OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Paracrossochilus vittatus

Paracrossochilus vittatus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 7,5 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Borneo.

## Referències

* ↑ Popta C. M. L., 1904. Descriptions préliminaires des nouvelles espèces de poissons recueillies au Bornéo central par M. le Dr. A. W. Nieuwenhuis en 1898 et en 1900. Notes Leyden Mus. v. 24 (for 1902-1904). 179-202.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Boulenger, G. A., 1894. Descriptions of new freshwater fishes from Borneo. Annals and Magazine of Natural History (Series 6) v. 13 (núm. 75): 245-251.
* ↑ «Paracrossochilus vittatus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo, 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.
* ↑ Kottelat, M. i E. Widjanarti, 2005. The fishes of Danau Sentarum National Park and the Kapuas Lakes area, Kalimantan Barat, Indonesia. Raffles Bull. Zool. Supplement (13):139-173.
* ↑ Parenti, L.R. i K.K.P. Lim, 2005. Fishes of the Rajang basin, Sarawak, Malaysia. Raffles Bull. Zool. Supplement (13):175-208.
* ↑ Roberts, T.R., 1989. The freshwater fishes of Western Borneo (Kalimantan Barat, Indonesia). Mem. Calif. Acad. Sci. 14:210 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Banarescu, P., 1986: A review of the species of Crossocheilus, Epalzeorhynchos and Paracrossochilus (Pisces, Cyprinidae). Travaux du Museum d'Histoire Naturelle "Grigore Antipa" v. 28: 141-161.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Schuster, W.H. i R. Djajadiredja, 1952. Local common names of Indonesian fishes. W.V. Hoeve, Bandung, Indonèsia. 276 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Dunfermline (Illinois)

Dunfermline és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 262 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Dunfermline tenia 262 habitants, 106 habitatges, i 80 famílies. La densitat de població era de 778,1 habitants/km².
Dels 106 habitatges en un 31,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,2% hi vivien parelles casades, en un 11,3% dones solteres, i en un 24,5% no eren unitats familiars. En el 20,8% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,47 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,85.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24% tenia menys de 18 anys, un 9,5% entre 18 i 24, un 27,1% entre 25 i 44, un 23,3% de 45 a 60 i un 16% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.357 $ i la renda mediana per família de 41.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.222 $ mentre que les dones 20.000 $. La renda per capita de la població era de 16.152 $. Aproximadament el 4,7% de les famílies i el 9,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Dunfermline». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Dunfermline». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Millville (Califòrnia)

Millville és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 610 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Millville tenia 610 habitants, 217 habitatges, i 182 famílies. La densitat de població era de 28,5 habitants/km².
Dels 217 habitatges en un 34,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 75,6% hi vivien parelles casades, en un 5,1% dones solteres, i en un 16,1% no eren unitats familiars. En el 12,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,81 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,05.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,4% tenia menys de 18 anys, un 5,4% entre 18 i 24, un 20,3% entre 25 i 44, un 33,3% de 45 a 60 i un 14,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 51.406 $ i la renda mediana per família de 53.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.917 $ mentre que les dones 27.031 $. La renda per capita de la població era de 27.218 $. Entorn del 5,9% de les famílies i el 7,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Millville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Millville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Salmo dentex

Salmo dentex és una espècie de peix de la família dels salmònids i de l'ordre dels salmoniformes.

## Hàbitat

Viu en zones d'aigües dolces.

## Distribució geogràfica

Es troba a Europa: Croàcia, Bòsnia i Hercegovina, Montenegro, Albània, Grècia, Kosovo i Macedònia del Nord.

## Estat de conservació

Està amenaçada d'extinció a causa de la destrucció del seu hàbitat i la contaminació.

