OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Microtus brachycercus

Microtus brachycercus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic del sud d'Itàlia. Ocupa la majoria d'hàbitats terrestres, a banda de l'alta muntanya, els boscos espessos i les zones molt sorrenques, rocoses o humides. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, brachycercus, significa ‘cuacurt’ en llatí.

## Referències

* ↑ Amori, G. Microtus brachycercus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 25 abril 2016.
* ↑ Entrada «Microtus» d'Animalia (en anglès).
# Lagurus lagurus

Lagurus lagurus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu a la Xina, el Kazakhstan, el Kirguizstan, Mongòlia, Rússia i Ucraïna. S'alimenta de cereals de fulla estreta, bulbs, tubercles i, de vegades, insectes. Els seus hàbitats naturals són les estepes i els semideserts. Es creu que no hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie, tot i que algunes poblacions estan afectades per la destrucció del seu medi. El seu nom específic, lagurus, significa ‘cua de llebre’ en llatí.

## Referències

* ↑ Tsitsulina, K.; Formózov, N.; Zahorodniuk, I.; Batsaikhan, N.; Xéftel, B. Lagurus lagurus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 29 abril 2016.
* ↑ Entrada «Lagurus» d'Animalia (en anglès).
# Synaptomys borealis

Synaptomys borealis és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu al Canadà i els Estats Units, des d'Alaska a l'oest fins al Labrador a l'est. S'alimenta d'herba i ciperàcies. El seu hàbitat natural són les zones humides amb plantes herboses que li serveixen de refugi i aliment. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, borealis, significa ‘boreal’ en llatí.

## Referències

* ↑ Linzey, A. V.; NatureServe (Reichel, J. D.; Hammerson, G.). Synaptomys borealis. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 4 maig 2016.
* ↑ Entrada «Synaptomys» d'Animalia (en anglès).
# Lemmus portenkoi

Lemmus portenkoi és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic de l'illa de Wrangel (Rússia. S'alimenta de bruguerola, cotoneres, determinats cereals i molses verdes. El seu hàbitat natural són les valls fluvials, on ocupa les zones de sòl moderadament humit. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. L'espècie fou anomenada en honor de l'ornitòleg soviètic Leonid Portenko.

## Referències

* ↑ Tsitsulina, K. Lemmus portenkoi. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 10 maig 2016.
* ↑ Entrada «Lemmus» d'Animalia (en anglès).
# Hadab al-Fawwar

Hadab al-Fawwar (àrab: حدب الفوّار, Ḥadab al-Fawwār) és una vila palestina de la governació d'Hebron, a Cisjordània, situada 7 kilòmetres al sud-oest d'Hebron. Segons l'Oficina Central Palestina d'Estadístiques tenia 2.533 habitants el 2016. Les instal·lacions d'atenció primària de salut del poble són designades pel Ministeri de Salut com a nivell 2.

## Referències

* ↑ 2007-2016 PCBS census Arxivat 2013-07-05 at Archive.is. Palestinian Central Bureau of Statistics (PCBS). p. 107.
* ↑ West Bank Health care
# Alticola semicanus

Alticola semicanus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu a la Xina, Mongòlia i Rússia. Els seus hàbitats naturals són els herbassars i els matollars àrids i semiàrids situats entre els límits superiors dels boscos de coníferes i la cota de neu. Es desconeix si hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie. El seu nom específic, semicanus, significa ‘mig blanc’ en llatí.

## Referències

* ↑ Batsaikhan, N.; Tinnin, D.; Shar, S.; Avirmed, D.; Usukhjargal, D. Alticola semicanus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 16 maig 2016.
* ↑ Entrada «Alticola» d'Animalia (en anglès).
# Alticola stoliczkanus

Alticola stoliczkanus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu a altituds superiors a 4.000 msnm a la Xina, l'Índia i el Nepal. Els seus hàbitats naturals són els boscos temperats, les parts superiors dels boscos de coníferes, els matollars i els herbassars montans. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. L'espècie fou anomenada en honor del paleontòleg i zoòleg txec Ferdinand Stoliczka.

