OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Highland Heights

Highland Heights és una població dels Estats Units a l'estat de Kentucky. Segons el cens del 2000 tenia 6.554 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Highland Heights tenia 6.554 habitants, 2.688 habitatges, i 1.524 famílies. La densitat de població era de 1.114,8 habitants/km².
Dels 2.688 habitatges en un 24% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 42,7% hi vivien parelles casades, en un 11% dones solteres, i en un 43,3% no eren unitats familiars. En el 35,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,16 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,84.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,2% tenia menys de 18 anys, un 17,5% entre 18 i 24, un 27,2% entre 25 i 44, un 18,7% de 45 a 60 i un 18,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.784 $ i la renda mediana per família de 48.090 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.314 $ mentre que les dones 29.038 $. La renda per capita de la població era de 19.651 $. Entorn del 5% de les famílies i el 8,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Highland Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Highland Heights». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Torre Mena

La Torre Mena és un edifici protegit com a bé cultural d'interès local a Badalona (Barcelonès).

## Descripció

L'edifici té forma de castellet, és una torre de tres cossos: un cos central amb baixos i dos pisos i dos laterals amb baixos i un sol pis. Al nivell de la planta noble del cos central, un balcó molt sortit es recolza sobre columnetes de ferro. Conjuga, amb sentit eclèctic, elements clàssics, com les columnes del vestíbul, els carreus en punta de diamant, les obertures i les proporcions en general amb elements medievals, com els merlets i la torreta central.
Antigament tenia un jardí d'accés a la torre, que va ser eliminat per a obrir l'avinguda del Marquès de Sant Mori i ampliar la plaça Trafalgar.

## Història

En aquesta ubicació s'hi ha trobat restes prehistòriques. La casa d'estil colonial data de 1880. Va ser construïda sobre les ruïnes d'una altres més antiga, la masia de can Mena, que havia estat propietat de Pere Jeroni de Mena, administrador general de les Rendes Reials de Mallorca. L'antiga propietat tenia una torre de defensa semblant a la de can Canyadó i el seu accés es feia a través d'un pont llevadís. A l'interior hi havia una capella on s'hi venerava un Sant Crist, que, segons sembla, era el mateix que havien portat els segadors en la revolta del Corpus de Sang l'any 1640.
Al llarg de la seva història la casa va estar envoltada de nombrosíssims camps de conreu que s'estenien més enllà de l'actual barri de Sant Antoni fins a Sant Mori de Llefià. Al segle xix hi predominava especialment la vinya, mentre que la part més alta era més agresta. A més a les seves terres també hi creixen boscos de pins, per exemple a l'actual carrer de Sant Frederic. L'arribada cada vegada major de la immigració a la zona va accelerar els canvis en el paisatge, i abans de la Guerra Civil, la casa ja compartia l'espai amb cases d'autoconstrucció i cases d'estiueig, com la desapareguda Torre de l'Ou.
La Torre Mena també va ser ocupada durant molts anys com a emissora per Ràdio Miramar.

## Referències

* 1 2 3 Membrives, Marta «La Torre Mena: l'únic testimoni del passat». Revista de Badalona, núm. 3.427, juliol 2001, pàg. 9.
* 1 2 3 Fitxa de Torre Mena a patmapa.gencat.cat

## Enllaços externs

* Torre Mena Arxivat 2018-05-02 a Wayback Machine., informació de l'Ajuntament
# Zeuxipe (esposa de Sició)

Zeuxipe, segons la mitologia grega, és filla del rei de Sició, Lamedont, que es va casar amb Sició, l'heroi epònim de la ciutat, amb el qual va tindre una filla, Ctonofile.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 552. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 222. (El Cangur / Diccionaris, núm. 209). ISBN 84-297-4146-1

## Enllaços externs

* Àmplia informació sobre aquesta nimfa. (anglès)
# Maysville (Geòrgia)

Maysville és una població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia. Segons el cens del 2000 tenia 1.663 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Maysville tenia 1.247 habitants, 481 habitatges, i 365 famílies. La densitat de població era de 133,7 habitants/km².
Dels 481 habitatges en un 35,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,7% hi vivien parelles casades, en un 9,6% dones solteres, i en un 24,1% no eren unitats familiars. En el 21,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,58 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,3% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 32,7% entre 25 i 44, un 22,5% de 45 a 60 i un 11,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.714 $ i la renda mediana per família de 47.368 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.063 $ mentre que les dones 24.615 $. La renda per capita de la població era de 17.153 $. Entorn del 4,5% de les famílies i el 6,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Maysville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Maysville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Castell de Cornet

El Castell de Cornet és una construcció en ruïnes del municipi de Sallent (Bages), declarada bé cultural d'interès local.

