OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sicydium hildebrandi

Sicydium hildebrandi és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 11 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Dagua (Colòmbia).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Cuvier, G. & Valenciennes, A., 1837. Histoire naturelle des poissons. Tome douzième. Suite du livre quatorzième. Gobioïdes. Livre quinzième. Acanthoptérygiens à pectorales pédiculées. Hist. Nat. Poiss. v. 12. i-xxiv + 1-507 + 1 p.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Eigenmann, C. H., 1918. Eighteen new species of fishes from northwestern South America. Proc. Am. Philos. Soc. v. 56 (núm. 7): 673-689.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Kullander, S.O., 2003. Gobiidae (Gobies). p. 657-665. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the freshwater fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Hoese, D.F., 1995. Gobiidae. Gobios, chanquetes y guasetas. p. 1129-1135. A: W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) Guia FAO para Identificación de Especies para los Fines de la Pesca. Pacífico Centro-Oriental. 3 Vols. FAO, Roma.

## Bibliografia

* Akihito; Meguro, K «On the differences between the genera Sicydium and Sicyopterus (Gobiidae)» (en anglès). Japanese Journal of Ichthyology, 26, 1979, pàg. 192–202.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A: M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* McDowall, R.M., 1997. The evolution of diadromy in fishes (revisited) and its place in phylogenetic analysis. Rev. Fish Biol. Fish. 7(4):443-462.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Ogilvie-Grant, W. R., 1884: A revision of the fishes of the genera Sicydium and Lentipes, with descriptions of five new species. Proceedings of the General Meetings for Scientific Business of the Zoological Society of London 1884 (pt 2): 153-172, Pls. 11-12.
* Watson, R. E., 2000: Sicydium from the Dominican Republic with description of a new species (Teleostei: Gobiidae). Stuttgarter Beiträge zur Naturkunde. Serie A (Biologie). Núm. 608: 1-31.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Blue Mound (Illinois)

Blue Mound és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 1.129 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Blue Mound tenia 1.129 habitants, 459 habitatges, i 329 famílies. La densitat de població era de 738,8 habitants/km².
Dels 459 habitatges en un 34% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56% hi vivien parelles casades, en un 11,1% dones solteres, i en un 28,3% no eren unitats familiars. En el 24,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 15% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,46 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,2% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 28,8% entre 25 i 44, un 20,7% de 45 a 60 i un 16,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 44.018 $ i la renda mediana per família de 49.432 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.354 $ mentre que les dones 21.081 $. La renda per capita de la població era de 20.039 $. Aproximadament el 2,7% de les famílies i el 4,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Blue Mound». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Blue Mound». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Amadeu Abril i Abril

Amadeu Abril i Abril (Barcelona, 1961) és un jurista català i internauta promotor del domini .cat. És considerat un dels pioners d'internet.
Es va llicenciar en dret l'any 1985 a la Universitat de Barcelona i va ampliar els seus estudis a l'Institut d'Estudis Europeus de la Universitat Lliure de Brussel·les (Bèlgica), a l'Institut Universitari Europeu de Florència (Itàlia) i a la Universitat de Nancy II (França), on va assolir els diplomes d'Estudis Especialitzats en Dret Europeu i d'Estudis Superiors Europeus, l'any 1987.
Entre 1986 i 1988, va formar part de la Direcció General de la Competència de la Comissió Europea. A finals de la dècada de 1990, va passar a dedicar-se a l'ensenyament universitari i a l'assessoria legal a diverses fundacions i organitzacions com l'empresa registradora de dominis, Nominalia. També va participar en les discussions prèvies a la creació de la ICANN.
L'any 1999 va ser designat membre del Consell (Board of Directors) de la Internet Corporation for Assigned Names and Numbers (ICANN), representant de la Domain Name Supporting Organizations (DNSO). Es considera que la seva experiència en organisme internacionals de la governança d'Internet va fer possible l'èxit del .cat. També treballà per l'Ajuntament de Barcelona en la definició i impuls de les candidatures del .bcn i .barcelona, un procés que va començar el 2008 i també clausurà amb èxit l'estiu de 2013.
Actualment és professor associat (en excedència) al departament de dret públic d'ESADE. També ha estat director del Centre de Documentació Europea, màxim responsable de Projectes de l'INISI (Institutum Iuris & Societatis Informationis) i Director del Màster e Propietat Intel·lectual i Societat de la Informació.
La seva activitat professional la desenvolupa com a Chief Policy Advisor a CORE Association, que presta els serveis de gestió tècnica, operativa i legal a dominis com .cat, .museum, .paris, .swiss, .quebec, .gal, .eus, .scot i d'altres.

