OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cerveseria Pilsen Stopka

Cerveseria Pilsen Stopka és un pub de Brno, situat al carrer Česká al centre històric de la ciutat, prop de la plaça de la Llibertat.

## Història

L'any 1870 es va establir aquí la taverna U Jonáků, que l'any 1910 va ser adquirida pel restaurador Jaroslav Stopka, un dels restauradors txecs de Brno més famosos de la primera meitat del segle xx. Sota la seva direcció, l'establiment va assolir la seva màxima fama i es va convertir en un dels centres per a estudiants, intel·lectuals i burgesos txecs. Era freqüentada per Leoš Janáček. Des del principi s'hi servia cervesa Pilsner. Després de l'any 1989, l'edifici va ser retornat a la família Stopka, que el va vendre l'any 2009. Des del 2011, el grup de Restaurants Kolkovna gestiona el pub Stopka.
L'edifici núm. 5, on es troba la cerveseria, està protegit com a monument cultural de la República Txeca. Aquest edifici, antigament conegut com "U zlatého koníčka" (A la cavalleta daurada), té fonaments gòtics i renaixentistes i originalment era d'una sola planta. El segon pis va ser creat durant la reconstrucció barroca, altres modificacions van ser classicistes. Quan es va establir la fonda a la segona meitat del segle XIX, l'edifici va ser adaptat a aquests propòsits, es van fer modificacions més importants l'any 1919, quan la casa va rebre una façana d'esgrafiats modernista de Ládi Novák (entre altres coses, l'autor de la decoració del pub de Praga U Fleků), i les cobertes de la reducció per a piano de l'òpera de Janáček Les excursions del Sr. Brouček. També es va modificar al tombant dels anys 60 i 70 del segle XX i després de 1989, quan es va acabar el tercer pis cobert amb una teulada de mansarda. Després que la família Stopka vengués la casa, va tenir lloc una reconstrucció total de la casa el 2010-2011, durant la qual els arquitectes van intentar preservar l'atmosfera del local i van substituir la coberta de mansarda dels anys 90 per un revestiment de vidre avançat.
En el mateix edifici, també es trobava la seu de la Cambra d'Advocats de Moràvia. Un dels seus membres destacats era el Dr. František Pauk, qui va actuar com a representant legal de Leoš Janáček durant el conflicte amb la cooperativa del Teatre Nacional de Praga, en relació amb la representació de l'òpera Osud al Teatre de Vinohrady.

### Referències

* 1 2 3 4 «Cerveseria Pilsen Stopka».
* 1 2 3 «Cerveseria Pilsen Stopka». leosjanacek.eu. [Consulta: 4 octubre 2024].
* 1 2 «Cerveseria Pilsen Stopka».
* ↑ «Cerveseria Pilsen Stopka».
* ↑ «Cerveseria Pilsen Stopka».
* 1 2 «Cerveseria Pilsen Stopka».
# Homotècia

Una homotècia és una transformació geomètrica del pla o de l'espai en la qual es compleixen dues condicions: cada punt i la seva imatge estan alineats amb un punt fix O anomenat centre d'homotècia i s'estableix una relació constant λ entre els segments que uneixen el centre d'homotècia amb cada punt i la seva imatge. En una homotècia hi ha una relació de semblança entre l'objecte original i el transformat.
L'homotècia de centre en el punt O i raó λ queda definida per la fórmula:
    $h_{O,\lambda }(X)=O+\lambda (X-O)$.

## Referències

* ↑ «homotècia». Diccionari de la llengua catalana. Institut d'Estudis Catalans. [Consulta: 14 octubre 2009].
* ↑ «Homotècia». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 14 octubre 2009].
* ↑ «omotetia - Treccani» (en italià). [Consulta: 23 març 2024].
* ↑ u/matteo+scapellato. «OMOTETIA» (en italià). [Consulta: 23 març 2024].
* ↑ Xambó i Descamps, Sebastià. «7. Afinitats». Geometria pàg. 14. UPC. Arxivat de l'original el 2015-10-29. [Consulta: 14 octubre 2009].

