OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sinocyclocheilus yangzongensis

Sinocyclocheilus yangzongensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ Fang P.-W. 1936. Sinocyclocheilus tingi, a new genus and species of Chinese barbid fishes from Yunnan. Sinensia v. 7 (núm. 5). 588-593.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (editors) 1999 Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.
# Sinocyclocheilus yishanensis

Sinocyclocheilus yishanensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 17 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ Fang P.-W. 1936. Sinocyclocheilus tingi, a new genus and species of Chinese barbid fishes from Yunnan. Sinensia v. 7 (núm. 5). 588-593.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Li, W.-X. i J.-H. Lan 1992 A new genus and three new species of cyprinidae from Guangxi, China. J. Zhanjiang Fish. Coll. 12(2):50-51

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Stella Ross-Craig

Stella Ross-Craig (19 de març de 1906 – 6 de febrer de 2006) va ser una il·lustradora anglesa coneguda per la seva prolífica obra il·lustradora de flora autòctona.

## Vida i carrera

Ross-Craig va néixer en Aldershot en 1906; els seus pares eren escocesos i el seu pare era químic. Interessada en la botànica des de la seva joventut, va estudiar a la Thanet Art School i va assistir a classes de dibuix al Politècnic de Chelsea. El 1929 va començar a treballar com a il·lustradora i taxonomista botànica als Kew Gardens i va ser una col·laboradora de Curtis's Botanical Magazine i Icones Planarum. El seu treball va cridar l'atenció de Sir Edward Sailsbury, el director de Kew, qui el va portar a un editor.
Estava casada amb el botànic i col·lega Joseph Robert Sealy.

### Dibuixos de plantes britàniques

El primer de la sèrie de dibuixos de plantes britàniques de Ross-Craig es va publicar el 1948. La sèrie es va emetre com una publicació de butxaca barata que inicialment costava només 6 xílings, i una partida de llibres similars per a professionals i aficionats rics. Finalment, la sèrie va créixer fins al 1973 fins a tenir 31 parts, per completar i contenir més de 1300 litografies. La sèrie contenia totes les plantes amb flor britàniques, excepte les gramínies i sedges. Ella sovint va treballar a partir d'exemplars secs preservats i guardats al Royal Botanic Gardens, Kew, i va treballar en blanc i negre.

## Vida posterior

El 1999, Ross-Craig es va convertir en la sisena persona en rebre la medalla del Kew Award. El 2003, es van exhibir 55 dels seus originals al Royal Botanic Garden Edimburg, quan tenia 95 anys. Les obres van ser exposades a la Galeria Kew Gardens el proper any. Ross-Craig va ser membre de la Societat Linneana de 1948 a 1974. Va ser guardonada amb la Medalla Memorial Gold Veitch Memorial de la Reial Societat d'Horticultura el 2002.
L'abreviatura d'autor estàndard Ross-Craig s'utilitza per indicar aquesta persona com a autora al citar un nom botànic.

## Referències

* ↑ 1911-2001., Stearn, William T. (William Thomas),. Botanical masters : plant portraits by contemporary artists. 1a Prentice Hall. Nova York: Prentice Hall Press, 1990. ISBN 9780133219029.
* 1 2 3 «Stella Ross-Craig» (en anglès). The Telegraph, 09-02-2006. ISSN: 0307-1235.
* 1 2 3 McEwen, John «A monument to minutiae» (en anglès). The Telegraph, 10-11-2001. ISSN: 0307-1235.
* 1 2 «Stella Ross-Craig. 'Unrivalled' botanical illustrator» (en anglès). The Independent, 20-02-2006.
* 1 2 1901-1987., Blunt, Wilfrid,. The art of botanical illustration : an illustrated history. Nova York: Dover Publications, 1994. ISBN 9780486272658.
* ↑ C., Haines, Catharine M.. International women in science : a biographical dictionary to 1950. Santa Barbara, Calif.: ABC-CLIO, 2001. ISBN 9781576070901.
* ↑ «IPNI Author Query Results» (en anglès). [Consulta: 20 març 2018].
# Siokunichthys bentuviai

Siokunichthys bentuviai és una espècie de peix de la família dels singnàtids i de l'ordre dels singnatiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6,1 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovovivípar i el mascle transporta els ous en una bossa ventral, la qual es troba a sota de la cua.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical i associat als esculls de corall.

