OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vicent Berenguer i Micó

Vicent Berenguer (Banyeres de Mariola, l'Alcoià, 12 de novembre de 1955) és un poeta, traductor i editor valencià. Diplomat de Professorat d'EGB, filologia francesa, per la Universitat de València, i estudis de filologia hispànica, inacabats, a la mateixa Universitat. La seva poesia es caracteritza per «narrar la quotidianitat, tot trencant-la amb imatges plenes d'intensitat, preses de la realitat exterior però profundament subjectivades».
Reconegut dinamitzador cultural, el 1986 creà la col·lecció de poesia «Edicions de la Guerra», integrada posteriorment (1997-2017) en l'Editorial Denes la qual ha dirigit fins al 2017. Des d'aleshores dirigeix la col·lecció de poesia de la Institució Alfons el Magnànim.
En l'àmbit de la traducció ha publicat, al castellà, de Gemma Gorga, Libro de los minutos y otros poemas (Denes, 2009); del gallec, de Xosé Maria Díaz Castro, Nimbes (Denes, 1997); del portugués, d'Eugenio de Andrade, Matèria solar (Gregal, 1987); de Mário de Sá-Carneiro, Poesia completa. Cartes a Fernando Pessoa (Lletra Impresa, 2017); de Rubem Fonseca, El cas Morel (Bromera, 1994; 2003), i de José Cardoso Pires, Llibre de bord. Veus, mirades, records (PUV, 2008), entre altres autors. Del poeta portugués Alexandre O'Neill ha publicat la traducció d'onze poemes en la revista L'Aiguadolç, «Dossier Enric Balaguer», núm. 50, tardor 2021, pp. 221-245.

## Obres
### Poesia

* Guants de macam. València: El Cingle, 1985.
* Carmí vora els llavis. València: El Cingle, 1986.
* Dalila. València: La Forest d'Arana, 1987.
* La terra interior. Dibuixos de Jordi Garcia Vilar. Paiporta: Denes, 1989; col. «Edicions de la Guerra» 6.
* Imitació de la soledat. València: Uberto Stabile, València, 1990.
* L'home no confia en la ciutat. Alzira: Bromera, 1996.
* La terra interior i altres poemes. Dibuixos de Jordi Garcia Vilar. Pròleg de D. Sam Abrams. Paiporta: Denes, 2011; col. «Edicions de la Guerra» 100.
* Paradís en perill. Postfaci d'Enric Estrela. Catarroja: Perifèric, 2023; col. «Poesia» 36.

### Teatre

* La llegenda del drac i la princesa. Juntament amb Jordi Garcia Vilar. Alzira: Bromera, 1997; 5a ed, 2010; col. «Micalet Teatre» 8.

## Premis

* Amadeu Oller (Barcelona, 1983)
* Vila d'Alaquàs (Alaquàs, 1983)
* Senyoriu d'Ausiàs March (Beniarjó, 1985)
* Roís de Corella (València, 1989)

## Referències

* ↑ «Literatura Valenciana Actual 1968-1998». Universitat d'Alacant. Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 30 juliol 2014].
* ↑ «Vicent Berenguer Micó». Barcelona Poesia. [Consulta: 30 juliol 2014].
* 1 2 «Berenguer Micó, Vicent». Institució de les Lletres Catalanes (ILC) [Consulta: 6 agost 2016].
* ↑ Sala-Valldaura, Josep Maria. L'agulla en el fil. Poesia catalana 1980-1986. Barcelona: Abadia de Montserrat, 1987, p. 128. ISBN 9788472028968.
* ↑ Sòria, Enric «Banyeres: Vicent Berenguer». El País, 15-08-2002.
* ↑ «Vicent Berenguer Micó». Poetes. Oficina d'Informació Cultural del Palau de la Virreina. Ajuntament de Barcelona. [Consulta: 6 agost 2016].