## Vegeu també

* Factor escala
# Medicina familiar i comunitària

La Medicina de família i comunitària, és una especialitat mèdica reconeguda a l'estat espanyol des de 1978. El seu àmbit d'actuació és l'atenció primària de salut. L'especialitat sorgeix a partir de la necessitat de reforma del sistema sanitari públic espanyol (Sistema Nacional de Salut) a partir de les directrius de la Llei General de Sanitat (llei 14/1986 del 25 d'abril, publicada al BOE núm. 102 del 29 d'abril) per tal de potenciar d'una manera clara el primer nivell d'atenció dels pacients en contacte amb el sistema sanitari. Es necessita un professional adequat a les noves necessitats, amb una capacitat real de resolució de problemes de salut a la capçalera de l'usuari, el que a més suposa millorar l'eficiència del sistema sanitari, en resoldre pràcticament el 90% dels problemes de salut a aquest nivell i derivant a altes nivells del sistema els problemes que per la seva complexitat o requeriments tecnològics necessiten altres recursos.
Així es crea una nova filosofia dels professionals metges d'atenció primària, amb una visió del malalt holística, integral i biopsicosocial, l'atenció es basa en el pacient i no en la malaltia, en la família o l'entorn més immediat del pacient com a condicionant d'un estat de salut, i s'introdueix una visió comunitària de la medicina, amb la que a partir d'una anàlisi de la comunitat, la qual pot actuar com a font de malaltia o com a mitjà terapèutic des d'on es pot actuar amb mesures preventives i de promoció de la salut cap a la població. I l'actuació sobre la població és longitudinal (al llarg de la vida del pacient) i inclou tant l'atenció a la consulta com a en el domicili o dins els diferents recursos socials (escoles, llars d'ancians…).
Per tal de poder aconseguir aquest perfil de professional, l'àmbit de coneixements de la medicina de família és molt ampli i inclou pràcticament totes les àrees mèdiques i quirúrgiques, de psiquiatria i de gestió sanitària, essent la capacitat d'intervenció sobre els problemes de salut, sols limitada pels mateixos coneixements i aptituds del professional i de les limitacions estructurals i mitjans tècnics que disposi.
L'accés a la formació en medicina de família i comunitària a l'Estat espanyol, actualment és a nivell de postgrau, es fa a partir del programa MIR (metge intern resident) que actualment és de 4 anys.
La medicina de família i comunitària, a més, s'està obrint camí cap a la universitat, per tal de poder constituir una àrea de coneixements pròpia en el currículum de la llicenciatura de medicina.

## Institucions

* Internacionals: WONCA
* D'Espanya: SEMFyC
* De Catalunya: CAMFiC

## Font

* Comissió Nacional de l'Especialitat. Programa de l'Especialitat de Medicina Familiar i Comunitària. 2005
# Megalonema platycephalum

Megalonema platycephalum és una espècie de peix de la família dels pimelòdids i de l'ordre dels siluriformes. És present a les conques dels rius Amazones, Essequibo i Orinoco (Amèrica del Sud). És un peix d'aigua dolça i de clima tropical. Menja larves de coleòpter i escates de peix. Els mascles poden assolir 30 cm de longitud total.

## Referències

* ↑ Eigenmann C. H., 1912. The freshwater fishes of British Guiana, including a study of the ecological grouping of species, and the relation of the fauna of the plateau to that of the lowlands. Memories of the Carnegie Museum v. 5 (núm. 1). i-xxii + 1-578.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Eigenmann, C. H., 1912. The freshwater fishes of British Guiana, including a study of the ecological grouping of species, and the relation of the fauna of the plateau to that of the lowlands. Memories of the Carnegie Museum v. 5 (núm. 1): i-xxii + 1-578, Pls. 1-103
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Barriga, R., 1991. Peces de agua dulce del Ecuador. Revista de Información técnico-científica, Quito, Equador, Politécnica, XVI(3):7-88
* ↑ Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866228916.
* ↑ Galvis, G., J.I. Mojica i M. Camargo, 1997. Peces del Catatumbo. Asociación Cravo Norte, Santafé de Bogotá, D.C., 188 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, Carl J.: Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types. Zootaxa, 1418. 8 de març del 2007. ISBN 978-1-86977-058-7. PDF (anglès)
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lundberg, J.G. i M.W. Littmann, 2003. Pimelodidae (Long-whiskered catfishes). p. 432-446. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Meiacanthus kamoharai

Meiacanthus kamoharai és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6 cm de longitud total.

## Alimentació

Menja algues i zooplàncton.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix marí de clima temperat i associat als esculls de corall.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud del Japó.

