateix any, s'hi va construir una fortificació del qual el primer esment data del 1320. A poc a poc es va convertir en una veritable comanadoria de l'Orde Teutònic. L'edifici actual data del segle xvi i de principis del segle xx. Va ser expropiat a la Revolució francesa i va canviar de propietari sovint, fins que el 1893 els De Potesta de Waleffe van adquirir el conjunt força ruïnós. Van restaurar-lo amb molts canvis per adaptar-lo al gust del temps.
La capella de Sant Pere, ara església, era una sufragània del capítol de Sint-Martens-Voeren, que en cobrava el delme.
A la revolució francesa va incorporar-se al departament de l'Ourthe, la futura província de Lieja. El 1963, en traçar la frontera lingüística, va passar a la província de Limburg.

## Llocs d'interès

* Església de la Seu de Sant Pere
* La comanadoria
* El molí d'aigua Ordenmolen al Voer
* Capella de Santa Anna
* El castellet Magis
* La Comanadoria
* La Comanadoria
* Ordenmolen

## Referències

* ↑ Schlusmans, F. Inventaris van het cultuurbezit in België, Architectuur, Provincie Limburg, Arrondissement Tongeren, Kanton Voeren (en neerlandès), 1992. citat per: «Sint-Pieters-Voeren». De inventaris van het bouwkundig Erfgoed. Vlaams instituut voor het onroerend erfgoed (Institut flamenc del patrimoni immoble. [Consulta: 13 febrer 2013]. (en català: Inventari del patrimoni monumental)
* ↑ «Commanderie van de Duitse Orde» (en neerlandès). Inventaris van het onroerend erfgoed. Vlaams instituut voor het onroerend erfgoed, 1992. [Consulta: 17 agost 2017].
             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Sint-Pieters-Voeren
# George Pearce

George Pearce (Mount Barker, 14 de gener de 1870 - Elwood, 24 de juny de 1952) va ser un polític, diplomàtic i fuster australià que va servir com a Senador per Austràlia Occidental de 1901 a 1938. Va començar la seva carrera al Partit Laborista, però va acabar formant part del Partit Laborista Nacional, al Partit Nacionalista i el Partit Austràlia Unida; va servir com a ministre del gabinet sota els primers ministres dels quatre partits i a la guerra dels Emús.

## Referències

* ↑ «Over the Speakers Chair». The Canberra Times [Canberra], 19-11-1932 [Consulta: 10 gener 2010].
# Cartaxo

Cartaxo és un municipi portuguès, situat al districte de Santarém, a la regió d'Alentejo i a la subregió de Lezíria do Tejo. L'any 2006 tenia 24.840 habitants. Limita al nord amb Santarém, a l'est amb Almeirim, al sud-est amb Salvaterra de Magos i a l'oest amb Azambuja.

## Població

Població del concelho de Cartaxo (1849 – 2004) :
| 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 7520 | 14373 | 18270 | 19939 | 22581 | 22268 | 23389 | 24465 |

## Divisió administrativa

| Freguesia | Àrea | Població | Mapa |
| Cartaxo | 10.092 | 19,0 km² | Mapa del Concelho |
| Ereira | 632 | 5,8 km² | Mapa del Concelho |
| Lapa | 1.223 | 6,5 km² | Mapa del Concelho |
| Pontével | 4.424 | 29,0 km² | Mapa del Concelho |
| Valada | 878 | 40,9 km² | Mapa del Concelho |
| Vale da Pedra | 1.723 | 13,3 km² | Mapa del Concelho |
| Vale da Pinta | 1.415 | 8,9 km² | Mapa del Concelho |
| Vila Chã de Ourique | 2.942 | 33,2 km² | Mapa del Concelho |
# Sent Martin d'Òidas

Sent Martin d'Òidas (en francès Saint-Martin-d'Oydes) és un municipi francès situat al departament de l'Arieja i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Alekséievka (Astracan)

Alekséievka — Алексеевка (rus) — és un poble a l'óblast d'Astracan, a Rússia, segons el cens del 2011 tenia 190 habitants.

