OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sinocyclocheilus jiuchengensis

Sinocyclocheilus jiuchengensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ Fang P.-W. 1936. Sinocyclocheilus tingi, a new genus and species of Chinese barbid fishes from Yunnan. Sinensia v. 7 (núm. 5). 588-593.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Sinocyclocheilus malacopterus

Sinocyclocheilus malacopterus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ Fang P.-W. 1936. Sinocyclocheilus tingi, a new genus and species of Chinese barbid fishes from Yunnan. Sinensia v. 7 (núm. 5). 588-593.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Sinocyclocheilus robustus

Sinocyclocheilus robustus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ Fang P.-W. 1936. Sinocyclocheilus tingi, a new genus and species of Chinese barbid fishes from Yunnan. Sinensia v. 7 (núm. 5). 588-593.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Chen, J.-X., J.-F. Zhao, J.-Z. Zheng i D.-J. Li 1988 Description of three new barbine from Guizhou, China (Cypriniformes, Cyprinidae). Acta Acad. Med. Zunyi 11(1):1-4.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Sinocyclocheilus tianlinensis

Sinocyclocheilus tianlinensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ Fang P.-W. 1936. Sinocyclocheilus tingi, a new genus and species of Chinese barbid fishes from Yunnan. Sinensia v. 7 (núm. 5). 588-593.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Zhou, J., C.-G. Zhang i A.-Y. He 2004 A new species of the genus Sinocyclocheilus from Guangxi, China (Cypriniformes, Cyprinidae). Acta Zootaxon. Sin. 29(3):591-594.
# Antal Róka

Antal Róka (Cașinu Nou, 25 de juny de 1927 - Siófok, 16 de setembre de 1970) fou un atleta hongarès, especialista en marxa atlètica, que va competir en els anys posteriors a la Segona Guerra Mundial.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on guanyà la medalla de bronze en la prova dels 50 quilòmetres marxa del programa d'atletisme. Quatre anys més tard, als Jocs de Melbourne, fou cinquè en la mateixa prova.
En el seu palmarès també destaca una medalla de bronze al Campionat d'Europa d'atletisme de 1954 en els 50 quilòmetres marxa, rere Vladimir Ukhov i Josef Doležal. Guanyà set campionats nacionals, un dels 10 quilòmetres (1951) i sis dels 50 quilòmetres (de 1949 a 1953 i 1955).
El 1952 aconseguí el rècord del món dels 50 quilòmetres marxa.

## Millors marques

* 50 quilòmetres marxa. 4h 21' 58" (1956)

## Referències

* 1 2 Antal Róka a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 22 abril 2020].
* ↑ «Berlin 2018 Statistics Handbook». european-athletics.org [Consulta: 20 juny 2020].
* ↑ «Magyar bajnokok atletikaban, ferfi gyaloglas». [Consulta: 22 juny 2020].
* ↑ IAAF World Athletics Championships. Doha 2019. Statistics Handbook. Doha: IAAF, 2019, p. 695 [Consulta: 23 maig 2020].
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net
# Cotna

Una cotna és una tira de cansalada amb pell, fregida, saltejada en una paella o torrada en una graella. Les cotnes són cruixents i daurades pel costat de la pell i solen menjar-se com a tapa o aperitiu, com acompanyament o amb miques.

## Característiques

La cotna procedeix de la part ventral del porc, en concret, de la cansalada adobada. La cotna té cansalada i una mica de pell. La cansalada viada que es posava a assecar a les cuines amb el fum de la llar també es consumia crua a més d'utilitzar-se per a fer cotnes. El llardó és el greix del porc fregit, a partir del qual s'obtenia el saïm que s'utilitzava per cuinar en lloc d'oli d'oliva.
Les cotnes, anomenades torreznos o cortezas en espanyol, són populars en algunes cuines de la península ibèrica. A la província d'Àvila es prenien per a esmorzar a causa de la seva naturalesa altament calòrica. També es fregien i s'introduïen en una olla de fang amb oli i mantega per a ser consumides simplement escalfant-les en qualsevol època de l'any. Les tires de cansalada que s'utilitzen per a fer les cotnes s'adoben en alguns indrets amb pebre vermell i orenga, fet que els dona un sabor especial, o s'acompanyen amb gofio a les illes Canàries. A Extremadura la cansalada viada crua, seca i adobada es consumeix amb el gaspatxo. A Andalusia a les cotnes se les anomena també chicharrons, normalment en una preparació més disgrega da i tova que les contes. Des de l'any 2013 el Torrezno de Sòria té la declaració de marca de garantia.
Al Lazarillo de Tormes apareixen referències a la preparació de cotnes: sangraba el avariento fardel, sacando no por tasa pan, más buenos pedazos, torreznos y longaniza. El dibuixant Santiago Valenzuela va anomenar «Capitán Torrezno» el personatge que dona nom a les seves aventures amb motiu de com de comuna és aquesta tapa als bars que sovinteja el personatge.

## Referències

* ↑ «Cotna». Levante, 09-07-2018. [Consulta: 9 març 2023].
* ↑ Iborra, Elisabeth G. «Dónde comer los mejores torreznos de España (más allá de Soria)» (en castellà), 23-01-2020. [Consulta: 9 març 2023].
* ↑ «http://www.elviajerofisgon.com/magazine/alimentos-tipicos-de-espana-que-no-encontraras-en-otros-paises/».
* ↑ «http://cantabriaenlamesa.eldiariomontanes.es/2016/01/21/una-de-torreznos/».
* ↑ José María Valverde, (1985), «El Barroco: una visión de conjunto», Montesinos, ISBN 84-85859-02-2
* ↑ «Cotna de porc cruixent amb pebre vermell fumat». Cuina. [Consulta: 9 març 2023].
* ↑ «Torreznos: un homenaje al cerdo en formato 'snack'» (en castellà), 01-03-2019. [Consulta: 9 març 2023].
* ↑ Vida De Lazarillo De Tormes Y De Sus Fortunas Y Adversidades (en espanyol), 1 de set. 1995.
* ↑ El Mule. «Torreznos en El Asador de Aranda» (en castellà). El Mule Carajonero, 11-11-2014. [Consulta: 26 maig 2023].

## Vegeu també

* Morro fregit
# Sinogastromyzon nanpanjiangensis

Sinogastromyzon nanpanjiangensis és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Yunnan (Xina).

## Referències

* ↑ Fang P.-W. 1930. New homalopterin loaches from Kwangsi, China. With supplementary note on basipterigia and ribs. Sinensia v. 1 (núm. 3). 25-42.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Wei-xian, L. 1987. A new species of homalopterid loach from Yunnan, China. Acta Zootaxon. Sin. 12(1):101-103.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fang, P.-W. 1930: New and inadequately known Homalopterin loaches of China, with a rearrangement and revision of the generic characters of Gastromyzon, Sinogastromyzon and their related genera. Contributions from the Biological Laboratory of the Science Society of China. (Zoological Series) v. 6 (núm. 4): 25-43.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M. i X.L. Chu 1988. A synopsis of Chinese balitorine loaches (Osteichthyes: Homalopteridae) with comments on their phylogeny and description of a new genus. Rev. suisse Zool. 95(1):181-201.
* Li, W.-X. 1987. A new species of homalopterid loach from Yunnan, China (Cyprinifermes [sic]: Homalopteridae: Homalopterinae). Acta Zootaxon. Sin. v. 12 (núm. 1): 101-103.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Sinogastromyzon puliensis

Sinogastromyzon puliensis és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És un endemisme de Taiwan.

## Referències

* ↑ Fang P.-W. 1930. New homalopterin loaches from Kwangsi, China. With supplementary note on basipterigia and ribs. Sinensia v. 1 (núm. 3). 25-42.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Shao, K.-T. i P.L. Lim 1991. Fishes of freshwater and estuary. Encyclopedia of field guide in Taiwan. Recreation Press, Co., Ltd., Taipei. vol. 31. 240 p. (en xinès).

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fang, P.-W. 1930: New and inadequately known Homalopterin loaches of China, with a rearrangement and revision of the generic characters of Gastromyzon, Sinogastromyzon and their related genera. Contributions from the Biological Laboratory of the Science Society of China. (Zoological Series) v. 6 (núm. 4): 25-43.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M. i X.L. Chu 1988. A synopsis of Chinese balitorine loaches (Osteichthyes: Homalopteridae) with comments on their phylogeny and description of a new genus. Rev. suisse Zool. 95(1):181-201.
* Liang, Y.-S. 1974. The adaptation and distribution of the small freshwater homalopterid fishes with description of a new species from Taiwan. Symp. Biol. Environ. Sinica: 141-156.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Shen, S.C. (ed.) 1993. Fishes of Taiwan. Department of Zoology, National Taiwan University, Taipei. 960 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Sinohomaloptera kwangsiensis

Sinohomaloptera kwangsiensis és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 12 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix demersal i de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: conques dels rius Nam Ma (Laos) i Sông Nhi Ha (el Vietnam i la Xina -Yunnan-).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Fang P.-W., 1930. New homalopterin loaches from Kwangsi, China. With supplementary note on basipterigia and ribs. Sinensia v. 1 (núm. 3). 25-42.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Fang, P.-W., 1930. New homalopterin loaches from Kwangsi, China. With supplementary note on basipterigia and ribs. Sinensia v. 1 (núm. 3): 25-42, Pls. 1-2.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1991. Aquarien atlas. Bd. 3. Melle: Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Alemanya. 1104 p.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1991.
* ↑ Chen, Y. i W. Tang, 2000. Homalopteridae: Gastromyzoninae, Homalopterinae. p. 438-567. A: P. Yue et al. (Eds). Fauna Sinica. Osteichthyes. Cypriniformes III. Science Press. Beijing. 1-661.
* ↑ Hwang, H.C., I.Y. Chen i P.C. Yueh, 1988. The freshwater fishes of China in colored illustrations. Vol. 2 Shanghai Sciences and Technology Press, Shanghai, la Xina. 201 p.
* ↑ Jin, X., 1991. Gobioninae. p. 185-223. A: J.-H. Pan, L. Zhong, C.-Y. Zheng, H.-L. Wu i J.-H. Liu (eds). 1991. The freshwater fishes of Guangdong Province. Guangdong Science and Technology Press, Guangzhou. 589 pp.
* ↑ Kottelat, M., 2001. Fishes of Laos. WHT Publications Ltd., Colombo 5, Sri Lanka. 198 p.
* ↑ Kottelat, M. i X.L. Chu, 1988. A synopsis of Chinese balitorine loaches (Osteichthyes: Homalopteridae) with comments on their phylogeny and description of a new genus. Rev. suisse Zool. 95(1):181-201.
* ↑ Nichols, J.T., 1943. The freshwater fishes of China. Natural history of Central Asia: Volum IX. The American Museum of Natural History, Nova York, Estats Units, 322 p.
* ↑ Zheng, C.-Y., 1991. Homalopteridae. p. 257-261. A: J.-H. Pan, L. Zhong, C.-Y. Zheng, H.-L. Wu i J.-H. Liu (eds). 1991. The freshwater fishes of Guangdong Province. Guangdong Science and Technology Press, Guangzhou. 589 pp.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Siphamia corallicola

Siphamia corallicola és una espècie de peix pertanyent a la família dels apogònids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 3,1 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, associat als esculls i de clima tropical que viu entre 6 i 22 m de fondària a les aigües protegides de llacunes i cales costaneres.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental: Indonèsia, Malàisia i Papua Nova Guinea.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Weber M., 1909. Diagnosen neuer Fische der Siboga-Expedition. Notes Leyden Mus. v. 31 (note 4). 143-169.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Allen, G. R., 1993. Cardinalfishes (Apogonidae) of Madang Province, Papua New Guinea, with descriptions of three new species. Rev. Fr. Aquariol. v. 20 (núm. 1): 9-20.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 «Siphamia corallicola» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* 1 2 Allen, G. R., 1993.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Allen, G.R., 1998. Reef fishes of Milne Bay Province, Papua New Guinea. A: T. Werner i G. Allen (eds). A rapid biodiversity assessment of the coral reefs of Milne Bay Province, Papua New Guinea. RAP Working Papers 11, Conservation International, Washington DC.
* ↑ Allen, G.R. i M. Adrim, 2003. Coral reef fishes of Indonesia. Zool. Stud. 42(1):1-72.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* Thresher, R.E., 1984. Reproduction in reef fishes. T.F.H. Publications, Inc. Ltd., Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. 399 p.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Siphonognathus caninis

Siphonognathus caninis és una espècie de peix pertanyent a la família dels odàcids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 10 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima subtropical (32°S-40°S) que viu entre 5 i 25 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índic oriental: Austràlia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Richardson J., 1858. On Siphonognathus, a new genus of Fistularidae. Proceedings of the Zoological Society of London. 1857 (pt 25). 237-240.
* ↑ «Entrada a uBio» (en anglès). [Consulta: 8 abril 2020].
* ↑ Scott, J. K., 1976. A review of the fish genus Neoodax (Odacidae) of Western Australia with description of a closely allied new genus and species. Rec. West. Aust. Mus. v. 4 (núm. 4): 349-373.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Gomon, M.F. i J.R. Paxton, 1985. A revision of the Odacidae, a temperate Australian-New Zealand labroid fish family. Indo-Pacific Fishes (8):57 p.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
* ↑ Hutchins, J.B., 2001: Checklist of the fishes of Western Australia. Records of the Western Australian Museum Supplement, 63: 9-50.
* ↑ Gomon, M.F., Bray, D.J. i Kuiter, R.H., 2008. Fishes of Australia's Southern Coast. Reed New Holland, Museum Victoria, Chatswood, Nova Gal·les del Sud, Austràlia.