## Referències

* 1 2 3 4 Gordillo, Saül. Sobirania.cat. Creat, 2014, p. 165.
* ↑ Pioners de la xarxa

## Enllaços externs

* Mitos y realidad del gobierno de Internet Amadeu Abril a la Revista IPD de la UOC (castellà)
* Entrevista a Amadeu Abril a El País (castellà)
* Biografia d'Amadeu Abril a la ICANN (anglès)
# Vetúria (tribu)

La tribu Vetúria (llatí: Veturia) va ser una de les 35 tribus de l'antiga Roma amb dret de vot a l'Assemblea Tribal Romana. Era una de les tribus rústiques. Alguns autors pensen que el seu nom podria derivar del poble gal dels voturi, un clan dels Tolistobogis. Va donar lloc a la gens Vetúria, una família romana d'origen sabí, patrícia i plebea.

## Referències

* ↑ Cobos, 2002, nota a peu de pàgina núm. 126.
* ↑ Smith, William (ed.). «Tribus». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 31 març 2022].

## Bibliografia

* Cobos, A. Titus Livi. Història de Roma. Volum I. Fundació Bernat Metge, 2002. ISBN 9788472257955.
# Veïnat (Canillo)

El veïnat és la subdivisió administrativa tradicional de la parròquia andorrana de Canillo, anàloga al quart existent en altres parròquies del Principat d'Andorra.
La parròquia de Canillo es divideix en els veïnats de Soldeu, el Tarter, l'Aldosa (que inclou els Plans), Meritxell, el Forn, el Vilar, Canillo i Prats.

## Referències

* ↑ «veïnat». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 13 febrer 2020].
* ↑ Mas Montroig, Agustí. «Andorra: quan la independència no ho és tot (almenys per la llengua)». A: Canvi d'agulles: Per un català més ric, àgil i senzill. Barcelona: RBA Libros, 2015. ISBN 9788482647760 [Consulta: 13 febrer 2020].
* ↑ Rull Muruzàbal, Xavier «Presència del llenguatge jurídic i administratiu andorrà en la segona edició del Diccionari de la Llengua Catalana de l'Institut d'Estudis Catalans». Revista de Llengua i Dret [Barcelona], núm. 47, 2017, pàg. 70. ISSN: 0212-5056 [Consulta: 13 febrer 2020].
* ↑ A.L. «La parròquia que no tenia quart». Diari Bondia Andorra [Andorra la Vella], 12-06-2019 [Consulta: 13 febrer 2020].
* ↑ Viader, Roland. L'Andorre du IXe au XIVe siècle: montagne, féodalité et communautés (en francès). Tolosa de Llenguadoc: Presses Universitaires du Mirail, 2003, p. 357. ISBN 2-85816-652-8 [Consulta: 13 febrer 2020].
* ↑ Duró i Coma, Simó. «El quart». A: L'Administració pública andorrana. Andorra la Vella: Societat Andorrana de Ciències, 2011, p. 39 (Setzenes Jornades de la Societat Andorrana de Ciències). DOI 10.2436/15.0110.11.5. ISBN 978-99920-61-11-4 [Consulta: 13 febrer 2020].
* ↑ Cavero Muñoz, Pere. «L'administració menor local a Andorra (II): els quarts d'Ordino, la Massana i Sant Julià de Lòria i els veïnats de Canillo». A: Andorra. Anuari socioeconòmic 2005. Escaldes-Engorday: Banca Privada d'Andorra, 2005, p. 161-163. ISBN 99920-1-580-2 [Consulta: 14 febrer 2020].
* ↑ Bonales Cortés, Jacinto. Límits jurídics i modificació de paisatges. La construcció històrica del territori andorrà, 2012, p. 129 [Consulta: 14 febrer 2020].
# Districte d'Aush

El districte d'Aush és un dels tres districtes del departament francès del Gers a la regió d'Occitània. Està compost per 12 cantons i 154 municipis. El cap del districte és la prefectura d'Aush.