## Referències

* ↑ Linnaeus, C. 1758. Systema Naturae, Ed. X. (Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio decima, reformata.) Holmiae. Systema Nat. ed. 10 v. 1. i-ii + 1-824.
* ↑ Heckel, J. J., 1851. Bericht einer ichthyologischen Reise. II. Beiträge zu den Gattungen Salmo, Fario, Salar, Coregonus, Chondrostoma und Telestes. Sitzungsber. Akad. Wiss. Wien v. 8: 347-390, Pls. 7-14.
* ↑ «Salmo dentex». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M. i J. Freyhof, 2007. Handbook of European freshwater fishes. Publications Kottelat, Cornol, Suïssa. 646 p.
* ↑ Crivelli, A.J., 1996. The freshwater fish endemic to the Mediterranean region. An action plan for their conservation. Tour du Valat Publication, 171 p.

## Bibliografia

* Dorofeeva, E. A., 1998: Systematics and distribution history of European salmonid fishes of the genus Salmo. Voprosy Ikhtiologii v. 38 (núm. 4): 437-447. (En rus, traducció a l'anglès al Journal of Ichthyology v. 38 (núm. 6):419-429).
* Economidis, P.S., 1991. Check list of freshwater fishes of Greece (recent status of threats and protection). Hellenic Society for the Protection of Nature, Special publication, 48 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M., 1997. European freshwater fishes. Biologia 52, Suppl. 5:1-271.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Phillips, R.B. i P.E. Ihssen, 1985. Chromosome banding in salmonid fish: Nucleolar organizer regions in Salmo and Salvelinus. Canad. J. Genet. Cytol.. 27:433-440.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.

## Enllaços externs

* AQUATAB (anglès)
# Vale de Cambra

Vale de Cambra és un municipi portuguès, situat al districte d'Aveiro, a la regió del Nord i a la subregió d'Entre Douro e Vouga. L'any 2006 tenia 21.706 habitants. Es divideix en nou freguesies. Limita al nord amb Arouca, a l'est amb São Pedro do Sul, al sud-est amb Oliveira de Frades, al sud amb Sever do Vouga i a l'oest amb Oliveira de Azeméis.
Població del concelho de Vale de Cambra (1801 – 2004) :
| 1801 | 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 9489 | 10166 | 12264 | 15745 | 20404 | 24224 | 24537 | 24805 | 24761 |

## Freguesies

* Arões
* Cepelos
* Codal
* Junqueira
* Macieira de Cambra
* Roge
* São Pedro de Castelões
* Vila Chã
* Vila Cova de Perrinho
# Vito Fedeli

Vito Fedeli (Foligno, 19 de juny de 1866 – Novara, 23 de juny de 1933) fou un compositor i organista italià.
Fill de Francesco Simeone Fedeli, un famós constructor d'orgues, va rebre les primeres nocions musicals del seu pare del que va aprendre a tocar l'orgue, el piano i pel seu conte el corn anglès; Als onze, però, ja era organista a l'església de la seva parròquia. Posteriorment va estudiar Composició a Roma, estudiant amb els professors Antonio Leonardi, Eugenio Terziani i Giuseppe Martucci.
Va escriure les òperes Ivanhoe, La Vergine della Montagna, (1897), i Varsavia (Roma, 1900); diverses Misses a cappella i amb acompanyament d'orgue i orquestra i per a diversos instruments.
Col·laborador assidu de l Rivista Musicale ia ltres importants publicacions professionals, prengué participació activa en els Congressos Internacionals de la Música a Viena el 1909 i Londres el 1911, havent estat director de l'Institut Nacional de Música, de Novara.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 23, pàg. 510. (ISBN 84-239-4523-5)
# Pinhal Litoral

Pinhal Litoral és una subregió estadística portuguesa, part de la Regió Centre i del Districte de Leiria. Limita al nord amb el Baixo Mondego, a l'est amb Pinhal Interior Norte i Médio Tejo, al sud amb Lezíria do Tejo i a l'oest amb Oeste i l'oceà Atlàntic. Àrea: 1741 km². Població (2001): 249 596.
Comprèn 5 concelhos:
* Batalha
* Leiria
* Marinha Grande
* Pombal
* Porto de Mós
# Vittorio Trento

