OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Districte de Brinhòla

El Districte de Brinhòla és un dels tres districtes del departament francès del Var, a la regió de Provença-Alps-Costa Blava. Té 9 cantons i 61 municipis. El cap cantonal és Brinhòla.

## Cantons

* cantó d'Aups
* cantó de Barjòus
* cantó de Bessa d'Issòla
* cantó de Brinhòla
* cantó de Cotinhac
* cantó de Rians
* cantó de La Ròcabrussana
* cantó de Sant Maissemin de la Santa Bauma
* cantó de Tavernas

## Vegeu també

* Cantons del Var
# Ama (Louisiana)

Ama és una població dels Estats Units a l'estat de Louisiana. Segons el cens del 2000 tenia 1.285 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ama tenia 1.285 habitants, 446 habitatges, i 347 famílies. La densitat de població era de 139 habitants/km².
Dels 446 habitatges en un 40,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,4% hi vivien parelles casades, en un 13,9% dones solteres, i en un 22% no eren unitats familiars. En el 18,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,88 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,28.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,1% tenia menys de 18 anys, un 9,2% entre 18 i 24, un 29,9% entre 25 i 44, un 22,7% de 45 a 60 i un 9,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 41.691 $ i la renda mediana per família de 50.156 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.875 $ mentre que les dones 31.667 $. La renda per capita de la població era de 19.399 $. Entorn del 7,5% de les famílies i el 8,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ama». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ama». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Aborígens (mitologia)

D'acord amb la mitologia romana, els aborígens van ser els primers pobladors de la Itàlia central. Se'ls considerava nascuts dels arbres. Segons la llegenda romana, van ser governats per Saturn després de la seua caiguda en la titanomàquia.
Es deia però que vivien sense lleis i no tenien ciutats, ja que eren nòmades. S'alimentaven de fruits silvestres. El seu nom s'entén com «el poble original». Es deia que sobre ells hi regnava el rei Llatí, quan Eneas arribà al Latium amb els seus troians. Units els troians i els aborígens van formar el poble llatí, anomenat així en honor del seu rei.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: edicions de 1984, 2008, p. 1. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 5. (El Cangur / Diccionaris, núm. 209). ISBN 84-297-4146-1
# Russellville (Indiana)

Russellville és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 340 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Russellville tenia 340 habitants, 137 habitatges, i 90 famílies. La densitat de població era de 656,4 habitants/km².
Dels 137 habitatges en un 35,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,6% hi vivien parelles casades, en un 5,1% dones solteres, i en un 33,6% no eren unitats familiars. En el 32,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,48 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,12.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,4% tenia menys de 18 anys, un 5,6% entre 18 i 24, un 29,7% entre 25 i 44, un 18,8% de 45 a 60 i un 16,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.375 $ i la renda mediana per família de 41.458 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.827 $ mentre que les dones 25.000 $. La renda per capita de la població era de 15.236 $. Entorn del 4,1% de les famílies i el 6,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Russellville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Russellville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Joan IX

Joan IX. (Tívoli, ? – Roma, 5 de gener del 900) fou Papa de l'Església Catòlica del 898 al 900.
Abat d'un monestir benedictí, Joan va ser escollit papa amb l'ajuda de Lambert II de Spoleto, que li va permetre vèncer l'altre candidat que optava a l'elecció. El seu rival, Sergi, va ser excomunicat i expulsat de la ciutat, tot i que, uns anys més tard, acabaria accedint al tron pontifici com a Sergi III.
Durant el seu pontificat, va convocar un concili a Ravenna, en el que va finalitzar la tasca iniciada pel seu predecessor. Es va rehabilitar definitivament el papa Formós a qui, en l'anomenat "Concili del cadàver", se'l va sotmetre a judici després d'exhumar-ne el cos.
En aquest concili es va decretar que l'elecció papal, per ser vàlida, havia de fer-se en presència d'un representant de l'emperador i recaure sobre un membre del clergat romà. També va prohibir el costum de saquejar els palaus dels bisbes de Roma o del Papa després de la seva mort.
Va declarar invàlida la consagració d'Arnulf com a emperador i va coronar el seu protector, Lambert.
Va morir el 5 de gener del 900 i fou enterrat a l'atri de la Basílica de Sant Pere.
# Antoni Soler i Ricart