## Enllaços externs

* Poemes de Vicent Berenguer Arxivat 2014-08-31 a Wayback Machine. Poesia Catalana d'Ahir i d'Avui
* La terra interior i altres poemes (audiovisual)
# Vicent Gabarda Cebellán

Vicent Gabarda Cebellán (Paterna, 1959) és un historiador valencià, especialitzat en l'estudi de la repressió republicana i franquista al País Valencià durant la Guerra Civil espanyola i la postguerra.
Llicenciat en geografia i història per la Universitat de València el 1985, i doctorat en història per la mateixa universitat el 1989, el 1984 va començar, per iniciativa personal i al marge de les institucions acadèmiques, a indagar sobre les fosses comunes del cementeri de Paterna, investigació que després es prolongaria per la de les morts causades per la repressió de la dissidència política i ideològica durant el període 1936-1956, tema totalment desatés fins aleshores per la historiografia. Les dades recopilades a partir dels registres dels cementeris d'arreu del País Valencià li van possibilitar la identificació i localització dels enterraments de nombrosos represaliats anònims.

## Obres

* Els afusellaments al País Valencià (1938-1956), València: Alfons el Magnànim, 1993. Pròleg de Josep Benet.
* La represión en la retaguardia republicana. País Valenciano, 1936-1939. València: Alfons el Magnànim, 1996. Pròleg de Marc Baldó.
* El cost humà de la repressió al País Valencià, 1936-1956. València: Publicacions de la Universitat de València / Alfons el Magnànim, 2020. Prefaci de Marc Baldó Lacomba. Pròleg de Paul Preston.
* Violencia, conceptualización, memoria, represión, estudios, monumentalización, exhumaciones. Valencia 1936-2020. València: Diputació de València, 2021 (dir).

## Referències

* ↑ «El investigador que descubrió el Paredón de España de Paterna trabajará con la Diputación en memoria histórica». 20 minutos, 31-10-2019 [Consulta: 1r setembre 2021].
* ↑ Baldó Lacomba, Marc. «Pròleg a la segona edició». A: Vicent Gabarda. Els afusellaments al País Valencià (1938-1956). València: Publicacions de la Universitat de València, 2007, p. 9-13. ISBN 9788478222094.
* ↑ Benet, Josep. «Pròleg a la primera edició». A: Vicent Gabarda. Els afusellaments al País Valencià (1938-1956). València: Publicacions de la Universitat de València, 2007, p. 27-29. ISBN 9788478222094.
* ↑ Marco, Lucas «Vicent Gabarda, el historiador que recorrió "con cuatro duros" pueblo a pueblo para documentar los fusilamientos del franquismo». elDiario.es, 30-01-2021 [Consulta: 1r setembre 2021].

## Vegeu també

* Fosses de Paterna

## Enllaços externs

* Camps Barber, Esperança. «Vicent Gabarda: "Al País Valencià hi ha més morts durant la repressió republicana que durant la repressió franquista». Vilaweb, 17-03-2021 [Consulta: 1r setembre 2021].
* Sierra, María Josep. «Vicent Gabarda: "El franquismo recuperó su memoria tras la guerra civil». El País, 03-09-2018 [Consulta: 1r setembre 2021].
* Pérez, Moisés. «Gabarda: "La gent ha de conèixer els espais que van servir de camps de concentració». El Temps, núm. 1884, 20-07-2020 [Consulta: 1r setembre 2021].
# Pompeo Leoni

Pompeo Leoni (Ducat de Milà, c. 1533 - Madrid, 10 d'octubre de 1608) fou escultor renaixentista.

## Biografia

Fill del també escultor Leone Leoni, amb el qual va col·laborar al servei de la família reial espanyola. De família originària d'Arezzo, es va establir a Milà i el 1556 es va traslladar a Espanya per dedicar-se als encàrrecs de la cort espanyola, on va romandre fins a la seva defunció.
Amb el seu pare va treballar al seu principal encàrrec, el grup escultòric d'estàtues orants de Carles V i la seva família per a l'església del Monestir de l'Escorial, continuant amb el seu estil després de la seva mort. Entre els assistents a Pompeo es troba Adriaen de Vries, que va treballar principalment des de Milà.
De gran influència a l'escultura espanyola de l'època, va ser mestre del seu fill Miquel Ángel Leoni i d'altres escultors i orfebres com Juan de Arfe, Millán Vimercado, Baltasar Mariano, Antonio de Morales i Martín Pardo, els quals van col·laborar als panteons imperials del Monestir de l'Escorial. Escultor manierista, la seva obra anuncia l'arribada del barroc.
Posseïa importants dibuixos de Leonardo da Vinci, que posteriorment van passar a col·leccions estrangeres, així com una Sagrada Família de Parmigianino (Museu del Prado, Madrid). El museu madrileny allotja algunes de les seves millors escultures, al claustre dels Jerònims remodelat per Rafael Moneo.

