OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ingrida Šimonytė

Ingrida Šimonytė (Vílnius, 15 de novembre de 1974) és una economista i política lituana, actual primera ministra de Lituània.

## Biografia

Šimonytė és una política independent, tot i que ha estat afiliada a la Unió Patriòtica - Democristians Lituans, va ser nomenada ministra de finances del segon gabinet de Andrius Kubilius el 2009, renunciant al càrrec l'any 2012 sent nomenada vicepresidenta del Consell del Banc de Lituània i presidenta del Consell de la Universitat de Vílnius, professora d'economia a l'Institut de Relacions Internacionals i Ciències Polítiques de la Universitat de Vílnius i de finances públiques a ISM Universitat d'Economia i Gestió.
Šimonytė va renunciar el 31 d'octubre de 2016 per assumir les seves funcions com a membre del Seimas, ja que va ser escollida en el districte electoral d'Antakalnis a les eleccions legislatives lituanes de 2016.
El 4 de novembre de 2018, va guanyar les primàries del partit Unió Patriòtica - Democristians Lituans (TS-LKD) (78,71% contra Vygaudas Usackas) per a les eleccions presidencials de Lituània de 2019. A la primera volta, Šimonytė va quedar en primera posició amb el 31,13% dels vots per davant de Gitanas Nausėda. No obstant això, Nausėda a la segona volta va aconseguir recaptar el suport de tots els partits que havien quedat fora de la segona volta, per la qual cosa va obtenir la victòria amb el 66,72% dels sufragis.

### Primera ministra

Com que cap partit o coalició electoral va aconseguir la majoria absoluta a les eleccions legislatives lituanes de 2020 es va formar un govern de coalició. El 15 d'octubre, quatre dies després de la primera volta, els líders de la Unió Patriòtica - Democristians Lituans, el Moviment Liberal i el Partit de la Llibertat formar un govern de coalició encapçalat com a primera ministra per Ingrida Šimonytė, que va prendre possessió del càrrec el 25 de novembre de 2020. És la segona dona que ocupa el càrrec, després de Kazimira Prunskienė.
L'octubre de 2023, Šimonytė va anunciar que tornaria a presentar-se a la presidència a les eleccions presidencials de Lituània de 2024, que va tornar a perdre davant Gitanas Nausėda.

## Vida privada

A més del seu natiu lituà, Šimonytė parla anglès, polonès i rus, així com suec bàsic.

## Referències

* ↑ Ingrida Šimonytė palieka Lietuvos banką
* ↑ Konservatorių pirminiuose rinkimuose triuškinančia persvara triumfavo I.Šimonytė
* ↑ Lithuania's Nauseda wins presidential election
* ↑ Dalia Plikūnė, Simona Voveriūnaitė. «Šimonytė Nausėdai ant stalo deda ministrų sąrašą: pateiktos konkrečios pavardės» (en lituà). Delfi, 18-11-2020. [Consulta: 28 octubre 2024].
* ↑ Gaučaitė-Znutienė, Modesta. «Gitanas Nausėda sieks antros kadencijos prezidento poste» (en lituà). LRT, 07-12-2023. [Consulta: 19 abril 2024].
* ↑ «Perfil d'Ingrida Šimonytė al Seimas». Arxivat de l'original el 2019-05-20. [Consulta: 1r novembre 2020].
# Lacertins

Els lacertins (Lacertinae) són una subfamília de sauròpsids (rèptils) de la família Lacertidae. Les seves espècies es coneixen popularment como a llangardaixos o fardatxos els més grans i sargantanes els més petits.