Antoni Soler i Ricart (Barcelona, 1951) és un professor, pacifista i escriptor català, president de l'organització FundiPau des del juny de 2016.
Cursà estudis superiors i es llicencià en Ciències Químiques per la Universitat de Barcelona. Professionalment, dedicà bona part de la seva activitat a la docència. Milità en grups pacifistes i no-violents des de la dècada de 1970, com ara el Grup d'Amics de l'Arca, la Marxa de la Llibertat, el Casal de la Pau de Barcelona, el Col·lectiu d'Acció No-Violenta o el moviment d'objecció de consciència. L'any 1983, participà en la creació de la Fundació per la Pau, avui en dia coneguda com a FundiPau. Posteriorment es diplomà en Cultura de pau a l'Escola de Cultura de Pau de la Universitat Autònoma de Barcelona. Participà en nombroses conferències i cursos sobre pau i conflictes, així com publicà diversos articles, llibres i treballs. Entre el juny de 2016 i l'octubre de 2021 va ser president de FundiPau, càrrec que va assumir Carme Suñé. Actualment, segueix com a membre del patronat.

## Obres

* Educació per la pau. Geografia dels conflictes (juntament amb M. Àngels Dumé, ed. Claret, 1996)
* Gandhi i la No-Violència Arxivat 2010-10-01 a Wayback Machine. (ed. Justícia i Pau, 1998)
* Això és Cultura de pau (ed. Mediterrània, 2005)

## Referències

* ↑ «Antoni Soler, nou president de FundiPau». FundiPau.org, 16-06-2016. [Consulta: 8 setembre 2017].
* ↑ Bachrach, Ona. «Carme Suñé: "Volem continuar traçant i llaurant un camí on la violència no tingui lloc on arrelar"». Xarxanet.org, 28-10-2021. [Consulta: 19 setembre 2023].

## Enllaços externs

* Blog d'Antoni Soler
# Serguei Xelpakov

Serguei Vassílievitx Xelpakov (Сергей Васильевич Шелпаков) (Issilkul, óblast d'Omsk, 18 de setembre de 1956) va ser un ciclista rus que competí representant la Unió Soviètica. Va guanyar una medalla d'or a la prova en contrarelotge per equips als Jocs Olímpics d'estiu de Moscou de 1980.

## Palmarès

* 1974
** Campió d'Europa júnior en Ruta
** Campió d'Europa júnior en Contrarellotge per equips
* 1976
** Vencedor d'una etapa a la Setmana ciclista Bergamasca
* 1977
** Vencedor d'una etapa a la An Post Rás
* 1979
** Campió de la Unió Soviètica en Contrarellotge per equips
* 1980
** Medalla d'or als Jocs Olímpics de Moscou en Contrarellotge per equips (amb Iuri Kaixirin, Anatoli Iarkin i Oleg Logvin
* 1981
** Campió de la Unió Soviètica en Contrarellotge per equips

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Collegeville (Indiana)

Collegeville és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 865 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Collegeville tenia 865 habitants, 84 habitatges, i 68 famílies. La densitat de població era de 258,9 habitants per km².
Dels 84 habitatges en un 31% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 72,6% hi vivien parelles casades, en un 6% dones solteres, i en un 19% no eren unitats familiars. En el 16,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,51 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,76.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 5% tenia menys de 18 anys, un 76,4% entre 18 i 24, un 6,4% entre 25 i 44, un 8,1% de 45 a 60 i un 4,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 21 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 110,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 44.821 $ i la renda mediana per família de 51.071 $. Els homes tenien una renda mediana de 53.542 $ mentre que les dones 18.382 $. La renda per capita de la població era de 8.587 $. Entorn del 15,4% de les famílies i el 19,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Collegeville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Collegeville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Vall de Llàgrimes (Castellcir)

La Vall de Llàgrimes és una vall del terme municipal de Castellcir, a la comarca del Moianès.
Està situat a l'extrem nord-oest del terme, en el lloc on es forma el torrent de les Berengueres. És al sud-oest del Serrat de la Barraca, a llevant del Serrat dels Moros, a ponent de les Berengueres i al nord-est de la Casa Nova del Verdeguer.