## Obra

* Retrat de Carles V,en col·laboració amb el seu pare.
* Carles V i el Furor (Museu del Prado).
* Sepulcre de l'inquisidor i arquebisbe de Sevilla Fernando de Valdés realitzat entre 1576 i 1582 en alabastre a la Col·legiata de Santa Maria la Major a Salas (Astúries).
* Retaule major de la Basílica del Monestir de l'Escorial.
* Grups monumentals del mausoleu de Carles V i de Felip II (Monestir de l'Escorial. Realitzat en part a Milà, l'encaix es va realitzar a la Basílica reial el 1587.
* Sepulcre del Cardenal Espinosa dels Monteros. Església parroquial de Martín Muñoz de las Posadas (Segòvia).
* Estàtua orant de la princesa Joana. Monestir de les Descalces Reials (Madrid).
* Retrat de Felip II en marbre (Museu Metropolità de Nova York).
* Escultures del primer duc de Lerma i la seva esposa (Museu Nacional Col·legi de San Gregori a Valladolid).

## Referències

* ↑ de Villena, Luis Antonio «Monestir gairebé secret». Bonart [Girona], núm. 135, 1-2011, p. 9. ISSN: 1885-4389.

## Bibliografia

* «Pompeo Leoni» (en castellà). Enciclopedia Libre Universal. «El contingut d'aquest article incorpora material adaptat d'una entrada de la Enciclopedia Libre Universal, publicada sota llicència GFDL.»
# Phenacorhamdia tenebrosa

Phenacorhamdia tenebrosa és una espècie de peix de la família dels heptaptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,7 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca dels rius Paranà i São Francisco al Brasil.

## Referències

* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ Dahl G. 1961. Nematognathous fishes collected during the Macarena Expedition 1959. Dedicated to the memory of the Colombian ichthyologist, Dr. Ricardo Lozano. Decd May 23rd, 1959. Part II: Pimelodidae, Callophysidae. Novedades Colombianas v. 1 (núm. 6). 483-514.
* ↑ «Phenacorhamdia tenebrosa». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bockmann, F.A. i G.M. Guazzelli 2003. Heptapteridae (Heptapterids). p. 406-431. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* uBio (anglès)
# Philippe Dorval

Philippe Dorval fou un músic francès de mitjan segle xix.
Estudià cant en el Conservatori de París, i després fixà la seva residència a Versalles i es dedicà a l'ensenyança. En col·laboració amb la seva esposa, filla del cèlebre director d'orquestra Henri Valentino, va escriure moltes melodies vocals, no exemptes de mèrit. És autor a més, d'una obra didàctica, titulada L'art de la pronunciation appliquée au chant (Versalles, 1850).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 18, 2a part, pàg. 2054 (ISBN 84-239-4581-2)
# Philippe Musard

Philippe Musard (Tours, Indre i Loira, 8 de novembre de 1792 - París, Illa de França, 30 de març de 1859) fou un compositor i director d'orquestra francès.
Després d'una penosa joventut a París, es dirigí a Londres, on començà a somriure-li la fortuna, publicant en la capital anglesa els seus primers balls. Precedit ja de certa fama, tornà a París vers l'any 1830 i fou nomenat director d'orquestra dels balls a mascares que se celebraven en el teatro Variedades, i després d'haver dirigit en d'altres, fou nomenat director dels balls de mascares de l'Opéra-Comique, on assolí els seus més grans èxits.
Va compondre gran nombre de Quadrilla, la majoria sobre motius d'òperes, que es distingien per la seva brillantor, novetat i moviment, qualitats a les quals hi contribuïa també la seva personal interpretació com a director.
Fou un personatge molt criticat i motiu de caricatures per part dels seus enemics artístics, com a prova la multitud d'aquelles que li feren.