## Referències

* ↑ Карта села Бирючек в Астраханской области
* ↑ «Всероссийская перепись населения 2010 года. 1. Численность и размещение населения Астраханской области». Arxivat de l'original el 2018-08-27. [Consulta: 18 març 2019].
* ↑ Расстояние от Бирючека до Камызяка
# Eleccions al Parlament d'Andalusia de 1996

Les Eleccions al Parlament d'Andalusia de 1996 se celebraren el 3 de març. Amb un cens de 5.577.567 electors, els votants foren 4.353.877 (78,1%) i 1.223.690 les abstencions (21,9%). El PSOE guanyà novament, però sense majoria absoluta, mentre que el PP es manté estable. Aconseguí el nomenament del seu candidat, Manuel Chaves, com a president de la Junta d'Andalusia gràcies a un pacte amb els andalusistes.
← Eleccions al Parlament d'Andalusia, 1996 → :
| Partit | Vots | % | Escons |
| PSOE | 1.909.160 | 44,47 | 52 |
| PP | 1.467.700 | 34,18 | 40 |
| Izquierda Unida-LV | 603.495 | 14,06 | 13 |
| PA | 287.764 | 6,70 | 4 |
| PCPA | 7.340 | 0,17 | |
| Nación Andaluza | 5.846 | 0,14 | |
| Partido Humanista | 4.339 | 0,10 | |
| Falange Española Auténtica | 3.869 | 0,09 | |
| Unión Centrista | 1.688 | 0,04 | |
| Unidad Andaluza Democrática | 1.486 | 0,03 | |
| Voz del Pueblo Andaluz | 840 | 0,02 | |
A part, es comptabilitzaren 33.165 (0,8%) vots en blanc.

## Diputats electes

* Manuel Chaves (PSOE)
* Javier Arenas (AP)
* Pedro Pacheco (PA)
* Luis Carlos Rejón (IV-LV)

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions andaluses de 1996 Arxivat 2012-06-30 a Wayback Machine.
# Tèssal

Tèssal (en grec antic Θεσσαλός) va ser, segons la mitologia grega, un heroi grec fill de Jàson i de Medea.
Quan Medea va matar els seus fills, ell es va poder escapar i va fugir de Corint a Iolcos. Quan Acast, el fill de Pèlias, va morir,ocupà el tron de Iolcos. Va donar nom al país de Tessàlia.
Una altra tradició parla d'un Tèssal fill d'Hèracles i de Calcíope (o bé d'Astíoque, i en aquest cas seria germà de Tlepòlem). Aquest heroi era rei de l'illa de Cos i va enviar els seus fills, Fidip i Àntif, a la guerra de Troia. Aquests dos nois, després de presa la ciutat de Troia, es van establir al país que van anomenar Tessàlia en honor del seu pare.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: edicions de 1984, 2008, p. 520. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 207-208. (El Cangur / Diccionaris, núm. 209). ISBN 84-297-4146-1
# Borís Xúkhov

Borís Khabalovitx Xúkhov (en rus: Борис Хабалович Шухов; Kodyma, Odessa, Ucraïna, 8 de maig de 1947) va ser un ciclista soviètic d'origen ucraïnès que formant part de l'equip soviètic va guanyar diverses medalles en Jocs Olímpics i Campionat del Món. El 1968 acabà novè en la contrarellotge per equips, mentre el 1972 guanyà la medalla d'or en aquesta mateixa prova. Als Campionats del Món guanyà l'or el 1970 i la plata el 1973, sempre en la mateixa prova. Individualment destaca la victòria a la Ruban Granitier Breton de 1973.

## Palmarès

* 1970
** Campió del món dels 100 km contrarellotge per equips en ruta, amb Valeri Iardi, Valeri Likhatxov i Vladímir Sokolov
* 1972
** Medalla d'or dels 100 km contrarellotge per equips en ruta als Jocs Olímpics de Múnic, amb Valeri Iardi, Valeri Likhatxov i Guennadi Kómnatov
* 1973
** 1r a la Ruban Granitier Breton
** 1r a la Volta a Iugoslàvia
** 1r al Memorial Coronel Skopenko

## Referències

* ↑ Boris Shukhov Arxivat 2013-02-04 a Wayback Machine.. sports-reference.com
* ↑ Boris Shukov. sitiodeciclismo.net
# Steindachneridion doceanum

Steindachneridion doceanum és una espècie de peix de la família dels pimelòdids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 42 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Doce (Brasil).