Vittorio Trento (Venècia, 1761 - Lisboa, 1833) fou un compositor italià.
Fou deixeble de Bertoni i als dinou anys ja començà a escriure balls que es representaren amb èxit. Va ser el primer acompanyant del teatre San Samuel i després de La Fenice de la seva ciutat natal, i el 1806 el cridaren a Amsterdam com a director de l'Òpera italiana; més tard prengué la direcció de l'Òpera de Lisboa, més tard residí una temporada a Itàlia, i de 1821 a 1823 tornà a dirigir l'Òpera de Lisboa. A partir de 1825 no se'n sap res d'aquest fecund artista, que va escriure 38 balls i 36 òperes.
Entre aquestes cal mencionar:
* Martino della Scala (Venècia, 1783);
* La virtú riconosciuta (Verona, 1785);
* Enrichetta (Venècia, 1788);
* Il seraglio (Venècia, 1788);
* La forza dell'amore (Venècia, 1789);
* Demofonte, Teresa, vedova, Il cognato in contera (Pàdua, 1791);
* Alsino di Trento, Gli assassini, aquesta última considerada com la seva millor obra (Venècia, 1801);
* La fe della nelle selve, Ifigenia in Aulide, Robinsone secondo, La dona giudice, Tutto per inganno, I fratelli Maccabei (Roma, 1818);
* Il principe della nuova China (1819);
* Le nove ausazone (Roma, 1821);
* Giulio Sabino in Langres (1824);
* Le gelosie villane (Florència, 1825).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 143. pàg. 71 (ISBN 84-239-4564-2)
# Mêda

Mêda és un municipi portuguès, situat al districte de Guarda, a la regió del Centre i a la subregió de Beira Interior Norte. L'any 2004 tenia 6.000 habitants. Es divideix en 16 freguesias. Limita al nord i est amb Vila Nova de Foz Côa, a l'est amb Pinhel, al sud amb Trancoso i a l'oest amb Penedono.

## Població

Població del concelho de Mêda (1801 – 2004) :
| 1801 | 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 753 | 5235 | 12011 | 11851 | 12378 | 8964 | 7440 | 6239 | 6000 |

## Freguesies

* Aveloso
* Barreira
* Carvalhal
* Casteição
* Coriscada
* Fonte Longa
* Longroiva
* Marialva
* Meda
* Outeiro de Gatos
* Pai Penela
* Poço do Canto
* Prova
* Rabaçal
* Ranhados
* Vale Flor

## Imatges

* Santa Casa da Misericórdia i arxius municipals
* Piscina de Mêda
* Estadi Municipal
* Noves construccions
* Edifici dels Bombers
* Monument al vitivinicultor
# Vladislav Zaremba

Vladislav Zaremba (Dunaivtsi, 15 de juny de 1833 $^{(Julià)}$ - Kíiv, 11 d'octubre de 1902 $^{(Julià)}$), nom complet amb patronímic Vladislav Ivànovitx Zaremba, ucraïnès: Владисла́в Іва́нович Заре́мба, fou un compositor ucraïnès.
Fou el pare del també compositor Sigismund Zaremba i autor d'inspirades melodies vocals i col·leccionador de cançons poloneses. També va compondre molta música per a piano destinada a l'ensenyança, transcripcions de cants russos i publicà dos interessants quaderns de música popular de Polònia i de la Petita Rússia.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 70, pàg. 1104 (ISBN 84-239-4570-7)
# Anadia

Anadia és un municipi portuguès, situat al districte d'Aveiro, a la regió del Centre i a la subregió de Baixo Vouga. L'any 2004 tenia 31.660 habitants. Es divideix en 15 freguesias. Limita al nord amb Águeda, a l'est amb Mortágua, al sud amb Mealhada, al sud i oest amb Cantanhede i al nord-oest amb Oliveira do Bairro.

## Fills il·lustres

* António Xavier Machado e Cerveira (1756-1828), orguener.

