OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jehoaix

Segons la Bíblia, Jehoaix o Joaix (en hebreu, יואש בן-יואחז Yeho’ash ben Yeho’ahaz) va ser el dotzè rei del Regne d'Israel després de la seva divisió. Jehoaix era fill de Joahaz i net de Jehú. Va regnar 16 anys, entre el 798 aC i el 782 aC segons la cronologia tradicional, o entre el 859 aC i el 844 aC segons la cronologia bíblica. No s'ha de confondre amb Joaix de Judà.
Jehoaix va fer tres campanyes contra els sirians i va obtenir cert èxit reconquistant algunes de les ciutats israelites que Hazael els havia arrabassat temps enrere.
El rei de Judà d'aquella època, Amasies, va provocar Jehoaix perquè lluités. A la batalla, Amasies va ser capturat a Betxèmeix, i les forces de Jehoaix van irrompre a través del mur de Jerusalem, van saquejar l'or i la plata del temple i de la casa del rei, i es van emportar ostatges a Samaria. Finalment, Jehoaix va morir i va ser enterrat a Samaria, i Jeroboam II, el seu fill, el va succeir.

## Referències

* ↑ 2Re 13:24, 25
* ↑ 2Re 14: 8-14
* ↑ 2Re 13:12, 13; 14:15-16
# Luigi Ganna

Luigi Ganna (Induno Olona, 1 de desembre de 1883 - Varese, 2 d'octubre de 1957) fou un ciclista italià de primers del segle xx. Fou el vencedor de la primera edició del Giro d'Itàlia, el 1909.
Era anomenat El Luisin o Luison i estava dotat d'un físic portentós.
Els seus èxits esportius s'inicien el 1905, quan acaba tercer a la Volta a Llombardia. El seu any daurat és el 1909, quan assoleix el triomf al Giro d'Itàlia, a més de tres etapes, i a la Milà-San Remo. En l'edició de 1910 va guanyar tres etapes més i acabà tercer a la classificació general.

## Palmarès

* 1906
** 1r a la Milà-Piano dei Giovi-Milà
** 1r a la Copa Val d'Olona
* 1907
** 1r a la San Remo-Ventimíglia-San Remo
** 1r a la Torí-Milà
** 1r a la Milà-Torí
** Vencedor de dues etapes al Giro de Sicília
* 1909
** 1r del Giro d'Itàlia i vencedor de tres etapes
** 1r a la Milà-San Remo
* 1910
** 1r a la Milà-Módena
** 1r al Giro de l'Emília
** Vencedor de 3 etapes del Giro d'Itàlia
* 1911
** Vencedor d'una etapa a la Corsa delle Tre Capitali (Torí-Florència-Roma)
* 1912
** 1r a la Cursa Gran Fons (Milà-Milà, sobre 600 km)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1909. 1r de la classificació general i vencedor de tres etapes
* 1910. 3r de la classificació general i vencedor de tres etapes
* 1911. Abandana (3a etapa)
* 1912. Abandona (5a etapa)
* 1913. 5è de la classificació general
* 1914. Abandona (5a etapa)

### Resultats al Tour de França

* 1907. Abandona (8a etapa)
* 1908. 5è de la classificació general
* 1909. Abandona (3a etapa)

## Referències

* ↑ Padilla, Toni. «Una història de fidelitat italiana». Ara.cat, 04-05-2013. [Consulta: 30 maig 2023].

## Enllaços externs

* Biografia i palmarès de Luigi Ganna Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine. (italià)
* Palmarès de Luigi Ganna (francès)
# Can Robert (Sitges)

Can Robert (també conegut per Casa Antoni Robert i Camps) és un edifici al número 13 del carrer Illa de Cuba al municipi de Sitges (Garraf). Can Robert forma part dels edificis construïts a l'eixample iniciat el 1881 segons projecte de Jaume Sunyer. Tot i que a l'arxiu municipal de Sitges cap documentació relativa a aquesta casa, sembla que va ser construïda vers 1899 per l'arquitecte Salvador Vinyals i Sabaté, un arquitecte amb nombroses obres a l'Eixample de Barcelona. A principis del segle xxi, Can Robert acull l'hotel Renaixença.Edifici d'entre 1892 i 1894 d'estil renaixentista inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya; construït entre mitgeres format per planta baixa, pis i golfes i torre mirador que corona el conjunt. La composició de la façana és simètrica. La planta baixa més elevada que el nivell del carrer, presenta una porta d'arc de mig punt amb muntants que simulen pilastres i capitells d'ornamentació vegetal, i una finestra d'arc de mig punt a banda i banda. Al primer pis hi ha tres balcons d'arc de mig punt amb una única peanya sostinguda per cartel·les. Una cornisa sobresortint separa el primer pis de les golfes, que presenten obertures allindanades. L'edifici es completa amb una barana de balustres que tanca el terrat i una torre, centrada, que harmonitza formalment amb el conjunt. Està situat.