## Cantons

* Cantó d'Aush nord-est
* Cantó d'Aush nord-oest
* Cantó d'Aush sud-est-Seissan
* Cantó d'Aush sud-oest
* cantó de Colonha
* cantó de Gimont
* cantó de Jigun
* cantó de l'Illa Jordà
* cantó de Lombèrs
* cantó de Samatan
* cantó de Saramon
* cantó de Vic-Fezensac.

## Vegeu també

* Cantons del Gers
* Llista de monuments del districte d'Aush
# Manuel Martí i Sáenz

Manuel Martí i Sàenz (Barcelona, 1880 - Barcelona, 1948) fou un compositor i director català.
Va ser deixeble de Ramón Villegas, Jaume Pahissa i Jo i Enric Morera i Viura. Va fundar i dirigir diversos cors. Els anys 1902-1903 es va fer càrrec de la Societat Coral Catalunya Nova i amb ella donà nombrosos concerts. El 1904 va fundar també la Societat de Concerts Catalònia. Arribà a ser subdirector de l'Orfeó Barcelonès.
Es va dedicar a l'ensenyament i a la direcció d'espectacles lírics i va escriure obres simfòniques, música de cambra i cançons.
L'any 1919 va estrenar l'obra Corpus, i va tornar a ser interpretada el 1930, aquest cop acompanyada de Canigó i formant part de la composició Dos impresiones sinfónicas.
Altres obres van ser: Melodies curtes, Euridiça, Cançó de la rosa (per a piano); Excelsior, Les cigales, Mitja nit, Caramelles (per a cor). També va escriure el mètode «Realizaciones de armonía a cuatro y cinco voces para órgano o piano», editat el 1949 de forma pòstuma.
El fons de Manuel Martí Sáenz es conserva a la Biblioteca de Catalunya.

## Bibliografia

* Casares Rodicio, Emilio (director i coord.). Diccionario de la Música Española e Hispanoamericana. Madrid: Sociedad General de Autores y Editores, 2000.
* Giralt i Radigales, Jesús (director). Gran Enciclopèdia de la Música. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2001.

## Enllaços externs

* Fons Manuel Martí Saenz de la Biblioteca de Catalunya
# Vanderhorstia flavilineata

Vanderhorstia flavilineata és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Les femelles poden assolir 2,72 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal que viu entre 15-30 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Papua Nova Guinea.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Smith J. L. B., 1949. Forty-two fishes new to South Africa, with notes on others. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 12) v. 2 (núm. 14). 97-111.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Allen, G. R. & P. Munday. 1995. Description of four new gobies (Gobiidae) from the western Pacific Ocean. Rev. Fr. Aquariol. v. 22 (núms. 3-4): 99-104.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Werner, T.B i G.R. Allen, 1998. Reef fishes of Milne Bay Province, Papua New Guinea. A T. Werner i G. Allen (eds). A rapid biodiversity assessment of the coral reefs of Milne Bay Province, Papua New Guinea. RAP Working Papers 11, Conservation International, Washington DC.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Districte de Quimper

El Districte de Quimper és un dels quatre districtes amb què es divideix el departament francès de Finisterre, a la regió de la Bretanya. Té 17 cantons i 82 municipis. El cap del districte és la prefectura de Quimper.

## Categoria

cantó d'Arzano - cantó de Bannalec - cantó de Briec - cantó de Concarneau - cantó de Douarnenez - cantó de Fouesnant - cantó de Guilvinec - cantó de Plogastel-Saint-Germain - cantó de Pont-Aven - cantó de Pont-Croix - cantó de Pont-l'Abbé - cantó de Quimper-1 - cantó de Quimper-2 - cantó de Quimper-3 - cantó de Quimperlé - cantó de Rosporden - cantó de Scaër

## Vegeu també

* Cantons de Finisterre
# Districte d'Antony

El Districte d'Antony és un dels tres districtes amb què es divideix el departament dels Alts del Sena, a la regió de l'Illa de França. Des del 2017 té 6 cantons i 11 municipis.
El cap del districte és la sotsprefectura d'Antony.