## Població

Població del concelho d'Anadia (1849 – 2004) :
| 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 5761 | 17161 | 23245 | 29039 | 29820 | 28899 | 31545 | 31671 |

## Freguesies

* Aguim
* Amoreira da Gândara
* Ancas
* Arcos (freguesia urbana;integra la ciutat d'Anadia [i altres locals:Malaposta,Famalicao])
* Avelãs de Caminho
* Avelãs de Cima
* Mogofores
* Moita
* Óis do Bairro
* Paredes do Bairro
* Sangalhos (estatut de vila)
* São Lourenço do Bairro
* Tamengos (inclou l'aldea turística de Curia)
* Vila Nova de Monsarros
* Vilarinho do Bairro

## Referències

Bairrada
# Vladímir Golenísxev

Vladímir Semiónovitx Golenísxev, rus: Влади́мир Семёнович Голени́щев (Sant Petersburg, 29 de gener de 1856 - Niça, França, 5 d'agost de 1947) fou un gran egiptòleg rus i un dels precursors de l'egiptologia.
Estudià a la Universitat de Sant Petersburg i emprengué diversos viatges per l'Europa Occidental i Egipte, on arriba a reunir valuoses col·leccions. Més tard se'l nomenà conservador de la secció d'egiptologia del museu de l'Ermitage de Sant Petersburg. Els seus valuosos treballs els publicà en els Butlletins del Congrés d'Orientalistes de Berlín i en les Memories del Centre Arqueològic de Sant Petersburg.
Entre les seves obres cal citar:
* Die Metternichstelle zum ersten Male herausgegeben, (Leipzig, 1867),
* Els resultats epigrafics de l'excursió a Nadi-Chammamat,, en rus (Sant Petersburg, 1887),
* Assaig d'una disposició gràfica d'un diccionari assiri, (Sant Petersburg, 1888).
A principis del segle XX en ampliar-se el Museu de Belles Arts Puixkin de Moscou, la major part de la seva col·lecció d'antiguitats egípcies passà de l'Ermitage a aquest últim museu.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 26, pàg. 505 (ISBN 84-239-4526-X)

## Enllaços externs

* Llista d'obres de l'autor (rus)
# Districte de Péronne

El Districte de Montdidier és un dels quatre districtes amb què es divideix el departament francès del Somme, a la regió dels Alts de França. Té 8 cantons i 169 municipis. El cap del districte és la sotsprefectura de Péronne.

## Cantons

cantó d'Albert - cantó de Bray-sur-Somme - cantó de Chaulnes - cantó de Combles - cantó de Ham - cantó de Nesle - cantó de Péronne - cantó de Roisel

## Administració

Llista de sots-prefectes del districte
* fins a 15 de febrer de 2008 : Jean-Luc Lhemanne
* 17 de març 2008 - agost de 2010 : Philippe Leblanc
* Des d'agost de 2010: Jean-Marc Bassaget

## Vegeu també

* Cantons del Somme
# Districte de Les Sables-d'Olonne

El Districte de Les Sables-d'Olonne és un dels tres districtes amb què es divideix el departament francès de la Vendée, a la regió del País del Loira. Té 11 cantons i 83 municipis. El cap del districte és la sotsprefectura de Les Sables-d'Olonne.

## Cantons

cantó de Beauvoir-sur-Mer - cantó de Challans - cantó de L'Île-d'Yeu - cantó de La Mothe-Achard - cantó de Moutiers-les-Mauxfaits - cantó de Noirmoutier-en-l'Île - cantó de Palluau - cantó de Les Sables-d'Olonne - cantó de Saint-Gilles-Croix-de-Vie - cantó de Saint-Jean-de-Monts - cantó de Talmont-Saint-Hilaire

## Vegeu també

* Cantons de la Vendée
# Paracyprichromis

Paracyprichromis és un gènere de peixos pertanyent a la família dels cíclids.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Àfrica oriental: és un endemisme del llac Tanganyika.

