OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Scobinancistrus aureatus

Scobinancistrus aureatus és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 25 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Xingu (Brasil).

## Referències

* ↑ Burgess, W. E., 1994. Scobinancistrus aureatus, a new species of loricariid catfish from the Rio Xingu (Loricariidae: Ancistrinae). Tropical Fish Hobbyist v. 43 (núm. 1): 236-242.
* ↑ Isbrücker, I. J. H. & Nijssen, H., 1989. Diagnose dreier neuer Harnischwelsgattungen mit fünf neuen Arten aus Brasilien (Pisces, Siluriformes, Loricariidae). Aquarien und Terrarien-Zeitschrift v. 42 (núm. 9): 541-547.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Mark Rakita

Mark Rakita (rus: Марк Ракита) (Moscou, 22 de juliol de 1938) és un tirador d'esgrima rus, ja retirat, especialista en sabre, que va competir sota bandera de la Unió Soviètica durant les dècades de 1960 i 1970.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Tòquio, on va disputar dues proves del programa d'esgrima. En la competició de sabre per equips guanyà la medalla d'or, mentre en la del sabre individual quedà eliminat en semifinals. Quatre anys més tard, als Jocs de Ciutat de Mèxic, guanyà una nova medalla d'or en la competició del sabre per equips, i la de plata en la del sabre individual. El 1972, a Munic, disputà els seus tercers, i darrers, Jocs Olímpics. Guanyà la medalla de plata en la competició del sabre per equips, mentre en la del sabre individual quedà eliminat en sèries.
En el seu palmarès també destaquen deu medalles al Campionat del món d'esgrima, sis d'or, tres de plata i una de bronze, entre les edicions de 1962 i 1971, així com una medalla de plata a les Universíades de 1965. El 1962, 1969 i 1970 guanyà el campionat nacional de l'URSS.
Una vegada retirat va exercir d'entrenador de la selecció de l'URSS als Jocs Olímpics de 1976, 1980 i 1988. El 2005 va ser inclòs al Saló de la Fama de l'Esgrima Russa.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Mark Rakita». [Consulta: 29 abril 2024].
* 1 2 3 «РАКИТА Марк Семенович | Российские спортсмены | Спортивная Россия» (en rus). [Consulta: 29 abril 2024].
# Oreana

Oreana és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 892 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Oreana tenia 892 habitants, 343 habitatges, i 267 famílies. La densitat de població era de 688,8 habitants/km².
Dels 343 habitatges en un 33,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 68,2% hi vivien parelles casades, en un 6,7% dones solteres, i en un 21,9% no eren unitats familiars. En el 20,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,6 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,6% tenia menys de 18 anys, un 7,4% entre 18 i 24, un 29,3% entre 25 i 44, un 26,1% de 45 a 60 i un 11,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97 homes.
La renda mediana per habitatge era de 51.339 $ i la renda mediana per família de 58.229 $. Els homes tenien una renda mediana de 45.000 $ mentre que les dones 21.118 $. La renda per capita de la població era de 20.133 $. Aproximadament l'1,4% de les famílies i el 2,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Oreana». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Oreana». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Maasmechelen

Maasmechelen (en limburguès Mechele) és un municipi belga de la província de Limburga la regió de Flandes. És el resultat de la fusió el 1971 i el 1971 dels fins aleshores municipis independents de Boorsem, Eisden, Leut, Mechelen-aan-de-Maas, Meeswijk, Opgrimbie, Uikhoven i Vucht.

## Agermanaments

* : Skofja Loka
* : Stein
* : Ostuni
* : Triandria
* : Rueifang Township
* : Tshwane
Plantilla:Esborrany de Belga
# Tetraodon pustulatus

