OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Districte Federal Central

El Districte Federal Central (en rus Центральный федеральный округ, Tsentralni federalni ókrug) és un dels nou districtes federals de Rússia.
Se'n diu «central» per raons polítiques i històriques, tot i que geogràficament està situat a l'extrem occidental de la Federació Russa. Ocupa una superfície de 652.800 km²; amb 38.000.651 habitants segons el cens del 2002, és el districte federal rus més poblat. La seu administrativa és a la ciutat de Moscou.
Es va establir el 18 de maig del 2000. El Delegat Presidencial del districte federal és Aleksandr Beglov.

## Subjectes federals

El Districte Federal Central comprèn 18 subjectes federals:
* Óblast de Bélgorod
* Óblast de Briansk
* Óblast de Vladímir
* Óblast de Vorónej
* Óblast d'Ivànovo
* Óblast de Kaluga
* Óblast de Kostromà
* Óblast de Kursk
* Óblast de Lípetsk
* Moscou (ciutat federal)
* Óblast de Moscou
* Óblast d'Oriol
* Óblast de Riazan
* Óblast de Smolensk
* Óblast de Tambov
* Óblast de Tver
* Óblast de Tula
* Óblast de Iaroslavl
# Districte Federal dels Urals

El Districte Federal dels Urals (en rus Уральский федеральный округ, Uralski federalni ókrug) és un dels nou districtes federals de Rússia.
Tal com el seu nom indica, s'estén pels territoris a banda i banda de la serralada dels Urals, considerada la frontera natural entre Europa i Àsia. Ocupa una superfície d'1.788.900 km² i, segons el cens del 2002, la seva població era de 12.373.926 habitants. La seu administrativa és a la ciutat de Iekaterinburg.
Es va establir el 18 de maig del 2000. El Delegat Presidencial del districte federal és Ígor Kholmànskikh.

## Subjectes federals

El Districte Federal dels Urals comprèn 6 subjectes federals:
* Óblast de Kurgan
* Óblast de Sverdlovsk
* Óblast de Tiumén
* Districte Autònom de Khàntia-Mànsia
* Óblast de Txeliàbinsk
* Districte Autònom de Iamàlia

## Ciutats principals

Segons el cens del 2002, les ciutats principals del districte federal eren:
| Iekaterinburg: 1.293.537 Txeliàbinsk: 1.077.174 Tiumén: 510.719 Magnitogorsk: 418.545 | Nijni Taguil: 390.498 Kurgan: 345.515 Surgut: 285.027 |
# Districte de Châteaulin

El Districte de Châteaulin és un dels quatre districtes en què es divideix el departament francès de Finisterre, a la regió de la Bretanya. Té 7 cantons i 61 municipis. El cap del districte és la sotsprefectura de Châteaulin.

## Categoria

cantó de Carhaix-Plouguer - cantó de Châteaulin - cantó de Châteauneuf-du-Faou - cantó de Crozon - cantó de Le Faou - cantó d'Huelgoat - cantó de Pleyben

## Vegeu també

* Cantons de Finisterre
# Riu Afrin

El riu Afrin (àrab: عفرين, ʿAfrīn; llatí: Uphrenus) és un afluent del riu Orontes, a la part baixa i per la dreta. Antigament s'anomenava Oenobaras (grec Oinobaras o Oinoparas), on va morir Ptolemeu VI Filomètor després de derrotar a Alexandre I Balas, de les ferides rebudes al caure de cavall durant la batalla de l'Orontes.
Durant els primers segles de l'islam tenia al sud diverses petites fortaleses: Tizin, Artah, Imm, i en temps de les croades la gran fortalesa de'Harim més propera a l'Orontes. A la vora del riu hi havia l'antiga metròpolis regional de la Cirrèstica (Cirrhèstica), Quris (Cyrrhus o Cirrhestis) mentre la capital amb els àrabs, Azaz, estava lluny del riu. A una de les seves fonts es conserven la ruïnes de la fortalesa de Rawandan. Fou una de les principals regions de l'occident del territori anomenat Awasim, un districte militar de frontera. Al segle x la vall fou reconquerida pels bizantins (965) que la van perdre al segle xi, i al segle xi fou ocupada pels croats.