## Cantons

Els cantons del districte d'Antony son:
* Antony
* Bagneux
* Châtenay-Malabry
* Châtillon
* Clamart (en part)
* Montrouge

## Comuns

Els comuns del districte d'Antony, i el seu codi INSEE, son:
* Antony (92002)
* Bagneux (92007)
* Bourg-la-Reine (92014)
* Châtenay-Malabry (92019)
* Châtillon (92020)
* Clamart (92023)
* Fontenay-aux-Roses (92032)
* Malakoff (92046)
* Montrouge (92049)
* Le Plessis-Robinson (92060)
* Sceaux (92071)

## Vegeu també

* Cantons dels Alts del Sena

## Referències

* ↑ «Arrêté préfectoral, 30 December 2016, p 29». [Consulta: 1r agost 2017].
# Districte de Boulogne-Billancourt

El Districte de Boulogne-Billancourt és un dels tres districtes amb què es divideix el departament dels Alts del Sena, a la regió de l'Illa de França. Des del 2017 té 6 cantons i 8 municipis.
El cap del districte és la sotsprefectura de Boulogne-Billancourt.

## Composició
### Cantons

Els cantons del districte de Boulogne-Billancourt son:
* Boulogne-Billancourt-1
* Boulogne-Billancourt-2
* Clamart (en part)
* Issy-les-Moulineaux
* Meudon
* Saint-Cloud (en part)

### Municipis

Els municipis del districte de Boulogne-Billancourt, i el seu codi INSEE, son:
* Boulogne-Billancourt (92012)
* Chaville (92022)
* Issy-les-Moulineaux (92040)
* Marnes-la-Coquette (92047)
* Meudon (92048)
* Sèvres (92072)
* Vanves (92075)
* Ville-d'Avray (92077)

## Vegeu també

* Cantons dels Alts del Sena

## Referències

* ↑ «Arrêté préfectoral, 30 December 2016, p 29». [Consulta: 20 octubre 2017].
# Damavand (ciutat)

    Per la muntanya del mateix nom vegeu Muntanya Damavand.
Damavand és una ciutat de l'Iran a la província de Teheran. Té una població estimada (2005) de 90.000 habitants. No gaire lluny es troba la muntanya Damavand de la que agafa el nom.
La ciutat és esmentada als textos sassànides com a Dunbawand. S'hi han trobat algunes restes corresponents a l'Imperi Part. Va caure en mans dels àrabs musulmans el 651.
A la ciutat hi ha 37 tombes (Imamzadeh), 27 castells o fortaleses en ruïnes, 23 cases antigues d'arquitectura notable, 18 banys històrics, 5 ponts històrics, 3 mesquites històriques, i 3 antigues estacions de caravanes.
El comtat de Damavand inclou Kilan, Oureh, Dashtehmazar, Ahmadabad, Cheshmeh Aalla, Mosha, Dashta, Rouhafza, Mahaleh-Darvish, Tizab, Llac Tar, Abesard i Gilavand.
El nom apareix en diverses formes: Demawend, Demavend, Damawand, Damavand, Danbawand, Dunbawand, Dubawand, Dumawand, Danbavand, Dunbavand, Dubavand, Dumavand, Demawand, Demavand, Demawand, Demavand. La forma més antiga és Dunbbawand.

## Nota

* ↑ «Fotos de Kilan, text en farsi». Arxivat de l'original el 2007-06-21. [Consulta: 3 març 2021].

## Referències

* http://www.experiencefestival.com/a/Damavand/id/2040631
* http://www.spiritus-temporis.com/damavand/%5BEnllaç+no+actiu%5D

## Enllaços externs

* Photo de Saha Air 707 Arxivat 2007-09-30 a Wayback Machine. a Airliners.net
# Districte d'Étampes

El Districte d'Étampes és un dels tres districtes amb què es divideix el departament francès de l'Essonne, a la regió de l'Illa de França. Té 4 cantons i 76 municipis. El cap del districte és la sotsprefectura d'Étampes.