## Referències

* ↑ Molur, S. Alticola stoliczkanus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 17 maig 2016.
* ↑ Entrada «Alticola» d'Animalia (en anglès).
# Peripsychoda lobella

Peripsychoda lobella és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Descripció

* Femella: ulls separats per 3 facetes de diàmetre; sutura interocular en forma de "V" invertida; vèrtex igual a 2,5 vegades l'amplada del pont ocular, amb els costats arrodonits i lleugerament elevat a l'occipuci; front amb una àrea pilosa trapezoïdal; palp núm. 1 engrandit; antenes de 0,80 mm de llargària i amb l'escap igual a 1,5 vegades la mida del pedicel; ales d'1,60-1,75 mm de longitud i de 0,62-0,67 mm d'amplada i amb la vena subcostal unida a R1; fémur més llarg que la tíbia; placa subgenital amb el lòbul apical allargat i petit; espermateca gran, hemisfèrica i densament reticulada.
* El mascle no ha estat encara descrit.

## Distribució geogràfica

És un endemisme de Nova Guinea.

## Referències

* ↑ Enderlein, G., 1935. Zur Klassifikation der Psychodinen. Sitzungsberichte der Gesellschaft Naturforschender Freunde zu Berlin, 1935, 246-249.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Quate, L.W.; Quate, S.H., 1967. A monograph of Papuan Psychodidae, including Phlebotomus (Diptera). Pacific Insects Monograph, 15: 1–216.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Moth Flies (Drain Flies) and Sand Flies (Diptera: Psychodoidea) of Papua Indonesia (anglès)
* ↑ Systema Dipterorum Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Duckhouse, D.A. & Lewis, D.J., 1989. Superfamily Psychodoidea. 15. Family Psychodidae. A: Evenhuis, N.L. (ed.). Catalog of the Diptera of the Australasian and Oceanian Regions. Honolulu i Leiden: Bishop Museum Press i E.J. Brill, 1155 pàgines.
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Ježek J., 1987. Results of the Czechoslovak-Iranian entomological expeditions to Iran 1977. Peripsychoda iranica sp. n. (Diptera, Psychodidae) with comments to the genus and redescriptions of included species. Acta Entomologica Musei Nationalis Pragae 42: 189–206.
# Província de Vaiotx Dzor

Vaiotx Dzor fou un dels principals districtes de Vaspurakan.
La capital de la província és Yeghegnadzor.
Limitava al nord amb el Gelarquniq; a l'oest amb l'Arats i el Sharuri; a l'est amb el Tsluq; i al sud amb el Jahuq.
Tot i la seva posició va formar el centre neuràlgic de la Siunia Oriental.

## Mapa de Vaiotx Dzor

L'Enciclopèdia Soviètica d'Armènia publicà una sèrie de mapes entre els quals hi ha el de la regió vaspurakanesa de Vaiotx Dzor.
# Maestoso

Maestoso (de l'italià per a «majestuós», «ple de dignitat») en notació musical que indica el caràcter o el tempo majestuosó o solemene d'una obra musical.
El terme maestoso es fa servir per a indicar als intèrprets que toquen i canten un passatge musical de manera majestuosa o solemne, digna i senyorial (a vegades com una marxa). Generalment el compositor utilitza aquest caràcter quan la composició compta amb un moviment lent. Tot i que existeixen casos d'allegro maestoso, que ajuda al director d'orquestra a no donar-li un caràcter massa festiu (allegro) a l'obra. El tempo amb el metrònom seria pels voltants de 80 pulsacions per minut. La indicació maestoso també es fa servir sovint en peces que es pretenen que sonin triomfals, grans i heroiques com l'obra Olympic Fanfare and Theme composta per John Williams. El primer moviment del Concert n.º 2 denominat «Allegro Maestoso» de Chopin.

## Uns exemples

* Land of Hope and Glory d'Edward Elgar.
* El primer movimiento del Concert per a piano núm. 21 (Mozart).
* El primer moviment del Concert per a flauta núm. 1 (Mozart). En aquesta peça el maestoso assenyalat es pot tocar en un tempo més ràpid.
* El primer moviment de la Simfonia n.º 6 (Bruckner).

## Referències

* ↑ «Maestoso». Gran Enciclopèdia de la Música. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Maestoso» a Free Merriam-Webster Online Dictionary (consultat el 29-12-2014). (anglès)
* ↑ Lang, Lang. «Maestoso part 2» (vídeo). Concert per a piano núm. 2 de Chopin. [Consulta: 13 gener 2021].
# Puntas de Valdez

Puntas de Valdez és una localitat de l'Uruguai, ubicada al sud-est del departament de San José.
Es troba a 54 metres sobre el nivell del mar. Té una població aproximada de 1.267 habitants.