## Bibliografia

* Oenoparas a Edinburgh Review
# Districte d'Argentan

El Districte d'Argentan és un dels tres districte amb què es divideix el departament francès de l'Orne, a la regió de la Normandia. Té 17 cantons i 226 municipis. El cap del districte és la sotsprefectura d'Argentan.

## Cantons

cantó d'Argentan-Est - cantó d'Argentan-Oest - cantó d'Athis-de-l'Orne - cantó de Briouze - cantó d'Écouché - cantó d'Exmes - cantó de La Ferté-Frênel - cantó de Flers-Nord - cantó de Flers-Sud - cantó de Gacé - cantó de Le Merlerault - cantó de Messei - cantó de Mortrée - cantó de Putanges-Pont-Écrepin - cantó de Tinchebray - cantó de Trun - cantó de Vimoutiers

## Vegeu també

* Cantons de l'Orne
# Katažina Sosna

Katažina Sosna (Vílnius, 30 de novembre de 1990) és una ciclista lituana professional del 2010 al 2014. Combina la carretera amb el ciclisme de muntanya. Va competir al Campionat del Món de carretera UCI de 2012 a Valkenburg aan de Geul i a la contrarellotge femení de la UCI de 2013 a Florència.

## Palmarès en ruta

* 2010
** Campiona de Lituània en contrarellotge
** 1a al Gran Premi Cham-Hagendorn
* 2019
** Campiona de Lituània en contrarellotge
Fonts:

## Palmarès en ciclisme de muntanya

* 2017
** Campiona de Lituània en marató
Fonts:

## Referències

* ↑ «Katazina Sosna». ProCyclingStats. [Consulta: 6 octubre 2013].
* 1 2 3 4 «Katazyna Sosna» (en anglès). [Consulta: 9 març 2025].
* ↑ «World Championships WE - Individual Time Trial». ProCyclingStats. [Consulta: 6 octubre 2013].
* 1 2 3 «Cycling Museum - Katarzyna SOSNA». [Consulta: 9 març 2025].
# Districte d'Évreux

El Districte d'Évreux és un dels tres amb què es divideix el departament de l'Eure a la regió de la Normandia. Té 15 cantons i 237 municipis. El cap del districte és la prefectura d'Évreux.

## Cantons

canton de Breteuil - cantó de Conches-en-Ouche - cantó de Damville - cantó d'Évreux-Est - cantó d'Évreux-Nord - cantó d'Évreux-Oest - cantó d'Évreux-Sud - cantó de Le Neubourg - cantó de Nonancourt - cantó de Pacy-sur-Eure - cantó de Rugles - cantó de Saint-André-de-l'Eure - cantó de Verneuil-sur-Avre - cantó de Vernon-Nord - cantó de Vernon-Sud

## Vegeu també

* Cantons de l'Eure
# Vicente Aguilera Cerni

Vicente Aguilera Cerni (València, 1920 - 2005) fou un crític d'art, assagista i acadèmic valencià. President del Consell Valencià de Cultura entre 1994 i 1996.
Vicente Aguilera estudià dret i filosofia i lletres a la Universitat de València, fou un dels creadors del Grup Parpalló de València, que en la dècada dels anys cinquanta va promoure l'avantguarda en la ciutat i en les dècades següents va afavorir diversos grups i iniciatives renovadores.
Aguilera Cerni va ser director i fundador del Museu d'Art Contemporani de Vilafamés (Plana Alta) i membre del patronat del Museu Espanyol d'Art Contemporani de Madrid i de la Junta Rectora del Museu d'Art Contemporani d'Elx (Baix Vinalopó). Va presidir l'Associació Espanyola de Crítics d'Art i també el Consell Valencià de Cultura de la Generalitat valenciana.
Autor de nombrosos llibres, entre ells cap destacar "La aventura creadora", "Julio González, panorama del nuevo arte español", "Iniciación al arte español", "Porcar, documentos y testimonio", "Diccionario de arte moderno", "Joaquín Vaquero, Luis Prades y Ripolles".
En 1959 li va ser concedit el Primer Premi Internacional de la Crítica en la XXIX Bienal de Venècia i aquest mateix any va aconseguir el Premi Pi Suñer. En 1995 la medalla d'or de la Presidència del Consell de Ministres d'Itàlia i en 1989, el Premi de les Lletres Valencianes.
Políticament va militar al Partit Socialista Popular del País Valencià (PSP-PV) del qui va ser president durant el període que va de 1975 al de 1978 quan el partit s'unificà amb el Partit Socialista Obrer Espanyol (PSOE) on va militar fins a la seua mort.
En els darrers anys era president d'honor de l'Associació Espanyola de Crítics d'Art, Acadèmic de Belles Arts de San Carlos i doctor honoris causa per la Universitat Politècnica de València (UPV).
Va morir l'1 de gener de 2005 al seu domicili de València amb 84 anys

