OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vladímir Txernixov

Vladímir Txernixov (Potxinok, 21 de juny de 1951 - Pàdua, 1 de maig de 2004) fou un jugador de voleibol rus que va competir sota bandera de la Unió Soviètica durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Mont-real, on guanyà la medalla de plata en la competició de voleibol. Quatre anys més tard, als Jocs de Moscou, guanyà la medalla d'or en la mateixa competició.
En el seu palmarès també destaquen una medalla d'or (1978) i una de plata (1974) al Campionat del Món de voleibol; una medalla d'or (1977) a la Copa del Món de voleibol; quatre medalles d'or al Campionat d'Europa de voleibol, les edicions compreses entre el 1975 i 1981; i una medalles d'or (1970) i una de plata (1973) a les Universíades.
A nivell de clubs jugà al Burevestnik/MVTU de Moscou fins al 1983, per posteriorment jugar en equips de Bulgària i Itàlia.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Vladimir Chernyshov». [Consulta: 23 agost 2023].
* 1 2 «ЧЕРНЫШЕВ Владимир Дмитриевич | Российские спортсмены | Спортивная Россия» (en rus). [Consulta: 22 agost 2023].
# Crown Point (Alaska)

Crown Point és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2000 tenia 75 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Crown Point tenia 75 habitants, 28 habitatges, i 19 famílies La densitat de població era de 8,2 habitants/km².
Dels 28 habitatges en un 32,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,7% hi vivien parelles casades, en un 3,6% dones solteres, i en un 32,1% no eren unitats familiars. En el 28,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,43 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,3% tenia menys de 18 anys, un 5,3% entre 18 i 24, un 28% entre 25 i 44, un 36% de 45 a 60 i un 9,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones hi havia 97,4 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 126,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 59.063 $ i la renda mediana per família de 59.063 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.250 $ mentre que les dones 41.250 $. La renda per capita de la població era de 17.498 $. Cap de les famílies i el 15,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Crown Point». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 15 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Crown Point». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 15 juliol 2010].
# Ermita de Sant Adjutori

L'Ermita de Sant Adjutori és una església romànica del segle x del municipi de Sant Cugat del Vallès (Vallès Occidental). S'hi observen reformes i ampliacions fetes als segles xii, xvi i xvii. Està situada a la vall de Gausac, molt a prop de la masia de Can Borrell. Forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una ermita de planta circular i de volta semiesfèrica. Finestra amb arc de pedra treballada. S'hi aprecien tres nivells: l'inferior preromànic i els dos restants romànics. Per sota del nivell actual hi ha una fundació més antiga executada amb la tècnica d'opus spicatum. Altar situat a llevant segons l'antiga tradició. La porta d'accés presenta testimonis de les reformes al llarg de les èpoques.
Molt a la vora hi ha el Forn Ibèric que data del període baixrepublicà romà (segles II i I aC). Els dos monuments han estat declarats bé cultural d'interès local, formant part del Catàleg de Patrimoni Arquitectònic de Sant Cugat del Vallès.

## Història

Ermita que formà part d'una residència de repòs dels abats de Sant Cugat. La primera datació és del 962, l'ermita formava part de les propietats del monestir. I va tenir una gran importància durant molts anys en haver-se format a la vall un gran nucli de població durant l'alta edat mitjana. Va mantenir-se el culte fins al segle xix i a causa de la desamortització del 1835 la capella va quedar abandonada.

## Referències

* ↑ Lorenzo, Cecília; Fernández, Isaac. Diputació de Barcelona. Rutes de Patrimoni Arquitectònic. Xarxa de Parcs Naturals de la Diputació de Barcelona. Barcelona: Ormobook serveis editorials, novembre 2009, p. 119. B-38.667-2009.
* 1 2 3 «Ermita de Sant Adjutori». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 abril 2015].
* ↑ «Forn ibèric». Restes prehistòriques. Parc de Collserola. [Consulta: 17∕9∕2011].

## Enllaços externs

* Ermites i esglésies dins del web del Parc de Collserola
# Triplophysa lacustris

Triplophysa lacustris és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Yang, J.-X. & X.-L. Chu. 1990. Differentiation of three loaches of the genus Triplophysa in Nanpan Basin, Yunnan. Acta Zootaxon. Sin. v. 15 (núm. 3): 377-383.
* Zhu, S.-Q. 1995. Synopsis of freshwater fishes of China. Jiangsu Science and Technology Publishing House i-v + 1-549.
# Cantó de Saint-Amour

El cantó de Saint-Amour és un cantó del departament francès del Jura, a la regió del Franc Comtat. Està inclòs al districte de Lons-le-Saunier i té 16 municipis. El cap cantonal és Saint-Amour.

