OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Charleston (Maine)

Charleston és una població dels Estats Units a l'estat de Maine (EUA). Segons el cens del 2000 tenia 1.397 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Charleston tenia 1.397 habitants, 431 habitatges, i 334 famílies. La densitat de població era de 13,4 habitants per km².
Dels 431 habitatges en un 34,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 66,6% hi vivien parelles casades, en un 5,8% dones solteres, i en un 22,3% no eren unitats familiars. En el 18,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,65 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,1% tenia menys de 18 anys, un 10,1% entre 18 i 24, un 34,3% entre 25 i 44, un 24,2% de 45 a 60 i un 7,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 115,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.053 $ i la renda mediana per família de 39.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.250 $ mentre que les dones 20.735 $. La renda per capita de la població era de 14.832 $. Entorn del 6,7% de les famílies i el 10,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Charleston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 15 de febrer 2020. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Charleston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Muldraugh

Muldraugh és una població dels Estats Units a l'estat de Kentucky. Segons el cens del 2000 tenia 1.298 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Muldraugh tenia 1.298 habitants, 519 habitatges, i 319 famílies. La densitat de població era de 879,2 habitants/km².
Dels 519 habitatges en un 34,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 38,2% hi vivien parelles casades, en un 17% dones solteres, i en un 38,5% no eren unitats familiars. En el 30,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,12.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,2% tenia menys de 18 anys, un 13,6% entre 18 i 24, un 34,7% entre 25 i 44, un 16,4% de 45 a 60 i un 7,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 29 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 107,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.712 $ i la renda mediana per família de 31.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.955 $ mentre que les dones 20.450 $. La renda per capita de la població era de 13.318 $. Entorn del 19,5% de les famílies i el 20,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Muldraugh». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Muldraugh». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Bonac (Arieja)

Bonac (francès Bonnac) és un municipi francès situat al departament de l'Arieja i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Paral·lel 48° sud

El paral·lel 48° sud és una línia de latitud que es troba a 48 graus sud de la línia equatorial terrestre. Travessa l'oceà Atlàntic, l'Oceà Índic, l'Oceà Pacífic i Amèrica del Sud. En aquesta latitud el sol és visible durant 16 hores, 3 minuts durant el solstici d'hivern i 8 hores, 22 minuts durant el solstici d'estiu.

## Geografia

En el sistema geodèsic WGS84, al nivell de 48° de latitud sud, un grau de longitud equival a 74,625 km; la longitud total del paral·lel és de 26.865 km, que és aproximadament 67,0% de la de l'equador, del que es troba a 5.318 km i a 4.683 km del pol Sud

## Arreu del món

A partir del Meridià de Greenwich i cap a l'est, el paral·lel 48° sud passa per:
    Coordenades País. Territori o mar Notes 48° 0′ S, 0° 0′ E﻿ / ﻿48.000°S,0.000°E﻿ / -48.000; 0.000﻿ (Primer Meridià) Oceà Atlàntic 48° 0′ S, 20° 0′ E﻿ / ﻿48.000°S,20.000°E﻿ / -48.000; 20.000﻿ (Oceà Índic) Oceà Índic 48° 0′ S, 147° 0′ E﻿ / ﻿48.000°S,147.000°E﻿ / -48.000; 147.000﻿ (Oceà Pacífic) Oceà Pacífic 48° 0′ S, 75° 18′ O﻿ / ﻿48.000°S,75.300°O﻿ / -48.000; -75.300﻿ (Xile) Xile Arxipèlag Patagó i continent 48° 0′ S, 72° 25′ O﻿ / ﻿48.000°S,72.417°O﻿ / -48.000; -72.417﻿ (Argentina) Argentina 48° 0′ S, 65° 55′ O﻿ / ﻿48.000°S,65.917°O﻿ / -48.000; -65.917﻿ (Oceà Atlàntic) Oceà Atlàntic

## Vegeu també

* Paral·lel 47° sud
* Paral·lel 49° sud

## Referències

* ↑ «Duration of Daylight/Darkness Table for One Year». Astronomical Applications Department of the U.S. Naval Observatory. Arxivat de l'original el 2019-10-12. [Consulta: 29 agost 2018].
* ↑ «Length of a Degree of Latitud'And Longitude». National Geospatial-Intelligence Agency. Arxivat de l'original el 2013-01-28. [Consulta: 29 agost 2018].
* ↑ T. Vincenty «Direct and Inverse Solutions of Geodesics on the Ellipsoid with application of nested equation». Survey Review, 4-1975.
# Cotiledó