## Taxonomia

La subfamília Lacertinae inclou els següents gèneres:
* Gènere Acanthodactylus
* Gènere Adolfus
* Gènere Algyroides
* Gènere Australolacerta
* Gènere Darevskia
* Gènere Eremias
* Gènere Gastropholis
* Gènere Holaspis
* Gènere Heliobolus
* Gènere Iberolacerta
* Gènere Ichnotropis
* Gènere Lacerta
* Gènere Latastia
* Gènere Meroles
* Gènere Mesalina
* Gènere Nucras
* Gènere Ophisops
* Gènere Pedioplanis
* Gènere Philochortus
* Gènere Podarcis
* Gènere Poromera
* Gènere Pseuderemias
* Gènere Takydromus
* Gènere Timon
* Gènere Tropidosaura
* Gènere Zootoca

## Enllaços externs

* Peter Uetz & Jakob Hallermann - The Reptile Database - Lacertidae - Website Arxivat 2010-05-04 a Wayback Machine.
# Sinocyclocheilus halfibindus

Sinocyclocheilus halfibindus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ Fang P.-W. 1936. Sinocyclocheilus tingi, a new genus and species of Chinese barbid fishes from Yunnan. Sinensia v. 7 (núm. 5). 588-593.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Lucian Vasilache

Lucian Vasilache (Podu Turcului, 4 de desembre de 1954) és un jugador d'handbol romanès, ja retirat, que va competir durant les dècades de 1960 i 1970.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Moscou, on va guanyar la medalla de bronze en la competició d'handbol. Hi va jugar cinc partits, en els quals marcà cinc gols.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Lucian Vasilache». [Consulta: 25 desembre 2023].
* ↑ «Lucian Vasilache - Comitetul Olimpic si Sportiv Roman». [Consulta: 25 desembre 2023].
# Sinocyclocheilus lateristriatus

Sinocyclocheilus lateristriatus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ Fang P.-W. 1936. Sinocyclocheilus tingi, a new genus and species of Chinese barbid fishes from Yunnan. Sinensia v. 7 (núm. 5). 588-593.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (editors) 1999 Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.
# Sinocyclocheilus longibarbatus

Sinocyclocheilus longibarbatus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ Fang P.-W. 1936. Sinocyclocheilus tingi, a new genus and species of Chinese barbid fishes from Yunnan. Sinensia v. 7 (núm. 5). 588-593.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (editors) 1999 Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.
# Sinocyclocheilus macrolepis

Sinocyclocheilus macrolepis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ Fang P.-W. 1936. Sinocyclocheilus tingi, a new genus and species of Chinese barbid fishes from Yunnan. Sinensia v. 7 (núm. 5). 588-593.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Shan, X., R. Lin, P. Yue i X. Chu 2000 Cyprinidae: Barbinae. p. 3-170. A: P. Yue et al. (Eds). Fauna Sinica. Osteichthyes. Cypriniformes III. Science Press. Beijing. 1-661.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Sinocyclocheilus purpureus

Sinocyclocheilus purpureus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ Fang P.-W. 1936. Sinocyclocheilus tingi, a new genus and species of Chinese barbid fishes from Yunnan. Sinensia v. 7 (núm. 5). 588-593.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (editors) 1999 Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.
# Guadiana (Província de Badajoz)

Guadiana és un municipi pertanyent a la província de Badajoz (Extremadura). Guadiana es troba a 33 quilòmetres del cap de municipi.

## Toponímia

El topònim anterior, «Guadiana del Caudillo», feia referència al dictador Francisco Franco i al riu Guadiana. Després de la victòria del PSOE a les eleccions de 2019, el nou equip municipal en aplicació de la Llei de la memòria històrica, va eliminar la menció al dictador, de manera que el nom del municipi va quedar en Guadiana.

## Història

Guadiana va néixer el 1950, quan un total de 250 colons procedents d'Extremadura i d'Andalusia començaren a poblar en condicions precàries els barracons, que l'Institut Nacional de Colonització havia posat a la seva disposició, mentre s'acabava la construcció dels habitatges definitius. La inauguració del poble fou al maig del 1951, constituït com a poblat dependent de l'Ajuntament de Badajoz, fins que mitjançant el decret del 23 de juliol de 1971, es va constituir com a Entitat local menor.
El novembre del 2008 s'inicià el procés de segregació de Badajoz, amb el suport de la majoria dels veïns pel que s'estimava la independència cap al 2011. Malgrat això, la Junta d'Extremadura ha exigit que, perquè s'assoleixi el procés de segregació s'ha de complir la Llei de Memòria Històrica, eliminant la menció al Caudillo.