## Municipis

* Balanod
* Chazelles
* Chevreaux
* Digna
* Graye-et-Charnay
* L'Aubépin
* Loisia
* Montagna-le-Reconduit
* Nanc-lès-Saint-Amour
* Nantey
* Saint-Amour
* Saint-Jean-d'Étreux
* Senaud
* Thoissia
* Val-d'Épy
* Véria

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1951 | M. Pépin | PCF |
| 1951-197. | M. Célard | Divers droite, després CDP |
| 197.-1982 | M. Mollard | Divers droite, després UDF |
| 1982-1991 | Lucien Guichard | UDF-CDS |
| 1991-1994 | Nicole Lemaire | UDF |
| 1994-2001 | Gérard Jacquier | PS |
| 2001-2008 | Georges Gallet | Divers droite |
| 2008- | Thierry Faivre-Pierret | Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Vegeu també

* Cantons del Jura
# Seda Röder

Seda Röder, nascuda Seda Sesigüzel, (Istanbul, 24 de novembre de 1980) és una pianista i compositora turca especialitzada en concerts de conferències i música contemporània.

## Discografia
### Mozart, Brahms, Berg (2008)

L'àlbum de debut de l'artista es va publicar al desembre de 2008 i inclou música de compositors que van estar actius a Viena.
* Wolfgang Amadeus Mozart: Sonata per a piano núm. 2 en fa major KV 280 - Allegro assai
* Wolfgang Amadeus Mozart: Sonata per a piano núm. 2 en fa major KV 280 - Adagio.
* Wolfgang Amadeus Mozart: Sonata per a piano núm. 2 en fa major, K. 280 - Prest.
* Johannes Brahms: Sis Peces per a piano op 118 - Intermezzo en La menor.
* Johannes Brahms: Sis Peces per a piano op 118 - Intermezzo en La major.
* Johannes Brahms: Sis Peces per a piano op 118 - Balada en sol menor.
* Johannes Brahms: Sis Peces per a piano op 118 - Intermezzo en Fa Menor.
* Johannes Brahms: Sis Peces per a piano op 118 - Romanç a fa major.
* Johannes Brahms: Sis Peces per a piano op 118 - Intermezzo en Mi bemoll menor.
* Alban Berg: Sonata per a piano, Op 1

## Reconeixement i premis

L'any 2007 es va involucrar amb la «Fundació per a la Promoció de la Cultura i Civilització» de Múnic. L'octubre de 2007, la van convidar com a becària a la Universitat Harvard, on també va ensenyar el gener de 2008.

## Referències

* ↑ http://deutsch.getclassical.org/2013/04/09/pianistinkomponistin-seda-roder-internationale-musikumwelt/ Arxivat 2015-11-19 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.zurheide-kaffee.de/seda-roeder/
* ↑ http://www.haberler.com/invite-only-retreat-in-the-alps-7510576-haberi/
* ↑ http://www.internationalestiftung.de/html4/MUSTKO.HTM Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine. http://www.internationalestiftung.de
* ↑ http://cnmat.berkeley.edu/event/2011/04/28/listening_istanbul_workshop_and_concert_turkish_pianist_seda_r_de
* ↑ http://news.harvard.edu/gazette/story/2011/01/contemporary-sounds-of-istanbul/
* ↑ http://ofa.fas.harvard.edu/people/seda-r%C3%B6der Arxivat 2015-11-25 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Pàgina web de Seda Röder
* Listening to Istanbul
# Requisia vidmari

Requisia vidmari és una espècie de litoptern del Paleocè inferior de l'Argentina. Les seves restes fòssils foren trobades a la formació de Salamanca (província de Chubut). És l'única espècie del gènere Requisia.
Té una morfologia dentària molt similar a la de Notonychops però amb caràcters més primitius. La morfologia de les cúspides, el tipus de desgast i els caràcters crescentiformes de l'M3 indiquen que Requisia vidmari presenta forts indicis de caràcters selenodonts, de manera que se'l considera el representant més primitiu de l'ordre dels litopterns. Requisia i probablement Wainka són més primitius que Notonychops, però la seva semblança morfològica en justifica la inclusió a la mateixa família, la dels notonicòpids. Es creu que la radiació adaptiva dels ungulats del Paleocè fou precoç i eventualment ràpida, cosa que dificultaria trobar un model filogenètic prou precís.