## Obres

* Aguilera Cerní, Vicent. Plàstica valenciana contemporània. Mostra art valencià 87. Alcoi: Centre Municipal de Cultura d'Alcoi, 1987

## Referències

* ↑ DECRET 8/1995, de 18 d'abril, del president de la Generalitat Valenciana, pel qual es nomena president del Consell Valencià de Cultura el Sr. Vicent Aguilera Cerni. (DOGV núm. 2500 de 04.05.1995)
* ↑ S.L, EDICIONES PLAZA. «Vicente Aguilera Cerni, y la lucha de ser crítico de arte en la España de Franco» (en castellà). [Consulta: 27 febrer 2023].
* ↑ Blasco Carrascosa, Juan Ángel. Vicente Aguilera Cerni. València: Consell Valencià de Cultura, 2011 (Els nostres presidents).
* ↑ «Muere el crítico de arte Vicente Aguilera Cerni» (en castellà). La Vanguardia, 03-01-2005.

## Enllaços externs

* Honoris Causa, a la web de la UPV
* Obituari a la web de El País de 03/01/2005
# Vicente Cuenca Lucherini

Vicente Cuenca Lucherini (Fortuna (Múrcia), 1829 - [...?], 1868) fou un músic i escriptor espanyol.
Des d'infant demostrà molta afició per la música i aprengué diversos instruments, fundant a Múrcia una Societat de quartets. El 1854 passà a Madrid i exercí la critica musical en diversos períodes, traslladant-se dos anys més tard a Barcelona, on fundà els diaris musicals El Orfeón, El Entreacto i El Artista.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 16, pàg. 949. (ISBN 84-239-4516-2)
# Districte d'Évry

El Districte d'Évry és un dels tres districtes amb què es divideix el departament francès de l'Essonne, a la regió de l'Illa de França. Té 10 cantons i 52 municipis. La capital del districte és la prefectura d'Évry.

## Composició
### Cantons

* Corbeil-Essonnes
* Draveil
* Épinay-sous-Sénart
* Évry
* Mennecy (en part)
* Ris-Orangis (en part)
* Sainte-Geneviève-des-Bois (en part)
* Vigneux-sur-Seine
* Viry-Châtillon
* Yerres