El cotiledó o cotilèdon és un conjunt de les fulles embrionàries de la planta en germinació. Són, per tant, les primeres fulles de la planta i solen ser simples i de vida curta i, generalment, de forma i mida diferents de les fulles pròpies dels estadis adults de l'espècie desenvolupada. Aquests cotilèdons tenen com a funció principal fer la digestió de les substàncies nutritives emmagatzemades en el teixit nutrici de la llavor fins que, un cop la planta ha germinat, ja realitzen la funció fotosintètica. En les lleguminoses, però, els cotilèdons actuen com a òrgan de reserva i sovint és ple i atapeït de materials nutritius que ha absorbit abans de la maduració de la llavor. Les glans i les ametlles també són exemples de com els cotilèdons es carreguen de nutrients a partir de teixits nutricis exteriors a l'embrió que arriben a desaparèixer.
Les plantes amb flor (angiospermes) es classifiquen en monocotiledònies (o liliòpsids) si tenen un cotiledó i dicotiledònies (o magnoliòpsids) si tenen dos cotilèdons a la llavor. Les gimnospermes tenen un nombre variable de cotiledons però en general és un nombre elevat.
* La palmera margalló és monocotiledònia
* Cotilèdon d'esparreguera, també monocotiledònia
* La tomaquera és dicotiledònia
* Cotilèdons d'albergínia
* Un dels dos cotilèdons d'un ravenet, a sota a l'esquerra
* Cotilèdons de col de cabdell, idèntics als de coliflor (són de la mateixa espècie)
* Cotilèdons de coliflor, idèntics als de col de cabdell (són de la mateixa espècie)
* Cotilèdons de bleda
* Cotilèdons de carbassó
* Cotilèdons de meló, més petits que els del carbassó
* El pi blanc, que és una gimnosperma, presenta 8 cotilèdons
* Cotilèdons de cotoner (Gossypium hirsutum) amb les restes de la llavor enganxades a la fulla de l'esquerra.
* Cotilèdons arrodonits d'una plàntula d'olivera nascuda de llavor.
* Cotilèdons de pastanaga (Daucus carota)
* Cotilèdons d'espinac (Spinacia oleracea)
# Cherryfield

Cherryfield és una població dels Estats Units a l'estat de Maine (EUA). Segons el cens del 2000 tenia 1.157 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cherryfield tenia 1.157 habitants, 493 habitatges, i 317 famílies. La densitat de població era de 10,2 habitants per km².
Dels 493 habitatges en un 27,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,7% hi vivien parelles casades, en un 8,1% dones solteres, i en un 35,5% no eren unitats familiars. En el 30,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,29 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,85.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,5% tenia menys de 18 anys, un 5,3% entre 18 i 24, un 24% entre 25 i 44, un 27,5% de 45 a 60 i un 20,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.486 $ i la renda mediana per família de 31.016 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.058 $ mentre que les dones 20.000 $. La renda per capita de la població era de 13.111 $. Entorn del 15,8% de les famílies i el 21,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cherryfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 15 de febrer 2020. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cherryfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Guercif

Guercif, Garsif o Agarsif (àrab: جرسيف, Jarsīf; amazic estàndard marroquí: ⴳⴰⵔⵙⵉⴼ, Garsif) és una vila del Marroc, a la regió de L'Oriental. La seva població el 2004 era de 57.307 habitants. Està a mig camí entre Oujda i Fes, i a 135 km al sud de Nador. El cercle de Guercif pertany a la província de Guercif. La població pertany a les tribus Hawwara, Ulad Rahu, Lbranes i Beni Ouiarine.

## Etimologia

El seu nom derivaria dels arbres plens de fulles que semblaven espases (الـســيـوف); una altra teoria és que vol dir ‘tirar l'espasa’ (àrab: ar) perquè aquí fou atrapat i mort per l'espasa (سـيـف) Jarir Chamakh, després de matar el sultà Mulay Idris Ibn Abd Allah; i la tercera teoria és que deriva de l'amazic ajar o gar (أجـار, ‘intersecció’) i sakine o asif (ساقـيـن, ‘dos cursos d'aigua’) i ajuntant les dues paraules es va transformar en أجـار ساقـيـن i, després, جـرسـيـف.