Tetraodon pustulatus és una espècie de peix de la família dels tetraodòntids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 36 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: riu Cross a Nigèria.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 4 «Tetraodon pustulatus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Roberts, T.R., 1986. Tetraodontidae. p. 434-436. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.
* ↑ Olaosebikan, B.D. i A. Raji, 1998. Field guide to Nigerian freshwater fishes. Federal College of Freshwater Fisheries Technology, New Bussa, Nigèria. 106 p.
* ↑ Paugy, D., K. Traoré i P.S. Diouf, 1994. Faune ichtyologique des eaux douces d'Afrique de l'Ouest. p. 35-66. A G.G. Teugels, J.F. Guégan i J.J. Albaret (eds.) Biological diversity of African fresh- and brackish water fishes. Geographical overviews presented at the PARADI Symposium, Senegal, 15-20 de novembre de 1993. Ann. Mus. R. Afr. Centr., Sci. Zool., 275: 177 p.
* ↑ Vivien, J., 1991. Faune du Cameroun. Guide des mammifères et des poissons. GICAM. 271 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Bleeker, P., 1851: Over drie nieuwe soorten van Tetraödon van den Indischen Archipel. Natuurkundig Tijdschrift voor Nederlandsch Indië v. 1: 96-97.
* Dekkers, W. J., 1975: Review of the Asiatic freshwater puffers of the genus Tetraodon (Linnaeus, 1758) (Pisces, Tetraodontiformes, Tetraodontidae). Bijdragen tot de Dierkunde v. 45 (núm. 1): 87-142.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Roberts, T. R., 1998: Freshwater fugu or pufferfishes of the genus Tetraodon from the Mekong basin, with descriptions of two new species. Ichthyological Research v. 45 (núm. 3): 225-234.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Tricuspidalestes caeruleus

Tricuspidalestes caeruleus és una espècie de peix de la família dels alèstids i de l'ordre dels caraciformes present a la conca del riu Congo (Àfrica). Els mascles poden assolir 3,7 cm de longitud total. És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Referències

* ↑ Poll, M., 1967. Revision des Characidae nains Africans. Ann. Mus. R. Afr. Cent. Ser. 8 Zool. Núm. 162: 1-158.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Matthes, H., 1964. Les poissons du lac Tumba et de la region d'Ikela. Étude systématique et écologique. Ann. Mus. R. Afr. Cent. Ser. 8 Zool. Núm. 126: 1-204, map, table, Pls. 1-6.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Paugy, D., 1984. Characidae. p. 140-183. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.
* ↑ Matthes, H., 1964. Les poissons du lac Tumba et de la région d'Ikela. Étude systématique et écologique. Ann. Mus. R. Afr. Centr., Sér. in-8°, Sci. Zool. 126:1-206.

## Bibliografia

* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, William N., ed. 1998. Catalog of Fishes. Special Publication of the Center for Biodiversity Research and Information, núm. 1, vol. 1-3. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. 2905. ISBN 0-940228-47-5.
* Moyle, P. i J. Cech.: Fishes: An Introduction to Ichthyology, 4a edició, Upper Saddle River, Nova Jersey, Estats Units: Prentice-Hall. Any 2000.
* Nelson, J.S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Tridentiger

Tridentiger és un gènere de peixos de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Taxonomia

* Tridentiger barbatus (Günther, 1861)
* Tridentiger bifasciatus (Steindachner, 1881)
* Gòbid tridentat d'aletes curtes (T. brevispinis) (Katsuyama, Arai & Nakamura, 1972)
* Tridentiger kuroiwae (Jordan & Tanaka, 1927)
* Tridentiger nudicervicus (Tomiyama, 1934)
* Tridentiger obscurus (Temminck & Schlegel, 1845)
* Tridentiger trigonocephalus (Gill, 1859)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Günther, A., 1861. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the acanthopterygian fishes in the collection of the British Museum. 3. Gobiidae, Discoboli, Pediculati, Blenniidae, Labyrinthici, Mugilidae, Notacanthi. Londres. Cat. Fishes v. 3: i-xxv + 1-586 + i-x.
* ↑ Steindachner, F., 1881. Ichthyologische Beiträge (X). Sitzungsber. Akad. Wiss. Wien v. 83 (1. Abth.): 179-219, Pls. 1-8.
* ↑ Katsuyama, I., R. Arai & M. Nakamura. 1972. Tridentiger obscurus brevispinis, a new gobiid fish from Japan. Bull. Natl. Sci. Mus. (Tòquio) v. 15 (núm. 4): 593-606, Pls. 1-2.
* ↑ Jordan, D. S. & S. Tanaka. 1927. The fresh-water fishes of the Riukiu Islands, Japan. Ann. Carnegie Mus. v. 17 (núm. 2): 259-278, Pls. 22-23.
* ↑ Tomiyama, I., 1934. Four new species of gobies of Japan. J. Fac. Sci. Univ. Tokyo Sect. IV Zool. v. 3 (pt 3): 325-334.
* ↑ Temminck, C. J. & H. Schlegel. 1845. Pisces, Fauna Japonica Parts 7-9: 113-172, Pls. 1-143 + A.
* ↑ Gill, T. N., 1859. Prodromus descriptionis familiae Gobioidarum duorum generum novorum. Ann. Lyc. Nat. Hist. N. Y. v. 7 (nos. 1-3): 16-19.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)

