OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Trasmiera

La Comarca de Trasmiera (Tresmiera en càntabre) és una de les comarques històriques de Cantàbria situada a l'est del riu Miera fins al riu Asón. S'estén entre les badies de Santander i Santoña, ocupant gran part del litoral oriental de Cantàbria. La costa d'aquest tram es caracteritza pels seus penya-segats i les seves belles platges com les de Langre, Loredo, Isla, Noja i la de Berria a Santoña. Cap a l'interior la comarca oferix extensos prats així com un gran desenvolupament hoteler i campista.
Malgrat que ja existeix una llei de comarcalització de Cantàbria, aquesta encara no ha estat desenvolupada i, per tant, la comarca no té entitat real

## Municipis de la comarca

* Argoños/Argoñus.
* Arnuero/Arnueru.
* Bárcena de Cicero/Barcina-Ciceru.
* Bareyo/Bareyu.
* Entrambasaguas/Tramasauguas.
* Escalante.
* Hazas de Cesto/Jazas in Cestu.
* Liérganes.
* Marina de Cudeyo/Marina-Cudeyu..
* Medio Cudeyo/Meyiu-Cudeyu.
* Meruelo/Meruelu.
* Miera.
* Noja.
* Ribamontán al Mar.
* Ribamontán al Monte/Ribamontán al Monti.
* Riotuerto/Rutuirtu.
* Santoña.
* Solórzano7Solórzanu..
* Voto/Votu.

## Galeria d'imatges

* Molí de marees a Argoños.
* Argoños vist des del norte, con las marismes de Santoña a l'esquerra
* Convent de Montehano, junt a les marismas de Santoña i el mont Montehano al fons.
* Plaça del Marquès de Valdecilla a Liérganes.
* Casa solariega a Liérganes.
* Pont romà a Liérganes.
* Peña Cabarga vista des de Pedreña (Marina de Cudeyo).
* Platja de Pedreña, al fons la ciudad de Santander.
* El riu Miera al seu pas per La Cavada.
* Església de Santa María Magdalena de Rucandio Riotuerto (Segle XVIII).
* Platja de Berria des de l'est.
* Palau de Chiloeches (segle xvii).
* Palau de Manzanedo, façana lateral (Santoña).
* Fort de San Carlos a l'entrada de la badia de Santoña.
* Penal d'El Dueso, a la localitat de Dueso (Santoña).

## Referències

* ↑ «Llei 8/1999, de 28 d'abril, de comarques de la Comunitat Autònoma de Cantàbria». Arxivat de l'original el 2009-12-12. [Consulta: 21 maig 2008].

## Enllaços externs

* Turisme de Cantàbria: Comarca de Trasmiera Arxivat 2007-12-30 a Wayback Machine.
* Ecoparc de Trasmiera Arxivat 2008-08-27 a Wayback Machine.
* Notícies de Trasmiera Arxivat 2007-09-30 a Wayback Machine.
# Estrep (os)

L'estrep és l’os més petit del cos humà, amb una longitud entre 2,5 i 3 mm, la seva base és la més externa de la creu d'ossets auriculars. Pertany a la cadena d’ossets de l'oïda mitjana i està localitzat a la caixa del timpà. És un dels tres ossicles de l’orella que uneix l'enclusa a la finestra oval, que és adjacent al vestíbul de l'orella interna. Está format per un cap, una base o platina dos branques que són una anterior i una altra posterior i un coll que és el punt d’unió de les branques i el cap. En vertebrats no-mamífers, l'os anàleg a l'estrep s'anomena columel·la; tanmateix, en rèptils qualsevol dels dos noms és vàlid.
L'estrep transmet les vibracions sonores des dels extrems als que està articulat, per un costat amb l'enclusa (un altre osset de l'oïda mitjana) i per altre costat amb la finestra oval a la que queda totalment adherida.
Al coll de l'estrep s'insereix un múscul mitjançant un curt tendó connectat amb l’osset i innervat pel VII parell cranial (facial). Es troba a la paret posterior de la caixa del timpà.
Es contrau en una resposta reflexa a un so d’alta intensitat, desplaçant l'estrep cap a fora i cap enrere. Aquesta resposta és de caràcter involuntari i és anomenada reflex estrapedial o reflexe d’atenuació. Aquest reflexe, és de caràcter bilateral, de manera que quan el estímul sonor intens arriba a una de les oïdes, es produeix la contracció reflexa del múscul de l'estrep en ambdues oïdes. La contracció del múscul del estrep determina un augment de la rigidesa de la cadena d’ossets al traccionar de l’osset.
L’acció reflexa estrapedial pot produir una atenuació de fins a 20dB. Aquesta protecció actua a nivells compresos entre els 75 i 95dB. Les constants de temps del reflexe estapedial són molt lentes; La atenuació de la sonoritat només és eficaç després d’uns 150 ms i el temps de relaxació és aproximadament d’uns 400ms.
Es parla de la impedancia, com una acció brusca de contracció del múscul de l'estrep davant d’un cop fort, que això generalment crea una disminució de la mobilitat de la cadena osicular i, com a conseqüència tenim un augment de la impedancia.

## Vegeu també

* Columel·la (os)

## Enllaços externs

* BSC 310. COMPARATIVE VERTEBRATE ANATOMY Mar. 7, 2000 Arxivat 2007-03-26 a Wayback Machine.
* Comparative Vertebrate Anatomy Arxivat 2006-05-07 a Wayback Machine.
# Sant Policarp de Cortàs

Sant Policarp de Cortàs és l'església de l'entitat de població de Cortàs, pertanyent al municipi de Bellver de Cerdanya, a la comarca de la Baixa Cerdanya, inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya
Surt anomenada, al costat de la parròquia d'Éller a la fi del segle x a l'acta de consagració de la Seu d'Urgell.

## Edifici

Construït cap a la meitat del segle xii, és d'un romànic auster sense cap ornamentació. Consta de nau única amb un absis desviat cap a l'esquerra amb volta semicircular i la de la nau apuntada, construïda posteriorment. En el centre de l'absis té una petita finestra, l'única de la qual disposa el temple. A ambdós costats de la nau es van afegir dues capelles laterals i la sagristia en reformes posteriors. Té una petita pica baptismal amb ornamentació treballada.

## Bibliografia

* Ventosa i Serra, Enric. Les Esglésies romàniques de la Cerdanya. Farell Editors, 2004. ISBN 84-95695-39-1.

## Vegeu també

* Art romànic de la Baixa Cerdanya
# Turnus

D'acord amb la mitologia grega, Turnus (en català també Turn) va ser un heroi itàlic, rei dels rútuls, fill de Daune i de la nimfa Venília, i net de Pilumnus.
Turnus era germà de Juturna, i va ser promès a Lavínia, filla del rei Llatí. Però, com que després aquest rei va fer un nou compromís amb Eneas, Turnus no ho acceptà i els declarà la guerra, contràriament al desig de Llatí. Jove i violent, es mostrà cruel i acarnissat contra els estrangers que volien establir-se a la Itàlia central i va aixecar contra ells totes les poblacions veïnes. Fou mort per Eneas en un combat singular. Aquesta és la versió que dona Virgili.
Altres tradicions diuen que Turnus era un aliat de Llatí després que Eneas es casés amb Lavínia. Llatí l'hauria cridat perquè l'ajudes a acabar amb el saqueig que feien els troians a les terres del Laci. En la primera batalla va morir Llatí, i Turnus va fugir a la cort del rei Mezenci, on va aconseguir la seva protecció. Turnus va tornar a atacar Eneas, i en aquesta segona batalla, Turnus és mort per l'heroi troià.
En una altra versió, Eneas i Llatí són aliats. Turnus atacà amb els rútuls i en la batalla va morir, juntament amb Llatí.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 535-536. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 214. (El Cangur / Diccionaris, núm. 209). ISBN 84-297-4146-1
# Sant Esteve de Prullans

Sant Esteve de Prullans és una església del municipi de Prullans (Cerdanya) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Església d'una sola nau amb dues capelles a manera de creuer. La volta de la nau central és de canó apuntat, i les de les capelles l'una és d'aresta i l'altre de canó. Absis semicircular, amb dues obertures de doble esqueixada. Els murs són de carreus de pedra. Cor alt als peus de fusta. Portada als peus de mig punt amb porta de fusta antiga, farratges d'espiral i forrellat amb decoració geomètrica. Al mateix pla que la façana, orientada a ponent, s'hi troba la torre campanar de secció quadrangular, construïda amb carreus de pedra.

## Història

Aquesta església de Sant Esteve de Prullans és la parroquial d'aquest lloc, que era esmentat ja el 839 en l'acta de consagració de la Seu d'Urgell. Restaurada del 1969 al 1972 s'hi ha incorporat uns vitralls a les petites obertures, així com una font, d'on brolla d'aigua a la pila baptismal.

## Vegeu també

* Art romànic de la Baixa Cerdanya

## Referències

* 1 2 «Sant Esteve de Prullans». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2014].

## Bibliografia complementària

* Ventosa i Serra, Enric. Les Esglésies romàniques de la Cerdanya. Farell Editors, 2004. ISBN 84-95695-39-1.
# Turó de Fra Rafel

El turó de Fra Rafel és una muntanya situada al límit dels termes municipals de Badalona i Sant Fost de Campsentelles.
Té 413,2 metres d'alçada.
Està situat al sud-oest de la Conreria de Montalegre, l'antic seminari menor de Barcelona. Forma part de la serralada Litoral, i específicament de la serra de Marina, dins el conjunt anomenat muntanya de l'Amigó, que separada ambdós municipis.
Hi ha dues teories sobre el seu nom: que provingui d'un frare de la cartoixa de Montalegre, o bé que sigui una deformació del mot perafel o perafita, que significa «pedra de terme».
El turó està format per roques de composició granítica o quarsodiorítica, com altres elevacions de la zona com Montigalà o el puig Castellar.

## Referències

* 1 2 «Vissir3». Institut Cartogràfic de Catalunya. [Consulta: 24 setembre 2022].
* 1 2 Pérez Gómez, Xavier «Toponímia tradicional de Sant Fost de Campsentelles». Campsentelles, núm. 1, 1995, pàg. 32-33.
* ↑ Bofill, Glòria; Prat, Neus «Situació i relleu de Badalona». Carrer dels Arbres, núm. 29, 11-1982, pàg. 3-8.
* ↑ «Sant Fost de Campsentelles». Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya. Institut Cartogràfic de Catalunya. [Consulta: 24 setembre 2022].
* ↑ «Informe petrológico. Barcelona (421)» (en castellà). Instituto Geológico y Minero de España, 1974. [Consulta: 24 setembre 2022].
# Tylochromis intermedius

Tylochromis intermedius és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 23 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: des de Gàmbia fins a Ghana.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
* Boulenger, G. A. 1916. Catalogue of the fresh-water fishes of Africa in the British Museum (Natural History). Londres. Cat. Fresh-water Fish. Africa v. 4: i-xxvii + 1-392.
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Regan, C. T. 1920. A revision of the African cichlid fishes of the genus Tylochromis. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 9) v. 5 (núm. 26): 163-169.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Stiassny, M. L. J. 1989. A taxonomic revision of the African genus Tylochromis (Labroidei, Cichlidae); with notes on the anatomy and relationships of the group. Ann. Mus. R. Afr. Cent. Ser. 8 Zool. Núm. 258: 1-161.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Tylochromis leonensis

Tylochromis leonensis és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 21,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: des de Guinea fins a Sierra Leone.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Regan, C. T. 1920. A revision of the African cichlid fishes of the genus Tylochromis. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 9) v. 5 (núm. 26): 163-169.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Stiassny, M. L. J. 1989. A taxonomic revision of the African genus Tylochromis (Labroidei, Cichlidae); with notes on the anatomy and relationships of the group. Ann. Mus. R. Afr. Cent. Ser. 8 Zool. Núm. 258: 1-161.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Tylochromis praecox

Tylochromis praecox és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 13 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: riu Congo.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Regan, C. T. 1920. A revision of the African cichlid fishes of the genus Tylochromis. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 9) v. 5 (núm. 26): 163-169.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Stiassny, M. L. J. 1989. A taxonomic revision of the African genus Tylochromis (Labroidei, Cichlidae); with notes on the anatomy and relationships of the group. Ann. Mus. R. Afr. Cent. Ser. 8 Zool. Núm. 258: 1-161.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Tylochromis sudanensis

Tylochromis sudanensis és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 26 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Nigèria i Camerun.

## Referències

* ↑ Regan, C. T. 1920. The classification of the fishes of the family Cichlidae.--I. The Tanganyika genera. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 9) v. 5 (núm. 25): 33-53.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
* Daget, J. 1954. Les poissons du Niger Supérieur. Mem. Inst. Franc. Afr. Noire Núm. 36: 1-391.
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Regan, C. T. 1920. A revision of the African cichlid fishes of the genus Tylochromis. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 9) v. 5 (núm. 26): 163-169.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Stiassny, M. L. J. 1989. A taxonomic revision of the African genus Tylochromis (Labroidei, Cichlidae); with notes on the anatomy and relationships of the group. Ann. Mus. R. Afr. Cent. Ser. 8 Zool. Núm. 258: 1-161.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Preu al comptat

El preu al comptat (en anglès spot price) és el preu de qualsevol mercaderia, valor financer o divisa que es transacciona en el moment actual. Es contrasta amb el preu forward, que és el preu futur de qualsevol mercaderia, valor financer o divisa que es pacta en un contracte de futurs, en el que el contracte es formalitza en el moment actual però la transacció es realitzarà en futur. El preu al comptat és calculat via mètode bootstrapping, que utilitza el preu de qualsevol dels instruments transaccionats que s'operen en els mercats per a elaborar la corba de preus al comptat.
# Joan Surroca i Sens

Joan Surroca i Sens (Torroella de Montgrí, 27 de juny de 1944) és un educador, museòleg i polític català, diputat al Parlament de Catalunya en la V Legislatura.

## Biografia

Ha estat director del Museu del Montgrí i del Baix Ter, del Museu d'Art de Girona i del Museu de l'Art de la Pell de Vic. Ha donat cursos de postgrau de patrimoni, de museologia i de cultura de la pau. Fou regidor de l'ajuntament de Torroella de Montgrí (1983-1987) i diputat al parlament de Catalunya (eleccions al Parlament de Catalunya de 1999-2003) per la coalició PSC-CpC-ICV. Vicepresident de la Comissió de Política Cultural i ponent de la llei de Foment de la Pau i la d'Arxius i Documents.
Implicat en diverses accions reivindicatives i iniciatives ciutadanes, emprant la no-violència com a mètode. El 1998 va declarar-se en insubmissió fiscal i el percentatge d'IRPF destinat a despeses militars el va donar a una associació de dones africanes i a altres finalitats socials en anys successius. El cas acabà als tribunals i el 2006 el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya va negar-li taxativament el dret a l'objecció fiscal, tot i que li va perdonar la sanció perquè no hi havia ànim defraudatori a la seva conducta. El 2005 va rebre el premi Memorial Joan XXIII per la Pau, el 2008 el de l'Associació de Museòlegs de l'Associació de Museologia de Catalunya, el 2010 el "Salvador Sunyer i Aimeric" a la Solidaritat i la Cooperació, el 2011 la "Medalla del Montgrí" i el 2012 va ser reconegut Amic Honorari del Museu d'Art de Girona.

## Obres

* El conreu de l'arròs a l'Empordà durant el segle XVIII (1979) a Estudis d'història agrària
* Imatges històriques de Torroella i l'Estartit coautor (1982)
* Bibliografia de Torroella (1983)
* Bibliografía de Torroella (1983-1989) (1990)
* El Museo de Arte de Girona (1991) a Catalonia cultura
* Petita història del Museu d'Art de Girona (1994)
* El Museu d'Art de Girona. La organización de un museo a medio plazo (1995) a Revista de Museología
* Museo y escuela (1995) Coord.
* Del sí a la mili al no als exèrcits (1999) a Revista de Girona
* Cristianisme i cultures de futur (2001)
* Evolució dels museus a Osona i perspectiva de futur (2004) a Ausa
* Museus i la cultura de la pau (2004) a Mnemòsine
* Els dies més grans: propostes i textos per a un cerimonial civil (2006)
* Manual de ceremonias civiles (2008)
* Com salvar-nos amb el planeta (2009)
* Ètica per a joves: parlem-ne?. Tr. castellà Ética para jóvenes: ¿hablamos? (2012)

## Referències

* ↑ Aguilar, Luis Angel. «Entrevista a Joan Surroca i Sens: Un objetor del crecimiento». Atrio, 30-03-2010.

## Enllaços externs

* Sentència del cas Joan Surroca Arxivat 2008-06-06 a Wayback Machine.
# Typhlobelus macromycterus

Typhlobelus macromycterus és una espècie de peix de la família dels tricomictèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2,2 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: riu Tocantins a prop de Tucuruí (Pará, Brasil).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Myers G. S., 1944. Two extraordinary new blind nematognath fishes from the Rio Negro, representing a new subfamily of Pygidiidae, with a rearrangement of the genera of the family, and illustrations of some previously described genera and species from Venezuela and Brazil. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 4) v. 23 (núm. 40). 591-602.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Costa, W. J. E. M. & F. A. Bockmann. 1994. Typhlobelus macromycterus, a new blind glanapterygine fish (Siluriformes, Trichomycteridae) from the Rio Tocantins, Brazil. Trop. Zool. v. 7 (núm. 1): 67-72.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ De Pínna, M.C.C. i W. Wosiacki, 2003. Trichomycteridae (pencil or parasitic catfishes). p. 270-290. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Cooper (Maine)

Cooper és un poble del Comtat de Washington (Maine) als Estats Units d'Amèrica.

## Demografia

Segons el Cens dels Estats Units del 2000 Cooper tenia 145 habitants, tenia 145 habitants, 56 habitatges, i 42 famílies. La densitat de població era d'1,8 habitants per km².
Dels 56 habitatges en un 33,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,7% hi vivien parelles casades, en un 3,6% dones solteres, i en un 25% no eren unitats familiars. En el 19,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,59 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,8% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 29% entre 25 i 44, un 26,9% de 45 a 60 i un 12,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 105,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.125 $ i la renda mediana per família de 41.042 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.563 $ mentre que les dones 30.417 $. La renda per capita de la població era de 14.353 $. Entorn del 5,4% de les famílies i el 8,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cooper». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 14 de febrer 2020. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cooper». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.