## Història

Podria correspondre a la Galapha de Ptolemeu, però aquesta és més probablement Taourirt. La seva fundació s'hauria produït el segle ix pels Banu Abi l-Afiya una de les tribus dels amazics miknasa que habitaven al Moulouya. Fou el centre dels estats de Musa ibn Abi l-Afiya i, a la seva mort el 938, dels seus fills, que van lluitar contra els idríssides i després contra els fatimites.
Fou destruïda per l'almoràvit Yusuf ibn Tashfin el 1080 i no es va recuperar. Al segle xiii la van poblar els Banu Marín tribu dels amazics zeneta que la feien servir alguns mesos de terreny de pastura i per guardar els cereals.
Després de la batalla d'al-Ukab que va debilitar als almohades el 1213 fou ocupada permanentment pels Banu Marín junt amb tota la regió del baix Moulouya. El 1248 fou a l'entorn d'aquesta ciutat que els Banu Marín van atacar als almohades que es retiraven de Tlemcen cap a Fes, i van saquejar la columna. Vers 1275 els Banu Marín (marínides) havien de fer front a l'amenaça dels zayyànides de Tlemcen, però eren els amos de tot el Marroc. Guercif, Dubdu i Taourirt van formar una marca (taghr) a les seves possessions orientals, que aturava als zayyànides. El 1321 el sultà marínida Abu Said va fer reconstruir les muralles. Revoltada la ciutat contra els marínides fou destruïda i les muralles enderrocades per Abu Inan; a la mort d'aquest el 1385, Wanzammar ibn Arif xeic dels àrabs Suwayd i comandant de les tribus beduïnes fidels als marínides (i tutor dels sobirans marínides), es va crear un feu a Guercif amb centre a la fortalesa de Murada a uns 15 km al nord-oest, a la vora del Moulouya, i va fer front a diversos atacs dels sobirans de Tlemcen; Guercif fou saquejada més d'una vegada en els següents cent anys.
Va perdre importància quan el límit amb l'Algèria dominada pels otomans es va establir a l'est d'Oujda. Sota sadites i alàwides, Taourirt va ser el lloc de preferència.
El 1912 fou ocupada per França, i per un moment va adquirir renom com a estació final temporalment del ferrocarril d'Oujda a Fes però quan la via fèrria es va allargar fins a Taza i després fins a Fes va deixar de ser punt de referència. Al segle xx va estar habitada pels hawwara nòmades, pastors de cabres.

## Enllaços externs

* Guercif a World Gazetter, per Stefan Helders
# Ponci Diaca

Ponci Diaca (Pontius) fou un diaca de l'església africana.
Fou amic i company de Ciprià, que va escriure una narració sobre la vida i el martiris d'aquest bisbe, sota el títol De Vita et Passione S. Cypriani, que no és l'obra original sinó una adaptació posterior millorada quant a l'estil retòric per diverses mans.
# Maria Mercè Darnaculleta i Gardella

Maria Mercè Darnaculleta i Gardella (Girona, 1971) és professora i investigadora especialitzada en Dret administratiu a la Universitat de Girona. Es va doctorar el 2002 amb una tesi sobre Derecho administrativo y autorregulación. La autorregulación regulada que va defensar en aquesta universitat i per la qual va rebre el Premi extaordinari de doctorat. Ha estat investigadora visitant en diverses universitats alemanyes i forma part d'organitzacions acadèmiques internacionals. El 2008 va guanyar el Premi Josep M. Vilaseca de l'Institut d'Estudis Autonòmics pel seu estudi sore la gestió dels aeroports a Alemanya i a l'estat espanyol. És membre de la Comissió Jurídica Assessora de la Generalitat de Catalunya des del juny de 2017.

## Referències

* ↑ «Dra. Maria Mercè Darnaculleta i Gardella». Generalitat de Catalunya, 22-06-2017. [Consulta: 28 agost 2022].
* ↑ «Darnaculleta Gardella, Maria Mercè». Dialnet. [Consulta: 28 agost 2022].
* ↑ ACN «Dos estudis sobre el federalisme alemany guanyen el Premi Josep M. Vilaseca l'Institut d'Estudis Autonòmics». 324.cat, 07-12-2008.