## Referències

* ↑ Norman J. R., 1943. Notes on the blennioid fishes.--I. A provisional synopsis of the genera of the family Blenniidae. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 11) v. 10 (núm. 72). 793-812.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Tomiyama, I. & Abe, T, 1956. Figures and descriptions of the fishes of Japan (a continuation of Dr. Shigeho Tanaka's work). Tòquio. V. 53: 1077-1090, Pls. 213-216.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H. i G.R. Allen, 1993. Meeresfische der Welt - Groß-Indopazifische Region. Tetra Verlag, Herrenteich, Melle. 528 p.
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Kawamura, T., 1980. Seasonal occurrence of fishes at inshore rocky reefs in Shirahana, southern Japan. Jap. J. Ichthyol. 27(3):243-246.
* ↑ Sano, M., M. Shimizu i Y. Nose, 1984. Food habits of teleostean reef fishes in Okinawa Island, southern Japan. University of Tokyo Press, Tòquio (Japó). 128 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Springer, V.G., 1986. Blenniidae. p. 742-755. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Springer, V.: Blennies. Planes 214-217 a W.N. Eschmeyer, J. R. Paxton, editors. Encyclopedia of Fishes – 2a edició, San Diego, Califòrnia: Academic Press. Any 1994.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Meike Köhler

Meike Köhler López, més coneguda com a Meike Köhler (Kiel, 1954), és una paleontòloga alemanya.
Nascuda l'any 1954 a la ciutat alemanya de Kiel, es llicencià en Ciències geològiques a la Universitat d'Hamburg al 1980 i, posteriorment, al 1988 es doctorà amb un treball sobre els bòvids del Miocè de Turquia dirigit per dirigit per Ulrich Lehmann. Entre 1980 i 1984 col·laborà científicament a la Universitat d'Hamburg, i des de 1985 a l'Institut Català de Paleontologia Miquel Crusafont de Sabadell, sent-ne membre del seu equip científic des de 1999. Des de l'any 2006 és professora d'investigació ICREA i des de 2009 dirigeix el grup de recerca en Paleobiologia Evolutiva. Des de l'any 2007 també exerceix de professora associada a la Universitat Autònoma de Barcelona.
La seva principal recerca versa en l'estudi de l'evolució de la història vital dels vertebrats, així com en l'evolució de la longevitat i l'envelliment, la mida corporal, el sistema nerviós, l'evolució de les espècies en condicions d'insularitat i en ambients amb recursos limitats, especialment centrada en artiodàctils i primats del Miocè.

## Premis i reconeixements

* Premi "Bartomeu Darder" de la Societat d'Història Natural de les Balears (2010)
* Premi internacional d'investigació en paleontologia "Paleonturología 10" de Dinópolis (2010)
* Premi d'Excel·lència a la Recerca de la Universitat Autònoma de Barcelona (2010)
* Premi "Ciutat de Barcelona" de l'Ajuntament de Barcelona (1999)

## Referències

* 1 2 3 «Meike Köhler». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Meike Köhler». ICP.cat. [Consulta: 2 gener 2020].
* ↑ Societat d'Història Natural de les Balears «Meike Köhler i Salvador Moyà-Solà: Premi Darder 2010». Naturalesa i Societat. Circular núm. 36, 3-2011, pàg. 1-9. Arxivat de l'original el 2022-02-08 [Consulta: 8 febrer 2022].

## Enllaços externs

* ICREA.cat - Perfil biogràfic
# Melanochromis joanjohnsonae

Melanochromis joanjohnsonae és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És un endemisme del llac Malawi (Àfrica oriental)

## Referències

* ↑ Trewavas, E. (1935). A synopsis of the cichlid fishes of Lake Nyasa. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 10) v. 16 (núm. 91): 65-118.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Konings, A., 1990. Ad Konings's book of cichlids and all the other fishes of Lake Malawi. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City (Estats Units).
* Maréchal, C., 1991. Melanochromis p. 258-265. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Melanochromis mellitus

Melanochromis mellitus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És un endemisme del llac Malawi (Àfrica oriental)

## Referències

* ↑ Trewavas, E. (1935). A synopsis of the cichlid fishes of Lake Nyasa. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 10) v. 16 (núm. 91): 65-118.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Konings, A., 1990. Ad Konings's book of cichlids and all the other fishes of Lake Malawi. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City (Estats Units).
* Maréchal, C., 1991. Melanochromis p. 258-265. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Melanostomias margaritifer

Melanostomias margaritifer és una espècie de peix de la família dels estòmids i de l'ordre dels estomiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 8 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües tropicals que viu entre 70-100 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Carib, Jamaica, Puerto Rico i el Golf de Mèxic.

