OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Puigllonell

Puigllonell és una masia històrica del municipi de l'Ametlla del Vallès (Vallès Oriental) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Atesa l'etimologia, com demostra Joan Coromines, hauria de dir-se Puigllunell. És al nord del terme municipal, a prop del cim del Puiggraciós i del Serrat de l'Ocata, del qual forma part, confronta amb Bigues i Riells. És a prop i al nord-est de la Plaça de Sant Bartomeu.

## Descripció

És una casa pairal amb coberta de dues vessants, amb el carener i el ràfec paral·lels a la façana (de tipologia 1 segons Danés) Té 2 plantes. Façana i parets de pedra de la zona (gres vermell) rejuntada amb calç. Les cantoneres són de pedra tallada de la mateixa finca. Existeixen uns contraforts d'estabilització de la façana sud, ja que té una gran alçada. Finestres de la façana sud amb brancal de pedra treballada de morfologia gòtica.
Portal principal d'accés a la masia amb dobelles de grans dimensions. A la façana hi ha una galeria que dona un aire senyorívol al conjunt. Sostres de la masia amb embigat i llates. D'altres part amb embigat, cairons i rajols. La teulada és reformada i feta amb embigat de fusta, cairons, rajols i teula catalana.

## Història

La finca és coneguda amb aquest nom des del 1538, i és el resultat de la fusió entre el Mas Puig i el Mas Llunell que apareixen documentats a finals del segle xii. Tot i ser els Puigllonell una nissaga ametlletana important, el fet de viure a la part muntanyosa del terme els allunyà de les activitats més quotidiànes de la comunitat veïnal. El 1851 l'hereva dels Puigllonell es casà amb Genís Antoja, de Ca n'Antoja, al centre del poble, de manera que a la generació següent desapareixia el cognom Puigllonell.
A mitjan segle xx es va urbanitzar una bona part de les seves terres, donant pas a l'actual barri del Serrat que acull una quarta part de la població del terme.
El mas és de començaments del segle xiii, amb una ampliació cap al 1599 amb finestres i porta gòtica. La galeria amb vistes a la vall Roja i la vall del Tenes és del 1851, un cop el mas canvià de propietaris.

## Vegeu també

* Baga de Puigllunell.

## Referències

* ↑ Coromines, Joan. «Puigllunell». A: Onomasticon Cataloniae. vol. II. A-BE. Barcelona: Curial, 1994, pàg. 191. ISBN 84-7256-889-X.
* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya
* 1 2 «Puigllonell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 juliol 2015].
* 1 2 3 Puig i Roca, Jordi. Masies de l'Ametlla del Vallès: l'estructuració d'un territori durant mil anys. Ametlla del Vallès: Ajuntament de l'Ametlla del Vallès, 2007. ISBN 9788493398941.
# Volni (escriptor)

Volni (en llatí Volnius) va ser un escriptor etrusc. El seu nom apareix alguna vegada erròniament com Volumni (Volumnius).
Va escriure algunes tragèdies i Varró el cita com a referència per assegurar que les tribus romanes dels Ramnes, Tities i Luceres, eren d'origen etrusc. Es desconeix en quina època va viure.

## Referències

* Smith, William (ed.). A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology (en anglès). Boston: Little, Brown and Co., 1867 (Vol. I, Vol. II i Vol. III). Arxivat 2006-08-22 a Wayback Machine. Volnius vol. 3, pàg. 1281
# Maria Teresa Casals i Rubio