## Referències

* 1 2 3 «Can Robert». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
* ↑ Núm. 11960 de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya

## Bibliografia

* Servei del Patrimoni Arquitectònic El Baix Penedès. El Garraf Barcelona: Generalitat de Catalunya, 1991. Col. Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya 3. ISBN 84-393-1227-X
* Isabel Coll Arquitectura de Sitges 1800-1930 Sitges: Ajuntament, 2001. Segona edició ISBN 84-931852-0-5
# Trachelyopterus peloichthys

Trachelyopterus peloichthys és una espècie de peix de la família dels auqueniptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 20 cm de llargària total.

## Alimentació

És carnívor.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Maracaibo.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Cuvier G. & Valenciennes A. 1840. Histoire naturelle des poissons. Tome quinzième. Suite du livre dix-septième. Siluroïdes. Hist. Nat. Poiss. v. 15. i-xxxi + 1-540.
* 1 2 BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* 1 2 Galvis, G., J.I. Mojica i M. Camargo 1997. Peces del Catatumbo. Asociación Cravo Norte, Santafé de Bogotá, D.C., 188 p.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916. ISBN 086622131X.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Sands, David. 1988. A Fishkeeper's Guide to South American Catfishes. Ed. Salamander, Nova Jersey, Estats Units. 117pp. ISBN 0861013484.
* Schultz, L. P. 1944. The catfishes of Venezuela, with descriptions of thirty-eight new forms. Proceedings of the United States National Museum v. 94 (núm. 3172): 173-338, Pls. 1-14.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Trachyrincus

Trachyrincus és un gènere de peixos actinopterigis de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes.

## Taxonomia

* Trachyrincus aphyodes (McMillan, 1995)
* Trachyrincus helolepis (Gilbert, 1892)
* Trachyrincus longirostris (Günther, 1878)
* Trachyrincus murrayi (Günther, 1887)
* Trachyrincus scabrus (Rafinesque, 1810)
* Trachyrincus trachyrincus (Risso, 1810)
* Trachyrincus villegai (Pequeño, 1971)

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Giorna M. E., 1809. Mémoire sur des poissons d'espèces nouvelles et de genres nouveaux. Plus: Suite et conclusion du mémoire (pp. 177-180). Mem. Acad. Imp. Sci. Lit. Beaux-arts., Turin v. 9 (pt 1). 1-19, 177-180.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ McMillan, P. J. 1995. Review of trachyrincine grenadier fishes (Pisces: Macrouridae) from New Zealand, with a description of a new species of Trachyrincus. N. Z. J. Mar. Freshwater Res. v. 29 (núm. 1): 83-91.
* ↑ Gilbert, C. H. 1892. Descriptions of thirty-four new species of fishes collected in 1888 and 1889, principally among the Santa Barbara Islands and in the Gulf of California. A Scientific results of explorations by the U. S. Fish Commission steamer Albatross. Proceedings of the United States National Museum v. 14 (núm. 880): 539-566.
* ↑ Günther, A. 1878. Preliminary notices of deep-sea fishes collected during the voyage of H. M. S. `Challenger.'. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 5) v. 2 (núms. 7/8/9): 17-28, 179-187, 248-251.
* ↑ Günther, A. 1887. Report on the deep-sea fishes collected by H. M. S. Challenger during the years 1873-1876. Rep. Sci. Res. Voy. H.M.S. Challenger v. 22 (pt 57): i-lxv + 1-268, Pls. 1-66.
* ↑ Rafinesque, C. S. 1810. Caratteri di alcuni nuovi generi e nuove specie di animali e piante della sicilia, con varie osservazioni sopra i medisimi. Caratteri. Pls. 1-20.
* ↑ Risso, A. 1810. Ichthyologie de Nice, ou histoire naturelle des poissons du département des Alpes Maritimes. F. Schoell, París. Ichthyol. Nice: i-xxxvi + 1-388, Pls. 1-11.
* ↑ Pequeño, G., 1971. Sinopsis de Macrouriformes de Chile (Pisces, Teleostomi). Bol. Mus. Nac. Hist. Nat. Chile v. 32: 269-298.
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Practical Fishkeeping (anglès)