### Municipis

Els municipis del districte d'Évry, i el seu codi INSEE, son:
* Auvernaux (91037)
* Ballancourt-sur-Essonne (91045)
* Boigneville (91069)
* Bondoufle (91086)
* Boussy-Saint-Antoine (91097)
* Brunoy (91114)
* Buno-Bonnevaux (91121)
* Champcueil (91135)
* Chevannes (91159)
* Corbeil-Essonnes (91174)
* Courances (91180)
* Courcouronnes (91182)
* Courdimanche-sur-Essonne (91184)
* Crosne (91191)
* Dannemois (91195)
* Draveil (91201)
* Écharcon (91204)
* Épinay-sous-Sénart (91215)
* Étiolles (91225)
* Évry (91228)
* Fleury-Mérogis (91235)
* Fontenay-le-Vicomte (91244)
* Gironville-sur-Essonne (91273)
* Grigny (91286)
* Le Coudray-Montceaux (91179)
* Lisses (91340)
* Maisse (91359)
* Mennecy (91386)
* Milly-la-Forêt (91405)
* Moigny-sur-École (91408)
* Montgeron (91421)
* Morsang-sur-Orge (91434)
* Morsang-sur-Seine (91435)
* Nainville-les-Roches (91441)
* Oncy-sur-École (91463)
* Ormoy (91468)
* Prunay-sur-Essonne (91507)
* Quincy-sous-Sénart (91514)
* Ris-Orangis (91521)
* Saint-Germain-lès-Corbeil (91553)
* Saint-Pierre-du-Perray (91573)
* Saintry-sur-Seine (91577)
* Soisy-sur-École (91599)
* Soisy-sur-Seine (91600)
* Tigery (91617)
* Varennes-Jarcy (91631)
* Vert-le-Grand (91648)
* Vert-le-Petit (91649)
* Vigneux-sur-Seine (91657)
* Villabé (91659)
* Viry-Châtillon (91687)
* Yerres (91691)

## Vegeu també

* Cantons de l'Essonne
# Districte de Melun

El Districte de Melun és un dels cinc districtes amb què es divideix el departament francès del Sena i Marne, a la regió de l'Illa de França. Té 7 cantons i 59 municipis. El cap del districte és la prefectura de Melun.

## Composició
### Cantons

* Combs-la-Ville (en part)
* Fontainebleau (en part)
* Fontenay-Trésigny (en part)
* Melun
* Nangis (en part)
* Saint-Fargeau-Ponthierry
* Savigny-le-Temple

### Municipis

Els municipis del districte de Melun, i el seu codi INSEE, son:
* Andrezel (77004)
* Argentières (77007)
* Beauvoir (77029)
* Blandy (77034)
* Boissettes (77038)
* Boissise-la-Bertrand (77039)
* Boissise-le-Roi (77040)
* Bombon (77044)
* Cesson (77067)
* Champdeuil (77081)
* Champeaux (77082)
* Le Châtelet-en-Brie (77100)
* Châtillon-la-Borde (77103)
* Chaumes-en-Brie (77107)
* Combs-la-Ville (77122)
* Coubert (77127)
* Courquetaine (77136)
* Crisenoy (77145)
* Dammarie-les-Lys (77152)
* Échouboulains (77164)
* Les Écrennes (77165)
* Évry-Grégy-sur-Yerre (77175)
* Féricy (77179)
* Fontaine-le-Port (77188)
* Fouju (77195)
* Grisy-Suisnes (77217)
* Guignes (77222)
* Lieusaint (77251)
* Limoges-Fourches (77252)
* Lissy (77253)
* Livry-sur-Seine (77255)
* Machault (77266)
* Maincy (77269)
* Le Mée-sur-Seine (77285)
* Melun (77288)
* Moisenay (77295)
* Moissy-Cramayel (77296)
* Montereau-sur-le-Jard (77306)
* Nandy (77326)
* Ozouer-le-Voulgis (77352)
* Pamfou (77354)
* Pringy (77378)
* Réau (77384)
* La Rochette (77389)
* Rubelles (77394)
* Saint-Fargeau-Ponthierry (77407)
* Saint-Germain-Laxis (77410)
* Saint-Méry (77426)
* Savigny-le-Temple (77445)
* Seine-Port (77447)
* Sivry-Courtry (77453)
* Soignolles-en-Brie (77455)
* Solers (77457)
* Valence-en-Brie (77480)
* Vaux-le-Pénil (77487)
* Vert-Saint-Denis (77495)
* Villiers-en-Bière (77518)
* Voisenon (77528)
* Yèbles (77534)

## Vegeu també

* Cantons del Sena i Marne

## Referències

* ↑ INSEE, Modificacions territorials
* ↑ «Arrêté préfectoral, 30 December 2016, p 11».
# Vicenç Ortiz