## Enllaços externs

* uBio (anglès)
# Castell de Castalla

El castell de Castalla, a l'Alcoià (País Valencià), és una fortalesa d'origen islàmic construïda al segle xi sobre restes del neolític i època íbero-romana, amb reformes posteriors cristianes dels segles XIV a XVI. Es troba a dalt d'un turó que sobremira la població i la llera del riu Verd.
Les construccions actuals són de finals de la Baixa Edat Mitjana i alguns dels principis de l'època Moderna.

## Descripció

La fortificació de forma allargada i delimitada per panys de mur recte de tapial amb cubells cilíndrics, consta de tres parts: les muralles, la torre de l'homenatge, anomenada Torre Grossa, i el palau.
Al recinte, el qual ocupava una gran superfície, són visibles d'altres torres i panys de muralla, dependències disperses a la franja central, així com un aljub de grans dimensions.
El palau dels segles xiv i xv, és a la part de més amplària. De planta rectangular amb dues torres circulars disposades en diagonal, té com a centre un pati, i dessota un pou.
La Torre Grossa, del segle xvi i de planta redona construïda en tapial, és a la part central del recinte.
La muralla principal, fou el darrer element incorporat a la fortalesa i terminada a la segona meitat del segle xvi.

## Curiositats

En 1929 es va esculpir i es col·locà a la Torre Grossa una escultura de pedra amb forma de Jesús. Tenia set metres d'alçada i estava col·locada damunt d'una base de cinc metres. L'objectiu era que es poguera veure des de tots els pobles pròxims, ja que la zona era la de més alçada. En la Guerra Civil Espanyola l'escultura fou derrocada.

## Bibliografia

* Aquest article pren com a referència el text del B.I.C. incoat per la Conselleria de Cultura de la Generalitat Valenciana
* 1 2 URL de la referència: https://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=1963. Data de consulta: 26 desembre 2024.
# Trigonostigma hengeli

Trigonostigma hengeli és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sumatra i Borneo (Indonèsia).

## Referències

* ↑ Kottelat, M. & K.-E. Witte 1999. Two new species of Microrasbora from Thailand and Myanmar, with two new generic names for small southeast Asian cyprinid fishes (Teleostei: Cyprinidae). J. South Asian Nat. Hist. v. 4 (núm. 1): 49-56.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo 1993 Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Trimma bisella

Trimma bisella és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical que viu fins als 31-33 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Maurici.

## Referències

* ↑ Jordan, D. S. & A. Seale, 1906. The fishes of Samoa. Description of the species found in the archipelago, with a provisional check-list of the fishes of Oceania. Bull. Bur. Fish. v. 25 (for 1905): 173-455 + index 457-488, Pls. 33-53.
* ↑ Winterbottom, R., 2000. Four new species of Trimma (Gobiidae), from the Indian and western Pacific Oceans. Aqua, J. Ichthy. Aquat. Biol. v. 4 (núm. 2): 57-66.
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hagiwara, K. i R. Winterbottom, 2007. Two new species of Trimma (Gobiidae) from the Western Pacific. Bull. Natl. Mus. Nat. Sci., Ser. A, Suppl. 1:163-174.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Trimma fraena

Trimma fraena és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oest de l'oceà Índic: Chagos.