## Composició
### Cantons

* cantó d'Arpajon (en part)
* cantó de Dourdan (en part)
* cantó d'Étampes
* cantó de Mennecy (en part)

### Municipis

Els municipis del districte d'Étampes, i el seu codi INSEE, son:
* Abbéville-la-Rivière (91001)
* Angerville (91016)
* Arrancourt (91022)
* Authon-la-Plaine (91035)
* Auvers-Saint-Georges (91038)
* Baulne (91047)
* Blandy (91067)
* Bois-Herpin (91075)
* Boissy-la-Rivière (91079)
* Boissy-le-Cutté (91080)
* Boissy-le-Sec (91081)
* Boissy-sous-Saint-Yon (91085)
* Bouray-sur-Juine (91095)
* Boutervilliers (91098)
* Boutigny-sur-Essonne (91099)
* Bouville (91100)
* Breux-Jouy (91106)
* Brières-les-Scellés (91109)
* Brouy (91112)
* Cerny-sur-l'Essonne (91129)
* Chalo-Saint-Mars (91130)
* Chalou-Moulineux (91131)
* Chamarande (91132)
* Champmotteux (91137)
* Chatignonville (91145)
* Chauffour-lès-Étréchy (91148)
* Congerville-Thionville (91613)
* Corbreuse (91175)
* D'Huison-Longueville (91198)
* Dourdan (91200)
* Estouches (91222)
* Étampes (91223)
* Étréchy (91226)
* La Ferté-Alais (91232)
* Fontaine-la-Rivière (91240)
* La Forêt-le-Roi (91247)
* La Forêt-Sainte-Croix (91248)
* Les Granges-le-Roi (91284)
* Guigneville-sur-Essonne (91293)
* Guillerval (91294)
* Itteville (91315)
* Janville-sur-Juine (91318)
* Lardy (91330)
* Marolles-en-Beauce (91374)
* Mauchamps (91378)
* Méréville (91390)
* Mérobert (91393)
* Mespuits (91399)
* Mondeville (91412)
* Monnerville (91414)
* Morigny-Champigny (91433)
* Ormoy-la-Rivière (91469)
* Orveau (91473)
* Plessis-Saint-Benoist (91495)
* Puiselet-le-Marais (91508)
* Pussay (91511)
* Richarville (91519)
* Roinville (91525)
* Roinvilliers (91526)
* Saclas (91533)
* Saint-Chéron (91540)
* Saint-Cyr-la-Rivière (91544)
* Saint-Cyr-sous-Dourdan (91546)
* Saint-Escobille (91547)
* Saint-Hilaire (91556)
* Saint-Sulpice-de-Favières (91578)
* Saint-Yon (91581)
* Sermaise (91593)
* Souzy-la-Briche (91602)
* Torfou (91619)
* Valpuiseaux (91629)
* Le Val-Saint-Germain (91630)
* Vayres-sur-Essonne (91639)
* Videlles (91654)
* Villeconin (91662)
* Villeneuve-sur-Auvers (91671)

## Vegeu també

* Cantons de l'Essonne
# Districte de Torcy

El Districte de Torcy és un dels cinc districtes en què es divideix el departament francès del Sena i Marne, a la regió de l'Illa de França. Té 9 cantons i 43 municipis. El cap del districte és la sotsprefectura de Torcy.

## Composició
### Cantons

* Champs-sur-Marne
* Chelles
* Combs-la-Ville (en part)
* Lagny-sur-Marne
* Ozoir-la-Ferrière (en part)
* Pontault-Combault
* Serris (en part)
* Torcy
* Villeparisis (en part)