Maria Teresa Casals i Rubio (Badalona, 1941) és una filòloga, mestra i activista per la llengua catalana. És promotora i portaveu de la plataforma Som Escola i membre d'Independentistes d'Esquerres.
Llicenciada en Filologia catalana i Postgrau de la Universitat de Barcelona en Formació del professorat. Durant el franquisme es vinculà a la defensa dels drets nacionals de Catalunya. Als anys setanta, s'adherí a Nacionalistes d'Esquerra, on treballa amb Magda Oranich. Després s'integrà a Esquerra Republicana de Catalunya i a Reagrupament.
Ferma defensora de la immersió lingüística en català als centres escolars, durant molts anys les seves activitats s'enfocaren a la defensa del català com a llengua comuna en l'escola i en la societat, preparant molts mestres que no tenien el català com a llengua materna per poder exercir de professors en català. Ha format part de l'executiva de la Plataforma per la Llengua i l'any 2010 participà en la fundació de Som Escola, plataforma en defensa de la llengua catalana a l'escola, de la que n'ha estat portaveu. El 2014 presentà la seva secció a Badalona.
El 2018 rebé la Creu de Sant Jordi «Per la fermesa, constància i valentia de la seva tasca de defensa del model d'escola catalana, com a model de cohesió social, que no separa els infants i joves per la seva llengua d'origen. Des de la plataforma Som Escola, ha fet seu l'objectiu de coordinar totes aquelles persones, entitats i institucions que es comprometen a actuar de manera activa en la construcció d'una societat més cohesionada, democràtica i lliure».
Rep el Premi Especial del Jurat 2019 dels Premis Martí Gasull i Roig que atorga la Plataforma per la Llengua per la constància i la valentia de la seva tasca de defensa del model d'escola catalana, amb la metodologia d'immersió com a model de cohesió social que no separa els infants i joves per la seva llengua d'origen.

## Referències

* ↑ «Candidatura partidària de Puigdemont per liderar Independentistes d'Esquerres». [Consulta: 6 setembre 2020].
* 1 2 «Qui som - L'ONG del català». Plataforma per la Llengua. Arxivat de l'original el 31 de desembre 2018. [Consulta: 30 desembre 2018].
* 1 2 «Xerrada: "De l'escola franquista a l'escola catalana"». Reagrupament, 28-11-2018. Arxivat de l'original el 31 de desembre 2018. [Consulta: 31 desembre 2018].
* ↑ Mas, Agustí «Teresa Casals: “Els objectius del senyor Wert no són pedagògics”». Núvol, 11-12-2012.
* ↑ Llamas, Silvia «Som Escola defiende la inmersión lingüística en Badalona». La Vanguardia, 04-04-2014.
* ↑ «Les Creus de Sant Jordi que reconeixen persones i entitats en l'àmbit de la llengua». Generalitat de Catalunya, 18-07-2018.
* ↑ Bassas, Antoni. «Teresa Casals: “S'ha de replantejar la qüestió lingüística a l'escola”», 28-01-2020. [Consulta: 31 gener 2020].
* ↑ «Teresa Casals rebrà el Premi Especial del Jurat dels VII Premis Martí Gasull i Roig | Notícies». [Consulta: 31 gener 2020].
# Kwigillingok

Kwigillingok és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2000 tenia 338 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Kwigillingok tenia 489 habitants, 96 habitatges, i 89 famílies La densitat de població era de 6,5 habitants/km².
Dels 96 habitatges en un 60,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 74% hi vivien parelles casades, en un 8,2% dones solteres, i en un 9,6% no eren unitats familiars. En el 6,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 4,63 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 39,9% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 29,9% entre 25 i 44, un 14,2% de 45 a 60 i un 7,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 26 anys. Per cada 100 dones hi havia 131,5 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 128,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.250 $ i la renda mediana per família de 33.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.125 $ mentre que les dones 50.625 $. La renda per capita de la població era de 7.577 $. Aproximadament el 28,8% de les famílies i el 34,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Kwigillingok». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 16 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Kwigillingok». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 16 juliol 2010].
# Elina Gússeva

Elina Gússeva (Aşgabat, 20 de gener de 1964) és una exjugadora d'handbol turkmana de naixement, però posteriorment nacionalitzada russa, que va competir sota bandera de la Unió Soviètica i de l'Equip Unificat, durant les dècades de 1980 i 1990.
El 1988 va prendre part en els Jocs Olímpics de Seül, on guanyà la medalla de bronze en la competició d'handbol. Quatre anys més tard, als Jocs de Barcelona, revalidà la medalla de bronze. En el seu palmarès també destaquen dues medalles d'or al campionat del món d'handbol, el 1986 i 1990.
A nivell de clubs jugà a l'Avtomobilist de Bakú.

## Referències

* 1 2 «Elina Guseva Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 9 desembre 2019].
* ↑ Women Handball World Championship 1986 Netherlands - 04-14.12 Champion Soviet Union a todor66.com
* ↑ Women Handball World Championship 1990 South Korea 24.11-04.12 Champion Soviet Union a todor66.com
# Mentasta Lake

Mentasta Lake és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2000 tenia 142 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mentasta Lake tenia 142 habitants, 54 habitatges, i 32 famílies La densitat de població era de 0,2 habitants/km².
Dels 54 habitatges en un 31,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 38,9% hi vivien parelles casades, en un 16,7% dones solteres, i en un 38,9% no eren unitats familiars. En el 29,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,63 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,33.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 35,2% tenia menys de 18 anys, un 7,7% entre 18 i 24, un 23,9% entre 25 i 44, un 26,8% de 45 a 60 i un 6,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones hi havia 102,9 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 119 homes.
La renda mediana per habitatge era de 17.344 $ i la renda mediana per família de 24.167 $. Els homes tenien una renda mediana de 20.833 $ mentre que les dones 30.417 $. La renda per capita de la població era d'11.275 $. Aproximadament el 21,9% de les famílies i el 35,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mentasta Lake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 16 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mentasta Lake». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 16 juliol 2010].
# Thomas German Reed

Thomas German Reed (Bristol, 26 de juny de 1817 - Sainte-Croix, (Surrey), 21 de març de 1888) fou un cantant i director d'orquestra anglès.
El seu pare també era músic, i solista de violí en el teatre Garrick de Londres i director d'orquestra en el teatre Haymarket. Estudià en l'Acadèmia Reial de Londres, i feu la seva presentació com a pianista a Bath, després es donà a conèixer com a cantant en teatres i concerts, i es creà una brillant posició a Londres com a professor, pianista i compositor. De 1838 a 1851 fou director d'orquestra d'òpera en el teatre Haymarket. També fou director de la Capella bavaresa i organitzà excel·lents audicions de música sacra.
El 1855 donà a Martinshall petites representacions teatrals, Myand Mrs. German Reed's entertainments, que es traslladaren el 1856 a la Galeria de L'Ilustration i després a Saint Georges Hall. Les obres estaven escrites per a dos o tres personatges i aconseguiren bon èxit i l'aplaudiment dels crítics enemics dels grans teatres.
La seva esposa Priscilla Horton, nascuda a Birmingham l'1 de gener de 1818 i morta a Bazley Eath el 18 de març de 1895, fou una actriu excel·lent.
Els seus germans Robert Hopké i William eren bons violoncel·listes, i el seu fill Alfred Herman Reed continuà l'empresa dels entertainments fins a la seva mort el 10 de març de 1895. El seu net William Henry Reed, continuà la nissaga musical de la família.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 49, pàg. 857 (ISBN 84 239-4549-9)
# Can Feliu de Merola

Can Feliu de Merola és una obra de Pineda de Mar (Maresme) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Era una masia aloera de planta i pis amb teulada de dues vessants i estructurada amb tres cossos. El mas ha anat evolucionant amb el pas del temps i a les activitats agrícoles i necessitats del temps. És un cas típic de pagesia acomodada catalana. Aquesta masia està molt a prop de torre de Merola, conjunt arquitectònic format per un casalot, la capella de Santa Anna i una torre de guaita.

## Descripció

Masia amb una estructura de tres cossos perpendiculars a la façana principal que es pot considerar bona de proporcions. El portal rodó i les tres finestres del pis són de la seva època: portal adovellat i finestres rectangulars amb llinda decorada amb elements gòtics. La teulada és a dues vessants. L'interior de l'entrada amb l'escala i el seu mirador trepat. A la dreta, la cuina, amb bon faldar, forn i aigüera, i pas a la dependència posterior, de servei de la casa, i rebost. A l'esquerra, el celler.