## Enllaços externs

* uBio (anglès)
* Encyclopedia of Life (anglès)
# Canal Gant-Bruges

El Canal Gant-Brugge (també anomenat Brugse vaart o Gentse vaart) és un canal de Bèlgica que enllaça les ciutats de Gant i de Bruges. Té una llargada de 40,5 km i és de classe V, IV i II. A Gant connecta amb el Ringvaart, a Nevele passa sobre el sifó de l'Schipdonkkanaal i a Bruges amb el Damse Vaart i el Canal Bruges-Oostende. Els primers project de connectar Bruges amb el Leie a Deinze data del segle xiii, i així és un dels canals més antics de Flandes.

## Història

La història del canal comença a l'edat mitjana quan la ciutat de Bruges cercava desesperadament a resoldre el problema de l'ensorrament de l'Zwin, el braç de mar que enllaçava el seu port al mar. Es va decidir de connectar els llits de dos rierols, l'Hoge Kale, el tram superior del riu Durme i el Zuidleie en excavar la cresta arenosa entre Beernem i Sint-Joris. Com que van seguir el curs natural dels dos rius, el canal no és pas rectilini com els canals moderns. Aquest canal primitiu de poca profunditat tenia moltes rescloses i el trànsit era molt lent.
Bruges volia també desviar el Leie, però aquest propòsit no va gaire plaure a la gent de Gant, que temia que això perjudiqués al comerç gantenc amb Artois i al seu aprovisinament d'aigua. Una primera batalla entre les dues ciutats va tenir lloc el 1379, quan una milícia de Gant, els Witte Kaproenen van atacar els obrers. El projecte brugenc també era una de les raons per a la batalla del Beverhoutsveld el 1382. Aquesta violència guerriera va parar l'obra per a més de dos segles. Des de l'inici del segle xvii comença l'obra per a aprofundir el canal. El 1753, es va millorar la travessia de Bruges, quan es va estrenar el canal de Coupure, com a alternativa del Reie, massa estret i poc pregon. Manca de recursos financers i discussions entre els estats del comtat de Flandes i del ducat de Brabant van alentir la feina. Els brabançons no veien per què haurien hagut de contribuir financerament a la construcció d'un canal fora del seu territori.
Més modernitzacions van seguir als segles xix i xx i augmentar la capacitat fins a 1350 (o 2000) tones. Aquest projecte encara no s'ha acabat i queda un embús de 4,7 km entre Oostkamp i Bruges on el canal només és de classe II. Des de l'any 1623 fins a l'adveniment del ferrocarril el canal tenia també un rol per al transport de persones. Hi havia una línia regular, amb una sortida en totes dues direccions per dia. El trajecte durava uns vuit hores amb embarcacions, anomenades barge, sirgades per cavalls.

## Rescloses

Rescloses :
| Localitat | llargada | amplada | profunditat | alçària llibre | Vinderhoute | 10,26 m | 7,50 m | 1,97 m | — |
| Beernem | — | 16,00 m | 4,50 m | 7,00 m |
| Bruges | 90,80 m | 11,75 m | 2,30m | 99,99 |

## Afluents

* Rivierbeek a Moerbruge (Oostkamp)

## Referències

* ↑ «Het kanaal Gent-Brugge | Natuurpunt Aalter» (en neerlandès). Natuurpunt Aalter. Arxivat de l'original el 2017-02-13. [Consulta: 13 febrer 2017].
* ↑ Timmerman, Jorg. Brugse haveninfrastructuur in de 18de eeuw (1700-1790) (en neerlandès). Universitat de Gant, 1999-2000. (traducció del títol: Infraestructures portuàries de Bruges al segle xviii)
# Salmoneu

