OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lucrezia Agujari

La Bastardella, o La Bastardina, nom d'art de Lucrezia Agujari (Ferrara, 1743/1746 – Parma, 18 de maig de 1783), va ser una soprano italiana de coloratura.
Fou anomenada La Bastardella per ser la filla natural d'un noble italià. S'educà en un convent, el capellà del qual li ensenyà música admirat de la seva veu, que arribava una extensió de tres octaves fins al do sobreagut, cosa difícil de creure si no fos pel testimoni de Mozart, que escriví una frase musical, que acabava amb la citada nota, per a la Bastardella. Es dedicà al teatre, sortint per primera vegada a escena l'any 1764 a Florència. La seva veu produí tal impressió en el públic, que la sol·licitaven tots els teatres d'Itàlia. Cantà en un dels teatres més aristocràtics de Londres. Al tornar a Itàlia, restà al servei de la cort de Parma, on es casà el 1780 amb el mestre de capella Giuseppe Colla (1731-1806), abandonant sobtadament la carrera teatral.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 3, pàg. 613 (ISBN 84-239-4503-0)
# Ploéven

Ploéven (en bretó Ploeven) és un municipi francès, situat a la regió de Bretanya, al departament de Finisterre. L'any 2006 tenia 474 habitants. Limita amb els municipis de Plonévez-Porzay, Cast i Plomodiern.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 515 | 445 | 423 | 435 | 450 | 436 |
| Des de 1962: població sense dobles comptes ||||||

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat |
| 1983-1989 | Jean Marzin |
| 1989-2008 | Jean Forey |
| 2008- | Didier Plante |
# Pennahia

Pennahia és un gènere de peixos a la família dels esciènids i de l'ordre dels perciformes.

## Referències

* ↑ Fowler H. W., 1926. Notes on fishes from Bombay. J. Bombay Nat. Hist. Soc. v. 31 (pt 3). 770-779.
* ↑ Yamada, H. i U. Yamada, 1999: Descriptive morphology of juvenile stages of two scieanids, Miichthys miiuy and Pennahia macrocephalus, from the East China Sea. Ichthyological Research v. 46 (núm. 1): 93-99.
* ↑ Sasaki, K., 1994: Johnius aneus Bloch, a senior synonym of Pennahia macrophthalmus (Bleeker), with comments on the identity and status of an alleged lectotype of Johnius aneus (Sciaenidae: Perciformes). Japanese Journal of Ichthyology v. 40 (núm. 4): 498-499.
* ↑ Sasaki, K., 1996: Pennahia ovata, a new sciaenid from the Bay of Bengal. Ichthyological Research v. 43 (núm. 1): 11-16.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)

## Enllaços externs

* uBio (anglès)
* Biodiversity Institute of Ontario (anglès)
# Paul Fehrmann

Paul Fehrmann (Dresden, 12 d'octubre de 1859 - Sankt Gallen, 27 de juny de 1938) fou un organista i compositor alemany.
Estudià orgue i composició en el Conservatori de la seva ciutat natal, amb Grantz, Rischbieter i Franz Wüllner. Des de 1885 fou organista i director d'orquestra a Saint-Gail, fou un dels fundadors l'Associaicó Coral Suïssa de cant religiós, la qual dirigí durant molts anys.
Va compondre nombroses obres de gènere religiós per al servei de l'Església Reformada i divers notables lieder i cors per a veus d'homes i mixtes.
La seva filla Gertrude fou una distingida soprano que aconseguí notorietat com a liedersängerin.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 23, pàg. 563. (ISBN 84-239-4523-5)
# Gennadij I Banscikov

Gennadij I Banscikov (Kazan, 9 de novembre de 1943 - Sant Petersburg, 7 de març de 2025) Gennadi Ivanovich Banschtschikov, en rus: Геннадий Иванович Банщиков , va ser un compositor rus.