## Distribució geogràfica

Es troba a El Tur (Península del Sinaí), l'Arxipèlag Dahlak (Etiòpia) i a prop de les Illes Musha (Golf d'Aden).

## Referències

* ↑ Schultz L. P., Herald E. S. & E. A. Lachner, A. D. Welander L. P. Woods. 1953. Fishes of the Marshall and Marianas islands. Vol. I. Families from Asymmetrontidae through Siganidae. Bull. U. S. Natl. Mus. Núm. 202, v. 1. i-xxxii + 1-685.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Clark, E., 1966: Pipefishes of the genus Siokunichthys Herald in the Red Sea with description of a new species. Israel South Red Sea Expedition, 1962, Reports Núm. 18. Bulletin of the Sea Fisheries Research Station Haifa Núm. 41: 3-6.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Dawson, C. E., 1983: Synopsis of the Indo-Pacific pipefish genus Siokunichthys (Syngnathidae), with description of Siokunichthys nigrolineatus n. sp. Pacific Science v. 37 (núm. 1): 49-63.
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.

## Bibliografia

* Dawson, C.E., 1985. Indo-Pacific pipefishes (Red Sea to the Americas). The Gulf Coast Research Laboratory Ocean Springs, Mississipi, Estats Units.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lourie, S. A., Amanda C.J. Vincent i Heather J. Hall: Seahorses: An Identification Guide to the World's Species and their Conservation. Dorling Print Limited, Dorling House: Londres, Gran Bretanya: Project Seahorse, 1999.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Siphonogobius nue

Siphonogobius nue és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 9,2 cm de longitud total i les femelles 8,33.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima temperat i associat als esculls de corall que viu entre 1-2 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Japó.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 Shibukawa, K. & A. Iwata. 1998. Siphonogobius nue, a new genus and species of gobiid fish from Japan. Ichth. Research v. 45 (núm. 2): 141-150.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A: M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Miller, P.J. 1986. Gobiidae. p. 1019-1085. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the North-eastern Atlantic and the Mediterranean. Vol. 3. UNESCO, París.
* Miller, P.J. 1990. Gobiidae. p. 925-951. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Tudor Vladimirescu

Tudor Vladimirescu (1780 – 1821) fou un polític i militar romanès, que fou príncep de Valàquia i el líder de la Revolució de Valàquia de 1821.
Va néixer al poble de Vladimiri (província de Gorj), en una família camperola. Va aprendre la llengua grega a casa del noble Ioan Glogoveanu, de Craiova, que va fer de Tudor un intel·ligent i despert administrador de les seves terres i rendes. El noble valac també el va introduir en diferents negocis i comerç, i esdevingué gràcies a Vladimirescu un dels més importants importadors de raïm de Valàquia.
Degut a les seves activitats comercials va esdevenir un dels principals compradors de terres de Valàquia, començà a fer negocis per la seva pròpia iniciativa, arribà a independitzar-se de Glogoveanu i esdevingué un gran propietari rural. Aquest fet l'obligava a tenir sota el seu control a un petit exèrcit que havia de mantenir de forma semipermanent i amb el qual va haver de participar al costat dels exèrcits rusos en la guerra russoturca (1806-1812). Degut a la seva participació en aquest conflicte va rebre el grau d'oficial de l'exèrcit rus i l'Orde de Sant Vladimir de tercera classe amb espases.
L'any 1806 també va ser nomenat governador (en romanès vătaf) de Cloşani, que era un districte de muntanya, funció que va tenir fins a l'any 1820. L'any 1814 va desplaçar-se a Viena, en el període del Congrés de Viena (1814 – 1815) per a liquidar els negocis del seu sogre N. Glogoveanu, que havia traspassat a Viena, i per recollir el seu cos per enterrar-lo a Valàquia.
Com que parlava correctament l'alemany va poder assabentar-se dels problemes politics que s'estaven debatin a la capital austríaca. De tornada a Valàquia a principis de 1815 es va trobar que un destacament de l'exèrcit otomà d'Ada-Kaleh havia arrasat les províncies de Mehedinţi i Gorj, i havien arrasat bona part de les granges i collites de la regió.