## Etimologia

Es tracta d'un topònim romànic de caràcter metafòric: rep aquest nom per ser una terra rosta, molt difícil de treballar. Encara avui en dia s'utilitza com a frase feta.

## Referències

* ↑ Cingles de Bertí i de Gallifa [Document cartogràfic] : Gallifa, Vall de S. Miquel, Sots Feréstecs, Sot del Bac, Vall de Neu, Castell Cir, Sauva Negra: mapa topográfico excursionista: topografía procedente del mapa nacional del Instituto Geográfico y Catastral, de otros centros y observaciones directas por el equipo técnico de editorial Alpina / cartografía: A. Bescós; cartografía complementaria y res.tecn. X. Coll. Granollers: Editorial Alpina, 1986. ISBN 84-7011-033-0
* ↑ Rodríguez, 2009.
* ↑ TERESA ESPINAL, Maria (2004): Diccionari de sinònims de frases fetes

## Bibliografia

* RODRÍGUEZ LARA, José Luis. Aproximació a la Toponímia del Moianès. Barcelona: Rafael Dalmau, Editor, 2009. (Col·lecció "Camí Ral", núm. 30). ISBN 978-84-232-0735-0.

## Enllaços externs

* La Vall de Llàgrimes en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya; el topònim no surt en el mapa
# Eduard Tàmaro i Fabricias

Eduard Tàmaro i Fabricias (Barcelona, 1845 - 2 de març de 1889) fou un historiador i advocat català reconegut per haver fet la primera traducció gairebé completa del Quixot. Com a escriptor col·laborà a publicacions com La Renaixença, Lo Gai Saber i La Il·lustració Catalana, on escriví monografies sobre temples catalans.
Pel que fa a la traducció del Quixot, el primer llibre fou publicat entre 1882 i 1883 en forma de fulletó pel diari El Principado. La segona part no es publicà per la desaparició d'aquest periòdic, però el manuscrit es conserva a la Biblioteca de Catalunya (Ms. 1016). Seguí mot a mot l'obra original, amb castellanismes lèxics i sintàctics.
Fill d'Antoni Tàmaro i Francisca Fabricias, mor als 49 anys, solter, al carrer de l'Oli, 7-tercer pis de Barcelona.

## Referències

* ↑ «Registre de Defuncions.1889.Registre núm. 2088». Arxiu Municipal Contemporani de Barcelona, 02-03-1889. [Consulta: 15 juliol 2019].
* 1 2 Montserrat Bacardí; Imma Estany El Quixot en català. L'Abadia de Montserrat, 1 gener 2006, p. 121–. ISBN 978-84-8415-774-8.

## Bibliografia complementària

* Godayol, Pilar; Bacardí, Montserrat. Diccionari de la traducció catalana. Eumo Editorial, setembre 2011. ISBN 978-84-9766-396-0.
# Carles Sanllehy i Girona

Carles Sanllehy i Girona (Barcelona, 21 de febrer de 1882 - Barcelona, 16 d'agost de 1973) fou un aristòcrata i historiador català, II marquès de Caldes de Montbui.

## Biografia

Carles Sanllehy va néixer al Palau Marimon de Barcelona, fill de Domènec Joan Sanllehy i Alrich, polític vinculat al Partit Liberal Conservador, i d'Anna Girona i Vidal, filla de Manuel Girona i Agrafel. En morir la seva mare, fou segon marquès de Caldes de Montbui, i més tard, comte consort de Solterra.
El 1936 fou admès a l'Acadèmia de Bones Lletres de Barcelona, de la que en fou president del 1942 al 1954, i fou director de la Caixa d'Estalvis de Barcelona entre 1942 i 1964.