## Bibliografia

* Clements, K.D., Alfaro, M.E., Fessler, J.L. i Westneat, M.W., 2004. Relationships of the temperate Australasian labrid fish tribe Odacini (Perciformes; Teleostei). Molecular Phylogenetics and Evolution 32: 575–587.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* MacArthur, L.D. i Hyndes, G.A., 2001. Differential use of seagrass assemblages by a suite of odacid species. Estuarine, Coastal and Shelf Science 52: 79-90.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Corina-Isabela Peptan

Corina Isabela Peptan (nascuda el 17 de març de 1978) és una jugadora d'escacs romanesa, que té el títol de Gran Mestre Femení (WGM) des de 1995. Ha estat vuit cops Campiona femenina de Romania.
A la llista d'Elo de la FIDE del desembre de 2015, hi tenia un Elo de 2421 punts, cosa que en feia el jugador número 24 de Romania, i la jugadora (femenina) número 1 (en actiu) del país. El seu màxim Elo va ser de 2485 punts, a la llista de juliol de 2003 (posició 749 al rànquing mundial). Aquest Elo, el màxim de la seva carrera, és també el màxim Elo mai assolit per una jugadora de Romania.

## Resultats destacats en competició

Peptan ha estat Campiona del món per edats en totes les categories de noies: Sub-10 a Timişoara, Romania, 1988, Sub-12 a Fond du Lac, Estats Units, 1990, Sub-14 a Varsòvia, Polònia, 1991, i Sub-18 a Guarapuava, Brasil, 1995.
El 2001 va guanyar el VI Magistral (femení) Vila de Benasc.
Ha estat Campiona femenina de Romania el 1994, 1995, 1997, 2000, 2004, 2007, 2008, 2009 i 2014.
Els seus resultats en el Campionat del món femení inclouen: uns quarts de final a Nova Delhi 2000; 3a ronda a Moscou 2001, i 2a ronda a Elistà 2004.

### Participació en competicions per equips

Va formar part de l'equip femení romanès que va obtenir la medalla de bronze al 3r Campionat d'Europa d'escacs per equips a Batumi 1999
Peptan ha jugat representant Romania a les Olimpíades d'escacs de 1992, 1994, 1996, 1998, 2002, 2004, 2006 i 2008 (8 cops). Va guanyar una medalla d'argent al tercer tauler a Moscou 1994 i una medalla de d'argent al segon tauler a Calvià 2004.

## Referències

* ↑ «Nota biogràfica de Corina-Isabela Peptan» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 6 abril 2011].
* ↑ «"Rànquing d'escaquistes per federació: Romania"» (en anglès). lloc web de la FIDE. [Consulta: 27 desembre 2015].
* ↑ Posició al rànquing mundial i evolució Elo de Corina-Isabela Peptan «benoni.de» (en alemany). Arxivat de l'original el 2013-10-19. [Consulta: 6 abril 2011].
* ↑ «Campionats del món per edats: campions» (en portuguès). brasilbase. [Consulta: 12 febrer 2014].
* ↑ «Fulletó de l'edició de 2010 de l'obert Vila de Benasc, amb el quadre històric de guanyadors entre 1981 i 2009». Fulletó del Torneig d'escacs de Benasc, 2010. Arxivat de l'original el 19 de desembre 2011 [Consulta: 22 setembre 2018].
* ↑ «Federaţia Română de Şah Prezentare». Frsah.ro. Arxivat de l'original el 2018-03-17. [Consulta: 30 març 2011].
* ↑ «Corina Peptan and Constantin Lupulescu are 2015 Romanian Chess Champions». chessdom.com. [Consulta: 28 desembre 2015].
* ↑ «3rd European Team Chess Championship (women): Batumi 1999». OlimpBase. [Consulta: 19 octubre 2013]. (anglès)
* ↑ Bartelski, Wojciech. «Women's Chess Olympiads: Corina-Isabela Peptan». OlimpBase. [Consulta: 30 març 2011].

## Enllaços externs

* Estimació Elo de Corina-Isabela Peptan a «chessmetrics.com». [Consulta: 6 abril 2011]. (anglès)