Segons la mitologia grega, Salmoneu (en grec antic Σαλμωνεύς) va ser un rei de l'Èlida, fill d'Èol i d'Enàrete. Descendeix de Deucalió i de Pirra.
Durant la seva joventut es va estar a Tessàlia, la seva pàtria d'origen, però va emigrar a l'Èlida amb un grup de compatriotes seus, on fundà una ciutat anomenada Salmone.
Es va casar en primeres núpcies amb Alcídice, filla d'Àleu, que li va donar una filla, Tiro. Quan va morir la seva esposa, es va casar amb Sidero, que va ser una madrastra cruel per a Tiro.
Salmoneu, famós per la seua supèrbia, pretenia igualar-se a Zeus i exigia que els seus súbdits li retessin el mateix culte. Va construir un pont de bronze sobre el qual passava amb el seu carro que tenia rodes de ferro i arrossegava cadenes, perquè sonés com un tro i des d'allà llançava torxes enceses per imitar els llamps.
Zeus, irritat per aquesta suplantació, el va fulminar i el precipità al Tàrtar. El déu va matar, no sols el rei, sinó tot el seu poble, i enderrocà la ciutat de Salmone. Es deia que Salmoneu no era gaire estimat pels seus súbdits, que havien d'entomar les torxes que tirava el rei, per tal d'evitar incendis.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: edicions de 1984, 2008, p. 482. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 194 (El Cangur / Diccionaris, núm. 209). ISBN 84-297-4146-1.

## Enllaços externs

* Informació addicional sobre Salmoneu. Arxivat 2013-02-02 a Wayback Machine. (anglès)
# Tramitichromis

Tramitichromis és un gènere de peixos pertanyent a la família dels cíclids.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Àfrica oriental.

## Taxonomia

* Tramitichromis brevis (Boulenger, 1908)
* Tramitichromis intermedius (Trewavas, 1935)
* Tramitichromis lituris (Trewavas, 1931)
* Tramitichromis trilineatus (Trewavas, 1931)
* Tramitichromis variabilis (Trewavas, 1931)

## Referències

* ↑ Eccles, D. H. & E. Trewavas, 1989. Malawian cichlid fishes. The classification of some Haplochromine genera. Lake Fish Movies, H. W. Dieckhoff, Alemanya Occidental. Malawian cichlid fishes: 1-334.
* ↑ «Entrada a uBio» (en anglès). [Consulta: 8 abril 2020].
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Boulenger, G. A., 1908. Diagnoses of new fishes discovered by Capt. E. L. Rhoades in Lake Nyassa. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 8) v. 2 (núm. 9): 238-243.
* ↑ Trewavas, E., 1935. A synopsis of the cichlid fishes of Lake Nyasa. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 10) v. 16 (núm. 91): 65-118.
* ↑ Trewavas, E., 1931. A revision of the cichlid fishes of the genus Lethrinops Regan. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 10) 133-152.
* 1 2 Trewavas, E., 1931. A revision of the cichlid fishes of the genus Lethrinops Regan. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 10) v. 7 (núm. 37): 133-152.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ Catalogue of Life Arxivat 2016-03-06 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Psilogobius randalli

Psilogobius randalli és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba al Mar Roig.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Baldwin W. J., 1972. A new genus and new species of Hawaiian gobiid fish. Pac. Sci. v. 26 (núm. 1). 125-128.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Goren, M. & I. Karplus. 1983. Tomiyamichthys randalli n. sp., a gobiid associated with a shrimp, from the Red Sea. (Pisces: Gobiidae). Senckenbergiana Biologica v. 63 (núms. 1/2): 27-31.
* ↑ «Psilogobius randalli». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Goren, M. i M. Dor, 1994. An updated checklist of the fishes of the Red Sea (CLOFRES II). The Israel Academy of Sciences and Humanities, Jerusalem, Israel. 120 p.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Kyphosus lutescens

Kyphosus lutescens és una espècie de peix pertanyent a la família dels kifòsids.