## Revolució de Valàquia

Aléxandros Ypsilantis cap de la Philikí Hetairía l'abril de 1820 va assumir la tasca de planificar la insurrecció per aixecar tots els cristians dels Balcans en rebel·lió i obligar a Rússia a intervenir en nom seu. El 22 de febrer va travessar el Prut, aliant-se amb Vladimirescu i ocupant Bucarest al març. Vladimirescu va acceptar dividir el país amb Ypsilantis, preservant el control d'Oltènia, Bucarest i la meitat sud de Muntènia. L'emperador rus, un dels principals defensors del Concert d'Europa va desautoritzar qualsevol relació amb ell i va donar efectivament als otomans la "lum verda" per marxar als Principats per fer front a la insurrecció. Veient que els grecs no tindrien el suport del tsar, Vladimirescu va negociar en secret un acord amb els otomans, que finalment van envair Valàquia a finals d'abril. Els pandurs es van retirar cap a Oltènia, i els revolucionaris grecs van arrestar i executar Vladimirescu, fent que les tropes rebels valaques es retiressin del conflicte.

## Referències

* ↑ Urechiă, Vasilie. Istoria Romanilor: Revolutiunea lui Tudor Vladimirescu (en romanès), 1901.
# Sisor rheophilus

Sisor rheophilus és una espècie de peix de la família dels sisòrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 11,6 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 31-34.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: conca del riu Ganges a l'Índia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Hamilton F. (Buchanan), 1822. An account of the fishes found in the river Ganges and its branches. Edimburg i Londres. Fishes Ganges . i-vii + 1-405.
* ↑ «Sisor rheophilus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ Ng, H. H., 2003: A revision of the south Asian sisorid catfish genus Sisor (Teleostei: Siluriformes). Journal of Natural History v. 37 (núm. 23): 2871-2883.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Skiffia bilineata

Skiffia bilineata és una espècie de peix de la família dels goodèids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4 cm de longitud total i les femelles 6.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, de clima tropical (22 °C-28 °C) i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a Rio Grande de Santiago (conca del riu Lerma, Nayarit, Mèxic).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Meek S. E., 1902. A contribution to the ichthyology of Mexico. Field Columbian Mus. Zool. Ser. v. 3 (núm. 6). 63-128.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Bean, T. H., 1887. Descriptions of five new species of fishes sent by Prof. A. Dugès from the Province of Guanajuato, Mexico. Proceedings of the United States National Museum v. 10 (núm. 637): 370-375.
* ↑ «Skiffia bilineata». Catalogue of Life. (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 «Skiffia bilineata» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1991. Aquarien atlas. Bd. 3. Melle: Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Alemanya. 1104 p.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1991.
* ↑ Espinosa Pérez, H., M.T.G. Dillanes i P.F. Mata, 1993. Listados faunísticos de México. III. Los peces dulceacuicolas Mexicanos. Universidad Nacional Autónoma de Mexico, Mèxic. 98 p.
* ↑ Jelks, H.L., S.J. Walsh, N.M. Burkhead, S. Contreras-Balderas, E. Díaz-Pardo, D.A. Hendrickson, J. Lyons, N.E. Mandrak, F. McCormick, J.S. Nelson, S.P> Platania, B.A. Porter, C.B. Renaud, J.J. Schmitter-Soto, E.B. Taylor i M.L. Warren, Jr., 2008. Conservation status of imperiled North American freshwater and diadromous fishes. Fisheries 33(8): 372-407.
* ↑ Lyons, J., G. González-Hernandéz, E. Soto-Galera i M. Guzmán-Arroyo, 1998. Decline of freshwater fishes and fisheries in selected drainages of west-central Mexico. Fisheries 23(4):10-18.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Sobrequilla

El paramitjal o sobrequilla, dita també quilla falsa, és un element constructiu en el vaixells. Es posa de popa a proa per sobre de les varengues en tots els vaixells i serveix per a consolidar la quilla i donar estabilitat, tot facilitant la fixació de les traques. En vaixells de fusta la sobrequilla és una peça de fusta (de vegades feta de peces més petites), col·locada de popa a proa per damunt del lligam de les varengues (o de les quadernes) i que és part del lligam.
En els vaixells d'acer (i de ferro), la sobrequilla és del mateix metall qualsevol que sigui la seva estructura. Es posa per sobre de les varengues formant un "rail" ('sobrequilla contínua' o 'sobrequilla sobre les varengues'), una "caixa" ('sobrequilla de caixa') o una xapa plana per sobre de les varengues en combinació amb una segona sobrequilla "travessant" les varengues ('sobrequilla intercostal').