## Referències

* ↑ Jordan, D. S. & A. Seale, 1906. The fishes of Samoa. Description of the species found in the archipelago, with a provisional check-list of the fishes of Oceania. Bull. Bur. Fish. v. 25 (for 1905): 173-455 + index 457-488, Pls. 33-53.
* ↑ Winterbottom, R., 1984. A review of the gobiid fish genus Trimma from the Chagos Archipelago, central Indian Ocean, with the description of seven new species. Can. J. Zool. v. 62 (núm. 4): 695-715, 1 col. pl.
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hagiwara, K. i R. Winterbottom, 2007. Two new species of Trimma (Gobiidae) from the Western Pacific. Bull. Natl. Mus. Nat. Sci., Ser. A, Suppl. 1:163-174.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Yeha

Yeha (en ge'ez Yiḥa, 𐩥𐩢 ḤW; en l'alfabet àrab meridional: 𐩺𐩢𐩱 Yḥʾ) és una ciutat de la zona central del nord de la regió de Tigre d'Etiòpia. Degué ser la capital del regne pre-Aksumita de D'mt.

## Arqueologia

El Temple de Yeha és l'edifici més antic d'Etiòpia. Consta d'una torre construïda a l'estil sabeu que data, per comparança amb estructures antigues d'Aràbia del Sud, del voltant del 700 abans de la nostra era. Tot i que no se n'ha fet cap datació per radiocarboni, la data proposada encaixa amb les inscripcions preservades. David Phillipson atribueix la seua "excel·lent preservació" a dos factors: "la cura amb què els constructors van assegurar uns fonaments anivellats sobre el llit de roca desigual, i la reutilització -potser ja al segle VI - com a església cristiana." Altres dos llocs arqueològics de Yeha és Grat Beal Gebri, unes ruïnes amb un pòrtic de 10 metres d'ample i dues sèries de pilars quadrats; i un cementeri amb tombes excavades en la roca que van ser estudiades a la primeria de la dècada dels 1960. S'ha especulat que les tombes contenen un enterrament reial, mentre d'altres creuen que l'àrea residencial antiga probablement podria ser a un quilòmetre a l'est del poble actual.
A més a més, a Yeha hi ha un monestir de l'Església ortodoxa d'Etiòpia. L'edifici, segons la tradició, va ser fundat per Abba Aftse, un dels Nou Sants. En la seua crònica sobre Etiòpia, Francisco Álvares esmenta una visita a aquesta ciutat el 1520 (a la qual anomena "Abbafacem") i en dona una descripció de la torre antiga, el monestir i l'església. Aquesta església devia ser el Gran Temple o una altra església que no es conserva però que fou descrita per la Deutsche Aksum Expedition a la primeria del segle xx. (L'estructura actual, amb característiques arquitectòniques aksumites, fou construïda entre el 1948 i el 1949.)
El jaciment va ser explorat breument al febrer del 1893 per l'antiquari britànic Theodore Bent i la seua dona Mabel Dobló. Yeha també ha estat des del 1952 objecte de moltes excavacions arqueològiques de l'Institut Etiòpic d'Arqueologia. Tot i que les van interrompre durant el règim militar Derg, les excavacions les va reprendre al 1993 un equip arqueològic francés.

## Referències

* ↑ E. Bernand, A.J. Drewes, R. Schneiderm Recueil des inscriptions de l'éthiopie des périodes pré-axoumite et axoumite. Académie des inscriptions et belle-lettres. Diffusion de Broccard: Paris, 1991, pp. 109-110
* ↑ David W. Phillipson, Ancient Churches of Ethiopia (New Haven: Yale University Press, 2009), p. 36.
* ↑ Phillipson, Ancient Churches, pp. 32, 37.
* ↑ Francisco Alvarez, The Prester John of the Indies translated by C. F. Beckingham and G. W. B. Huntingford (Cambridge: Hakluyt Society, 1961), pp. 140f.
* ↑ Phillipson, Ancient Churches, p. 37.
* ↑ Bent, J[ames] Theodore; Müller, David Heinrich; Garson, J. G. (John George). The sacred city of the Ethiopians; being a record of travel and research in Abyssinia in 1893. London, New York, Longmans, Green, and co., 1893.