Vicenç Ortiz fou un compositor espanyol del segle xviii.
Vers el 1750 actuava com a organista de la parròquia de Sant Llorenç de València. En l'arxiu de música de El Escorial s'hi conserva: Laudate Dominum omnes gentes, a 4 veus amb violins. No se'l ha de confondre amb José Vicente Ortiz i Mayor, que el 1740 publicà en la capital del Túria una Relación de les festes del cinquè centenari de la Conquesta de València, i autor d'una Loa.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 40, pàg. 732. (ISBN 84-239-4540-5)
# Districte de Versalles

El Districte de Versalles és un dels quatre districtes amb què es divideix el departament francès d'Yvelines, a la regió d'Illa de França. Té 9 cantons i 24 municipis i el cap del districte és la prefectura de Versalles.

## Composició
### Cantons

* Le Chesnay (en part)
* Maurepas (en part)
* Montigny-le-Bretonneux
* Plaisir (en part)
* Saint-Cyr-l'École (en part)
* Trappes (en part)
* Verneuil-sur-Seine (en part)
* Versalles-1
* Versalles-2

### Municipis

Els municipis del districte de Versalles, i el seu codi INSEE, son:
* Bailly (78043)
* Bois-d'Arcy (78073)
* Bougival (78092)
* Buc (78117)
* La Celle-Saint-Cloud (78126)
* Châteaufort (78143)
* Fontenay-le-Fleury (78242)
* Guyancourt (78297)
* Jouy-en-Josas (78322)
* Le Chesnay (78158)
* Les Clayes-sous-Bois (78165)
* Les Loges-en-Josas (78343)
* Montigny-le-Bretonneux (78423)
* Noisy-le-Roi (78455)
* Plaisir (78490)
* Rennemoulin (78518)
* Rocquencourt (78524)
* Saint-Cyr-l'École (78545)
* Toussus-le-Noble (78620)
* Trappes (78621)
* Vélizy-Villacoublay (78640)
* Versalles (78646)
* Villepreux (78674)
* Viroflay (78686)

## Vegeu també

* Cantons d'Yvelines
# Sent Joan de Verges

Sent Joan de Verges (en francès Saint-Jean-de-Verges) és un municipi francès del departament de l'Arieja i la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Victor Magnien

Victor Magnien, nascut el 21 de novembre de 1802 a Épinal (Vosges - Lorena) i mort el 6 d'agost de 1885 a Lilla (Nord - Nord - Pas de Calais - Picardia) fou un compositor francès del romanticisme.
El 1817 fou deixeble de violí del cèlebre Kreutzer, i de guitarra amb Carulli, i va fer tants progressos en aquest instrument, que en poc temps arribà a ser un dels millors concertistes de París.
Després completà els seus coneixements a Alemanya, i el 1846 fou nomenat director del Conservatori de Lilla, donant un gran impuls a l'ensenyança. Deixà una Théorie musicale (París, 1837) i nombroses composicions per a violí i guitarra.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 32, pàg. 237 (ISBN 84-239-4532-4)
# Victor Vreuls

Victor Vreuls (Verviers, 1876 - Sint-Joost-ten-Node, 1944) fou un compositor belga.
Va fer els primers estudis de música a la seva ciutat nadiua i més tard en el Conservatori de Lieja i sota la direcció de Vincent d'Indy, a París. El 1929 entrà com a director del Conservatori de Luxemburg. El 1903 aconseguí el Premi Picard de l'Academie libre de Bèlgica.
Prolífic i inspirat compositor, la seva obra compren fins a nombroses composicions per a orquestra, entre les quals destaquen: * Diversos poemes simfònics,
* Un Adagi, per a instruments de corda,
* Un Poème, per a violoncel amb acompanyament d'orquestra,
* Un Tryptique, per a cant i orquestra,
* Una Simfònia,
* Un Quartet, amb piano,
* Un Trio,
* Una Sonata, per a violí,
* Ardene, per a violí i piano.
També va compondre l'òpera Olivier le Simple, estrenada amb bon èxit a Brussel·les el 1922, lieder i molta música per a piano.

