OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Preludi op. 28, núm. 20 (Chopin)

El "Preludi op. 28, núm. 20", en do menor, és un dels Preludis op. 28 de Frédéric Chopin. Ha estat anomenat el "Preludi Marxa fúnebre" per Hans von Bülow, però és més comunament conegut com el "Preludi dels acords" a causa de la seva lenta progressió d'acords de negres.
El preludi va ser compost originalment en una estructura de dues seccions de quatre compassos, que acabava en el compàs novè. Més tard, Chopin va afegir una repetició dels últims quatre compassos en una dinàmica més suau, com un onatge expressiu, abans de la cadència final.

## Repercussions culturals

Podem trobar bastants exemples en el que apareix la música d'aquest preludi:
* Variacions sobre un tema de Chopin de Ferruccio Busoni
* Variacions sobre un tema de Chopin de Serguei Rakhmàninov.
* Jean-Luc Ponty, un músic de jazz fusion, fa unes improvisacions amb el violi sobre aquest tema, en l'àlbum Storytelling.
* La cançó Could It Be Magic de Barry Manilow es basa en aquest preludi i arribà al núm. 6 en les llistes US charts del 1975. Hi ha versions posteriors de Donna Summer i Take That i una en francès, «Le Temps qui court», de Alain Chamfort (1975).
* A la pel·lícula Madame Sousatzka (1988) amb Shirley MacLaine, que la protagonista ensenya a tocar el preludi.
* Al videojoc Ghosts'n Goblins per Commodore 64 la música es basa en el "Preludi núm. 20".

## Referències

* 1 2 «ChopinMusic.net». Arxivat de l'original el 2013-09-05. [Consulta: 21 agost 2015].
# Premi Internacional Joan Guinjoan per a Joves Compositors

El Premi Internacional Joan Guinjoan per a Joves Compositors és un concurs de composició convocat per l'Escola Superior de Música de Catalunya.
El concurs, que es convoca anualment des de l'any 2002, és obert a compositores i compositors de totes les nacionalitats que a la data límit d'entrega de partitures no superin l'edat de 35 anys i que no hagin guanyat el premi en edicions anteriors. Es demanen obres musicals inèdites, de factura contemporània, per a una agrupació de cambra molt lliure, que pot incorporar o no elements electrònics.
El premi té una dotació econòmica i, a més, comporta l'estrena i gravació de l'obra guanyadora. Importants grups dins de l'àmbit de la música contemporània a Catalunya han col·laborat en l'estrena de les obres guanyadores, com ara l'Ensemble Martinu o el BCN216, sota la direcció de Francesc Prat o Ernest Martínez Izquierdo, entre d'altres. El jurat sol constar de professorat del departament de teoria, composició i direcció de l'escola. L'any 2019 hi van participar una seixantena de concursants.
El nom del premi és en honor de l'influent compositor Joan Guinjoan.

## Llista de guardonats

Guanyadors del Premi Joan Guinjoan de l'ESMUC :
| Curs | Edició | Guanyador | Obra | Nacionalitat |
| 2002-2003 | 1 | Nacho de Paz Sánchez | Pálpito | Espanyol (asturià) |
| 2003-2004 | 2 | Joan Riera Robusté | Estudi de proporcions núm. 2 | Català |
| 2004-2005 | 3 | Lucas Fagin | Cometas | Argentí |
| 2005-2006 | 4 | Josep Sanz Quintana | Musik nach Janequin | Català |
| 2006-2007 | 5 | Lucas Fagin | Galaxia espiral | Argentí |
| 2007-2008 | 6 | Ilías Rachaniotis | Symetron | Grec |
| 2008-2009 | 7 | Jesús Navarro Monzón | Crazy madness | Espanyol (càntabre) |
| 2009-2010 | 8 | Santiago Tomás Díez | The black of symbol | Argentí |
| 2010-2011 | 9 | Marc Codina Contijoch | Prägnanz | Català |
| 2011-2012 | 10 | Carlos de Castellarnau | Intervallum mundi modus | Català |
| 2012-2013 | 11 | Miguel Farías Vázquez | L'echo terrestre | Xilè |
| 2013-2014 | 12 | Juan de Dios Adolfo Magdaleno | El canto de los cronopios | Mexicà |
| 2014-2015 | 13 | Javier Quislant Garcia | Redox | Espanyol (basc) |
| 2015-2016 | 14 | Guillem Ponsí Vilà | The arousal | Català |
| 2016-2017 | 15 | Antonio Moral Jurado | Aljibe de absoluta complacencia | Espanyol (andalús) |
| 2017-2018 | 16 | Otto Wanke | Threads | Txec |
| 2018-2019 | 17 | Guillem Góngora | Processus | Català |
| 2019-2020 | 18 | Camilo Roca | Insectarium | Xilè |
| 2020-2021 | 19 | José Luis Perdigón | Libration | Espanyol (canari) |
| 2021-2022 | 20 | Aníbal Vidal Astroza | Gliding Murmuration | Xilè |
| 2022-2023 | 21 | TBA | TBA | TBA |