## Biografia

La família de Gennadi Banshchikov es va traslladar de Kazan a Ucraïna després de la Segona Guerra Mundial. El 1953 va ser admès a l'escola de música del Conservatori de Sant Petersburg, on va estudiar primer violoncel, després clarinet i piano, però després es va dedicar a la composició. Del 1961 al 1964 va estudiar al Conservatori de Moscou amb Serguei Balassanian i de 1965/66 al Conservatori de Sant Petersburg amb Borís Aràpov, amb qui va continuar els seus estudis de postgrau fins al 1969. El 1967 es va convertir en membre de la Unió de Compositors Soviètics. Imparteix classes al Conservatori de Petersburg des de 1974, i des de 1998 com a professor d'instrumentació i composició.
El treball compositiu de Gennadi Banschtschikow inclou quatre simfonies, concerts en solitari (fins ara cinc només per a violoncel), òperes (incloent-hi l'òpera de cambra El conte de com Ivan Ivànovitx es va barallar amb Ivan Nikiforovich, dedicada a Richard Strauss, basada en la història del mateix nom de Gogol) i música de cambra, incloent diverses sonates per al bayan (Acordió rus).

## Referències

* ↑ Liste der Bühnenwerke von Gennadij Banscikov auf Basis der MGG bei Operone
* ↑ Angaben zur Oper bei Sikorski

## Bibliografia

* Iosif Genrikhovich Rayskin: Banshchikov, Gennady Ivanovich. A: Grove Music Online (anglès; cal subscripció).
* Suplement de CD Russian Disc, RD CD 11 052, 1995, Banschtschikov: Concert (núm. 4) per a violoncel i 11 instruments "Duodetsimet" (entre d'altres), text de Maya Pritsker
# Schizodon altoparanae

Schizodon altoparanae és una espècie de peix de la família dels anostòmids i de l'ordre dels caraciformes.

## Referències

* ↑ Spix J. B. von & Agassiz L. 1829-1831. Selecta genera et species piscium quos in itinere per Brasiliam annos MDCCCXVII-MDCCCXX jussu et auspiciis Maximiliani Josephi I.... colleget et pingendso curavit Dr J. B. de Spix.... Monachii. Selecta Piscium Brasiliam. Part 1: i-xvi + i-ii + 1-82, Pls. 1-48.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Garavello, J.C. i H.A. Britski 2003. Anostomidae (Headstanders). p. 71-84. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Vari, R. P. i S. J. Raredon 1991: The genus Schizodon (Teleostei: Ostariophysi: Anostomidae) in Venezuela, a reappraisal. Proceedings of the Biological Society of Washington v. 104 (núm. 1): 12-22.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Pennahia ovata

Pennahia ovata és una espècie de peix de la família dels esciènids i de l'ordre dels perciformes present a l'oceà Índic oriental: la Badia de Bengala des de la costa oriental de l'Índia fins a Myanmar. És un peix marí, de clima tropical i bentopelàgic que viu entre 23-62 m de fondària. Els mascles poden assolir 18 cm de longitud total. Tenen 25 vèrtebres. És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Fowler H. W., 1926. Notes on fishes from Bombay. J. Bombay Nat. Hist. Soc. v. 31 (pt 3). 770-779
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Sasaki, K., 1996. Pennahia ovata, a new sciaenid from the Bay of Bengal. Ichthyological Research v. 43 (núm. 1): 11-16.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Ludwig Bussler

Ludwig Bussler (Berlín, 26 de novembre de 1838 - 18 de gener de 1900) fou un distingit director d'orquestra i musicòleg alemany.
Estudià amb Wieprecht, Hertzberg, Dehn i Grell. El 1865 fou nomenat professor de teoria musical de la Ganz Musikschule de Berlín, càrrec que abandonà més tard per a encarregar-se de la direcció de diverses orquestres, fins al 1877 en què tornà a encarregar-se de la seva càtedra. Dos anys més tard, se li n'encarrega una altra de semblant en el Sternschen Konservatorium de la mateixa capital.
Les obres didàctiques de Bussler són molt estimades per la seva claredat i esperit pràctic. Entre les més notables cal citar:
* Praktische Harmonielehre in Aufgaben (1875);
* Der strenge Satz (1877);
* Harmonische übungen im Klavier (1878);
* Kontrapunkt und Fuge in freien Tonsatz (1878);
* Musikalische Formenlehre (1878);
* Praktische musikalische Kompositionsehre (1878);
* I Lehre vom Tonstaz (1878);
* Il Freie Komposition (1879;
* Elementarmelodik (1879);
* Geschichte der Musik (1882);
* Partiturenstudium (1882);
* Lexikon der musikalischen Harmonien (1889);
* Musikalische Elementarlehre (1897).