## Història

Documentat el 1033, fou independent de Sallent fins a l'any 1840. Estigué d'inici sota el domini dels senyors de Balsareny. El 1063, Guillem de Balsareny, bisbe de Vic, l'infeudà als germans Bernat Riculf i Miró, junt als castells de Balsareny, Oristà i Gaià sota pacte de vassallatge.
El 1238 actuava amb relació al castell, o castellet, Gueraula de Castelet de Cornet. Al segle següent, el senyor ers Ferrer de Castellet. Entre 1360 i 1383, Violant de Castellet i de Pinós es casà amb Gilabert de Vilanova i de Pineda. El 1546, Dionísia de Vilanova es casà amb Martí Joan de Foixà. El 1663, Ignasi de Foixà vengué el castell a Miquel Onofre Montfar, fill de Dídac Montfar-Sorts i Cellers i arxiver de l'Arxiu de la Corona d'Aragó.

## Descripció

De l'antic castell termenat romanem abundants ruïnes, mig ocultes per la vegetació. Per l'escassa importància com a centre d'un terme reduït, hom l'anomenava el Castellet de Cornet. Es conserven restes de llenços de paret pertanyents a les muralles i alguns murs corresponents a les estances interiors. L'aparell de les muralles és fet amb predomini de blocs escantonats ajaçats i mides mitjanes, units amb morter de calç i sorra. En alguns punts es conserven alçades properes als 3 m i alguna espitllera.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Castell de Cornet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
* ↑ Flórez, Enrique; Risco, Manuel. «Obispos de Ausona. Guillermo». A: España Sagrada, tomo XXVIII. Contiene el estado antiguo de la Iglesia Ausonense, hoy Vique. Madrid: imprenta de D. Antonio de Sancha, 1774, p. 149.
* ↑ «Miquel Onofre de MONTFAR-SORTS y POBLE». geneanet. Martín Rodríguez.
* ↑ «Didac de MONTFAR-SORTS y CELLERS». geneanet. Martín Rodríguez.

## Enllaços externs

* «Castell de Cornet – Sallent / Bages». Catalunya Medieval.
# Psitalia

Psitalia (grec: Ψυττάλεια) és una illa deshabitada del golf Sarònic a pocs kilòmetres de la costa del Pireu, Grècia. Abasta una superfície de 0,375 quilòmetres quadrats. L'illa acull actualment la planta de tractament d'aigües residuals més gran d'Europa, amb una capacitat d'assecatge màxima diària de 750 tones d'aigües residuals. Administrativament, forma part del municipi del Pireu.

## Referències

* ↑ Heròdot, 2011, p. 73 i 84.

## Bibliografia

* Heròdot. Història. Llibre VIII. Fundació Bernat Metge, 2011. ISBN 9788498591958.
# Miranda (satèl·lit)

Miranda és el més xicotet i interior dels principals satèl·lits d'Urà. Va ser descobert per l'astrònom americà d'origen neerlandès Gerard Kuiper el 1948.

## Nom

El seu nom va ser donat en honor del personatge de la filla del mag ‘Pròsper’, personatge de l'obra de teatre La tempesta, de William Shakespeare. També s'anomena Urà V. El mot miranda prové del llatí i significa 'ha de ser vista', i en català significa 'bona vista que es té des d'un lloc alt'.

## Característiques físiques

Miranda és un cos quasi esfèric de 472 km de diàmetre, format en la seva major part per gel d'aigua, i l'interior possiblement en sigui format per roques silicatades i compostos rics en metà. Geològicament, Miranda ha estat el cos més actiu del sistema solar. La superfície està travessada per grans congosts de fins a 20 km de profunditat, amb regions de terreny esquerdat que indiquen una molt intensa activitat geològica en el passat. Es pensa que esta activitat geològica podria estar relacionada amb efectes de marea produïts per Urà. Una altra teoria, que ara ja no es considera tan vàlida, diu que en el passat Miranda va patir un fort impacte que la va partir en trossos. Amb el temps, el fragments es van tornar a ajuntar i li donaren l'aspecte de cos apedaçat que té actualment. En qualsevol cas, tot pareix indicar que el naixement del satèl·lit va ser extremadament violent, a causa de la seva extraordinària orografia.

## Característiques orbitals

La inclinació de l'òrbita de Miranda (4,22º) és particularment alta per a un cos tan proper al seu planeta. És possible que en algun moment estigués en ressonància orbital 3:1 amb Umbriel. La fricció provocada per les forces de marea podria haver causat un escalfament a l'interior del satèl·lit i ser l'origen de l'activitat geològica.