## Referències

* ↑ «Entrevista amb el Martinu Ensemble». [Consulta: 29 abril 2019].
* ↑ «Bases». [Consulta: 29 abril 2019].
* ↑ «El compositor català Guillem Góngora guanya el Premi Joan Guinjoan 2018». Revista Musical Catalana, 10-04-2019.
# Monica Macovei

Monica Luisa Macovei (pronunciació romanesa: [moˈnika luˈisa makoˈvej]; nascuda el 4 de febrer de 1959) és una política, advocada i antiga fiscal romanesa, i antiga diputada al Parlament Europeu pels Conservadors i Reformistes Europeus i antigament membre del Partit Demòcrata-Liberal romanès (PDL). Va ser la ministra de Justícia de Romania al primer gabinet del primer ministre Călin Popescu-Tăriceanu. En aquesta posició se li va acreditar la implementació de les reformes de justícia necessàries perquè Romania esdevingués un estat membre de la Unió Europea. Macovei també va ser una candidata independent a les Eleccions presidencials romaneses de 2014.

## Referències

* ↑ «MEPProfile». EuropeanParliament. [Consulta: 15 desembre 2009].
* ↑ «Daniel Daianu, exclus de pe lista PNL,Monica Macovei, inregimentata de PD-L, 2009-03-31» (en romanès). www.zf.ro. [Consulta: 15 desembre 2009].
* ↑ «About turn». , 29-03-2007.
* ↑ Women resist a history of corruption, The Daily Telegraph, 13 May 2006
* ↑ Judicial reform pushed through in Romania ahead of EU accession Arxivat 2007-09-30 a Wayback Machine., EUbusiness, 14 May 2006
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 17 novembre 2014].
* ↑ «Who's in the race for Romania's presidential seat?». Arxivat de l'original el 2014-09-26. [Consulta: 19 octubre 2014].
# Lupita Nyong'o

Lupita Amondi Nyong'o (Ciutat de Mèxic, 1 de març de 1983) és una actriu, directora de cinema i videoclips mexicokenyana. És la quarta actriu mexicana a ser nominada a un Oscar. Les altres, en ordre cronològic són: Katy Jurado per Broken Lanza (1954), Salma Hayek per Frida (2002) i Adriana Barraza per Babel (2006).
Va assolir la fama el 2013 gràcies a la pel·lícula 12 anys d'esclavitud, del director britànic Steve Rodney McQueen, per la qual va ser aclamada per la crítica.
Va guanyar l'Oscar a la millor actriu secundària i el Premi SAG a la millor actriu de repartiment, i va ser nominada al BAFTA a la millor actriu secundària i al Globus d'Or a la millor actriu secundària per aquesta pel·lícula, entre altres premis internacionals.
El 2024 va obtenir la ciutadania estatunidenca.

## Filmografia
### Cinema

| Any | Títol | Paper | Notes |
| 2008 | East River | F | Curtmetratge |
| 2013 | 12 Years a Slave | Patsey | |
| 2014 | Non-Stop | Gwen Lloyd | |
| 2015 | Star Wars episodi VII: El despertar de la força (Star Wars: The Force Awakens) | Maz Kanata | |
| 2016 | El llibre de la selva (The Jungle Book) | Raksha (veu) | |
| 2016 | Queen of Katwe | Nakku Harriet | |
| 2017 | Star Wars: Els últims Jedi (Star Wars: The Last Jedi) | Maz Kanata | |
| 2018 | Black Panther | Nakia | |
| 2019 | Little Monsters | Na Caroline | |
| 2019 | Us | Adelaide Wilson/ Red | |
| 2019 | Star Wars: L'ascens de Skywalker (Star Wars: The Rise of Skywalker) | Maz Kanata | Postproducció |
| 2021 | 355 | A ser anunciat | Filmant |