## Galeria de caricatures sobre Musard

* Anunci d'un concert de Philippe Musard

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 37 pàg. 571 (ISBN 84-239-4537-5)
# Philippe Rogier

Philippe Rogier (Arràs, 1561 $^{(Gregorià)}$ - Madrid, 29 de febrer de 1596) fou un polifonista flamenc del Renaixement.
Rogier va arribar a ser director auxiliar de la "Capella flamenca" el 1584, capellà el 1586 i mestre de capella a la cort de Felip II el 1586 després de la mort del director anterior, George de La Hèle En algun moment abans del 1595 també fou ordenat sacerdot.
També va formar diversos estudiants a l'orquestra de la cort, com Géry de Ghersem o Mateo Romero, que més tard esdevingué el seu successor. A finals de febrer de 1596 Rogier va morir a Madrid als 35 anys.
És autor cinc misses en un manuscrit (en gran foli de 257 pàgines) conservat a la biblioteca de Tournai.

## Referències

* ↑ «Philippe Rogier» (en anglès). Grove Music Online. Wagner, Lavern & Kirk, Douglas [Consulta: 22 juny 2022].

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 51, pàg. 1369 (ISBN 84-239-4551-0)
# Phractura gladysae

Phractura gladysae és una espècie de peix de la família dels amfílids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 14 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Gabon.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Boulenger G. A. 1900. On some little-known African silurid fishes of the subfamily Doradinae. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 7) v. 6 (núm. 36). 520-529.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Pellegrin, J. 1931. Poissons du Kouilou et de la Nyanga recueillis par M. A. Baudon. Bulletin de la Société Zoologique de France v. 56: 205-211.
* Skelton, P.H. i G.G. Teugels, 1986. Amphiliidae. p. 54-65. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, Bèlgica; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Skelton, P.H., 1992. Amphiliidae. p. 450-467. A C. Levêque, D. Paugy, i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Vol. 2. Coll. Faune Tropicale núm. 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica i O.R.S.T.O.M., París, França. PDF (anglès)
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Phractura lindica

Phractura lindica és una espècie de peix de la família dels amfílids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: conca del riu Congo.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Boulenger G. A. 1900. On some little-known African silurid fishes of the subfamily Doradinae. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 7) v. 6 (núm. 36). 520-529.
* 1 2 BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Boulenger, G. A. 1902. Contributions to the ichthyology of the Congo.--II. On a collection of fishes from the Lindi River. Proceedings of the General Meetings for Scientific Business of the Zoological Society of London v. 1 (pt 2): 265-271, Pls. 28-30.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Skelton, P.H. i G.G. Teugels, 1986. Amphiliidae. p. 54-65. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, Bèlgica; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Skelton, P.H., 1992. Amphiliidae. p. 450-467. A C. Levêque, D. Paugy, i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Vol. 2. Coll. Faune Tropicale núm. 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica i O.R.S.T.O.M., París, França. PDF (anglès)
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Physoschistura meridionalis

Physoschistura meridionalis és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

* Cos amb 15-25 franges irregulars amb les vores fosques i el centre pàl·lid.
* Els mascles poden assolir 5,7 cm de longitud total.
* La base de l'aleta caudal presenta una franja amb un punt a l'extrem superior i una taca allargada verticalment en la meitat inferior.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: la conca del riu Mekong al nord de Laos i la Xina (Yunnan).