## Referències

* ↑ Diversos autors, 1991, p. 1541.

## Bibliografia

* Diversos autors «Enciclopèdia Espasa» (en castellà). Editorial Espasa, núm. 9, 1991.
* Diversos autors «Gran Enciclopedia de la Música Clásica». SARPE, II, 1999.
# Districte de Dhar

El districte de Dhar és una divisió administrativa de Madhya Pradesh. La capital és Dhar (ciutat). La superfície del districte és de 8.153 km² i la població d'1.740.577 habitants (cens del 2001). Les muntanyes Vindhya creuen el districte d'est a oest. Els rius principals són el [Mahi] i els seus afluents, i el Chambal; al sud de les muntanyes Vindhya hi ha la vall del Narbada i al nord l'altiplà de Malwa. L'antic estat de Dhar formà el districte després de la independència.
Està format per cinc subdivisions amb 13 blocks de desenvolupament:
* Dhar
** Dhar
** Nalchha
** Tirla
* Sardarpur
** Sardapur
* Badnawar
** Badnawar
* Manawar
** Manawar
** Dharampuri
** Umarban
** Nisarpur
* Kukshi
** Kukshi
** Dahi
** Gandhwani
** Bagh
** Badnawar
I set tehsils:
* Dhar
* Badnawar
* Dharampuri
* Sardarpur
* Manawar
* Kukshi
* Gandhwani

## Enllaços externs

* Dhar District web site
# Districte de Dinajpur

Dinajpur (bengalí দিনাজপুর) és un districte del nord de Bangladesh a la divisió de Rajshahi. La capital és Dinajpur.
La superfície és de 3.437.98 km² i la població (2001) de 2.617.942 habitants

## Administració

El districte està format per 6 municipalitatss, 57 wards (juntes), 200 mahallas, 13 upaziles, 101 unions parishads i 2142 pobles. Les upaziles són
* Birampur
* Birganj
* Biral
* Bochaganj
* Chirirbandar
* Phulbari
* Ghoraghat
* Hakimpur
* Kaharole
* Khansama
* Dinajpur sadar
* Nawabganj
* Parbatipur

## Història

El territori formà part de l'antic estat de Pundravardhana. Devkot que temporalment fou capital de Lakhnawti estava situada a menys de 20 km al sud de Dinajpur (ciutat). El 1765 el districte amb altres territoris de Bengala (regió) va passar als britànics i va formar part del districte de Ghoraghat que el 1786 va canviar el nom a Dinajpur. Diverses parts del districte foren incloses o separades (amb alteracions amb els veïns districtes de Purnia, Rangpur i Rajshahi) entre 1833 i 1870. Es van formar els districte de Malda i Bogra en part amb territoris procedents del districte de Dinajpur. La superfície el 1881 era de 10.665 km² i el 1901 era 10.220 km².
El 1881 estava dividit en 17 cercles de policia o thanes: Dinajpur, Rajarampur, Birganj, Thakurgaon, Ranisankail, Pirganj, Hemtabad, Kaliganj, Bansihari, Patnitala, Mahadeo, Porsha, Patiram, Gangarampur, Chintaman, Parbatipur, i Nawibganj. Fisclament hi havia 81 parganes i 778 zamindaris tributaris.
El 1901 estava formar per tres subdivisions:
* Dinajpur
* Thakurgaon
* Balurghat
La població era:
* 1.430.096 el 1872
* 1.442.518 el 1881
* 1.482.570 el 1891
* 1.567.080 el 1901
La subdivisió de Dinajpur el 1901 tenia una superfñicie de 4139 km² i població de 637.364 habitants repartits en 3.220 pobles i una ciutat (Dinajpur, la capital, amb 13.430 habitants).
El 1947 una part del districte va quedar dins de Bengala Oriental, és a dir del Pakistan, i va conservar el nom de districte de Dinajpur (tot i que la major part va quedar dins Bengala Occidental, però va agafar el nom de districte de West Dinajpur). Les subdivisions de Thakurgaon i de Panchagarh van esdevenir districtes separats el 1984.

## Llocs destacats

* Kantanagar, temple
* Nayabad, mesquita
* Kaliya Jue, temple
* Dinajpur Rajbari
* Ramsagar
* Hili Land, Port
* Shopnopuri, parc d'atraccions
* Nowpara, vila model.