### Televisió

| Any | Títol | Paper | Notes |
| 2009–2012 | Shuga | Ayira | 5 episodis |
| 2016 | Lip Sync Battle | D'ella mateixa | Episodi: "Lupita Nyong'o vs. Regina Hall" |
| 2017–2018 | Star Wars Forces of Destiny | Maz Kanata (veu) | 32 episodis |
| 2018 | Star Wars Rebels | Maz Kanata (veu) | Enregistrament d'arxiu; Episodi: "A World Between Worlds" |

## Referències

* ↑ Bogle, Donald; Movies, Turner Classic. Hollywood Black: The Stars, the Films, the Filmmakers (en anglès). Running Press, 2019-05-07, p. 553. ISBN 978-0-7624-9140-7.
* ↑ Favilli, Elena. Contes de bona nit per a nenes rebels: 100 dones immigrants que han canviat el món. Barcelona: Estrella Polar, 2020, p. 126. ISBN 9788418135699.
* ↑ Riley, Jenelle. «Toronto Film Festival: Lupita Nyong’o on ‘12 Years a Slave’» (en anglès). backstage.com, 11-09-2013. [Consulta: 8 març 2025].
* ↑ Osenlund, R. Kurt. «On the Rise: Lupita Nyong'o, the Awards-Bound Breakout of 12 Years a Slave» (en anglès americà). slantmagazine.com, 16-10-2013. [Consulta: 8 març 2025].
* ↑ «Kenyan Actress Lupita Nyong'o Gets Rave Reviews At Hollywood Movie Premiere». Vibe Weekly, 14-12-2013. [Consulta: 8 març 2025].
* ↑ Stewart, Chelsea. «Lupita Nyong'o Explained Why The 2024 Election Will Be Her First Time Voting» (en anglès). buzzfeed.com, 31-08-2024. [Consulta: 8 març 2025].
# Pristipomoides freemani

Pristipomoides freemani és una espècie de peix de la família dels lutjànids i de l'ordre dels perciformes.
Els mascles poden assolir 23,3 cm de longitud total. És un peix marí de clima tropical que viu entre 50-220 m de fondària des del sud-est dels Estats Units fins a l'Uruguai.

## Referències

* ↑ Allen, Gerald R.. Snappers of the world : an annotated and illustrated catalogue of lutjanid species known to date. ISBN 92-5-102321-2.
* 1 2 Luna, Susan M.; Heskamp, Monika. «Pristipomoides freemani Anderson, 1966 Slender wenchman» (en anglès). FishBase.

## Bibliografia

* Akazaki, M. i Y. Iwatsuki, 1987: Classification of the lutjanid fish genus Pristipomoides (Percoidei). Japanese Journal of Ichthyology v. 34 (núm. 3): 324-333.
* Anderson, W.D. Jr., 2002. Lutjanidae. Snappers. p. 1479-1504. A K.E. Carpenter (ed.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Atlantic. Vol. 3: Bony fishes part 2 (Opistognathidae to Molidae), sea turtles and marine mammals.
* Lloris, D. i J. Rucabado, 1990. Lutjanidae. p. 773-779. A J. C. Quéro, J. C. Hureau, C. Karrer, A Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
# Pristobrycon

Pristobrycon és un gènere de peixos de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Taxonomia

* Pristobrycon aureus (Spix & Agassiz, 1829)
* Pristobrycon calmoni (Steindachner, 1908)
* Pristobrycon careospinus (Fink & Machado-Allison, 1992)
* Pristobrycon maculipinnis (Fink & Machado-Allison, 1992)
* Pristobrycon striolatus (Steindachner, 1908)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Spix, J. B. von & L. Agassiz. 1829-1831. Selecta genera et species piscium quos in itinere per Brasiliam annos MDCCCXVII-MDCCCXX jussu et auspiciis Maximiliani Josephi I.... colleget et pingendso curavit Dr J. B. de Spix.... Monachii. Selecta Piscium Brasiliam: Part 1: i-xvi + i-ii + 1-82, Pls. 1-48;, Part 2: 83-138, Pls. 49-101.
* 1 2 Steindachner, F. 1908. Über sechs neue Serrasalmo- und Myletes-Arten aus Südamerika. Anz. Akad. Wiss. Wien v. 45 (núm. 18): 359-367.
* 1 2 Fink, W. L. & Machado-Allison, A. 1992. Three new species of piranhas from Brazil and Venezuela (Teleostei: Characiformes). Ichthyological Exploration of Freshwaters v. 3 (núm. 1): 55-71.
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
# Prochilodus binotatus

Prochilodus binotatus és una espècie de peix de la família dels proquilodòntids i de l'ordre dels caraciformes.

## Referències

* ↑ Spix J. B. von & Agassiz L., 1829-1831. Selecta genera et species piscium quos in itinere per Brasiliam annos MDCCCXVII-MDCCCXX jussu et auspiciis Maximiliani Josephi I.... colleget et pingendso curavit Dr J. B. de Spix.... Monachii. Selecta Piscium Brasiliam. Part 1: i-xvi + i-ii + 1-82, Pls. 1-48.
* ↑ BioLib (anglès)

## Bibliografia

* Castro, R.M.C., 1990. Revisao taxonómica da familia Prochilodontidae (Ostariophysi: Characiformes). Tesi doctoral. Universidade de São Paulo, São Paulo, Brasil. 347 p.
* Castro, R.M.C. i R.P. Vari, 2003: Prochilodontidae (Fannel mouth characiforms). p. 65-70. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Castro, R. M. C. i R. P. Vari, 2004: Detritivores of the South American fish family Prochilodontidae (Teleostei: Ostariophysi; Characifomes). A phylogenetic and revisionary study. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 622: i-v + 1-186 + 187-189.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J., 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey, Estats Units. 672 p.
* Loubens, G., L. Lauzanne i J. Géry, 1991: Contribution à la systématique des Prochilodus boliviens (Pisces, Characiformes, Prochilodidae). Revue d'Hydrobiologie Tropicale v. 24 (núm. 3): 217-239.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Pauls, E. i L.A.C. Bertollo, 1984. Caracterizacáo cromossômica do genero Prochilodus (Pisces, Prochilodontidae) Ciênc. e cult.. 36(S):787.
* Roberts, T. R., 1973: Osteology and relationships of the Prochilodontidae, a South American family of characoid fishes. Bulletin of the Museum of Comparative Zoology v. 145 (núm. 4): 213-235.
* Vari, R. P., 1983: Phylogenetic relationships of the families Curimatidae, Prochilodontidae, Anostomidae, and Chilodontidae (Pisces: Characiformes). Smithsonian Contributions to Zoology. Núm. 378: i-iii + 1-60.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Síndrome

Una síndrome és un conjunt de símptomes i/o signes que defineixen clínicament un estat patològic. Quan una síndrome s'associa amb una causa definida, aquesta es converteix en una malaltia. En alguns casos, una síndrome està tan estretament relacionada amb una patogènesi o causa que les paraules síndrome, malaltia i trastorn s'acaben utilitzant de manera intercanviable. Aquesta substitució de terminologia sovint confon la realitat i el significat dels diagnòstics mèdics.
Sovint un mateix símptoma/signe, com ara la febre fa part de moltíssimes síndromes. Algunes síndromes, com la síndrome de Down, tenen una sola causa, mentre que altres, com la síndrome nefrítica, tenen múltiples causes possibles. En altres casos, la causa de la síndrome és desconeguda (com ho va ser en el seu moment la sida).

## Llista

Llista amb algunes síndromes:
| Síndrome confusional aguda Síndrome d'Asperger Síndrome d'hiperviscositat Síndrome de Balint Síndrome de Bernard-Horner Síndrome de Bloom Síndrome de Brugada Síndrome de compressió de la cua de cavall Síndrome de dolor regional complex Síndrome de Fitz-Hugh-Curtis Síndrome de Guillain-Barré Síndrome de l'intestí irritable Síndrome de l'ovari poliquístic Síndrome de les cames inquietes | Síndrome de Marfan Síndrome de Plummer-Vinson Síndrome de Prader Willi Síndrome de Rett Síndrome de Stevens-Johnson Síndrome de Tourette Síndrome de Turner Síndrome de West Síndrome de Williams Síndrome del destret respiratori agut Síndrome extrapiramidal Síndrome gripal Síndrome nefròtica Síndrome piramidal |