## Equip de Govern

* Alcalde: Francisco Moreno Pagador (PSOE).
* Tinent d'Alcalde i Regidor: María Isabel Moreno Jariego (PSOE).
* Regidors govern: Juan Manuel Tena Navarro (PSOE), Carmen Merino Sánchez (PSOE), Felipe Ibarra Sánchez (PSOE) i Alejandra Sánchez Rodríguez (PSOE).
* Regidors oposició: Antonio Pozo Pitel (VOX), José Andrés Gámez Gordillo (VOX), Marce Cuéllar Sánchez (VOX), Francisco Miguel Paiva Méndez (VOX) i Alicia Plaza Velasco (VOX)

## Referències

* ↑ «Guadiana del Caudillo, nou municipi espanyol». VilaWeb, 04-08-2012. [Consulta: 4 agost 2012].
* ↑ Jerónimo Andreu. «Las utopías de Franco resisten». El País, 10-08-2012.
* ↑ «Adiós a los vestigios inconstitucionales de Guadiana tras la salida del alcalde franquista» (en castellà), 09-10-2019. [Consulta: 11 octubre 2019].
* ↑ Lema, Marcos «Guadiana del Caudillo retira los símbolos franquistas a la espera de cambiar de nombre» (en castellà). , 10-10-2019 [Consulta: 11 octubre 2019].
* ↑ Guadiana del Caudillo ha de perdre el cognom per segregar-se de Badajoz
# Sinogastromyzon hsiashiensis

Sinogastromyzon hsiashiensis és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ Fang P.-W. 1930. New homalopterin loaches from Kwangsi, China. With supplementary note on basipterigia and ribs. Sinensia v. 1 (núm. 3). 25-42.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fang, P.-W. 1930: New and inadequately known Homalopterin loaches of China, with a rearrangement and revision of the generic characters of Gastromyzon, Sinogastromyzon and their related genera. Contributions from the Biological Laboratory of the Science Society of China. (Zoological Series) v. 6 (núm. 4): 25-43.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Perimele (filla d'Hipodamant)

Segons la mitologia grega, Perimele (en grec antic: Περιμήλη) o Perimela va ser una filla d'Hipodamant, cabdill etoli.
Segons el relat de les Metamorfosis d'Ovidi, Perimele era una jove estimada pel déu-riu Aqueloos i el seu pare, per castigar aquest estupre, la va llençar al mar. Però Aqueloos va aconseguir que Posidó, la transformés en una illa i es convertís, així, en immortal.

## Notes

* ↑ Segons el Diccionari de mitologia grega i romana de Pierre Grimal.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 431. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, pàg. 172-173. (El Cangur/Diccionaris, núm. 209). ISBN 8429741461
# Sinogastromyzon sichangensis

Sinogastromyzon sichangensis és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Xina: Sichuan i Hubei.

## Referències

* ↑ Fang P.-W. 1930. New homalopterin loaches from Kwangsi, China. With supplementary note on basipterigia and ribs. Sinensia v. 1 (núm. 3). 25-42.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Wu, Y. i C. Wu 1992. The fishes of the Qinghai-Xizang Plateau. Sichuan Publishing House of Science & Technology, Chengdu, China. 599 p.

## Bibliografia

* Chang, H.-W. 1944. Notes of the fishes of western Szechwan and eastern Sikang. Sinensia v. 15 (núms. 1-6): 27-60.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fang, P.-W. 1930: New and inadequately known Homalopterin loaches of China, with a rearrangement and revision of the generic characters of Gastromyzon, Sinogastromyzon and their related genera. Contributions from the Biological Laboratory of the Science Society of China. (Zoological Series) v. 6 (núm. 4): 25-43.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M. i X.L. Chu 1988. A synopsis of Chinese balitorine loaches (Osteichthyes: Homalopteridae) with comments on their phylogeny and description of a new genus. Rev. suisse Zool. 95(1):181-201.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Siokunichthys breviceps

Siokunichthys breviceps és una espècie de peix de la família dels singnàtids i de l'ordre dels singnatiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 15 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovovivípar i el mascle transporta els ous en una bossa ventral, la qual es troba a sota de la cua.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical i associat als esculls de corall.

