OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Casa de la Carassa

La casa de la Carassa era un edifici situat a la cantonada dels carrers dels Mirallers i dels Vigatans de Barcelona, del qual només es conserva la façana dels baixos, catalogada com a bé amb elements d'interès (categoria C).

## Història

Segons la documentació notarial, la finca estava formada per tres designes (parcel·les), una de les quals era pròpiament la casa de la Carassa, la propietat de les quals fou reunida al segle xvii pel tintorer de sedes Tomàs Bonamich. El 1781, els seus descendents l'establiren en emfiteusi al barreter Sebastià Amigó, que l'any següent va demanar permís per a obrir una finestra al carrer dels Vigatans, i novament el 1785 per a posar un ampit de ferro en una finestra del tercer pis, època en què es van refer els pisos superiors amb balcons de forja. El 1805, el seu fill Josep Amigó i Vilarrúbias va demanar permís per a eixamplar una porta, i novament el 1829 per a renovar la llinda de la porta del magatzem.
El 1980, l'edifici (inclòs en el Catàleg de Patrimoni del 1979) fou adquirit per l'Ajuntament de Barcelona, que poc a poc el va anar buidant de veïns, i l'agost del 1983 el va enderrocar amb el pretext que es trobava en estat ruïnós, cosa que va provocar una allau de protestes. En el solar es construí un nou edifici d'habitatges de protecció oficial de planta baixa i quatre pisos, projectat pels arquitectes Lluís Domènech i Roser Amadó i enllestit el 1985.

## Descripció

De l'edifici original només queden els baixos de pedra de Montjuïc, incorporats a la nova construcció, i un gran rostre esculpit amb trets andrògins o «carassa» a l'angle, que sovint ha estat interpretada com a indici de l'existència d'un prostíbul. Es tracta d'una obra popular de la primera meitat del segle xv, inspirada en models cultes com el Sant Rafael de la façana de la Casa de la Ciutat, obra de Pere Ça Anglada.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Casa de la Carassa». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.
* 1 2 AHPB, notari Josep Fuster i Corriol, manual 1.078/9, f. 230v-236, 02-12-1781.
* ↑ «Sebastia Amigó. Sombrerer. Vigatans. Casa. Obrir una finestra». C.XIV Obreria C-29/1782-81. AHCB, 05-07-1782.
* ↑ «Sebastian Amigó. Sombrerer. Mirallers. Casa. Posar un ampit de ferro en una finestra». C.XIV Obreria C-38/1785-158. AHCB, 19-08-1785.
* ↑ «Josep Amigó. Sombrerer. Carassa. Casa. Eixamplar una porta». C.XIV Obreria C-97/1805-110. AHCB, 18-07-1805.
* ↑ «Josep Amigó. Vigatans. Mirallers, 2. Arranjar la llinda de la porta del magatzem». C.XIV Obreria C-103. AHCB, 11-06-1829.
* ↑ Luna, Joaquín «El derribo de la casa de "La Carassa" provoca una nueva polémica municipal». La Vanguardia, 18-08-1983.
* 1 2 Rodríguez, Marino «La nueva “Carassa” sólo conserva la fachada medieval y la cara del ángel». La Vanguardia, 06-09-1985.

## Vegeu també

* Casa-fàbrica Català-Amigó

## Bibliografia

* Permanyer, Lluís «Carasses artístiques i informatives». Viure a Barcelona. La Vanguardia, 07-01-2022, pàg. 4.

## Enllaços externs

* «Casa de la Carassa». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Komsomolski (Mirskoi)

Komsomolski - Комсомольский (rus) és un possiólok del krai de Krasnodar, a Rússia. El 2010 tenia 126 habitants. Es troba a les terres baixes de Kuban-Azov. És a 23 km al nord-oest de Kropotkin i a 121 km al nord-est de Krasnodar. Pertany al possiólok de Mirskoi.