## Enllaços externs

* Publicació de l'obra Infraestructures aeroportuàries, federalisme i autonomia política: Un estudi comparat dels reptes de la gestió dels aeroports a Espanya i Alemanya (2009)
# Chester (Maine)

Chester és una població dels Estats Units a l'estat de Maine (EUA). Segons el cens del 2000 tenia 525 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Chester tenia 525 habitants, 201 habitatges, i 142 famílies. La densitat de població era de 4,6 habitants per km².
Dels 201 habitatges en un 35,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,2% hi vivien parelles casades, en un 7% dones solteres, i en un 28,9% no eren unitats familiars. En el 22,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,61 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,09.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,8% tenia menys de 18 anys, un 8,8% entre 18 i 24, un 31,2% entre 25 i 44, un 26,1% de 45 a 60 i un 9,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.250 $ i la renda mediana per família de 40.938 $. Els homes tenien una renda mediana de 42.222 $ mentre que les dones 17.679 $. La renda per capita de la població era de 14.600 $. Entorn del 12,4% de les famílies i el 16,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Chester». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 14 de febrer 2020. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Chester». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Ludlow (Kentucky)

Ludlow és una població dels Estats Units a l'estat de Kentucky. Segons el cens del 2000 tenia 4.409 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ludlow tenia 4.409 habitants, 1.739 habitatges, i 1.135 famílies. La densitat de població era de 1.979,4 habitants/km².
Dels 1.739 habitatges en un 33,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,5% hi vivien parelles casades, en un 15,2% dones solteres, i en un 34,7% no eren unitats familiars. En el 30,2% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,18.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,8% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 31,3% entre 25 i 44, un 18,8% de 45 a 60 i un 12,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.509 $ i la renda mediana per família de 44.441 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.890 $ mentre que les dones 26.714 $. La renda per capita de la població era de 16.015 $. Entorn del 8,8% de les famílies i l'11% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ludlow». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ludlow». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Yu-Kai Chou

Yu-Kai Chou (Taipei, 9 de maig de 1986) és un empresari, escriptor i conferenciant taiwanès expert en ludificació.
Yu-Kai Chou va ser un pioner de la ludificació. Va crear el model que va batejar Octalysis, descrit al seu llibre Actionable Gamification: Beyond Points, Badges and Leaderboards. És fundador i president de l'Octalysis Group, que organitza conferències sobre la ludificació i motivació. Va treballar per a organitzacions com Google, Tesla, Universitat Stanford, LEGO, TEDx, SxSW, Gamified Índia, Huawei, el Centre d'Innovació a Dinamarca, el Regne de Bahrain, entre d'altres.
Va crear Octalysis Prime, la primera plataforma totalment interactiva en ludificació. Chou planteja que la ludificació anirà en augment en l'àmbit del màrqueting, en detriment de models i estratègies basades només en premis, promocions i regals. Els seus plantejaments, tanmateix, s'apliquen també a la societat civil, com en el cas del programa Food Heroes (Herois del menjar, en anglès), que en països asiàtics com la Xina, entre d'altres, compta amb la participació activa dels governs per encarar els reptes i problemes associats amb l'obesitat.

## Publicacions

* Actionable Gamification: Beyond Points, Badges and Leaderboards (2015)

## Premis i reconeixements

* 2015: núm. 1 de la llista «Gamification Gurus Power 100» de RISE
* 2014, 2015 i 2017: premi «Gamification Guru of the Year» del Congrés Mundial de Ludificació
* 2017: núm. 1 de la llista «Industry Project in Gamification» del Congrés Europeu de Ludificació
* 2017: reconeixement «Gamification Guru of the Year» del Congrés Europeu de Ludificació

## Referències

* 1 2 3 Angelovska, Nina. «Gamification Trends For 2019: Making Room For Game-Elements In Politics» (en anglès). Forbes, 20-01-2019. [Consulta: 17 agost 2023].
* 1 2 3 Chou, Yu-Kai. Actionable Gamification: Beyond Points, Badges, and Leaderboards (en anglès). Createspace Independent Publishing Platform, 2015-04-14. ISBN 978-1-5117-4404-1.
* ↑ «Gamification to improve our world: Yu-kai Chou at TEDxLausanne» (en anglès). TEDx Talks, 2014. Arxivat de l'original el 2020-10-22. [Consulta: 17 agost 2023].
* ↑ «Leading Gamification Authority Yu-kai Chou shares insight on the convergence of Metaverse (Immersion), Web3 (Value), and Gamification (Engagement) at HarvardXR 2023» (en anglès). News Net Media, 2023. Arxivat de l'original el 2023-08-17. [Consulta: 17 agost 2023].
* 1 2 3 4 «Awards» (en anglès). Gamification Europe. [Consulta: 17 agost 2023].
* ↑ Beresford, Toby. «Leaderboard - August 2015 - Gamification Guru of the Year award - Gamification Gurus Power 100 - powered by rise.global» (en anglès). [Consulta: 17 agost 2023].
* ↑ «Decentral Appoints Gamification Pioneer Yu-kai Chou as Chief Experience Officer Visionary to Lead Gamification of Jaxx Liberty Platform» (en anglès). [Consulta: 17 agost 2023].
# Telèmac de Roma