## Referències

* ↑ (anglès) Mapa, localització, clima i altres dades

## Enllaços externs

* Informació sobre Puntas de Valdez (en anglès)
# Fermiïta

La fermiïta és un mineral de la classe dels sulfats. Rep el nom en honor del doctor Enrico Fermi (29 de setembre de 1901, Roma, Itàlia - 28 de novembre de 1954, Chicago, Illinois, Estats Units), físic teòric i experimental italoamericà. Va fer contribucions significatives a la teoria quàntica, la física nuclear i de partícules i la mecànica estadística. Va ser guardonat amb el premi Nobel de física de 1938.

## Característiques

La fermiïta és un sulfat de fórmula química Na₄(UO₂)(SO₄)₃·3H₂O. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2014, sent publicada per primera vegada un any després. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5.
Les mostres que van servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troben conservades a les col·leccions mineralògiques del Museu d'Història Natural del Comtat de Los Angeles, a Los Angeles (Califòrnia) amb els números de catàleg: 65546, 65547 i 65548, i al Museu Mineralògic Fersmann, de l'Acadèmia de Ciències de Rússia, a Moscou (Rússia).

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Blue Lizard, situada al Red Canyon del comtat de San Juan (Utah, Estats Units), on es troba en forma de prismes amb hàbit facial {101}, de fins a ~ 0,5 mm de llarg, i en agregats subparal·lels o irregulars. També ha estat descrita a la propera mina Markey, sent aquestes dues mines els únics indrets a tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Fermiite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 9 setembre 2021].
# Édouard Jue

Édouard Jue de Berneval (París, 1794 - ?) fou un músic francès.
Va estudiar al Conservatori de París, i després fou deixeble de Pierre Galin, els mètodes del qual adoptà. Volia fer la música accessible a tothom i va donar molts cursos de franc. El reconeixement per al seu mètode innovador va quedar modest a França. Va participar en la redacció del setmanari La France Musicale. El 1840 va ser nomenat professor de Sight Singing and Concerted Music (cant de vista i música concertant) a l'Acadèmia Reial de Música de Londres.
Publicà les següents obres pedagògiques: La musique apprise sans maître (1824); Solfège méloplastique (1826) i Tableau synoptique des principes de la musique (1863). De la primera obra es feren nombroses edicions.

## Obres

* La musique apprise sans maître. 2a edició. París: autoeditat, 1838, p. 394.
* Meloplaste, ou, Précis des leçons analytiques de musique: d'après la méthode de P. Galin. París: autoeditat, 1824.
* Solfège analytique ou application de la théorie du méloplaste à la pratique de la musique. París: autoeditat, s.d.
* Music Simplified; or a new Method to Propagate the Study of Music. Londres: autoeditat.

## Referències

* ↑ «Jue, Édouard». A: Enciclopèdia Espasa (en castellà). Volum núm. 28, segona part, p. 3072. ISBN 84-239-4582-0.
* ↑ La France Musicale, 1840, pàgina 1
* ↑ Morel, Jules; Escudier, Marie; Escudier, Leon «Nouvelle - Étranger» (en francès). La France musicale. Cesar Bajat [París], any 3, 38, 20-09-1840, pàg. 348.
* ↑ Inventari d'obres a biblioteques públiques «Jue, Édouard 1794-». WorldCat.
* ↑ d'Ortigue, J. «Revue Critique: La musique apprise sans maitre, par m. Edouard Jue, professeur de méloplaste». Gazette musicale de Paris, 5, 1938, pàg. 366-367.
* ↑ «Music, and the Committee of Council for Education». The Westminster Review. Henry Hooper [Londres], XXXVII, gener-abril 1842, pàg. 1-42.
# Moïta

Moïta (en cors Moita) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament d'Alta Còrsega. L'any 1999 tenia 76 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 215 | 231 | 200 | 164 | 121 | 76 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Dominique Gozzi | DVG | |
# Clethrionomys californicus

Clethrionomys californicus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic dels Estats Units (nord-oest de Califòrnia i oest d'Oregon). S'alimenta principalment d'esporocarps i líquens. El seu hàbitat natural són els boscos de coníferes. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, californicus, significa ‘californià’ en llatí.

## Referències

* ↑ Linzey, A. V.; NatureServe (Hammerson, G.). Clethrionomys californicus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 27 maig 2016.
* ↑ Entrada «Myodes» d'Animalia (en anglès).
# Serranochromis stappersi

Serranochromis stappersi és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 25,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: conca del riu Congo.