## Història

Masia que conserva la seva estructura original; no ha tingut gaires modificacions, excepte les ampliacions: un cos nou a la seva dreta i, al cantó esquerra, un cos que clou el pati endavant. L'estructura de la coberta ha estat reformada amb elements més moderns.

## Referències

* 1 2 «Can Feliu de Merola». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 agost 2017].
# Maria dels Àngels Puig i España

Maria dels Àngels Puig i España (Barcelona, 28 de febrer de 1868 - Barcelona, 6 d'octubre de 1947), membre de la burgesia catalana, va ser empresària i propietària. Filla d'Isidre Puig i Ferrer, gerent de la fàbrica tèxtil Isidre Puig i Companyia, i Marianna España i Mas.

## Biografia

Els Puig tenen el seu origen en el Mas de Can Puig (Sant Pere de Ribes). La família del seu avi, Puig i Catasús, va abandonar Sant Pere de Ribes a finals de s XVIII per instal·lar-se a Vilanova i la Geltrú, important port de comerç amb Cuba i altres colònies espanyoles.
Després de la mort del seu pare, s'encarregà al costat del seu marit, Delmir de Caralt i Sala, de l'empresa familiar de Sant Benet de Bages que compartien amb els seus cosins, els Casas-Carbó. La parella va tenir 7 fills entre els quals destaca el cineasta Delmir de Caralt i Puig. La fàbrica de Sant Benet va pertànyer a la família fins a la dècada dels anys 1980.
Maria dels Àngels fou retratada pel seu cosí, el pintor Ramon Casas en diverses ocasions, com el quadre Retrat de les senyoretes N.N. de 1890. També són destacables els retrats que Casas va fer a les seves filles Maria, Mercè i Montserrat de Caralt i Puig.
L'1 de juny del 1900 comprà l'heretat de Can Garrigó en el barri de Santa Eulàlia de Vilapicina a Marcel·lí Vilardebó i Farnés, de Lliçà de Vall. Els terrenys foren utilitzats com a camps de conreu pels masovers, la família Campmany (de mot Garrigó), fins que de mica en mica s'anà fraccionant la finca i venent per a la construcció d'habitatges. Destaquen les cases del passatge de l'Arquitecte Millàs i del passatge de Santa Eulàlia. L'última part de la finca edificable fou venuda l'any 1961.
Maria dels Àngels sempre ocupà un lloc privilegiat a la classe social benestant de Barcelona des del seu lloc de residència a Sarrià, on destacà per la seva oposició al Reial decret de 4 de novembre de 1921 d'agregació del municipi de Sarrià a Barcelona. Altres membres destacats de la seva família foren el seu cunyat Josep de Caralt i Sala que fou ministre de Finances durant el regnat d'Alfons XIII, que li concedí el títol nobiliari de Comte de Caralt, i la seva neboda Maria Lluïsa de Caralt i Mas que es casà amb Alfonso de Borbón y León, marquès de Squillace. El seu net, José María de Quadras i de Caralt va ser el comte de Sant Llorenç del Munt fins a la seva mort el 6 de desembre de 2013, el seu fill, José de Quadras i Sans, és l'actual comte de Sant Llorenç del Munt.

## Referències

* ↑ La Vanguardia. 07/10/1947. Necrològica de Maria dels Àngels Puig i España
* ↑ La Vanguardia. 02/02/1983. Anunci de la subhasta de la fàbrica de Sant Benet de Bages
* ↑ Fitxa de l'arbre genealògic de Maria Lluïsa de Caralt i Mas
* ↑ Sabadell, Diari de. «Mor als 88 anys el Comte de Sant Llorenç del Munt que deixa cinc hereus», 11-12-2013. [Consulta: 22 abril 2021].
# Lime Village

Lime Village és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2010 tenia 29 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lime Village tenia 6 habitants. La densitat de població era de 0,03 habitants/km².
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones hi havia 200 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 200 homes.
Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ (anglès) «American FactFinder» (edició del 2010). Oficina del Cens dels Estats Units. [Consulta: 10/11/2011.]
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lime Village». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 16 juliol 2010].
* ↑ «Fact Sheet- Lime Village». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 16 juliol 2010].
# Tallula