## Referències

* ↑ «Síndrome». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «What Exactly Are Syndromes?» (en anglès). [Consulta: 1r setembre 2021].
* ↑ «sindrome - Treccani» (en italià). [Consulta: 30 gener 2024].
* 1 2 Calvo, F; Karras, BT; Phillips, R; Kimball, AM; Wolf, F «Diagnoses, Syndromes, and Diseases: A Knowledge Representation Problem». AMIA Annu Symp Proc, 2003, pàg. 802. PMC: 1480257. PMID: 14728307.
* ↑ «Down syndrome | Definition, Types, Symptoms, Diagnosis, & Life Expectancy» (en anglès). [Consulta: 31 març 2021].
* ↑ «Nephritic_syndrome». [Consulta: 31 març 2021].
* ↑ «Significado de Síndrome» (en castellà). [Consulta: 31 març 2021].

## Vegeu també

* Malaltia
* Nosologia
Viccionari
# Schistura geisleri

Schistura geisleri és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Tailàndia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Banarescu, P. i T. T. Nalbant 1995: A generical classification of Nemacheilinae with description of two new genera (Teleostei: Cypriniformes: Cobitidae). Travaux du Museum d'Histoire Naturelle "Grigore Antipa" v. 35: 429-495.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Jayaram, K. C. 1981: The freshwater fishes of India, el Pakistan, Bangladesh, Burma and Sri Lanka--a handbook: i-xxii + 1-475, Pls. 1-13. Zoological Survey of India.
* Kottelat, M. «Zoogeography of the fishes from Indochinese Inland waters with an annotated check-list» (PDF) (en anglès). Bulletin Zoölogisch Museum, Universiteit van Amsterdam, 12, 1, 1989, pàg. 1-55.
* Kottelat, M. 1990: Indochinese nemacheilines. A revision of nemacheiline loaches (Pisces: Cypriniformes) of Thailand, Burma, Laos, Cambodia and southern Vietnam: 1-262. Verlag Dr. Friedrich Pfeil, Múnic, Alemanya.
* Kottelat, M. 2000. Diagnoses of a new genus and 64 new species of fishes from Laos (Teleostei: Cyprinidae, Balitoridae, Bagridae, Syngnathidae, Chaudhuriidae and Tetraodontidae). J. South Asian Nat. Hist. v. 5 (núm. 1): 37-82.
* Menon, A. G. K. 1987: The fauna of India and the adjacent countries. Pisces. Vol. IV.: i-x + 1-259, Pls. 1-16. Teleostei - Cobitoidea. Part 1. Homalopteridae. Zoological Survey of India.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Telemàtica

La telemàtica és el conjunt de tècniques i coneixements científics que resulten de la combinació alhora de les àrees de les telecomunicacions i la informàtica. És la forma més concisa de l'antic terme teleinformàtica, que ha caigut en desús. El mot télématique fa ser encuyat per Simon Nora i Alain Minc en el llibre L'informatisation de la société de 1978.
Inclou l’estudi, el disseny, la gestió i l’aplicació de les xarxes i els serveis de comunicacions, per al transport, l’emmagatzematge i el processament de qualsevol tipus d’informació (dades, veu, vídeo, etc.), incloent-hi la gestió de la seguretat.

## Referències

* 1 2 «telemàtica». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «telemàtica». A: Societat de la informació. Noves tecnologies i Internet: diccionari terminològic. 2a edició revisada. Barcelona: Termcat, 2003 (Diccionaris en Línia núm. 22). ISBN 84-393-6127-0.
* ↑ «telemàtica». Terme de la setmana. TERMCAT, 16-01-2018. [Consulta: 23 febrer 2025].
* ↑ Nora, Simon; Minc, Alain. L'Informatisation de la société (en francès). París: La Documentation Française, 1978. ISBN 978-2-11-000162-7.