### Municipis

Els municipis del districte de Torcy, i el seu codi INSEE, son:
* Bailly-Romainvilliers (77018)
* Brie-Comte-Robert (77053)
* Brou-sur-Chantereine (77055)
* Bussy-Saint-Georges (77058)
* Bussy-Saint-Martin (77059)
* Carnetin (77062)
* Chalifert (77075)
* Champs-sur-Marne (77083)
* Chanteloup-en-Brie (77085)
* Chelles (77108)
* Chessy (77111)
* Chevry-Cossigny (77114)
* Collégien (77121)
* Conches-sur-Gondoire (77124)
* Coupvray (77132)
* Courtry (77139)
* Croissy-Beaubourg (77146)
* Dampmart (77155)
* Émerainville (77169)
* Férolles-Attilly (77180)
* Gouvernes (77209)
* Gretz-Armainvilliers (77215)
* Guermantes (77221)
* Jablines (77234)
* Jossigny (77237)
* Lagny-sur-Marne (77243)
* Lesches (77248)
* Lésigny (77249)
* Lognes (77258)
* Magny-le-Hongre (77268)
* Montévrain (77307)
* Noisiel (77337)
* Ozoir-la-Ferrière (77350)
* Pomponne (77372)
* Pontault-Combault (77373)
* Roissy-en-Brie (77390)
* Saint-Thibault-des-Vignes (77438)
* Serris (77449)
* Servon (77450)
* Thorigny-sur-Marne (77464)
* Torcy (77468)
* Tournan-en-Brie (77470)
* Vaires-sur-Marne (77479)

## Referències

* ↑ INSEE, Modificacions territorials
* ↑ «Arrêté préfectoral, 30 December 2016, p 11».

## Vegeu també

* Cantons del Sena i Marne
# Península de Gal·lípoli

La península de Gal·lípoli (turc: Gelibolu Yarımadası; grec: Χερσόνησος της Καλλίπολης, Khersónissos tis Kalípolis; en català medieval, Gal·lípol), a l'antiguitat anomenada Quersonès Traci (grec antic: Θρακικὴ Χερσόνησος, llatí: Chersonesus Thracica), és una petita península de Turquia. És el darrer extrem del continent europeu, i forma el litoral septentrional de l'estret dels Dardanels. La cara nord de la península mira a la mar Egea, i la cara sud a la Mar de Màrmara. La ciutat més gran que hi ha a la península és Gal·lípoli, que dona nom a la península. Del punt més occidental de la península es pot veure l'illa d'Imbros (en turc Gökçeada).

## Història

A l'època clàssica era coneguda amb el nom de Quersonès Traci (grec antic: Θρακικὴ Χερσόνησος, llatí: Chersonesus Thracica), que significa 'península de Tràcia'. Habitada originàriament per tracis, posteriorment la van colonitzar els grecs, especialment atenesos en un període molt primerenc, segons diu Heròdot.
Durant les guerres mèdiques la van ocupar els perses, i, quan van ser expulsats la governava primer Esparta i després Atenes, fins que Alexandre el Gran l'any 334 aC la va utilitzar com a punt de partida de la seva campanya per l'Àsia, en què creuà l'estret dels Dardanels amb un exèrcit de 30.000 soldats d'infanteria i 5.000 homes a cavall. Després va ser objecte de moltes disputes entre els diàdocs, els generals d'Alexandre. Els romans la van conquerir finalment en la guerra contra el selèucida Antíoc III. Les principals ciutats eren, de nord a sud: Càrdia, Cal·lípolis, Alopeconès, Sestos, Màditos i Eleünt.
Així mateix, va ser la base d'operacions de la Companyia Catalana d'Orient durant la guerra de la Venjança Catalana, després que els romans d'Orient assassinessin Roger de Flor. El 1305 tengué lloc el Setge de Gal·lípoli, en el qual la Companyia Catalana prengué la ciutat de Gal·lípoli. Posteriorment va servir de pas, però en sentit contrari, perquè els otomans emprenguessin la invasió d'Europa.
A la conquesta otomana de la península de Gal·lípoli (1354), seguí la conquesta de Tràcia i, un segle després, la caiguda de Constantinoble. Així mateix, durant la Primera Guerra Mundial, hi ocorregué la batalla de Gal·lípoli (1915). La invasió de les forces de la Triple Entente va fracassar i es van haver de retirar.

## Vegeu també

* Gal·lípoli (pel·lícula de 1981)

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Chersonesus Thracica». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 3 desembre 2022].
* ↑ Nicolle, David; Hook, Adam. Ottoman Fortifications 1300-1710 (en anglès). Osprey Publishing, 2010. ISBN 1846035031.