Tallula és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 638 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Tallula tenia 638 habitants, 238 habitatges, i 175 famílies. La densitat de població era de 464,8 habitants/km².
Dels 238 habitatges en un 37,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,1% hi vivien parelles casades, en un 9,2% dones solteres, i en un 26,1% no eren unitats familiars. En el 21,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,68 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,07.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,8% tenia menys de 18 anys, un 7,5% entre 18 i 24, un 29,3% entre 25 i 44, un 21,9% de 45 a 60 i un 12,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.269 $ i la renda mediana per família de 38.864 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.250 $ mentre que les dones 19.750 $. La renda per capita de la població era de 16.088 $. Aproximadament el 12,6% de les famílies i el 18,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Tallula». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Tallula». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Grigori Aleksàndrovitx Iegórov

Grigori Aleksàndrovitx Iegórov (rus: Григорий Александрович Егоров, 12 de gener, 1967) és un antic saltador de perxa de la Unió Soviètica i Kazakhstan.

## Trajectòria

Pertanyia al club Dinamo d'Alma-Atà. Guanyà la medalla de bronze amb la Unió Soviètica als Jocs Olímpics de 1988. També guanyà dues medalles d'argent en Campionats del Món en pista coberta i una al Campionat del Món a l'aire lliure de 1993 amb una millor marca personal de 5,90 metres, des de llavors rècord d'Àsia en l'especialitat. Va patir dues aturades importants de la competició al llarg de la seva carrera esportiva: entre 1991 i 1992 i entre 1995 i 1997. En tornar definitivament tan sols pogué mantindre el nivell anterior al panorama internacional durant un parell de temporades, però sí que li valgué per a dominar la competició a nivell continental. Va retirar-se el 2007.

## Resultats

| Any | Competició | Lloc | Resultat |
| 1988 | Jocs Olímpics | Seül, Corea del Sud | 3r |
| 1989 | Campionat del Món PC | Budapest, Hongria | 2n |
| 1990 | Campionat d'Europa | Split, Iugoslàvia | 2n |
| 1993 | Campionat del Món PC | Toronto, Canadà | 2n |
| 1993 | Campionat del Món | Stuttgart, Alemanya | 2n |
| 1993 | Campionat d'Àsia | Manila, Filipines | 1r |
| 1994 | Jocs Asiàtics | Hiroshima, Japó | 2n |
| 1999 | Campionat del Món | Sevilla, Espanya | DNS |
| 2002 | Jocs Asiàtics | Busan, Corea del Sud | 1r |
| 2002 | Campionat d'Àsia | Colombo, Sri Lanka | 3r |
| 2003 | Jocs Afro-asiàtics | Hyderabad, Índia | 1r |
| 2003 | Campionat d'Àsia | Manila, Filipines | 1r |
| 2004 | Jocs Olímpics | Atenes, Grècia | NM |
Llegenda: DNS= no va començar (Did Not Start); NM= sense marca vàlida (No Mark).

## Enllaços externs

* (anglès) IAAF, perfil de Grigoriy Yegorov
# Nikolaevsk

Nikolaevsk és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2000 tenia 345 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Nikolaevsk tenia 345 habitants, 96 habitatges, i 72 famílies La densitat de població era de 3,7 habitants/km².
Dels 96 habitatges en un 57,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 65,6% hi vivien parelles casades, en un 5,2% dones solteres, i en un 24% no eren unitats familiars. En el 18,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,59 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,33.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 45,2% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 26,4% entre 25 i 44, un 17,1% de 45 a 60 i un 3,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 21 anys. Per cada 100 dones hi havia 104,1 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 119,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.500 $ i la renda mediana per família de 39.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.250 $ mentre que les dones 25.833 $. La renda per capita de la població era de 10.390 $. Aproximadament el 15,8% de les famílies i el 19,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Nikolaevsk». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 16 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Nikolaevsk». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 16 juliol 2010].