## Referències

* ↑ Regan, C. T. 1920. The classification of the fishes of the family Cichlidae.--I. The Tanganyika genera. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 9) v. 5 (núm. 25): 33-53.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 «Serranochromis stappersi» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). TFH Publications, 1993. ISBN 9780866224222.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Poll, M. & J.P. Gosse 1995: Genera des poissons d'eau douce de l'Afrique. Mémoire de la Classe des Sciences. Académie royale de Belgique. 9: 1-324.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Skelton, P.H. i G.G. Teugels 1991. Serranochromis. p. 442-453. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, Bèlgica; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París. Vol. 4.
* Trewavas, E. 1964. A revision of the genus Serranochromis Regan (Pisces, Cichlidae). Ann. Mus. R. Afr. Cent. Ser. 8 Zool. Núm. 125: 1-58.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Magatzems El Águila (Barcelona)

Els grans Magatzems El Águila —o Almacenes El Águila, aleshores—, va ser un comerç situat a la cantonada del carrer de Pelai amb la plaça de la Universitat, de Barcelona, que va ser inaugurat el 27 d'abril de 1925. Era un edifici de vuit plantes —cinc de les quals destinades al públic i les altres a tallers i magatzems— amb una mena de cúpula al capdamunt sobre de la qual figurava una águila de bronze amb les ales esteses. Aquests grans magatzems eren propietat de l'advocat i polític gironí Pere Bosch-Labrús. A finals dels anys cinquanta van ser adquirits per l'industrial català Julio Muñoz Ramonet i als anys vuitanta van quedar destruïts en un incendi, quan ja només es mantenia oberta al públic la planta baixa, dedicada a la venda articles d'ocasió.
El primer establiment amb aquest nom havia estat una sastreria de Pere Bosch i Labrús, oberta des de 1880 a la plaça de la Verónica. Ben aviat es va traslladar a un lloc aleshores més cèntric com la Plaça Reial, fent cantonada amb el carrer del Vidre. En el nou edifici del carrer de Pelai inaugurat el 1925 el negoci es transformava ja en uns grans magatzems on es podia trobar de tot, no només sastreria per a senyor, sinó també per a senyora, i també roba blanca, articles de viatge i esport, bijuteria, perfumeria o joguines. El volum de negoci que assolí va fer que adquirís un local al carrer de Sepúlveda, que seria el taller on es fabricaven tota mena de peces de vestir per als propis magatzems.
Malgrat que no van arribar a ser magatzems de primera categoria, com can Jorba en aquells anys, els seus aparadors i l'edifici eren sempre, i especialment en ocasions assenyalades, els més espectaculars.

## Referències

* 1 2 Febo, Julio «Barcelona Moderna. La gloria de las ciudades». El Diluvio, núm. 101, 28-04-1925, pàg. 14.
* 1 2 «MAGATZEMS "EL ÁGUILA" (1925-1981)». Bacelofília, dissabte, 9 d’octubre 2010. [Consulta: 5 febrer 2025].
* 1 2 3 Fraiz Ordóñez, Jesús. «El Águila de los grandes almacenes de Barcelona» (en castellà). La Vanguardia, 05-07-2022. [Consulta: 5 febrer 2025].
# Clethrionomys centralis

Clethrionomys centralis és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu a altituds d'entre 1.300 i 2.900 msnm a la Xina i el Kirguizstan. S'alimenta de baies, llavors d'avet i les parts verdes de les plantes. El seu hàbitat natural són els boscos de muntanya, sobretot els de coníferes. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, centralis, significa ‘central’ en llatí.

## Referències

* ↑ Linzey, A. V.; NatureServe (Hammerson, G.). Clethrionomys centralis. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 27 maig 2016.
* ↑ Entrada «Myodes» d'Animalia (en anglès).
# Arborimus

Arborimus és un gènere de rosegadors de la família dels cricètids. Les espècies d'aquest grup són endèmiques de l'oest de Nord-amèrica. Tenen un estil de vida arborícola. Durant molt de temps se'ls inclogué com a subgènere de Phenacomys i, de fet, encara hi ha alguns científics que defensen aquesta classificació. Tenen una llargada de cap a gropa de 10–11 cm i una cua de 6–8 cm. El nom genèric Arborimus significa ‘ratolí dels arbres' en llatí.

## Referències

* ↑ Entrada «Arborimus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Entrada «Arborimus» d'Animalia (en anglès).
# Arborimus longicaudus

Arborimus longicaudus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic dels Estats Units (Oregon i, possiblement, Califòrnia). Es tracta d'un animal nocturn que s'alimenta d'agulles d'avet de Douglas i altres coníferes. El seu hàbitat natural són els boscos mixtos perennifolis. Està amenaçat per la fragmentació del seu medi a causa de la tala d'arbres. El seu nom específic, longicaudus, significa ‘cuallarg’ en llatí.