## Obres

* La successió de Carles II (1933)
* El tractat de pau de Castronuovo o Caltabellotta (1936)
* Notas históricas (1941)
* Los descendientes legitimados de Alfonso el Magnánimo en el trono de Nápoles (1951)

## Referències

* ↑ Registre de Naixements de l'Ajuntament de Barcelona, any 1882, número de registre 1067.
* ↑ «Necrológicas». La Vanguardia, 21-11-1973, pàg. 35.
* ↑ «Graciapèdia». Arxivat de l'original el 2008-09-08. [Consulta: 2 juliol 2008].
* ↑ «Reial Acadèmia de Bones Lletres».
* ↑ Fotografia de Carles Sanllehy
# Sinocyclocheilus angularis

Sinocyclocheilus angularis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a Guizhou (Xina).

## Referències

* ↑ Fang P.-W. 1936. Sinocyclocheilus tingi, a new genus and species of Chinese barbid fishes from Yunnan. Sinensia v. 7 (núm. 5). 588-593.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Plainville (Indiana)

Plainville és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 513 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Plainville tenia 513 habitants, 210 habitatges, i 145 famílies. La densitat de població era de 600,2 habitants/km².
Dels 210 habitatges en un 32,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,1% hi vivien parelles casades, en un 8,6% dones solteres, i en un 30,5% no eren unitats familiars. En el 28,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,3% tenia menys de 18 anys, un 5,7% entre 18 i 24, un 30,4% entre 25 i 44, un 18,3% de 45 a 60 i un 20,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.969 $ i la renda mediana per família de 45.455 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.865 $ mentre que les dones 18.750 $. La renda per capita de la població era de 16.335 $. Entorn del 8,3% de les famílies i el 9,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Plainville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Plainville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Hamlet (Indiana)

Hamlet és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 820 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hamlet tenia 820 habitants, 307 habitatges, i 225 famílies. La densitat de població era de 326,4 habitants/km².
Dels 307 habitatges en un 40,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,7% hi vivien parelles casades, en un 12,7% dones solteres, i en un 26,4% no eren unitats familiars. En el 21,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,67 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,08.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,9% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 31,8% entre 25 i 44, un 21,3% de 45 a 60 i un 8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.750$ i la renda mediana per família de 36.389$. Els homes tenien una renda mediana de 28.036$ mentre que les dones 20.921$. La renda per capita de la població era de 12.811$. Entorn del 15,4% de les famílies i el 17,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hamlet». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hamlet». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Eduard Soler i Lecha

Eduard Soler i Lecha (Barcelona, 20 de setembre de 1979) és un politòleg i professor universitari català, especialitzat en Relacions internacionals de la regió euromediterrània i els seus vincles de seguretat amb l'Orient Mitjà, especialment amb Turquia.
Exerceix la seva docència com a professor associat a l'Institut Barcelona d'Estudis Internacionals (IBEI) i a la Facultat de Comunicació i Relacions Internacionals Blanquerna de la Universitat Ramon Llull. És investigador sènior del CIDOB i coordinador científic de MENARA, un projecte europeu sobre canvis geopolítics a Orient Mitjà i Àfrica del Nord. També és membre de l'Observatori de Política Exterior Europea, del Fòrum d'Investigadors del Món Àrab i Musulmà (FIMAM), d'EuroMeSCo i dels consells assessors de la revista Mediterranean Politics i de l'Anuari del Mediterrani de l'Institut Europeu de la Mediterrània (IEMed).
Es llicencià en Ciències polítiques i posteriorment es doctorà en Relacions internacionals, ambdós casos a la Universitat Autònoma de Barcelona. Actuà de professor visitant a la Universitat de Bogaziçi, d'Istanbul, i al Centre for European Policy Studies (CEPS), de Brussel·les. Les seves aportacions s'han vist publicades en mitjans de premsa com El Periódico de Catalunya, l'Ara o El País. Parla quatre llengües: català, castellà, anglès i francès.