## Referències

* ↑ «Vreuls, Victor». A: Enciclopèdia Espasa (en castellà). Volum núm. 69, p. 1237-38. ISBN 84-239-4569-3.
* ↑ Onkelinx, Jean-Marc. «Victor Vreuls» (en francès), 24-06-2011. Arxivat de l'original el 2018-01-09. [Consulta: 6 maig 2017].
# Balaguèras

Balaguèras (francès Balaguères) és un municipi francès, situat a la regió d'Occitània, departament de l'Arieja.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Angomèr

Angomèr (francès Engomer) és un municipi francès, situat a la regió d'Occitània, departament de l'Arieja.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Solan de Coserans

Solan de Coserans (en francès Soulan) és un municipi francès, situat a la regió d'Occitània, departament de l'Arieja.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# La Sèrra (Arieja)

La Sèrra (francès Lasserre) és un municipi francès, situat a la regió d'Occitània, departament de l'Arieja.
El matemàtic Alexandre Grothendieck va anar-hi el 1990 i hi va viure fins que va morir el 2014.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Havars

Havars (francès Fabas) és un municipi francès, situat a la regió d'Occitània, departament de l'Arieja.

## Naixements destacats

* Rosina de Pèira, cantant occitana

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Tabre

Tabre és un municipi francès, situat al departament de l'Arieja i a la regió d'Occitània. El 2018 tenia 361 habitants.
Des del 2014, l'alcalde és Pascal Serre.

## Referències

* ↑ «Tabre. Les vœux de Pascal Serre» (en francès). La Dépêche, 09-02-2016. [Consulta: 25 abril 2021].
# Vilagització

Vilagització (del francès i anglès villagisation) és el reassentament (generalment obligatori) de persones en pobles designats per autoritats governamentals o militars.

## Estratègia política

La vilagització pot ser utilitzada com una tàctica per part d'un govern o poder militar per facilitar el control sobre una població rural prèviament dispersa que es creu que conté elements deslleials o rebels. Entre els exemples podem trobar la deportació dels indis dels Estats Units a Territori Indi, l'Ordre general núm. 11 (1863) a la Guerra Civil dels Estats Units, el programa britànic New Village (Kampung baru en malai) per vèncer els rebels comunistes durant l'Emergència Malaia, l'estatunidenc "Programa Estratègic Hamlet" a la guerra de Vietnam i l'estratègia de "poblacions protegides" a Rhodèsia, Moçambic i Uganda en la lluita contra les insurreccions modernes.
El govern colonial britànic a Kenya va utilitzar un enfocament similar per exercir el control sobre els tribus kikuyu durant la rebel·lió del Mau-Mau, que al seu torn va inspirar l'estratègia "Manyatta" de Kenya independent contra els somalis ètnics durant la Guerra Shifta. Tanmateix, el reassentament forçat pot de vegades ser contraproduent, ja que augmenta el ressentiment entre una població que ja està ressentida contra el govern.

## Estratègia econòmica

La vilagització també es pot utilitzar com a part d'un programa de col·lectivització de l'agricultura i altres activitats econòmiques, com a Tanzània, segons la política d'Ujamaa establerta a la Declaració d'Arusha, i a Etiòpia, especialment sota l'administració de Mengistu.

## Referències

* ↑ To talk about British atrocities in Kenya during the Mau Mau era is nonsense, The Guardian, 9 de maig de 2012
* ↑ Michel Fiszbin, Autopsie d'une famine, in Corne de l'Afrique, hors série n° 21, pp. 94-99, janvier 1987, éditions Autrement, ISSN 0336-5816
* ↑ “Waiting Here for Death”. Forced Displacement and “Villagization” in Ethiopia’s Gambella Region Arxivat 2017-03-14 at Archive.is, 16 de gener de 2012
# Savarat

Savarat (en francès Sabarat) és un municipi francès situat al departament de l'Arieja i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Aslanduz