## Vegeu també

* Tangan.
# Divisió de Malakand

La divisió de Malakand fou l'entitat administrativa que va substituir l'agència de Malakand el 1970 i va durar fins a l'abolició de les divisions el 2000. La divisió de Malakand va quedar formada per quatre districtes: Chitral, Dir, Swat i Malakand. La capital era Malakand (fort).

## Vegeu també

* Districte de Malakand
# Àrees metropolitanes de Turquia

Les àrees metropolitanes de Turquia (en turc: büyükşehir belediyeleri, literalment "municipi metropolità") són entitats administratives locals que equivalen a les províncies (il). Hi ha 81 províncies a Turquia (ıl) de les quals 30 a més de ser províncies també són les àrees metropolitanes, ja que aquestes concentren el 70% de la població de Turquia. Dins dels límits de les àrees metropolitanes, hi ha més d'un districte-governació.(ılçe) i cada governació té un municipi que depèn de l'àrea metropolitana. De fet, dues àrees metropolitanes (Istanbul i Kocaeli) inclouen la província sencera. Les altres àrees metropolitanes inclouen una part de l'àrea provincial i la majoria de la població provincial.

## Llista d'àrees metropolitanes a Turquia

| Àrea metropolitana | Data d'establiment | Població (2013) | Població (2014) | Nombre de districtes |
| Adana | 05.06.1986 | 2,149,160 | 2,165,595 | 15 |
| Ankara | 23.03.1984 | 5,045,083 | 5,152,072 | 25 |
| Antalya | 09.09.1993 | 2,158,265 | 2,222,562 | 19 |
| Aydın | 06.12.2012 | 1,020,957 | 1,041,579 | 17 |
| Balıkesir | 06.12.2012 | 1,162,761 | 1,189,057 | 20 |
| Bursa | 18.06.1986 | 2,740,970 | 2,787,539 | 17 |
| Denizli | 06.12.2012 | 963,464 | 978,700 | 19 |
| Diyarbakır | 09.09.1993 | 1,607,437 | 1,635,048 | 17 |
| Erzurum | 09.09.1993 | 766,729 | 763,320 | 20 |
| Eskişehir | 09.09.1993 | 799,724 | 812,320 | 14 |
| Esmirna | 23.03.1984 | 4,061,074 | 4,113,072 | 30 |
| Gaziantep | 20.06.1986 | 1,844,438 | 1,889,466 | 9 |
| Hatay | 06.12.2012 | 1,503,066 | 1,519,836 | 15 |
| Istanbul | 23.03.1984 | 14,160,467 | 14,377,018 | 39 |
| Kahramanmaraş | 06.12.2012 | 1,075,076 | 1,089,038 | 11 |
| Kayseri | 07.12.1988 | 1,295,355 | 1,322,376 | 16 |
| Kocaeli | 09.09.1993 | 1,676,202 | 1,722,795 | 12 |
| Konya | 20.06.1986 | 2,079,225 | 2,108,808 | 31 |
| Malatya | 06.12.2012 | 762,538 | 769,544 | 13 |
| Manisa | 06.12.2012 | 1,359,463 | 1,367,905 | 17 |
| Mardin | 06.12.2012 | 779,738 | 788,996 | 10 |
| Mersin | 09.09.1993 | 1,705,774 | 1,722,255 | 13 |
| Muğla | 06.12.2012 | 866,665 | 894,509 | 13 |
| Ordu | 14.03.2013 | 731,452 | 724,268 | 19 |
| Sakarya | 06.03.2000 | 917,373 | 932,706 | 16 |
| Samsun | 09.09.1993 | 1,261,810 | 1,269,989 | 17 |
| Şanlıurfa | 06.12.2012 | 1,801,980 | 1,845,667 | 13 |
| Tekirdağ | 06.12.2012 | 874,475 | 906,732 | 11 |
| Trebisonda | 06.12.2012 | 758,237 | 766,782 | 18 |
| Van | 06.12.2012 | 1,070,113 | 1,089,542 | 13 |
| Total | N/A | 58,999,701 | 59,968,586 | 519 |
Atès que la població total de Turquia és de 77.695.904, la població de les 30 províncies representa el 77% de la població del país.