## Distribució geogràfica

Es troba a Moçambic, Indonèsia, les Filipines i Austràlia (Queensland).

## Referències

* ↑ Schultz L. P., Herald E. S. & E. A. Lachner, A. D. Welander L. P. Woods. 1953. Fishes of the Marshall and Marianas islands. Vol. I. Families from Asymmetrontidae through Siganidae. Bull. U. S. Natl. Mus. Núm. 202, v. 1. i-xxxii + 1-685.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Smith, J. L. B., 1963. Fishes of the family Syngnathidae from the Red Sea and the western Indian Ocean. Ichthyol. Bull. J. L. B. Smith Inst. Ichthyol. Núm. 27: 515-543.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.

## Bibliografia

* Clark, E., 1966: Pipefishes of the genus Siokunichthys Herald in the Red Sea with description of a new species. Israel South Red Sea Expedition, 1962, Reports Núm. 18. Bulletin of the Sea Fisheries Research Station Haifa Núm. 41: 3-6.
* Dawson, C. E., 1983: Synopsis of the Indo-Pacific pipefish genus Siokunichthys (Syngnathidae), with description of Siokunichthys nigrolineatus n. sp. Pacific Science v. 37 (núm. 1): 49-63.
* Dawson, C.E., 1985. Indo-Pacific pipefishes (Red Sea to the Americas). The Gulf Coast Research Laboratory Ocean Springs, Mississipi, Estats Units.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lourie, S. A., Amanda C.J. Vincent i Heather J. Hall: Seahorses: An Identification Guide to the World's Species and their Conservation. Dorling Print Limited, Dorling House: Londres, Gran Bretanya: Project Seahorse, 1999.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Serra Gran d'Hornachos

La Serra Gran d'Hornachos està situada en la zona central de la província de Badajoz i s'eleva entre les comarques de Tierra de Barros, Valle de la Serena i la Campiña Sur. Està al costat de la localitat d'Hornachos, és el massís muntanyós de més altitud de la zona de Tierra de Barros i està al sud d'aquesta mateixa comarca. En ser un massís dominant enmig d'una zona força plana, això fa que els seus vessants aboquin les seves aigües en tres rius distints, el Matachel, un dels més importants afluents del Guadiana, el riu Palomillas i el Guadámez. Pel sud-oest limita amb marges desarborats de l'Embassament Los Molinos i pel nord amb un terreny més abrupte, amb altres serres de més baixa altitud com són la Serra de Miradera, Serra del Rincón i Serra de la Pedriza.

## Descripció

La vista general de la Serra Gran és successió de zones altes rocoses envoltada per un matoll de bosc baix molt atapeït al costat d'un bosc espès, que representen un entorn ideal per a la vida d'una abundant fauna mediterrània a un bosc d'alzines, arbusts i garrigar així com ullastrars a les valls i ginebre comú. També hi ha zones d'alzinars amb suredes i això és freqüent a la devesa extremenya. El voltor comú i l'àguila daurada sobrevola els cimsmés alts de la Serra Gran.

## Fauna

El bosc, el matoll tipus mediterranis i les deveses alimenten unes 220 espècies de vertebrats que habiten en aquesta zona. La fauna autòctona dels rius té una gran presència en aquesta zona, amb espècies com ara el Anaecypris hispanica, el Tropidophoxinellus alburnoides i boga. Entre els amfibis es poden trobar la gandària, el tritó, la reineta arbòria i el gripau. Per part dels rèptils, es troben el dragó comú, la serp de ferradura, escurçó ibèric, el llangardaix verd-i-negre i la tortuga d'estany.

## Galeria

* Detall de la Serra Gran d'Hornachos
* Hornachos en la Serra Gran
* Serra Gran d'Hornachos

## Referències

* ↑ «Sierra Grande de Hornachos». Eunis. [Consulta: 24 novembre 2015].
* ↑ «Sierra Grande de Hornachos». Nnatura2000. [Consulta: 24 novembre 2015].
* ↑ «Sierra Grande de Hornachos», 2014. [Consulta: 24 novembre 2015].