## Referències

* ↑ Eigenmann C. H. & Eigenmann R. S., 1919. Steindachneridion. Science (n. s.) v. 50 (núm. 1301). 525-526.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Eigenmann, C. H. & R. S. Eigenmann. 1889. Preliminary notes on South American Nematognathi. II. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 2) v. 2: 28-56.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Garavello, J. C., 2005: Revision of genus Steindachneridion (Siluriformes: Pimelodidae). Neotropical Ichthyology v. 3 (núm. 4): 607-623.
* ↑ Lins, L.V., A.B.M. Machado, C.M.R. Costa i G. Herrmann, 1997. Roteiro Metodológico Para Elaboração de Listas de Espécies Ameaçadas de Extinção (Contendo a Lista Oficial de Fauna Ameaçada de Extinção de Minas Gerais). Publicações Avulsas da Fundação Biodiversitas. 49 p.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eigenmann, C. H. i R. S. Eigenmann, 1919: Steindachneridion. Science (new series) v. 50 (núm. 1301): 525-526.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lundberg, J.G. i M.W. Littmann, 2003. Pimelodidae (Long-whiskered catfishes). p. 432-446. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Monon

Monon és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 1.733 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Monon tenia 1.733 habitants, 642 habitatges, i 437 famílies. La densitat de població era de 1.194,8 habitants/km².
Dels 642 habitatges en un 32,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,9% hi vivien parelles casades, en un 12,1% dones solteres, i en un 31,8% no eren unitats familiars. En el 26,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,7 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,15.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,9% tenia menys de 18 anys, un 11,3% entre 18 i 24, un 29,4% entre 25 i 44, un 19% de 45 a 60 i un 13,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.235$ i la renda mediana per família de 36.759$. Els homes tenien una renda mediana de 26.188$ mentre que les dones 20.405$. La renda per capita de la població era de 13.567$. Entorn del 9,9% de les famílies i el 16,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Monon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Monon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Alto Alentejo

Alto Alentejo és una subregió estadística portuguesa, part de la Regió Alentejo, que correspon gairebé a tot el Districte de Portalegre, encara que també compren un municipi del Districte d'Évora. Limita al nord amb Pinhal Interior Sul i Beira Interior Sul, a l'est amb Extremadura, al sud amb Alentejo Central i a l'oest amb Lezíria do Tejo i Médio Tejo. Comprèn 15 concelhos: Alter do Chão, Arronches, Avis, Campo Maior, Castelo de Vide, Crato, Elvas, Fronteira, Gavião, Marvão, Monforte, Mora, Nisa, Ponte de Sor i Portalegre.
# Vincent Maxyllewicz

Vincent Maxyllewicz (Cracòvia, 1685 - 24 de gener de 1745) fou un compositor polonès del Barroc.
Durant sis anys fou mestre de capella de la catedral de Cracòvia. Algunes composicions de Maxyllewicz es retenen a la Biblioteca de la Catedral de Wawel.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 33, pàg. 1279 (ISBN 84-239-4533-2)
# Holdingford

Holdingford és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 736 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Holdingford tenia 736 habitants, 286 habitatges, i 197 famílies. La densitat de població era de 458,3 habitants per km².
Dels 286 habitatges en un 32,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,4% hi vivien parelles casades, en un 12,9% dones solteres, i en un 31,1% no eren unitats familiars. En el 27,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,55 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,13.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,6% tenia menys de 18 anys, un 9,8% entre 18 i 24, un 23,5% entre 25 i 44, un 20,2% de 45 a 60 i un 18,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.000 $ i la renda mediana per família de 42.788 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.053 $ mentre que les dones 21.141 $. La renda per capita de la població era de 15.410 $. Entorn del 6,2% de les famílies i l'11,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Holdingford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Holdingford». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].