## Bibliografia

* Gifreu, Josep; Recoder i Sellarés, Maria Josep; Corbella, Joan Maria. «Serveis telemàtics». A: Comunicació, llengua i cultura a Catalunya, horitzó 1990: prospectiva sobre la transformació del sistema de comunicació a Catalunya i la seva incidència en la llengua i la cultura. Barcelona: Institut d'Estudis Catalans, 1986, p. 296-298. ISBN 978-84-7283-081-3.
Viccionari
# Estat de Vargas

L'Estat de Vargas és un dels 23 estats en què és dividida Veneçuela. La capital de l'estat és La Guaira.

## Municipis i parròquies

* Vargas (La Guaira)
Vargas té només un municipi, Vargas, es és dividit en 11 parròquies.
* Caraballeda
* Carayaca
* Carlos Soublette (Maiquetía)
* Caruao (La Sabana)
* Catia La Mar
* El Junco
* La Guaira
* Macuto
* Maiquetía
* Naiguatá
* Raul Leoni (Catia La Mar)

## Referències

* ↑ «Dios de Todasana». Universidad de Los Andes - Venezuela, [Consulta: 9 setembre 2020].
* ↑ «TSJ Regiones - Jurisprudencia». [Consulta: 9 setembre 2020].
* ↑ «Ordenamiento y desarrollo territorial en Vargas: Situación actual y desafíos». Instituto Latinoamericano de Investigaciones Sociales, [Consulta: 9 setembre 2020].
* ↑ «VenezuelaTuya». Venezuela Tuya. [Consulta: 30 agost 2020].
* ↑ Símbolos patrios del estado Vargas también serán cambiados

## Vegeu també

* Joan Baptista Marià Picornell i Gomila
* Carmen de Uria
* Aeroport Internacional Maiquetía Simón Bolívar
# Kràsnaia Poliana (Bélgorod)

Kràsnaia Poliana - Красная Поляна (rus) - és un poble de l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 778 habitants. Pertany al districte (raion) de Xebékino.

## Referències

* ↑ «Znamenka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-01-29. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ «Генеральный план Шебекинского городского округа». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП). Arxivat de l'original el 2021-05-27. [Consulta: 29 gener 2022].
* ↑ Iuri B. Koriakov. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 29 gener 2022].
# Fontilles

Fontilles és una fundació sense ànim de lucre i un sanatori situat a la Vall de Laguar (Marina Alta) creat pel jesuïta pare Carles Ferris en 1909, per confinar dintre del seu recinte els malalts de lepra. Actualment, i donat que aquesta malaltia ha remés, s'han recondicionat uns pavellons com a residència de gent major.
Declarada d'Utilitat Pública en 1966, Fontilles pertany a la Federació Internacional de Lluita contra la Lepra (ILEP), formada per 15 associacions de 13 països.

## Història

Fontilles va ser fundada en 1902 pel sacerdot jesuïta Carles Ferris i l'advocat Joaquín Ballester per a atendre els malalts de lepra. En 1909 s'obrí el Sanatori Sant Francesc de Borja.
Poc temps després d'acabada la Guerra Civil espanyola entrà a dirigir aquest centre el jesuïta català Ignasi Romañá Pujó, qui li donà un gran impuls mercès al seu proselitisme.
En 1947 comencen en el sanatori els cursos de leprologia per a metges i auxiliars sanitaris de l'Estat espanyol i de l'estranger. Actualment se segueixen impartint aquests cursos, als quals cada any assisteixen més de 70 metges, infermers, missioners, treballadors socials, etc..., que es troben combatent la lepra per tot el món.
En 1968 s'inicia el règim ambulatori dels malalts en tractament, que viuen a les seues llars i acudeixen al sanatori a revisió.
En els anys 90, Fontilles decideix utilitzar els seus mitjans i la seua experiència per a seguir treballant en la lluita contra la lepra en els països més afectats. Així, Fontilles desenvolupa projectes de cooperació en països d'Amèrica, Àsia i Àfrica. El seu treball se centra en tres àrees: sanitat, solidaritat i informació.
En el 2002 Fontilles treballava en projectes a estats com la Xina, l'Índia, Guinea Equatorial, el Brasil, Costa Rica, Colòmbia i Nicaragua.

## Finançament

Les principals fonts de finançament de Fontilles són d'origen privat —donacions, llegats, tercera edat, etc.—, no arribant al 10% els ingressos de diners públics.

## Enllaços externs

* Pàgina web de Fontilles
* La Vall de Laguar