## Referències

* ↑ Linzey, A. V.; NatureServe (Scheuering, E.; Hammerson, G.). Arborimus longicaudus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 4 juny 2016.
* ↑ Entrada «Arborimus» d'Animalia (en anglès).
# Ondatra (gènere)

Ondatra és un gènere de rosegadors de la família dels cricètids. La rata mesquera (O. zibethicus), l'única espècie vivent, és originària de Nord-amèrica, però ha sigut introduïda a Euràsia. Inicialment s'estengué per l'Europa Occidental, però a mesura que s'adaptava al clima anà ampliant la seva distribució cap al territori de l'antiga Unió Soviètica. El nom genèric Ondatra significa ‘rata mesquera’ en wyandot.

## Referències

* 1 2 Grómov, Í; Poliakov, I. Voles (Microtinae) (en anglès). BRILL, 1992, p. 177. ISBN 9789004092556.
* ↑ Entrada «Ondatra» d'Animalia (en anglès).
# Eothenomys custos

Eothenomys custos és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic de la Xina (Sichuan i Yunnan), on viu a altituds d'entre 2.500 i 4.800 msnm. Els seus hàbitats naturals són els boscos montans, els matollars, els boscos de bambú i els prats oberts o rocosos. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, custos, significa ‘protector’ en llatí.

## Referències

* ↑ Smith, A. T.; Johnston, C. H. Eothenomys custos. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 10 juny 2016.
* ↑ Entrada «Eothenomys» d'Animalia (en anglès).
# Azmut

Azmut (àrab: عزموط, ʾAzmūṭ) és una vila palestina de la governació de Nablus, a Cisjordània, al nord de la vall del Jordà, 5 kilòmetres al nord-est de Nablus. Segons l'Oficina Central Palestina d'Estadístiques tenia 2.724 habitants en 2007.

## Referències

* ↑ 2007 PCBS Census Arxivat 2019-04-09 a Wayback Machine.. Palestinian Central Bureau of Statistics. p.110.
# Zeita Jamma'in

Zeita Jamma'in (àrab: زيتا جمّاعين, Zaytā Jammāʿīn) és un vila palestina de la governació de Nablus, a Cisjordània, al nord de la vall del Jordà, 16 kilòmetres al sud-est de Nablus. Segons l'Oficina Central Palestina d'Estadístiques tenia 1.962 habitants en 2006.
Segons el cens de Palestina de 1931, ordenat per les autoritats del Mandat Britànic de Palestina, Zeita tenia 113 cases ocupades i una població de 404 musulmans i 1 cristià.

## Referències

* ↑ Projected Mid -Year Population for Nablus Governorate by Locality 2004- 2006 Arxivat 2008-02-07 a Wayback Machine. Palestinian Central Bureau of Statistics
* ↑ Mills, 1932, p. 66
# Neotoma macrotis

Neotoma macrotis és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu a Mèxic (Baixa Califòrnia) i l'oest dels Estats Units (Califòrnia). Els seus hàbitats naturals són els chaparrals, els matollars costaners i els boscos. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, macrotis, significa ‘orelluda’ en llatí.

## Referències

* ↑ Timm, R.; Álvarez-Castañeda, S. T.; Lacher, T. Neotoma macrotis. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 12 juliol 2016.
* ↑ Entrada «Neotoma» d'Animalia (en anglès).
# Neotoma palatina

Neotoma palatina és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmica del centre-est de Jalisco (Mèxic). El seu hàbitat natural són els boscos caducifolis tropicals situats al fons de les valls. Està amenaçada per la inundació de part del seu medi com a resultat de la construcció de la Presa El Cajón. El seu nom específic, palatina, significa ‘palatina’ en llatí.

## Referències

* ↑ Álvarez-Castañeda, S. T.; Castro-Arellano, I. Neotoma palatina. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 14 juliol 2016.
* ↑ Entrada «Neotoma» d'Animalia (en anglès).
# Nelsonia neotomodon

Nelsonia neotomodon és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmica de la Sierra Madre Occidental, des del sud de Durango fins al nord de Jalisco i Aguascalientes (Mèxic). El seu hàbitat natural són els boscos de coníferes. Està amenaçada per la tala d'arbres arreu de la seva distribució. El seu nom específic, neotomodon, significa ‘nova dent afilada’ en llatí.

## Referències

* ↑ Álvarez-Castañeda, S. T.; Castro-Arellano, I. Nelsonia neotomodon. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 23 juliol 2016.
* ↑ Entrada «Nelsonia» d'Animalia (en anglès).