## Referències

* BONAPARTE, J. F., MORALES, J. (1997). «Un primitivo Notonychopidae (Litopterna) del Paleoceno Inferior de Punta Peligro, Chubut, Argentina». Estudios Geol. 53: 263-274.
# Remigijus Valiulis

Remigijus Valiulis (Šilutė, 20 de setembre de 1958 - Vílnius, 19 de juliol de 2023) fou un atleta lituà, especialista en curses de velocitat, que va competir sota bandera de la Unió Soviètica durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Moscou, on va guanyar la medalla d'or en la prova del 4×400 metres del programa d'atletisme. Formà equip amb Mikhail Linge, Nikolay Chernetsky i Viktor Markin.
En el seu palmarès també destaca una medalla d'or en els 400 metres al Campionat d'Europa en pista coberta de 1980. Entre 1975 i 1983 va ser vuit vegades campió de la RSS de Lituània dels 400 metres. Una vegada retirat va exercir d'entrenador a Vilnius.

## Millors marques

* 400 metres. 45.73" (1979)

## Referències

* ↑ «IN MEMORIAM: REMIGIJUS VALIULIS (1958 – 2023)». Lengvoji.lt, 19-07-2023.
* ↑ «Mirė olimpinis bėgimo čempionas Remigijus Valiulis» (en lituà), 19-07-2023. [Consulta: 7 juliol 2024].
* 1 2 3 4 «Olympedia – Remigijus Valiulis». [Consulta: 7 juliol 2024].
* ↑ «Валюлис Ремигиюс-Витауто» (en rus). [Consulta: 7 juliol 2024].
# La Buissière

La Buissière és un municipi de la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps, departament de la Isera. El 2021 tenia 777 habitants.

## Referències

* ↑ «Populations légales 2021» (en francès). INSEE, 28-12-2023. [Consulta: 28 gener 2024].
# Tiramisú

El tiramisú (de l'italià, tiramisù) són unes postres de cullera fredes d'origen burgès i aristocràtic a Itàlia. Consta d'una base de pa de pessic, emborratxada amb cafè i vi ranci, coberta d'una crema feta amb una base de mascarpone i decorada amb cacau en pols a la seva superfície. En el seu origen era una recepta que poca gent podia permetre's i que contrasta en la seva opulència amb la senzillesa d'altres postres tradicionals italianes.
Actualment presenta l'avantatge que no necessita forn, cosa que l'ha fet prou popular com a alternativa al pastís de pa de pessic. En principi, aquest pastís se serveix en una safata gran, per exemple, una plata de canelons, però darrerament hi ha una moda consistent a presentar-ho en vasets transparents individuals.

## Etimologia

L'expressió "tiramisú", tant en la llengua vèneta com en italià, significa piscolabis.

## Descripció

Un tiramisú es compon sempre d'un ingredient sòlid i sec, com galetes o melindros, xopat amb cafè sol o amb un vi ranci (idealment i tradicionalment licor de Marsala); sobre el qual se superposa una crema, la base de la qual és mascarpone (un formatge blanc i cremós, com també ho és el mató) batut amb sucre i ous. Això es fa una sola vegada o bé en diverses capes alternes. Es deixa assentar durant unes hores en la nevera abans de ser servit. Es presenta empolvorat amb cacau en pols, per a provocar sensació de contrast amb el dolç i per a reforçar el regust de cafè.

## Origen

El tiramisú és un dolç relativament modern originari de la regió del Vèneto als anys cinquanta del segle xx. Sembla que inicialment es menjava com a piscolabis reconstituent als prostíbuls i que, en un principi, no duia ni formatge mascarpone ni nata, perquè tots aquests lípids no fan més que tenir un pes estomacal i alentir la digestió, amb el resultat d'obtenir l'efecte contrari, és a dir, crear cansament i somnolència. L'any 1968, un hostaler anomenat Alfredo Beltrame, fundador de la cadena de restaurants Toulà amb seu en la ciutat de Treviso, el va incloure a la carta dels seus restaurants, cosa que va fer que sortís al públic general i que es fes conèixer pel gruix de la població.