## Hàbitat

És un peix marí, associat als esculls i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic oriental central.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Lacépède B. G. E., 1801. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 3. i-lxvi + 1-558.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Jordan, D. S. & Gilbert, C. H., 1882. Notes on a collection of fishes made by Lieut. Henry E. Nichols, U. S. N., on the west coast of Mexico, with descriptions of new species. Proceedings of the United States National Museum v. 4 (núm. 221): 225-233.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Kuiter, R.H., 1993. Coastal fishes of south-eastern Australia. University of Hawaii Press. Honolulu, Hawaii. 437 p.
* ↑ Sakai, K. i T. Nakabo, 2004. Two new species of Kyphosus (Kyphosidae) and a taxonomic review of Kyphosus bigibbus (Lacépède) from the Indo-Pacific. Ichthyol. Res. 51:20-32.
* ↑ Sommer, C., 1995. Kyphosidae. Chopas. P. 1195-1200. A: W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.). Guia FAO para Identificación de Especies para los Fines de la Pesca. Pacífico Centro-Oriental. 3 Vols. FAO, Roma.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Music for Millions

Music for Millions és una pel·lícula de comèdia musical de 1944 dirigida per Henry Koster i protagonitzada per Margaret O'Brien, José Iturbi, Jimmy Durante, June Allyson, Marsha Hunt, Hugh Herbert, Harry Davenport, i Marie Wilson. Fou nominada a l'Oscar al millor guió original el 1946.

## Argument

"Mike", de 6 anys, arriba a Nova York per quedar-se amb la seva germana gran embarassada Barbara Ainsworth, que viu juntament amb un grup de dones joves, les seves companyes d'orquestra simfònica. Mentre l'orquestra es prepara per fer una gira pels camps de l'exèrcit, reben un telegrama informant-los de la mort del marit soldat de Barbara al teatre de guerra del Pacífic. Les noies decideixen guardar-li la tràgica notícia fins que neixi el seu nadó. L'orquestra es mostra tocant diversos estàndards clàssics davant diversos públics militars. El talentós Iturbi dirigeix el grup de manera diversa i interpreta sense esforç peces de piano difícils, mentre que Durante canta còmicament i actua com a avi per a Mike. Amb un final sorprenent, poc abans de donar a llum, la Bàrbara rep una carta del seu marit dient que està de bon humor i convalescent en un hospital militar.

## Repartiment

* Margaret O'Brien com a Mike
* José Iturbi com ell mateix
* Jimmy Durante com a Andrews
* June Allyson com Barbara Ainsworth
* Marsha Hunt com a Rosalind
* Hugh Herbert com a oncle Ferdinand
* Harry Davenport com a Doctor
* Marie Wilson com a Marie
* Larry Adler com a Larry
* Ben Lessy com a Kickebush
* Connie Gilchrist com a dona d'ajuda als viatgers
* Katharine Balfour com a Elsa
* Helen Gilbert com a Helen
* Mary Parker com a Anita
* Madeleine Lebeau com a Jane
* Ethel Griffies com a Sra. McGuff
* Eddie Jackson com a cantant
* Jack Roth com a bateria
* Ed Wynn
* Lillian Yarbo com a Jessie (sense acreditar)

## Banda sonora

* Clair de Lune
** Música de Claude Debussy
** Interpretada per Larry Adler a l’harmonica i Josep Iturbi al piano
* Sinmfonia No. 9 en E minor, 4t moviment d’ Antonín Dvořák dirigida per José Iturbi
* Concert per a piano en A Menor
** Música d’Edvard Grieg
** Interpretada per Josep Iturbi
* The March of the Toys
** de Babes in Toyland
** Música de Victor Herbert
* Vals en mi menor
** Música de Frédéric Chopin
** Interpretada per Josep Iturbi
* Hallelujah Chorus
** d’ El Messies
** Música de Georg Friedrich Händel
* Toscanini, Iturbi and Me
** Escrit per Harold Spina, Walter Bullock i Jimmy Durante
* At Sundown
** Escrit per Walter Donaldson
* Umbriago
** Escrit per Jimmy Durante i Irving Caesar
* Jam Session
** Música de Calvin Jackson

## Recepció

Segons els registres de MGM, la pel·lícula va guanyar 2.341.000 dòlars als EUA i Canadà i 1.504.000 dòlars a altres llocs, el que va suposar un benefici de 824.000 dòlars.

## Referències

* ↑ «Music for Millions». Turner Classic Movies. Atlanta: Turner Broadcasting System (Time Warner). [Consulta: 8 setembre 2016].
* ↑ Variety film review; December 13, 1944, page 8.
* ↑ «Music for Millions - IMDb». IMDb.
* ↑ The Eddie Mannix Ledger, Los Angeles: Margaret Herrick Library, Center for Motion Picture Study.

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube