OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ministre de Publicitat

El Ministre de Publicitat era el nom que originàriament va rebre el departament oficial del govern de la República Irlandesa, l'Estat autoproclamat que va ser establert el 1919 pel Dáil Éireann, l'assemblea parlamentària formada per la majoria dels diputats escollits a les eleccions generals de 1918.

## Història

L'abril de 1918 fou establit un Departament de Propaganda del Sinn Féin al núm. 6 de Harcourt Street a càrrec de Robert Brennan. La cartera va ser creada per a promoure el nou govern d'Irlanda a tot el país. Després del Primer Dáil es va crear un departament similar en virtut del nou Dáil, concentrant-se més en publicitat a l'estranger. Tots dos departaments van cooperar en l'emissió de material publicitari. El primer Director de Publicitat sota el Dáil Éireann fou Laurence Ginnell.
En el Primer Dáil, el càrrec fou anomenat Director de Propaganda. El càrrec fou abolit després del Segon Dáil.

## Llista de titulars del càrrec

Director de Propaganda 1919-1921 :
| Núm. | Nom | Mandat | Mandat | Partit | Partit |
| 1. | Laurence Ginnell | 1 d'abril de 1919 | 17 de juny de 1919 | | Sinn Féin |
| 2. | Desmond FitzGerald | 17 de juny de 1919 | 11 de febrer de 1921 | | Sinn Féin |
| 3. | Robert Erskine Childers | 12 de febrer de 1921 | 8 de març de 1921 | | Sinn Féin |
| Ministre de Publicitat 1921-1922 ||||||
| Núm. | Nom | Mandat | Mandat | Partit | Partit |
| 1. | Desmond FitzGerald | 26 d'agost de 1921 | 9 de setembre de 1922 | | Sinn Féin |

## Referències

* 1 2 Dáil Éireann Department of Publicity: History and Progress
* ↑ «Laurence Ginnell». Arxivat de l'original el 2013-06-17. [Consulta: 28 juliol 2013].
* ↑ Desmond FitzGerald fou substitut del Director de Propaganda quan Laurence Ginnell fou empresonat.
* ↑ Robert Erskine Childers fou substitut del Director de Propaganda quan Desmond FitzGerald fou empresonat.
# Minnie Saltzmann-Stevens

Minnie Saltzmann-Stevens (Bloomington, Illinois, Estats Units 17 de març de 1874 - Milà, Itàlia, 25 de gener de 1950) fou una contralt estatunidenca.
Estudià a París sota la direcció de Jean de Reszke des de 1905 a 1909. Dotada d'una magnífica veu de contralt, actuà durant diversos anys amb extraordinari èxit en els principals teatres d'Alemanya, entre ells el de Bayreuth. Especialitzada en el gènere Wagnerià, adquirí una sòlida reputació com artista dramàtica.
De retorn al seu país, formà part permanent del quadre de la Chicago Opera Company fins al 1914.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Apèndix núm. 9, pàg. 792 (ISBN 84-239-4579-0)
# Angelica

Angelica és una població dels Estats Units a l'estat de Nova York. Segons el cens del 2000 tenia 903 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Angelica tenia 903 habitants, 366 habitatges, i 243 famílies. La densitat de població era de 162,2 habitants/km².
Dels 366 habitatges en un 32,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,2% hi vivien parelles casades, en un 12,6% dones solteres, i en un 33,6% no eren unitats familiars. En el 28,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,47 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,5% tenia menys de 18 anys, un 8,7% entre 18 i 24, un 25,6% entre 25 i 44, un 24,1% de 45 a 60 i un 14,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.734 $ i la renda mediana per família de 37.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.440 $ mentre que les dones 20.893 $. La renda per capita de la població era de 15.486 $. Entorn del 10,2% de les famílies i el 12,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Angelica». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 9 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Angelica». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Psednos sargassicus

Psednos sargassicus és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Descripció

* La femella fa 5,2 cm de llargària màxima.
* Nombre de vèrtebres: 42.

## Hàbitat

És un peix marí i batipelàgic que viu entre 0-1.050 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic nord-oriental: el nord del mar dels Sargassos.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Barnard K. H., 1927. Diagnoses of new genera and species of South African marine fishes. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 9) v. 20 (núm. 115). 66-79.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Chernova, N., 2001. A review of the genus Psednos (Pisces, Liparidae) with description of ten new species from the north Atlantic and southwestern Indian Ocean. Bull. Mus. Comp. Zool. v. 155 (núm. 10): 477-507.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Txernova, N. V.; Stein, D. L.; Andriàixev, A. P «Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes» (en anglès). California Academy of Sciences Annotated Checklists of Fishes, 31, 72, 2004.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Poma de Girona

Poma de Girona és una indicació geogràfica protegida (IGP) per a les pomes produïdes als termes municipals de les comarques catalanes de la Selva, el Baix Empordà i l'Alt Empordà, el Gironès i el Pla de l'Estany. Va ser creada el 26 de juliol de 1983, i està inscrita al Registre europeu d'indicacions geogràfiques protegides des de 2003.

## Zona de producció

És constituïda pers tots els termes municipals de les comarques catalanes de la Selva, el Baix Empordà i l'Alt Empordà, el Gironès i el Pla de l'Estany. Les condicions edafoclimàtiques específiques d'aquesta zona confereixen a les pomes les seves característiques diferencials.

## Característiques i varietats

Les varietats de pomes que poden dur aquesta Indicació Geogràfica Protegida són les dels grups Golden, Red Delicious, Gala i Granny Smith. Les pomes emparades sota aquesta IGP han estat conreades d'acord amb les normes de producció integrada per a pomes, amb mètodes que respecten la salut humana i el medi ambient, i es recullen quan l'estat de maduresa del fruit és l'adequat amb la major cura i rapidesa possible. La producció de pomes amb IGP Poma de Girona l'any 2012 va ser de 46.852 tones.

## Comercialització

Es comercialitzen en les categories extra i primera envasades en caixes o safates. A l'etiqueta dels envasos figurarà, a més de les mencions que exigeix la legislació vigent, el nom «Poma de Girona. Indicació Geogràfica Protegida» i el logotip propi de la indicació geogràfica i el símbol comunitari. Als establiments de venda al detall, el distintiu propi de la indicació geogràfica ha de situar-se en un lloc visible.
| Any | Producció (tn) |
| 2008 | 40.000 |
| 2009 | 45.000 |
| 2010 | 53.100 |
| 2011 | 51.000 |
| 2012 | 46.852 |
| 2013 | 30.789 |

## Regulació

El Consell Regulador garanteix que els productes emparats per la IGP compleixen els requisits establerts en el reglament. L'entitat de certificació LGAI Technological Center SA en realitza el control i la certificació.

## Referències

* ↑ «ORDRE AAR/301/2009, de 8 de juny, per la qual s'aprova el Reglament de la Indicació Geogràfica Protegida Poma de Girona. (Correcció d'errada en el DOGC núm. 5669, pàg. 54049, de 13.7.2010).». DOGC, 5400, 15-06-2009 [Consulta: 30 desembre 2014].
* ↑ Calls, Albert. Sa i català. Barcelona: Ara Llibres, 2014, p. 106-107. ISBN 978-84-15642--84-8.
* 1 2 3 4 «IGP Poma de Girona». Departament d'Agricultura. Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 30 de desembre 2014. [Consulta: 30 desembre 2014].

## Enllaços externs

* Poma de Girona - Lloc web oficial
# Pomacentrus bipunctatus

Pomacentrus bipunctatus és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Illes Marshall i a l'est de les Illes Carolines.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Allen, G. R. & J. E. Randall. 2004. Two new species of damselfishes (Pomacentridae) from Micronesia. Aqua, J. Ichthy. Aquat. Biol. v. 9 (núm. 2): 75-87.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pomacentrus callainus

Pomacentrus callainus és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a Tonga.

## Referències

* ↑ BioLib
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W.N. (ed.), 2003. Catalog of fishes. Updated database version of March 2003. Catalog databases as made available to FishBase in March 2003.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Randall, J. E. 2002. Two new damselfishes of the genus Pomacentrus from the south-west Pacific. Aqua, J. Ichthy. Aquat. Biol. v. 5 (núm. 4): 167-176.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pomachromis exilis

Pomachromis exilis és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Illes Marshall i les Illes Carolines.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Allen, G. R. & A. R. Emery. 1973. Pomacentrus exilis, a new species of damselfish from the central-west Pacific. Copeia 1973 (núm. 3): 565-568.
* Allen, G.R., 1991. Damselfishes of the world. Mergus Publishers, Melle, Alemanya. 271 p.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pompeia (desambiguació)

«Pompeia» té aquests significats:
* Toponímia:
** Pompeia, ciutat romana de la Campània destruïda per una erupció del Vesuvi
** Pompeia (Nàpols) (en italià Pompei), ciutat actual situada a la província de Nàpols, prop de les ruïnes de l'antiga ciutat romana.
** Alba Pompeia, ciutat de la Ligúria romana, l'actual Alba (Piemont)
** Laus Pompeia, ciutat de la Gàl·lia Transpadana, l'actual Lodi, a la Llombardia
* Biografies:
** Pompeia (esposa de Gai Sicini), filla de Quint Pompeu, cònsol el 141 aC, i esposa de Gai Sicini.
** Pompeia (esposa de Juli Cèsar), casada amb Juli Cèsar el 67 aC
** Pompeia (germana de Gneu Pompeu), germana de Gneu Pompeu Magne
** Pompeia (filla de Gneu Pompeu), filla de Gneu Pompeu.
** Pompeia (filla de Sext Pompeu), filla de Sext Pompeu Pius
** Pompeia Paulina, esposa del filòsof Sèneca
** Núria Pompeia Vilaplana i Boixons, dibuixant i escriptora catalana
* Genealogia: Gens Pompeia, nom de dues gens romanes.
* Dret: Hi ha diverses antigues lleis romanes:
** Pompeia de ambitu.
** Pompeia de civitate.
** Pompeia de magistratibus.
** Pompeia de magistratibus bithyniorum.
** Pompeia de parricidiis.
** Pompeia de provinciis.
** Pompeia de tribunis.
** Pompeia de vi.
** Pompeia judiciaria.
* Teatres:
** Pompeia (music-hall), antic teatre i music-hall del Paral·lel de Barcelona.
** Coliseu Pompeia, antic teatre barceloní, situat a la Travessera de Gràcia, núm. 8-10.
* Esport:
** Reial Societat de Tennis Pompeia, club esportiu de Barcelona.
# Ponç de Torrella

Ponç de Torrella (? - 29 d'agost de 1254) fou prior de la Catedral de Tortosa durant l'episcopat de Gombau de Santa Oliva. Fou elegit per aquesta diòcesi vers l'any 1213, ja que el març d'aquest any el rei Pere II d'Aragó li expedí un privilegi d'immunitat. També el papa Honori III li concedí diversos privilegis, segons consta en un breu datat el 1220.
Acompanyà a Jaume I en la conquesta de València, i prengué part activa en aquella contesa, pel qual aquell monarca, en recompensa, eixampla els límits de la diòcesi de Tortosa, restituint-lo a l'estat en què estava abans de la invasió dels àrabs.
Assistí al concilis de Lleida (1229) i de Tarragona (1230), i el 1235 demanà aconseguí del papa Gregori IX la confirmació de les donacions que s'havien fet a la seva església.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, Volum núm. 65, pàg. 542, ISBN 84-239-4565-0
# Populorum Progressio

Populorum progressio (llatí: El progrés dels pobles) és una encíclica escrita pel Papa Pau VI, promulgada el 26 de març de 1967.
Està dedicada al desenvolupament dels pobles, a la cooperació entre aquests i al problema dels països en vies de desenvolupament; el dret a tenir unes condicions de treball raonables, a unir-se en sindicats i al destí universal dels recursos de la terra. El Papa denuncià que el desequilibri entre els països rics i pobres s'agreujava, criticava el neocolonialisme i afirmava el dret a tots els pobles al benestar. A més, presentava una crítica al capitalisme i al col·lectivisme marxista. Finalment, proposava la creació d'un foro mundial per ajudar els països en vies de desenvolupament.
Es tracta d'una de les encícliques més famoses i importants de Pau VI, tot i que en el seu moment va ser objecte de grans debats, com pel que fa al drets dels pobles a revelar-se fins i tot amb la força contra un règim opressor, així com de crítiques dels ambients més conservadors.
| « | La propietat privada no constitueix per a ningú un dret incondicional i absolut. No hi ha cap motiu per a reservar-se en ús exclusiu el que supera a la pròpia necessitat, quan als altres els manca el necessari. | » |
| — Populorum Progressio, num. 23 |||
Vint anys després, el Papa Joan Pau II publicà una altra encíclica, Sollicitudo rei socialis en commemoració del vintè aniversari de Populorum progressio. El 2009, Benet XVI promulgà Caritas in veritate, que de nou tractava diversos temes ja argumentats a Populorum progressio.

## Referències

* ↑ Babra i Blanco, Antoni «La humanitat, cinquanta anys després de la "Populorum progressio" (1967-2017)». Revista catalana de teologia, vol. 42, núm. 2, 2017, pàg. 505-524. ISSN: 0210-5551.

## Enllaços externs

* Text de la Populorum progressio a la pàgina oficial del Vaticà (castellà)
# Poropuntius cogginii

Poropuntius cogginii és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 22 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Yunnan (Xina).

## Referències

* ↑ Smith H. M. 1931. Descriptions of new genera and species of Siamese fishes. Proceedings of the United States National Museum v. 79 (núm. 2873). 1-48.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Roberts, T. R. 1998 Review of the tropical Asian cyprinid fish genus Poropuntius, with descriptions of new species and trophic morphs. Nat. Hist. Bull. Siam Soc. 46:105-135.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Portishead

Portishead és el nom d'un grup musical britànic, amb tendència Trip Hop, format a Bristol l'any 1991.

## Discografia

* 1994 Dummy núm. 2 al Regne Unit, núm. 79 als EUA
* 1995 Glory Times
* 1997 Portishead núm. 2 al Regne Unit, núm. 21 als EUA
* 1998 Roseland NYC Live (gravació d'un concert) núm. 40 al Regne Unit, núm. 155 als EUA
* 2002 Out of Season (Beth Gibbons & Rustin Man)
* 2008 Third

## Enllaços externs

* Portishead - Lloc web oficial
# Potamotrygon magdalenae

Potamotrygon magdalenae és una espècie de peix pertanyent a la família dels potamotrigònids. És present a les conques dels rius Magdalena i Atrato a Amèrica del Sud. És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima tropical, el qual prefereix els fons fangosos poc fondos amb aigües tèrboles. Fa 35 cm de llargària màxima. Menja larves d'insectes. Les seues principals amenaces són la contaminació de les aigües per les activitats agrícoles i industrials, la mineria, el desenvolupament d'infraestructures i les pertorbacions humanes. A més, forma part del comerç internacional de peixos d'aquari sense cap mena de regulació específica i de supervisió, per la qual cosa no hi ha informació disponible sobre el nombre total d'exemplars que s'exporten i en quina mesura això podria representar una amenaça seriosa per a la seua supervivència. És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 «Potamotrygon magdalenae» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Galvis, G., J.I. Mojica i M. Camargo, 1997.
* ↑ De Carvalho, M.R., N. Lovejoy i R.S. Rosa, 2003. Potamotrygonidae (River stingrays). P. 22-28. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.). Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, el Brasil.
* ↑ Galvis, G., J.I. Mojica i M. Camargo, 1997. Peces del Catatumbo. Asociación Cravo Norte, Santafé de Bogotá, D.C., 188 p.
* ↑ IUCN (anglès)

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Compagno, L.J.V., 1999. Checklist of living elasmobranchs. p. 471-498. A W.C. Hamlett (ed.) Sharks, skates, and rays: the biology of elasmobranch fishes. Johns Hopkins University Press, Maryland, Estats Units.
* Eschmeyer, William N., ed. 1998. Catalog of Fishes. Special Publication of the Center for Biodiversity Research and Information, núm. 1, vol. 1-3. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. ISBN 0-940228-47-5.
* Nishida, K., 1990. Phylogeny of the suborder Myliobatidoidei. Mem. Fac. Fish. Hokkaido Univ. 37(1,2) (serial núm. 54): 1-108.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Moss Landing

Moss Landing és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 300 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Moss Landing tenia 300 habitants, 125 habitatges, i 68 famílies. La densitat de població era de 282,5 habitants/km².
Dels 125 habitatges en un 27,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39,2% hi vivien parelles casades, en un 14,4% dones solteres, i en un 45,6% no eren unitats familiars. En el 31,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,4 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,3% tenia menys de 18 anys, un 11,7% entre 18 i 24, un 34,3% entre 25 i 44, un 21,7% de 45 a 60 i un 11% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 118,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 66.442 $ i la renda mediana per família de 66.731 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.154 $ mentre que les dones 36.691 $. La renda per capita de la població era de 28.005 $. Entorn del 13% de les famílies i el 18,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Moss Landing». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Moss Landing». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Antoni Cots i Trias

Antoni Cots i Trias (Barcelona, 1874 - 26 d'octubre de 1935) va ser un pedagog català, director de l'Acadèmia Cots i autor de llibres per a l'ensenyament del comerç i d'ortografia. Antoni Cots és enterrat al Cementiri de Les Corts de Barcelona.

## L'Acadèmia Cots

L'Academia Cots va ser fundada l'any 1879 per Ramon Cots i Casador. La seu central estava ubicada al Portal de l'Àngel, números 36 i 38, de Barcelona. Hi va ser fins a la dècada dels anys 90 del segle xx. Els seus ensenyaments abastaven des de cultura general fins alts estudis comercials. De l'Acadèmia Cots depenien, també, l'Editorial Cultura (l'editora dels seus llibres), la Libreria Cultura, la Revista "Activitat" i, posteriorment, Fonobilingüe Cots.

## Llibres

Dels seus llibres, utilitzats pels alumnes de la seva acadèmia, se'n van fer infinitat d'edicions.
* Ortografía: Método pràctico. La primera edició és de 1910. 20ª ed.(1938), 44ª ed. (1960), 48ª ed. (1966), 52ª ed.(1972), 60ª ed. (1983)
* Manual práctico de cálculos abreviados. Editorial Cultura. Biblioteca de Manuales Prácticos, num. 2. 4a edició (1935)
* Correspondencia mercantil: Método práctico. Editorial Cultura. ? ed. (1927), 16a ed. (1952), 28ª ed. (1967)
* Ejercicios prácticos de ortografía castellana. 11a edició (1963)