## Vegeu també

* Pastís de poma
# Quadrilla de Salvatierra

La Quadrilla de Salvatierra (en euskera Aguraingo Eskualdea) és una de les set comarques (quadrilles) en les quals es divideix administrativament el territori basca d'Àlaba. Se situa en el nord-oest i ocupa la meitat oriental d'una àmplia vall conegut com la Planada Alabesa. Es tracta d'una comarca de fort caràcter agrari (cereals, patata, remolatxa) constituïda per més de 60 llogarets de petita grandària (cadascuna d'elles de l'ordre d'unes desenes d'habitants). Aquests llogarets s'agrupen formant els 8 municipis de la comarca. Els pobles d'Araia i Dulantzi són una mica majors, ja que superen els mil habitants i posseïxen una mica d'indústria. La capital i principal població és la vila de Salvatierra/Agurain; antic centre comercial entorn del qual gravitava la comarca, que també compta amb una mica d'indústria. La comarca està creixent en l'actualitat en població, ja que els seus principals nuclis de població (especialment Dulantzi i Salvatierra) estan creixent per l'arribada de gent procedent de la ciutat de Vitòria.
| # | Municipi | Alcalde | Partit Polític | Població | % Població | Territorio km² |
| 1 | Dulantzi | Félix Bengoa Ibáñez de Garaio | PNV | 2.125 | 20,5 | 19,9 |
| 2 | Asparrena | Diego Xavier Gastañares Zabaleta | Aralar | 1.581 | 15,3 | 65,2 |
| 3 | Barrundia | José Félix Uriarte Uriarte | PNV | 755 | 7,3 | 97,5 |
| 4 | Burgelu | MªNatividad López de Munain Alzola | PNV | 453 | 4,4 | 32,1 |
| 5 | Iruraitz-Gauna | Fernando Pérez de Onraita Ortiz | PNV | 506 | 4,7 | 47,1 |
| 6 | Agurain | Iñaki Beraza Zufiaur | Agurain Guztion Artean (Indep.) | 4.096 | 39,5 | 37,8 |
| 7 | Donemiliaga | María del Carmen Liñares Filloy | PNV | 721 | 6,9 | 85,4 |
| 8 | Zalduondo | Eduardo Ribaguda Kañas | PNV | 162 | 1,6 | 12,0 |
| | Quadrilla de Salvatierra | | | 10.381 | 100 | 397,0 |

## Enllaços externs

* Quadrilla de Salvatierra/Aguraingo Eskualdea
# Manel Lacambra Cuixart

Manel Lacambra Cuixart (Terrassa, 7 d'agost de 1975) és un director esportiu de ciclisme català.
Com a ciclista no va passar mai a professionals i va començar a fer de mecànic a l'equip Team Polti. Posteriorment va passar per altres equips femenins com el Team Aliverti, el Prato Marathon Bike i el Team Bigla.
A partir de 2005 comença a exercir de director esportiu en diversos equips com l'Univega Cycling Pro Team, el Girona Costa Brava i el Cervelo Test Team. El 2010 és nomenat seleccionador de l'equip dels EUA i al 2011 entrà com a mànager del Diadora-Pasta Zara, un dels millors equips d'aquells moments.
El 2014 treballa per l'equip masculí del MTN-Qhubeka, i el 2016, després d'un pas pel Cervélo-Bigla, comença l'etapa al Cylance Pro Cycling.
El 2023 és fundador i director esportiu de l'equip ciclista femení Zaaf Cycling Team
És parella de la ciclista Shelley Olds.

## Referències

* ↑ «Manel Lacambra». etapareina.cat, 12-12-2016 [Consulta: 27 agost 2017]. Arxivat 27 August 2017$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ «Manel Lacambra, seleccionador de l' equip femení nord americà». ciclisme.cat, 30-01-2010 [Consulta: 27 agost 2017].
* ↑ «Manel Lacambra, director esportiu del Diadora». lesportiudecatalunya.cat, 12-11-2010 [Consulta: 27 agost 2017].
* ↑ «Manel Lacambra, al Bigla Cycling Team». lesportiudecatalunya.cat, 30-10-2014 [Consulta: 27 agost 2017].
* ↑ «El Zaaf Cycling Team, de Sant Feliu de Guíxols a l’UCI World Tour». L'Esportiu, 14-12-2022. [Consulta: 14 gener 2023].
* ↑ «Neix el Zaaf Cycling Team, un equip ciclista amb seu a Sant Feliu de Guíxols». Diari de Girona, 14-12-2022. [Consulta: 14 gener 2023].
* ↑ «Shelley Olds y Manuel Lacambra: El dúo ciclista». [Consulta: 6 setembre 2016].