## Referències

* ↑ URL de la referència: https://ssd.jpl.nasa.gov/?sat_phys_par. Data de consulta: 5 setembre 2020.
* 1 2 URL de la referència: https://ui.adsabs.harvard.edu/abs/1986Sci...233...70H/abstract. DOI: 10.1126/SCIENCE.233.4759.70.

## Enllaços externs

* Kuiper, Gerard P., "The fifth satellite of Uranus", PASP 61 (1949) 129
Viccionari
# Lovejoy

Lovejoy és una població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia. Segons el cens del 2000 tenia 2.495 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lovejoy tenia 2.495 habitants, 491 habitatges, i 369 famílies. La densitat de població era de 411,7 habitants/km².
Dels 491 habitatges en un 41,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,7% hi vivien parelles casades, en un 19,1% dones solteres, i en un 24,8% no eren unitats familiars. En el 18,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,66 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 17,2% tenia menys de 18 anys, un 19,2% entre 18 i 24, un 45% entre 25 i 44, un 14,9% de 45 a 60 i un 3,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 314,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.139 $ i la renda mediana per família de 40.268 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.964 $ mentre que les dones 23.229 $. La renda per capita de la població era de 14.642 $. Entorn del 6,1% de les famílies i l'11,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lovejoy». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lovejoy». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Districte de La Trinité

El Districte de La Trinité és una divisió administrativa francesa, situada al departament i regió de Martinica.
El codi INSEE del districte és el 9722.

## Composició

Llista de Cantons del districte de La Trinité :
* Cantó de l'Ajoupa-Bouillon - (commune) ;
* Cantó de Basse-Pointe - (commune) ;
* Cantó de Le Gros-Morne - (commune) ;
* Cantó de Le Lorrain - (commune) ;
* Cantó de Macouba - (plusieurs) ;
* Cantó de Le Marigot - (commune) ;
* Cantó de Le Robert-1-Sud - (fraction) ;
* Cantó de Le Robert-2-Nord - (fraction) ;
* Cantó de Sainte-Marie-1-Nord - (fraction) ;
* Cantó de Sainte-Marie-2-Sud - (fraction) ;
* Cantó de La Trinité - (commune)
Llegenda :
    (fraction) : Fracció de comuna
    (commune) : Comuna sencera

## Evolució demogràfica

Evolució demogràfica :
| 1961 | 1967 | 1974 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 72 464 | 76 653 | 77 161 | 73 488 | 78 922 | 85 006 |
| Chiffres INSEE Població sense dobles comptes ||||||

## Fonts

* Superfície i dades demogràfiques : INSEE Arxivat 2011-05-19 a Wayback Machine. et Web de splaf

## Vegeu també

* Cantons de Martinica
* Comunes de Martinica
# Hebron Estates

Hebron Estates és una població dels Estats Units a l'estat de Kentucky. Segons el cens del 2000 tenia 1.104 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hebron Estates tenia 1.104 habitants, 432 habitatges, i 326 famílies. La densitat de població era de 722,5 habitants/km².
Dels 432 habitatges en un 27,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 68,1% hi vivien parelles casades, en un 4,9% dones solteres, i en un 24,5% no eren unitats familiars. En el 19,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,56 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,2% tenia menys de 18 anys, un 10,1% entre 18 i 24, un 28,5% entre 25 i 44, un 32,3% de 45 a 60 i un 8,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 51.146 $ i la renda mediana per família de 59.732 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.511 $ mentre que les dones 26.875 $. La renda per capita de la població era de 22.748 $. Cap de les famílies i el 2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hebron Estates». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hebron Estates». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Hel·len

Hel·len (en grec antic Ἕλλην Hellen) va ser l'heroi considerat l'avantpassat comú de tots els grecs, ja que ells mateixos s'anomenen hel·lens.
Va ser fill de Deucalió i germà d'Amficcíon i de Protogènia. La seva mare és Pirra. Alguns autors el considerin fill de Prometeu i Clímene. Altres el fan fill de Zeus i Doripe.
Es va casar amb Orseida, una nimfa de les muntanyes, amb la que va tenir tres fills: Doros, Èol i Xutos, dels quals descendeixen les principals ètnies hel·lèniques, els doris, els eolis, els jonis i els aqueus.
Hel·lè va ser rei de Ftia, a Tessàlia, entre el riu Peneu i l'Asop, en el lloc on Deucalió i Pirra es van establir després del diluvi. Èol va ser el seu successor, i els altres fills es van establir en diferents llocs de Grècia.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 237. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 108. (El Cangur / Diccionaris, núm. 209).ISBN 84-297-4146-1
# Martin's Additions