## Referències

* ↑ Brauer A., 1902. Diagnosen von neuen Tiefseefischen, welche von der Valdivia-Expedition gesammelt sind. Zool. Anz. v. 25 (núm. 668). 277-298.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ McEachran, J.D. I J.D. Fechhelm, 1998. Fishes of the Gulf of Mexico. Volum 1: Myxiniformes to Gasterosteiformes. University of Texas Press, Austin. 1112p.
* ↑ Bigelow, H.B., D.M. Cohen, M.M. Dick, R.H. Gibbs, Jr., M. Grey, J.E. Morrow, Jr., L.P. Schultz i V. Walters, 1964. Fishes of the western North Atlantic. Part four. New Haven, Sears Found. Mar. Res., Yale Univ.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Gibbs, R. H., Jr., 1960: The stomiatoid fish genera Eustomias and Melanostomias in the Pacific, with descriptions of two new species. Copeia 1960 (núm. 3): 200-203.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Parin, N. V. i G. N. Pokhil'Skaya, 1978: On the taxonomy and distribution of the mesopelagic fish genus Melanostomias Brauer (Melanostomiatidae, Osteichthyes). Trudy Instituta okeanologii im. P.P. Shirshova v. 111: 61-86. (En rus, amb resum en anglès).
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Melanostomias stewarti

Melanostomias stewarti és una espècie de peix de la família dels estòmids i de l'ordre dels estomiformes.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Filipines.

## Referències

* ↑ Brauer A., 1902. Diagnosen von neuen Tiefseefischen, welche von der Valdivia-Expedition gesammelt sind. Zool. Anz. v. 25 (núm. 668). 277-298.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Herre, A.W.C.T., 1953. Check list of Philippine fishes. Res. Rep. U.S. Fish Wild. Serv., (20):977 p.
* ↑ Harold, A.S., 1999. Melanostomiidae: Scaleless dragonfishes (scaleless black dragonfishes). p. 1911-1913. A: K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes. Part 1 (Elopidae to Linophrynidae).

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Gibbs, R. H., Jr., 1960: The stomiatoid fish genera Eustomias and Melanostomias in the Pacific, with descriptions of two new species. Copeia 1960 (núm. 3): 200-203.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Parin, N. V. i G. N. Pokhil'Skaya, 1978: On the taxonomy and distribution of the mesopelagic fish genus Melanostomias Brauer (Melanostomiatidae, Osteichthyes). Trudy Instituta okeanologii im. P.P. Shirshova v. 111: 61-86. (En rus, amb resum en anglès).
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Melchior Ernst Sachs

Johann Melchior Ernst Sachs (Mittelsinn, Baviera, 28 de febrer de 1843 - ?, 18 de maig de 1917) fou un compositor alemany.
Després d'haver-se dedicat durant un cert temps a l'ensenyança primària emprengué els estudis musicals, que va fer a Múnic, sent nomenat el 1871 professor d'harmonia de l'Escola de Música de la capital bavaresa, en la que fundà, a més, l'Associació d'Artistes i un cor d'homes. També va ser director de la Tonkünstler Verein de la capital bavaresa i un dels més entusiastes adeptes del sistema cromàtic.
Entre les seves obres principals hi figuren una simfonia; la balada per a cors i orquestra Ds Tal des Espingo; Vater unser, per a cors i orquestra; l'oratori Kains Schuld Sühne (Múnic, 1912), així com l'òpera Palestrina.
A més, se li deu l'obra Die Klangerscheinung als Ober-and Untertonbildung (Múnic, 1910).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 52, pàg. 1189 (ISBN 84 239-4552-9)
# Mencía

La varietat de raïm negre mencía es conrea només a Galícia i al nord de la conca del Duero, en terres d'El Bierzo. És semblant al cabernet franc i se n'obtenen uns vins molt aptes per a la criança, tant com els d'ull de llebre, però més afruitats i amb més color i acidesa.

## Referències

* ↑ Romaní i Olivé, Joan Maria: Diccionari del vi i del beure, plana 156. Edicions de La Magrana, col·lecció Pèl i Ploma, núm. 21. Barcelona, desembre del 1998. ISBN 84-8264-131-X

## Enllaços externs

* Història i descripció d'aquesta varietat de raïm. Arxivat 2007-08-06 a Wayback Machine. (castellà)