## Referències

* ↑ Всероссийская перепись населения 2010 года. Том 1, таблица 4. Численность городского и сельского населения по полу по Краснодарскому краю Arxivat 2020-09-20 a Wayback Machine. (en rus).
# Casavèth

Casavèth (francès Cazavet) és un municipi francès, situat a la regió d'Occitània, departament de l'Arieja.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Badia de Plenty

Bay of Plenty (nom anglès, literalment 'badia de l'Abundància'), normalment abreujat BoP, és una regió neozelandesa localitzada a la part septentrional de l'illa del Nord que s'estén al voltant de la badia homònima. El nom maori, tant per a la badia mateix com per a la regió, és Te Moana-a-Toi, és a dir 'el mar de Toi', en al·lusió a l'antic explorador Toi-te-tuatahi.
La regió fa frontera amb Gisborne a l'est, Hawke's Bay al sud i Waikato a l'oest.

## La badia

La badia es troba entre la península de Coromandel a l'oest i el cap Runaway a l'est. La regió es troba rodejada per les serralades de Mamaku i Kaimai, que formen una zona boscosa escassament habitada. A la badia s'hi troben diverses illes com ara Tuhua (o Mayor), Motiti, Whale i la més famosa pel seu volcà en actiu, l'illa de Whakaari (o White).
Fou James Cook el qui li posà nom a la badia, el novembre de 1769. La va batejar com a «badia de l'Abundància» per la gran quantitat d'aliments que va poder obtenir de les poblacions maoris que visità, en contraposició al que havia observat a la «badia de la Pobresa» (Bay of Poverty, situada més avall, a la costa oriental de l'illa.

## La regió

La regió administrativa estructurada entorn de la badia té una extensió de 12.231 km² i una població estimada de 272.300 habitants el 2009, amb un augment estimat de fins a 277.900 habitants per a l'any 2011. Segons el cens del 2006, dels 257.379 habitants de la regió el 67,1% eren d'ascendència europea i un 27,5% s'autoidentificaven com a maoris.
Les dues ciutats principals són Tauranga (112.500 hab.) i Rotorua (68.200 hab.); aquestes dues poblacions acordaren que els òrgans de govern de la regió se situessin a la localitat de Whakatane (34.400 hab.). Altres localitats de la regió són Kawerau (6.900 hab.), Te Puke (6.700 hab.), Opotiki (4.000 hab.) i Katikati (3.600 hab.). L'agricultura i el turisme són les principals indústries de la regió, essent molt important el balneari proper a Rotorua.
L'àrea està coberta densament per arbres i entre els boscos es du a terme agricultura extensiva. El clima és subtropical, temperat i marítim. Principalment s'hi produeixen kiwis, pomes, avocats i fusta. Com en tot Nova Zelanda, existeixen grans ramats d'ovelles.

## Política
### Política nacional

Nacionalment, Bay of Plenty es localitza en cinc circumscripcions electorals generals i en una circumscripció electoral maori a la Cambra de Representants de Nova Zelanda.
Diputats de Bay of Plenty (a maig de 2013) :
| Circumscripció | Diputat | Partit |
| Bay of Plenty | Tony Ryall | Nacional |
| East Coast | Anne Tolley | Nacional |
| Rotorua | Todd McClay | Nacional |
| Taupō | Louise Upston | Nacional |
| Tauranga | Simon Bridges | Nacional |
| Waiariki (maori) | Te Ururoa Flavell | Maori |

## Referències

* ↑ (anglès) «Electorate Boundaries». Comissió Electoral. [Consulta: 20/05/2013.]
# Grand Ridge (Florida)

Grand Ridge és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 792 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Grand Ridge tenia 792 habitants, 309 habitatges, i 232 famílies. La densitat de població era de 140,9 habitants/km².
Dels 309 habitatges en un 35,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,9% hi vivien parelles casades, en un 13,6% dones solteres, i en un 24,6% no eren unitats familiars. En el 22% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,56 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,3% tenia menys de 18 anys, un 7,6% entre 18 i 24, un 31,2% entre 25 i 44, un 23,5% de 45 a 60 i un 11,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.083 $ i la renda mediana per família de 36.875 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.722 $ mentre que les dones 20.125 $. La renda per capita de la població era de 14.556 $. Entorn del 9,6% de les famílies i el 16,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Grand Ridge». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 17 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Grand Ridge». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Green Spring