## Amenaces

Les seues principals amenaces són la desforestació i les pràctiques agrícoles gens sostenibles.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Singh A., Sen N. & P. Banarescu & T. T. Nalbant, 1982. New noemacheiline loaches from India (Pisces, Cobitidae). Trav. Mus. Hist. Nat. “Grigore Antipa” v. 23 (for 1981). 201-212.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 Zhu, S.-Q., 1982. Five new species of fishes of the genus Nemachilus from Yunnan Province, China. Acta Zootaxon. Sin. v. 7 (núm. 1): 104-111.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., 2001. Fishes of Laos. WHT Publications Ltd., Colombo 5, Sri Lanka. 198 p.
* ↑ Hwang, H.C., I.Y. Chen i P.C. Yueh, 1988. The freshwater fishes of China in colored illustrations. Vol. 2 Shanghai Sciences and Technology Press, Shanghai, la Xina. 201 p.
* ↑ Zhu, S.-Q., 1995. Synopsis of freshwater fishes of China. Jiangsu Science and Technology Publishing House i-v + 1-549.
* ↑ Institut d'Hidrobiologia de l'Acadèmia Sínica, Museu Natural de Shanghai i Ministeri d'Agricultura de la Xina de 1993. El peixos d'aigua dolça de la Xina en il·lustracions a color. Vol. 3. 166 p.
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Bohlen, J. i V. Slechtová, 2011. A new genus and two new species of loaches (Teleostei: Nemacheilidae) from Myanmar. Ichthyol. Explor. Freshwaters 22(1):1-10.
* ↑ UICN (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (editors), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB (txec)
# Valèga

Valèga (francès Vallègue) és un municipi francès situat al departament de l'Alta Garona i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Live in Japan

Live in Japan (en català: en directe des del Japó), és el segon àlbum en directe de la carrera musical del quartet de crossover clàssic Il Divo, després d'An Evening with Il Divo: Live in Barcelona, publicat el 2009.
Una presentació en viu disponible tant en format Blu-ray o un conjunt de DVD + CD de música, del directe a Tòquio l'11 de març de 2014, en el Teatre Budokan. El CD/DVD ‘Live in Japan' va sortir a la venda el 12 de novembre de 2014 al Japó i l'1 de desembre en la resta del món.
El concert forma part de la gira del disc del sisè àlbum de estudi del Divo «A Musical Affair».
L'artista Lea Salonga, convidada per Il Divo a participar en algunes presentacions de la gira ‘A Musical Affair’, col·labora amb el grup en alguns duos.
Urs va parlar sobre l'àlbum, «estem molt orgullosos d'haver aconseguit capturar el nostre concert en directe en el Budokan, un dels teatres més llegendaris del món. Definitivament, es tracta d'una fita en la nostra carrera.»

## Temes

Amb 18 interpretacions en el DVD i 15 cançons en el CD:
El DVD de ‘Live in Japan´ inclou les següents cançons:
* Tonight
* Some Enchanted Evening
* If Ever I Would Leave You
* Can You Feel The Love Tonight? (duo amb Lea Salonga)
* Memory (duo amb Lea Salonga)
* I Will Always Love You
* Don't Cry For Me Argentina
* Pour Que La teva M'aimes Encore
* Somewhere
* The Winner Takes It All
* Bring Him Home
* Love Changes Everything
* Who Can I Turn To?
* Music of the Night (duo amb Lea Salonga)
* The Impossible Dream
* You'll Never Walk Alone
* My Way
* Time To Say Goodbye (duo amb Lea Salonga)
El CD conté:
* Tonight
* Some Enchanted Evening
* Can You Feel The Love Tonight (duo amb Lea Salonga)
* Memory (duo amb Lea Salonga)
* I Will Always Love You
* Don't Cry For M'Argentina
* Somewhere
* The Winner Takes It All
* Bring Him Home
* Love Changes Everything
* Music of the Night (duo amb Lea Salonga)
* The Impossible Dream
* My Way
* Time To Say Goodbye (duo amb Lea Salonga)
* A Whole New World (duo amb Lea Salonga)
* La versió japonesa del CD/DVD inclourà les cançons Flowers Will Bloom i Furusato.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «The ‘Live in Japan' CD/DVD is out on the 12th novembre in Japan, and the 1st desembre for the rest of the world.» (en anglès). www.ildivo.com, 22-09-2014. Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 25 agost 2015].