## Notes

* ↑ Anteriorment, la ciutat central de la província de Kocaeli era İzmit, que ara és un districte
* ↑ Abans anomenada İçel.
* ↑ La població de la província d'Ordu va superar els 750.000 el 2013
* ↑ Antigament, la ciutat central de la província de Sakarya era Adapazarı, que ara és un districte

## Referències

* ↑ Pàgina de l'Institut d'Estadística de Turquia
* ↑ Llei núm. 5216 (turc)
* ↑ «Statistical Institute 2013». Arxivat de l'original el 2020-01-10.
* ↑ «Statistical Institute 2014». Arxivat de l'original el 2020-01-10.
# Àries (astrologia)

Àries és un dels signes del zodíac, el corder. Situat entre Piscis a l'oest i Taure a l'est, Àries és el primer signe del Zodíac.
Àries és un signe astrològic associat amb la constel·lació d'Àries. Sobre el zodíac, Àries és ocupat pel Sol des del —aproximadament i segons els anys— 21 de març fins al 20 d'abril. Àries s'associa amb l'equinocci de primavera. El seu planeta i divinitat regent és Mart, el seu color és el vermell i les pedres precioses amb les que s'identifica són el jaspi vermell i el diamant.
Àries s'associa amb el mite grec del moltó damunt el qual foren transportats a la Còlquida, en la fugida de la seva madrastra Ino, Frixos i Hel·le, fills d'Atamant. Hel·le relliscà i caigué al mar i es va ofegar en les aigües de l'Hel·lespont. Eetes, rei de la Còlquida, acollí a Frixos, i aquest agraït sacrificà el moltó, a Zeus, i oferí el velló d'or, del moltó, al rei.
Àries és un signe de l'element foc i de qualitat cardinal. Segons les creences astrològiques, com a arquetip de personalitat s'associa Àries amb conceptes de caràcter tals com la impaciència, la impulsivitat, l'espontaneïtat, l'individualisme excloent o l'agressivitat, entre d'altres.
D'acord a les supersticions astrològiques se sol avenir més bé amb els altres signes de foc (lleó i sagitari) i amb els signes d'aire llevat, amb matisos, amb els balança per tal com n'és l'oposat, tal com manté una forta incompatibilitat amb Cranc i Capricorn. Aquest quadre de compatibilitats i incompatibilitats no reflecteix un perfil individual o lectura individual així com s'interpreta dins de l'astrologia, sinó que dona una orientació general i la referència a la compatibilitat segons el dictat per variables, com ara qualitats i elements en el zodíac.

## Referències

* ↑ El terme "àries" per designar el mascle de l'ovella no ha tingut pràcticament continuïtat en les llengües romàniques, tret de l'italià ariete i el romanès arete, per bé que sí que s'ha mantingut, com a cultisme, en la major part de les llengües romàniques, per designar la constel·lació zodiacal així anomenada: cat. Àries, esp. Aries, pg. Áries, it. Ariete (cf., al contrari, fr. Bélier)
* ↑ Janer, Antoni «Les històries que amagen les estrelles». Sàpiens [Barcelona], núm. 75, 1-2009, p. 42-45. ISSN: 1695-2014.
* ↑ Firak-Mitz, Phyllis. You're Every Sign!: Using Astrology's Keys to Create Success, Love and Happiness (en anglès). HCI, 2002, p.5. ISBN 1558749632.
* ↑ ALCOBA, María Emilia, AZICRI, Claudia i MOLINA, Cristina: Curso de astrología Tomo I. Kier, Buenos Aires, 2005 ISBN 950-17-4201-6
* ↑ The Diagram Group, The Little Giant Encyclopedia of The Zodiac, p 171, Sterling Publishing Company, New York, 1997
# U Thant Island

U Thant Island, també coneguda amb el nom de Belmont Island, és una illa artificial de trenta metres per seixanta, situada a l'East River de New York, al sud de Roosevelt Island. Està situada davant la seu de les Nacions Unides i del carrer 42, que forma part administrativament del comtat de Manhattan. La petita illa ha estat batejada en memòria de l'antic secretari general de l'ONU birmà U Thant. Està protegida com a lloc d'acollida d'ocells migratoris i l'accés al públic està doncs prohibit.
# Bronx River