Green Spring és una població dels Estats Units a l'estat de Kentucky. Segons el cens del 2000 tenia 759 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Green Spring tenia 759 habitants, 255 habitatges, i 239 famílies. La densitat de població era de 1.127,1 habitants/km².
Dels 255 habitatges en un 41,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 87,1% hi vivien parelles casades, en un 6,3% dones solteres, i en un 5,9% no eren unitats familiars. En el 4,3% dels habitatges hi vivien persones soles l'1,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,98 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,08.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,5% tenia menys de 18 anys, un 4,6% entre 18 i 24, un 21,3% entre 25 i 44, un 39,7% de 45 a 60 i un 6,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 100.846 $ i la renda mediana per família de 101.499 $. Els homes tenien una renda mediana de 72.000 $ mentre que les dones 36.563 $. La renda per capita de la població era de 37.458 $. Cap de les famílies i el 0,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Green Spring». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Green Spring». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Pentywyn

Pentywyn (etimològicament, fi de les dunes, en anglès Pendine) és un poble del comtat gal·lès de Sir Gaerfyrddin, en la badia de Caerfyrddin.

## Història

La població està formada per dues parts diferenciades: el nucli antic, situat dalt d'un turó i agrupat al vontant de l'església parroquial, i el petit barri marítim del port, a la costa. Al llarg del segle xx, aquest darrer passà a dedicar-se al turisme de platja. La platja de Pentywyn guanyà fama quan Malcolm Campbell i J.G. Parry-Thomas hi bateren el rècord de velocitat terrestre cinc vegades entre els anys 1924 i 1927. Parry-Thomas es matà en un darrer intent a aquesta mateixa platja el 1927.
La parròquia està situada a uns pocs quilòmetres al sud del Landsker, la frontera del domini lingüístic gal·lès, i és predenominantment anglo-parlant.

## Platja

Durant la Segona Guerra Mundial, la platja fou emprada com a camp de tir i, més recentment, l'empresa militar "QuinetiQ" també hi ha fet proves de la mateixa mena.
El Club de Land Sailing de Carmarthenshire té la concessió per a practicar-hi esports de tracció per vent, com el Land sailing (amb carretons a vela), Kite buggying (amb carretons arrossegats per estels de tracció) i Kite landboarding (monopatins arrossegats per estels).

## Llocs d'interès

Pentywyn acull el Museu de la Velocitat, amb el restaurat Babs, el cotxe de Parry-Thomas. El museu té un horari de visita reduït (Informació Arxivat 2008-05-18 a Wayback Machine.).
L'església (Eglwys Cymyn) conserva la "Pedra d'Avitoria", del segle v, amb una inscripció en Ongham, un antic alfabet irlandès.

## Enllaços externs

* Plana web de Pentywyn Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine. (anglès)
* Museu de la velocitat de Pentywyn Arxivat 2008-05-18 a Wayback Machine. (anglès)
* Club de Land Sailing de Carmarthenshire
# Lake Minchumina

Lake Minchumina és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2000 tenia 32 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lake Minchumina tenia 32 habitants, 16 habitatges, i 9 famílies La densitat de població era de 0,1 habitants/km².
Dels 16 habitatges en un 25% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50% hi vivien parelles casades, en un 6,3% dones solteres, i en un 43,8% no eren unitats familiars. En el 37,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,67.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,8% tenia menys de 18 anys, un 6,3% entre 18 i 24, un 40,6% entre 25 i 44, un 31,3% de 45 a 60 i un 3,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones hi havia 113,3 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 116,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.250 $ i la renda mediana per família de 33.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.250 $ mentre que les dones 0 $. La renda per capita de la població era de 26.781 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lake Minchumina». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 16 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lake Minchumina». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 16 juliol 2010].
# Maya Badian

Maya Badian (Bucarest, 18 d'abril de 1945) és un compositora, musicòloga i pedagoga musical romanesa nacionalitzada canadenca.