## Vegeu també

* Varenga

## Referències

* ↑ La terminologia de construcció naval i el seu origen: mediterrani / atlàntic, Marcel Pujol i Hamelink https://www.raco.cat/index.php/Drassana/article/view/106823
* ↑ sobrequilla a Optimot
* ↑ «sobrequilla». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ nomenclatura nàutica (Histamar.com.ar)

## Enllaços externs

* definició de sobrequilla Arxivat 2009-06-24 a Wayback Machine.
# Societat l'Era de Badalona

L'Era, coneguda durant el franquisme com Círculo Artístico Español, va ser una entitat recreativa i cultural fundada el 1933 a Badalona, que va assolir molt d'èxit durant la seva existència.
Té els seus orígens l'any 1932 arran d'una escissió del Centre Catalanista Badaloní, el president del qual aquell any havia decidit adherir-lo a Esquerra Republicana de Catalunya. La decisió no va agradar a part dels socis del centre, que el consideraven una entitat apolítica.
Els dissidents van continuar fent activitats pel seu compte i es van organitzar el mateix any, fent la seva primera celebració per la Festa de la Mercè a l'era de Can Bachs, casa situada a la cantonada del carrer de Francesc Macià i l'avinguda de Sant Ignasi de Loiola. La iniciativa va tenir molt d'èxit i el 1933 es va constituir una nova entitat, amb seu al carrer del Canonge Baranera, on van construir un cafè i una sala d'actes espaiosa. El nom que li van donar feia referència a l'era on havien fet la primera celebració.
Durant els primers anys va assolir molta popularitat gràcies a les seves representacions teatrals, els concerts i conferències culturals. Entre 1935 i 1936 la revista va publicar una revista amb el nom L'Era, que va ser portaveu del Centre Catalanista Badaloní, de la qual van aparèixer catorze números, tots de caràcter cultural i sobre temes de ciutat.
Després de la Guerra Civil, a causa de les circumstàncies polítiques el nom de l'entitat va ser canviat pel de Círculo Artístico Español. Es van reactivar les activitats: obres de teatre, sarsueles de l'Agrupació Lírica, varietats, conferències i sobretot els balls de diumenge, Carnestoltes, Cap d'Any o els envelats a la platja durant la Festa Major. Des de 1952 tornà a editar una revista que duia per títol el nom de l'entitat. El 1956, 1959 i 1960, el seu teatre va acollir el certamen anual de teatre que se celebrava a Badalona.
El 7 de desembre de 1958 va celebrar el 25è aniversari de l'entitat. Tanmateix, poc després, el propietari del local va posar-lo a la venda i els socis no van poder fer front a la despesa d'haver de comprar l'immoble. La societat va acabar anant al pis de sobre de l'Orxateria Fillol, a la cantonada del carrer de Mar amb la Rambla, però el canvi va contribuir a la desaparició definitiva de l'entitat.

## Referències

* 1 2 Mauri, Jordi; Moya, Georgina; Palau, Josep; Casals, Núria «Vint anys de vida teatral a Badalona (1950-1970)». Carrer dels Arbres, 3a època, núm. 18, 2007, pàg. 21-22, 24.
* 1 2 3 4 5 Sadurní i Puigbò, Núria. L'Abans: Badalona. Recull gràfic 1888-1965. El Papiol: Editorial Efadós, 2005, p. 372-375.
# Ielena Utróbina

Ielena Utróbina (en rus Елена Утробина) (Ufà, Baixkíria, 1 de gener de 1985) és una exciclista russa professional entre el 2012 i el 2016.

## Palmarès

* 2015
** Vencedora d'una etapa a la Volta a Adiguèsia

## Referències

* ↑ «Elena Utrobina» (en anglès). ProCyclingStats. [Consulta: 9 març 2025].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it