## Taxonomia

* Paracyprichromis brieni (Poll, 1981)
* Paracyprichromis nigripinnis (Boulenger, 1901)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ ZipCodeZoo (anglès)
* ↑ Poll, M., 1981. Contribution a la faune ichthyologique du lac Tanganika. Révision du genre Limnochromis Regan, 1920. Description de trois genres nouveaux et d'une espèce nouvelle: Cyprichromis brieni. Annales de la Société Royale de Belgique v. 111 (núms. 1-4): 163-179.
* ↑ Boulenger, G. A., 1901. Diagnoses of new fishes discovered by Mr. J. E. S. Moore in lakes Tanganyika and Kivu. Annals and Magazine of Natural History (Series 7) v. 7 (núm. 37): 1-6.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ Catalogue of Life Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Takahashi, T., 2004: Phylogenetic analysis of Cyprichromini (Perciformes: Cichlidae) endemic to Lake Tanganyika and validation fo the genus Paracyprichromis. Ichthyological Research, 51(1): 1-4.
# Llista de pel·lícules espanyoles del 2005

Llista de pel·lícules espanyoles produïdes el 2005.
| Títol | Director | Repartiment | Gènere | Notes |
| 2005 |||||
| Fràgils | Jaume Balagueró | Calista Flockhart, Elena Anaya, Gemma Jones, Richard Roxburgh, Colin McFarlane, Michael Pennington | Terror | Gravada en anglès. |
| La vida secreta de les paraules | Isabel Coixet | Sarah Polley, Tim Robbins, Javier Cámara | Drama | Guanyador d'un Goya; produïda per Almodóvar. |
| Habana Blues | Benito Zambrano | Alberto Yoel, Roberto Sanmartín | Drama | Gravada i produïda conjuntament amb Cuba. |
| Vida y color | Santiago Tabernero | Carmen Machi, Silvia Abascal | Drama | |
| El maquinista | Brad Anderson | Christian Bale, Jennifer Jason Leigh, Aitana Sánchez-Gijón | Terror | Gravada en anglès. |
| El Sueño de una noche de San Juan | Ángel de la Cruz, Manolo Gómez | | Comèdia, Animació | |
| El método | Marcelo Piñeyro | Eduardo Noriega, Najwa Nimri, Adriana Ozores, Carmelo Gómez | Drama | |
| Ninette | José Luis Garci | Elsa Pataky | Comèdia | |
| FAQ: Frequently Asked Questions | Carlos Atanes | Xavier Tort, Anne-Céline Auchè | Ciència-ficció | |
| Princesas | Fernando León de Aranoa | Candela Peña, Micaela Nevárez | Social drama | Prostitució i racisme a Madrid. |
| Tapes | José Corbacho, Juan Cruz Benavente | Elvira Mínguez, María Galiana, Ángel de Andrés López, Rubén Ochandiano | Comèdia/drama | Guanyadora de 2 Premis Goya. |
| Obaba | Montxo Armendáriz | Pilar López de Ayala, Eduard Fernández | Drama | Basada en la novel·la de Bernardo Atxaga. |
| 20 centímetros | Ramón Salazar | Mónica Cervera, Pablo Puyol | Musical | |
# El Dara

El Dara és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 89 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, El Dara tenia 89 habitants, 32 habitatges, i 24 famílies. La densitat de població era de 35,4 habitants/km².
Dels 32 habitatges en un 37,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 75% hi vivien parelles casades, en un 3,1% dones solteres, i en un 21,9% no eren unitats familiars. En el 21,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 21,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,78 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,24.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33,7% tenia menys de 18 anys, un 2,2% entre 18 i 24, un 25,8% entre 25 i 44, un 23,6% de 45 a 60 i un 14,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 73,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.250 $ i la renda mediana per família de 48.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.313 $ mentre que les dones 15.000 $. La renda per capita de la població era d'11.422 $. Aproximadament el 7,7% de les famílies i el 9,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- El Dara». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- El Dara». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.