## Biografia

Badian va començar a compondre als cinc anys, i després va cursar la Universitat Nacional de Música de Bucarest a Bucarest, on va estudiar amb Tiberiu Olah, Aurel Stroe, Zeno Vancea i Tudor Ciortea, graduant-se amb un màster en composició el 1968. Va continuar i realitza estudis de direcció d'orquestra a Weimar, Alemanya, durant el 1972.
Des de 1970, Badian és membre de la Unió de Compositors i Musicòlegs Romanesos. Va ser directora musical al departament de teatre radiofònic de la Corporació Romanesa de Radiodifusió del 1968 al 1972 i professora de música a l'Escola de Música George Enescu de Bucarest entre el 1973 i el 1985.
Emigrant amb la seva família al Canadà el 1987, es va establir a Mont-real. El 1990 va prendre la ciutadania canadenca i es va traslladar a Ottawa el 1995. Badian és ara professora d'estudis teòrics, examinadora, lectora de proves i fabricant d'exàmens per al Reial Conservatori canadenc d'exàmens de música, i també membre de la Lliga Canadenca de Compositors, i membre associat amb el "Canadian Music Center". El 1992, després de dos anys d'estudi sota André Prévost, va obtenir un Doctorat en Música, Diploma de composició amb la màxima distinció a la Universitat de Mont-real.
Està casada amb Lucian Badian, màster en enginyeria; Director de negocis amb el govern federal del Canadà.
Maya Badian ha compost obres per a orquestra; per a conjunts instrumentals i vocals; per a cor; música per a teatre instrumental i per a multimèdia. Compta amb més de 120 composicions publicades, així com obres de musicologia i pedagogia a la Biblioteca i Arxius del Canadà, la Biblioteca Americana del Congrés, la Biblioteca Internacional de Música Contemporània de París i altres biblioteques del món.

## Obra

Badian ha compost més de 100 obres per a cor, orquestra, conjunts instrumentals i vocals, i també per a multimèdia. Les obres seleccionades inclouen:
* Canadà 125, cantata
* Concert per a guitarra
* Concert per a marimba i vibràfon
* Concert per a 4 timbales, trompeta i cordes
* In memoriam, simfonia
* Diàlegs, per a conjunt de cambra
* Moviment per a quintet de vent
Les seves obres han estat gravades i publicades en CD, incloent-hi:
* Maya Badian: Obres orquestrals de Maya Badian i Orquestra de la ràdio nacional romanesa (CD d'àudio - 22 gen 1999)

## Referències

* ↑ Dees, Pamela Youngdahl (2004). Una guia per a música de piano de dones compositores: dones nascudes després del 1900.
* ↑ Sadie, Julie Anne; Samuel, Rhian (1994). El diccionari Norton/Grove de dones compositores (digitalitzat en línia per GoogleBooks). Recuperat el 23 de gener de 2011.
* ↑ Music Division Archival Guide - BADIAN, MAYA, 1945-". Biblioteca i Arxius Canadà. Recuperat el 23 de gener de 2011.

## Bibliografia

* Popovici, Fred. "La vida i la música de Maya Badian, biografia", Publicacions Pro Ars, Ottawa, Ontario, Canadà, 2010. ISBN 978-2-921944-53-3
# Nicolau V d'Alexandria

Nicolau V (Ioànnina, agost de 1876 - el Caire, 3 de març de 1939) va ser papa i patriarca ortodox d'Alexandria i de tota l'Àfrica de l'11 de febrer del 1936 al 3 de març del 1939.
# Gratz (Kentucky)

Gratz és una població dels Estats Units a l'estat de Kentucky. Segons el cens del 2000 tenia 89 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Gratz tenia 89 habitants, 35 habitatges, i 24 famílies. La densitat de població era de 98,2 habitants/km².
Dels 35 habitatges en un 28,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60% hi vivien parelles casades, en un 2,9% dones solteres, i en un 31,4% no eren unitats familiars. En el 28,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,17.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,7% tenia menys de 18 anys, un 13,5% entre 18 i 24, un 30,3% entre 25 i 44, un 20,2% de 45 a 60 i un 11,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 123,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 14.167 $ i la renda mediana per família de 23.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 16.250 $ mentre que les dones 20.750 $. La renda per capita de la població era de 9.217 $. Entorn del 12,5% de les famílies i el 28% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Gratz». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Gratz». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Districte de Basse-Terre

El Districte de Basse-Terre és un dels dos districtes en què es divideix el departament de Guadalupe i la regió de Guadalupe.