## Enllaços externs

* Fitxa a enciclopedia.cat
* Fitxa a sitiodeciclismo.net
# Fox River

Fox River és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2000 tenia 616 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fox River tenia 616 habitants, 122 habitatges, i 103 famílies La densitat de població era d'1,9 habitants/km².
Dels 122 habitatges en un 73% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 81,1% hi vivien parelles casades, en un 4,1% dones solteres, i en un 14,8% no eren unitats familiars. En el 13,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 5,05 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 5,73.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 58% tenia menys de 18 anys, un 12% entre 18 i 24, un 17% entre 25 i 44, un 9,6% de 45 a 60 i un 3,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 15 anys. Per cada 100 dones hi havia 116,1 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 108,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.964 $ i la renda mediana per família de 40.938 $. Els homes tenien una renda mediana de 39.063 $ mentre que les dones 16.875 $. La renda per capita de la població era de 7.963 $. Aproximadament el 29,5% de les famílies i el 33,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Fox River». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 16 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fox River». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 16 juliol 2010].
# Kanubek Osmonaliev

Kanubek Osmonaliev (Beixeke, 19 de novembre de 1953) és un aixecador de peses kirguís que va competir sota bandera soviètica a finals dels anys setanta i principis dels vuitanta.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Moscou, on va guanyar la medalla d'or en la categoria del pes mosca del programa d'halterofília.
En el seu palmarès també destaquen quatre medalles d'or consecutives al Campionat del món d'halterofília entre 1978 i 1981 i dues medalles d'or al Campionat d'Europa d'halterofília, el 1978 i 1981. També guanyà el campionat soviètic del pes mosca el 1978 i el 1980.
Es retirà el 1981, passant a exercir tasques d'entrenador d'halterofília. El 1986 fou l'entrenador en cap de la selecció soviètica i de 1991 a 2006 ho fou de l'equip nacional d'halterofília del Kirguizistan. Posteriorment ha estat president de la Federació d'Halterofília del Kirguizistan.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Kanybek Osmonaliyev». [Consulta: 11 gener 2023].
* 1 2 Кыргызстан, Sputnik. «Каныбек Осмоналиев — биография» (en rus), 20221031T1302+0600. [Consulta: 11 gener 2024].
* ↑ «ОСМОНАЛИЕВ Каныбек Осмоналиевич | Российские спортсмены | Спортивная Россия» (en rus). [Consulta: 11 gener 2024].
# Missió de San Diego de Alcalá

La Missió de San Diego de Alcalá, a San Diego, Califòrnia, va ser la primera missió franciscana establerta a la regió espanyola de l'Alta Califòrnia a Nova Espanya. Va ser fundada el 1769 pel frare Juníper Serra en la zona aleshores habitada pels amerindis Kumeyaay. La missió i els territoris del costat van rebre el nom de l'espanyol Sant Didacus més conegut pel seu nom castellanitzat de San Diego.

## Vegeu també

* Camino Real (Califòrnia)
32° 47′ 4″ N, 117° 6′ 23″ O﻿ / ﻿32.78444°N,117.10639°O﻿ / 32.78444; -117.10639
# Triplophysa markehenensis

Triplophysa markehenensis és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 11,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Xina: Qinghai, Sichuan i Yunnan.

## Referències

* ↑ Rendahl, H. 1933. Studien über innerasiatische Fische. Ark. Zool. v. 25 A (núm. 11): 1-51.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Wu, Y. i C. Wu 1992. The fishes of the Qinghai-Xizang Plateau. Sichuan Publishing House of Science & Technology, Chengdu, Xina. 599 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Zhu, S.-Q. & Y.-F. Wu. 1981. A new species and a new subspecies of loaches of the genus Nemachilus from Qinghai Province. Acta Zootaxon. Sin. v. 6 (núm. 2): 221-224.