Martin's Additions és una població dels Estats Units a l'estat de Maryland. Segons el cens del 2000 tenia 875 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Martin's Additions tenia 875 habitants, 309 habitatges, i 258 famílies. La densitat de població era de 2.598,8 habitants per km².
Dels 309 habitatges en un 46% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 73,5% hi vivien parelles casades, en un 7,4% dones solteres, i en un 16,2% no eren unitats familiars. En el 14,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,83 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,13.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,9% tenia menys de 18 anys, un 2,3% entre 18 i 24, un 20,8% entre 25 i 44, un 32% de 45 a 60 i un 13% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88 homes.
La renda mediana per habitatge era de 135.443 $ i la renda mediana per família de 144.939 $. Els homes tenien una renda mediana de 100.000 $ mentre que les dones 91.112 $. La renda per capita de la població era de 59.502 $. Entorn de l'1,5% de les famílies i l'1,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Martin's Additions». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Martin's Additions». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Baltasar Ponsjoan Vall-llovera

Baltasar Ponsjoan Vall-llovera (Sant Feliu de Guíxols, 1842-1888) va ser un flautista guixolenc.
Baltasar Ponsjoan va néixer en el si d'una modesta família de tapers. Ja de petit, va començar a destacar de la resta dels seus companys de classe i per això el professorat va aconsellar els seus pares que estimulessin el tarannà artístic del que gaudia el jove Ponsjoan, fet que el va portar a iniciar els seus estudis de solfeig amb Esteve Alabau, organista de la parròquia de la ciutat. Durant anys va cantar al cor de l'església com a primer tiple absolut.
Quan tenia nou anys, va iniciar els estudis elementals de flautí amb el mestre Feliu Palol i Estrada, qui anys més tard va fundar l'Orquestra Vella. Cinc anys més tard, però, el jove Ponsjoan va decidir abandonar els estudis de música per marxar a treballar a l'Uruguai amb els seus oncles que regentaven un taller de fusteria a la capital. Les privacions que patia la família i la càrrega econòmica que els seus estudis haurien comportat pels seus pares el va fer decidir a marxar a la recerca d'una professió ben remunerada.
Durant uns anys, el jove Ponsjoan va treballar com a fuster, sense deixar de banda els assaigs amb el seu flautí. Decidit a continuar conreant la seva afició musical, va ingressar en un dels cossos de la milícia on va obtenir la plaça de flauta en una de les bandes castrenses de Montevideo.
Entre el 1869 i el 1876 va compaginar la seva tasca de flautista de la companyia amb l'estudi d'altres instruments com el piano i la guitarra, en els que va assolir un sòlids coneixements.
Quant tenia 25 anys, es va presentar a unes oposicions públiques per cobrir la plaça de primer flauta de l'Orquestra del Gran Teatro Colón] de Montevideo, plaça que li va ser atorgada. Va continuar estudiant i assajant i va convertir-se en un dels flautistes més qualificats pel seu domini i perfecció i va arribar a ser nomenat “El Primer Flautista de les Repúbliques Sudamericanes”. La seva fama va traspassar fronteres, fet pel qual va ser nomenat com a soci benemèrit per la societat coral musical “La Africana de Buenos Aires”. Poc després, seria contractat com a director d'aquesta associació, agrupació que va dirigir durant uns anys i que li valgué el “Gran Diploma de Honor Musical” i “La Medalla de Oro” en reconeixement de la seva activat i els seus mèrits provats al llarg de la seva tasca.
Anys més tard, i quan la seva salut es va començar a afeblir, va decidir tornar a Sant Feliu amb la seva família on hi va morir el dia 3 de gener de 1888, poc dies després d'haver complert els quaranta-sis anys.

## Referències

* ↑ Bussot Liñon, Gerard. El fet musical a Sant Feliu de Guíxols (1865-1965 i Apèndix). Sant Feliu de Guíxols: Ajuntament de Sant Feliu de Guíxols, Setmanari Ancora, 1992, p. 89.
# Locust Grove (Geòrgia)

Locust Grove és una població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia. Segons el cens del 2000 tenia 2.322 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Locust Grove tenia 2.322 habitants, 817 habitatges, i 637 famílies. La densitat de població era de 420,9 habitants/km².
Dels 817 habitatges en un 41,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,9% hi vivien parelles casades, en un 15,5% dones solteres, i en un 22% no eren unitats familiars. En el 18,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,84 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,18.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,4% tenia menys de 18 anys, un 8,7% entre 18 i 24, un 35,2% entre 25 i 44, un 18,4% de 45 a 60 i un 8,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.188 $ i la renda mediana per família de 46.042 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.094 $ mentre que les dones 22.845 $. La renda per capita de la població era de 16.120 $. Entorn del 5,6% de les famílies i el 8,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Locust Grove». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Locust Grove». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.