## Composició

* Cantó de Baie-Mahault, limitat a una comuna :
** Baie-Mahault
* Cantó de Basse-Terre-1, limitat a una comuna :
** Part de Basse-Terre
* Cantó de Basse-Terre-2, limitat a una comuna :
** Part de Basse-Terre
* Cantó de Bouillante, limitat a una comuna :
** Bouillante
* Cantó de Capesterre-Belle-Eau-1, limitat a una comuna :
** Part de Capesterre-Belle-Eau
* Cantó de Capesterre-Belle-Eau-2, limitat a una comuna :
** Part de Capesterre-Belle-Eau
* Cantó de Gourbeyre, limitat a una comuna :
** Gourbeyre
* Cantó de Goyave, que agrupa 2 comunes :
** Goyave
** Part de Petit-Bourg
* Cantó de Petit-Bourg, limitat a una comuna :
** Part de Petit-Bourg
* Cantó de Lamentin, limitat a una comuna :
** Lamentin
* Cantó de Pointe-Noire, limitat a una comuna :
** Pointe-Noire
* Cantó de Saint-Claude, limitat a una comuna :
** Saint-Claude
* Cantó de Sainte-Rose-1, limitat a una comuna :
** Part de Sainte-Rose
* Cantó de Sainte-Rose-2, que agrupa 2 comunes :
** Part de Sainte-Rose
** Deshaies
* Cantó des Saintes, que agrupa 2 comunes :
** Terre-de-Bas
** Terre-de-Haut
* Cantó de Trois-Rivières, que agrupa 2 comunes :
** Trois-Rivières
** Vieux-Fort
* Cantó de Vieux-Habitants, que agrupa 2 comunes :
** Vieux-Habitants
** Baillif

## Vegeu també

* Districte de Pointe-à-Pitre
* Cantons de la Guadalupe
# Lowell Point

Lowell Point és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2000 tenia 92 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lowell Point tenia 92 habitants, 39 habitatges, i 20 famílies La densitat de població era de 3 habitants/km².
Dels 39 habitatges en un 20,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,6% hi vivien parelles casades, en un 0% dones solteres, i en un 48,7% no eren unitats familiars. En el 43,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,75.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 15,2% tenia menys de 18 anys, un 7,6% entre 18 i 24, un 44,6% entre 25 i 44, un 27,2% de 45 a 60 i un 5,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones hi havia 187,5 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 212 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.000 $ i la renda mediana per família de 137.566 $. Els homes tenien una renda mediana de 53.750 $ mentre que les dones 54.000 $. La renda per capita de la població era de 45.790 $. Aproximadament el 31,3% de les famílies i el 28,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lowell Point». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 16 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lowell Point». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 16 juliol 2010].
# Elena Gheorghe

Elena Gheorghe (romanès: Ilena Gheorghi) (Bucarest, 30 de juliol de 1985) és una cantant romanesa d'ascendència aromana. Elena és una cantant de pop tradicional tot i que també ho és de pop internacional.

## Eurovisió 2009

Elena Gheorghe es va presentar al festival d'Eurovisió 2009 per Romania. La cançó anomenada "The Balkan girls" ("Les noies dels Balcans"), va passar a la final des de la primera semifinal. A la final va actuar en el nº 22 de 25 i va quedar 19a de 25 quant a resultats. Va obtenir 40 punts.

## Carrera musical

Va començar a cantar amb Mandinga, una banda de gran èxit en el gènere llatí a principis de 2003. El 2005 deixà el grup per iniciar la seva carrera en solitari. Com a Elena Gheorghe ha gravat cinc discs: Vocea ta (2006), Lilicea Vreairei (2008), Te ador (2008), Disco Romancing (2012) i Lunâ Albâ (2019). Les seves famoses cançons anomenades "The Balkan girls" i "He's Italiano" es troben a Te ador.
* Fotografía d'Elena Gheorghe
* Elena en el festival d'Eurovisió 2009

## Referències

* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 2009-03-17.
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 2009-05-22.
* ↑ «Eurovision Song Contest - Malmö 2013». Eurovision.tv.
* ↑ «Elena Gheorghe» (en castellà). [Consulta: 9 gener 2022].
* ↑ «Elena Gheorghe - cântăreața cameleon». Arxivat de l'original el 17 setembre 2008. [Consulta: 31 març 2009].
* ↑ CatMusic.ro. «Elena Gheorghe - eveniment în stil macedonesc». Arxivat de l'original el 17 setembre 2008. [Consulta: 31 març 2009].
* ↑ RealitateaRomânească.ro. «Elena Gheorghe și-a lansat albumul în mjlocul machedonilor». Arxivat de l'original el 2009-06-09. [Consulta: 31 març 2009].

## Enllaços externs

* Web oficial (romanès) (anglès)
* Elena Gheorghe a MySpace