Telèmac de Roma —Telemachus, Τηλέμαχος) o Almaqui (Almachius) va ser un monjo asiàtic (d'algun lloc de l'Àsia Menor) de gran renom pels seus actes contraris als combats de gladiadors i la seva lluita perquè fossin abolits. És venerat com a sant per diverses confessions cristianes.
Telèmac era un monjo i anacoreta que va arribar a Roma des d'Orient. Segons Teodoret, bisbe de Cyrrhus (Síria), l'any 404 durant una lluita de gladiadors al Coliseu, Telèmac va saltar a l'arena i va tractar de separar els combatents; els espectadors el van apedregar fins a la mort però l'emperador Honori el va declarar màrtir i una mica després va abolir els combats, mesura que ja abans s'havia intentat sense èxit. L'últim combat de gladiadors conegut va ser el dia 1 de gener d 404, per la qual cosa es pensa que era aquesta la data de la mort de Telèmac.
Com que la prohibició no consta al Codi Teodosià hi ha alguns dubtes sobre la veracitat plena de la història, però d'altra banda si que es coneix un edicte de Constantí I el Gran amb l'abolició i no consta que al segle v es fessin combats i en canvi les lluites de feres salvatges es van mantenir fins al final de l'Imperi.
Una variant de la història diu que Telèmac es posà dret a l'amfiteatre i va dir als assistents que deixessin els déus pagans i es fessin cristians. El prefecte, llavors, va ordenar als gladiadors que el matessin, cosa que van fer de seguida.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Telemachus». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 5 maig 2022].

## Enllaços externs

* Lloc web de Sant Telèmac Arxivat 2008-05-15 a Wayback Machine.
# Paral·lel 56° sud

El paral·lel 56° sud és una línia de latitud que es troba a 56 graus sud de la línia equatorial terrestre. Travessa l'oceà Atlàntic, l'Oceà Índic, l'Oceà Pacífic i Amèrica del Sud. En aquesta latitud el sol és visible durant 17 hores, 37 minuts durant el solstici d'hivern i 6 hores, 57 minuts durant el solstici d'estiu. Pràcticament tot el territori que travessa és oceà, la terra més propera al sud és l'illa Zavodovski de les illes Sandwich del Sud (56° 18' S, a 33 km), i al nord les illes Ildefonso (55° 44' S, a 30 km).

## Geografia

En el sistema geodèsic WGS84, al nivell de 56° de latitud sud, un grau de longitud equival a 62,393 km; la longitud total del paral·lel és de 22.461 km, que és aproximadament 56,0% de la de l'equador, del que es troba a 6.209 km i a 3.793 km del pol Sud

## Arreu del món

A partir del Meridià de Greenwich i cap a l'est, el paral·lel 56° sud passa per:
    Coordenades País. Territori o mar Notes 56° 0′ S, 0° 0′ E﻿ / ﻿56.000°S,0.000°E﻿ / -56.000; 0.000﻿ (Primer Meridià) Oceà Atlàntic 56° 0′ S, 20° 0′ E﻿ / ﻿56.000°S,20.000°E﻿ / -56.000; 20.000﻿ (Oceà Índic) Oceà Índic 56° 0′ S, 147° 0′ E﻿ / ﻿56.000°S,147.000°E﻿ / -56.000; 147.000﻿ (Oceà Pacífic) Oceà Pacífic Passa al sud de l'illa d'Hornos (a 46 km del Cap d'Hornos), Xile més al nord de les illes Diego Ramirez (a 55 km). 56° 0′ S, 67° 16′ O﻿ / ﻿56.000°S,67.267°O﻿ / -56.000; -67.267﻿ (Oceà Atlàntic) Oceà Atlàntic

## Vegeu també

* Paral·lel 55° sud
* Paral·lel 57° sud

## Referències

* ↑ «Duration of Daylight/Darkness Table for One Year». Astronomical Applications Department of the U.S. Naval Observatory. Arxivat de l'original el 2019-10-12. [Consulta: 31 agost 2018].
* ↑ «Length of a Degree of Latitud'And Longitude». National Geospatial-Intelligence Agency. Arxivat de l'original el 2013-01-28. [Consulta: 31 agost 2018].
* ↑ T. Vincenty «Direct and Inverse Solutions of Geodesics on the Ellipsoid with application of nested equation». Survey Review, 4-1975.