## Obres seleccionades

* The Western Mediterranean in 2020: Scenarios for regional security and cooperation after the Arab uprisings a Mediterranean Paper Series (2011)
* The EU, Turkey and the Arab Spring: From Parallel Approaches to a Joint Strategy? a TOCCI (2011)
* Turkey and the Arab Spring: Implications for Turkish Foreign Policy from a Transatlantic Perspective a Mediterranean Paper Series (2011)
* The Future of Multilateral Security Dialogue in the Mediterranean: Lessons Learnt, Opportunities and Choices (2014)

## Referències

* ↑ «Curriculum vitae». Blanquerna.edu. [Consulta: 26 setembre 2017].
* 1 2 3 4 5 «Eduard Soler i Lecha» (en castellà). CIDOB.org. [Consulta: 26 setembre 2017].
* ↑ «Col·loqui amb Eduard Soler, doctor i investigador en Relacions Internacionals». Deba-t.org, 26-04-2016. [Consulta: 26 setembre 2017].
* ↑ «Articles d'Eduard Soler i Lecha». ElPeriodico.cat. [Consulta: 26 setembre 2017].
* ↑ «Articles d'Eduard Soler i Lecha». Ara.cat. [Consulta: 26 setembre 2017].
* ↑ «Artículos de Eduard Soler i Lecha» (en castellà). ElPais.com. [Consulta: 26 setembre 2017].
* ↑ «The Future of Multilateral Security Dialogue in the Mediterranean: Lessons Learnt, Opportunities and Choices» (en anglès). IAI.it. Arxivat de l'original el 2020-10-25. [Consulta: 26 setembre 2017].
# Carles Schnabel Gimeno

Carles Schnabel Gimeno (Barcelona, 1959) és un biòleg i astrònom català. És president de l'Agrupació Astronòmica de Sabadell, entitat de la qual és soci des del 1975. El 2007 i 2008 fou director de l'Oficina Europea de Recursos per a l'Educació Espacial de l'Agència Espacial Europea al CosmoCaixa. La seva activitat de recerca se centra en les ocultacions. El 2013 fou un dels impulsors del Simposi Europeu de Projectes d'Ocultacions.

## Obra publicada

* Schnabel, Carles. Las dos caras de la Luna. Barcelona: Montena, 2019. ISBN 978-84-17773-11-3.

## Referències

* ↑ «Carles Schnabel: "Tenim un meteorit a prop de la Terra a més de 100.000 km/h"». El Nacional, 16 abril 2017. [Consulta: 23 desembre 2021].
* ↑ «La convenció de l'Agrupació Astrònomica de Sabadell, en format online». espai.mèdia, 20 setembre 2021. [Consulta: 23 febrer 2021].
* 1 2 «Carles Schnabel Gimeno». Museu de Ciències Naturals de Granollers. [Consulta: 23 desembre 2021].
* ↑ «El reportatge: Carles Schnabel». Televisió del Ripollès, 6 març 2014. [Consulta: 23 desembre 2021].
* ↑ «La astronomía aterriza en Barcelona» (en castellà). El País, 23 agost 2013. [Consulta: 23 desembre 2021].
* ↑ «Editen en xinès el llibre dels sesrovirencs Carles Schnabel i Rat Parellada». La Bústia, 23-04-2021. [Consulta: 24 desembre 2021].
# Anton Mindlin

Anton Vitàlievitx Mindlin (en rus: Антон Витальевич Миндлин, Khabàrovsk, Krai de Khabàrovsk, 9 de juliol de 1985) és un ciclista rus, ja retirat, que fou professional del 2004 al 2008. Es va especialitzar en el ciclisme en pista, modalitat en la què guanyà el Campionat del món júnior en persecució per equips.

## Palmarès en pista

* 2003
** Campió del món júnior en Persecució per equips (amb Mikhail Ignatiev, Nikolai Trússov i Kirill Demura)
** Campió d'Europa júnior en Persecució per equips, amb Mikhaïl Ignàtiev, Nikolai Trússov i Vladímir Issàitxev

## Referències

* ↑ «МИНДЛИН Антон Витальевич | Российские спортсмены | Спортивная Россия» (en rus). [Consulta: 27 agost 2023].
* ↑ «Cycling Museum - Anton MINDLIN». [Consulta: 27 agost 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a procyclingstats.com