Aslanduz és una vila del nord-oest de l'Iran, al nord-est de la regió de l'Azerbaidjan Oriental, província d'Ardabil, districte de Mughan, comtat de Germi, a la riba sud de l'Aras. Estava poblada per turcs adari.
És notable únicament per dos fets:
* Entre el 29 de setembre i l'1 d'octubre de 1812 fou escenari de converses preliminars de pau entre Rússia i Pèrsia cap al final de la guerra (1803-1813). les converses es van trencar sense resultat.
* Poc temps després el lloc estava en mans del príncep Abbas Mirza les forces qual foren sorpreses per un atac rus la nit del 31 d'octubre de 1812 i els perses van ser derrotats. Això va ensorrar el front de l'Azerbaidjan i va portar a la pau de Gulistan el 12 d'octubre de 1813.

## Bibliografia

* M. Atkin, Russia and Iran 1780-1820, Minneapolis, 1980
# Agustí Colomer Ferràndiz

Agustí Colomer Ferràndiz (Alcoi, 15 de juny de 1961) és un activista cultural valencià, secretari general de l'Acadèmia Valenciana de la Llengua des de 2010.
Llicenciat en Dret per la Universitat de València, ha estat autor de diversos llibres i estudis de temàtica valencianista com Retrobar la tradició (Saó, 1996), o Temps d'Acció (Denes 2008), dedicat a Acció Nacionalista Valenciana. També ha participat en llibres col·lectius sobre la qüestió nacional com Document 88 (Tres i Quatre, 1988), El valencianisme que ve (Saó, 1996) o Vida amunt i nacions amunt (Publicacions de la Universitat de Valencia, 2010, 2a ed.). Ha escrit i divulgat sobre el personalisme, la figura d'Emmanuel Mounier (Emmanuel Mounier i Esprit, Europa contra les hegemonies, UTDC, 2002) i el partit Unió Democràtica del País Valencià. En l'àmbit de la creació literaria ha escrit la novel·la curta A trenc d'alba (Viena, 2016), guardonada amb el Premi Vint-i-Cinc d'abril de Benissa. El 7 de setembre de 2018 va ser guardonat amb el Premi Soler i Estruch amb l'obra Un bri d'esperança (Edicions del Bullent, 2019).
Amb la refundació d'Unió Democràtica del Poble Valencià com associació cultural, esdevé el seu secretari general. Actualment dirigeix la col·lecció Rent de literatura religiosa, publicada per l'editorial Denes.

## Referències

* ↑ Agustí Colomer, nuevo secretario general de la AVL notícia a Levante-EMV del 2 d'octubre de 2010 (castellà)
* 1 2 Entrevista a Ciudad de Alcoy del 3 de febrer de 2013 (castellà)
* ↑ Vore El Valencianisme que ve, DDAA, Editorial Saó, 1996
* ↑ «Agustí Colomer guanya el Premi Soler i Estruch 2018». [Consulta: 8 setembre 2018].
* ↑ «Un bri d'esperança. Sueca, 1952». Edicions del Bullent. [Consulta: 27 agost 2020].
* ↑ ¿D'ESQUERRES O NO SERÀ? Article de Carles Choví del 14 de febrer de 2010
# Villaviciosa de Tajuña

Villaviciosa de Tajuña és una pedania del municipi de Brihuega ( Guadalajara, Espanya) situat en el marge dret del riu Tajuña, a la comarca de la Alcarria. El 2008, se censen 5 habitants.
A la localitat hi ha l'abandonat monestir jerònim de Sant Blai, fundat per Alfons VI de Lleó i Castella de Castella el 1072. Es conserva la porta d'entrada i parcialment una torre.
El 10 de desembre de 1710 va tenir lloc a la seva rodalia la batalla de Villaviciosa de Tajuña entre les tropes hispà-franceses del pretendent Felip d'Anjou, dirigides per Luis José de Vendôme i les tropes aliades de l'Arxiduc Carles comandades per Guido von Starhemberg.

## Referències

* ↑ Mata, Jordi «6 batalles decisives». Especial 1714. Monogràfic de la Revista Sàpiens [Barcelona], núm. 108, 9-2011, p.32-37. ISSN: 1695-2014.