El Bronx River és un riu de 38 km de llarg de New York, situat al borough del Bronx. Els Amerindis l'anomenaven Aquahung abans de l'arribada dels colons europeus, entre els quals Jonas Bronck que hi va arribar el 1639 i va donar el seu nom al riu així com al barri. El riu neix a Kensico Reservoir, situat al comtat de Westchester, a l'Estat de Nova York. El Bronx River flueix aleshores cap al sud passant per White Plains, després en direcció al sud-oest a través de les ciutats d'Edgemont, Tuckahoe i Bronxville. El riu separa aleshores Yonkers i Mount Vernon, abans d'arribar a nivell del Bronx, on travessa el Bronx Park, i el New York Botanical Garden. El Bronx River acaba aleshores dins l'East River, que acaba a l'oceà Atlàntic.
Durant el segle xix i el segle xx, el riu servia de claveguera on s'abocaven les deixalles industrials cada dia. Malgrat el declivi de les indústries manufactureres de la zona, el riu continua rebent deixalles de les comunitats que viuen a la seva riba. Però recentment, associacions de defensa de la natura, com la Bronx River Alliance han pres mesures per tal de lluitar contra aquesta contaminació, i de tornar al curs d'aigua la seva puresa original. La neteja del riu va ser una de les prioritats del senador José Serrano que va desbloquejar 14,6 milions de dòlars de fons federals per a rehabilitar el curs d'aigua, en el qual nombroses ciutats del comtat de Westchester continuaven abocant-hi les seves aigües residuals. A conseqüència, el 28 de novembre de 2006, les ciutats de Scarsdale, White Plains, Mount Vernon i Greenburgh es van comprometre mitjançant un contracte a posar fi a aquesta contaminació.
Un dels primers molins situats a les ribes del riu és el Lorillard Tobacco Mill, que ara es troba al Jardí botànic de New York.
# Amén de Dresden

L'Amén de Dresden és una seqüència de dos compassos formada per sis notes cantades per corals durant els serveis religiosos a l'estat alemany de Saxònia des de principis del segle xix. El motiu està especialment associat a la ciutat de Dresden, on s'utilitzà per primera vegada. Va ser compost per Johann Gottlieb Naumann (1741-1801) per a la Capella Reial de Dresden. La seva popularitat va fer que aviat s'estengués a altres esglésies de Saxònia, tant catòliques com luteranes. La seqüència de notes de l'Amén ha estat citada en diferents obres. En dels compositors que en feu un ús més extens fou Richard Wagner, qui fou Kapellmeister a Dresden entre el 1842 i el 1849. El motiu apareix a Das Liebesverbot, Tanhäuser i molt especialment a Parsifal. Gustav Mahler l'utilitza en el quart moviment de la seva Primera Simfonia i també al començament del cinquè moviment de la Segona. Mendelssohn l'utilitza en e primer moviment de la Cinquena Simfonia. Bruckner al finale de la seva Cinquena Simfonia i en l'adagio de la Novena.

## Referències

* ↑ Mahler, Gustav. Symphony no. 1 in D major : ("Titan"). 1a ed.. Mineola, NY: Dover Publ., 1998, p. Veure 5 compassos després del 26 d'assaig. ISBN 9780486404196.

## Enllaços externs

* El Amén de Dresden (castellà)
# Cantó de Quimperlé

El cantó de Quimperlé (bretó Kanton Kemperle) és una divisió administrativa francesa situat al departament de Finisterre a la regió de Bretanya.

## Composició

El cantó aplega 5 comunes :
| Nom francès | Nom bretó | Població | km² | Codi Postal | Codi INSEE |
| Baye | Bei | 912 | 7.29 | 29300 | 29005 |
| Clohars-Carnoët | Kloar-Karnoed | 3867 | 34.83 | 29360 | 29031 |
| Mellac | Mellag | 2314 | 26.38 | 29300 | 29147 |
| Quimperlé | Kemperle | 10850 | 31.73 | 29300 | 29233 |
| Trémeven | Tremeven-Kemperle | 2017 | 15.42 | 29300 | 29297 |
| Cantó | Kemperle | 19960 | 115.65 | - | 2936 |

## Evolució demogràfica

| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 17.314 | 17.486 | 18.028 | 19.084 | 19.589 | 19.960 |

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 2004- | Louis Le Pensec | PS |
| 2004- | Michaël Quernez | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions cantonals de 2007