OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Emili Boix i Fuster

Emili Boix i Fuster (Barcelona, 1956) és un sociolingüista català. Ha estat director de la revista Treballs de Sociolingüística Catalana (2003-2023), ha estat president de l'Associació de Sociolingüistes de Llengua Catalana (actual SOCS) (1999-2006) i va ser catedràtic i professor de sociolingüística a la Universitat de Barcelona fins a la seua jubilació (2024) i membre fundador del Centre Universitari de Sociolingüística i Comunicació.

## Publicacions
### Llibres

* Triar no és trair: identitat i llengua en els joves de Barcelona. Barcelona : Edicions 62, 1993.
* Tria i alternança de llengües entre joves de Barcelona: normes d'ús i actituds. Universitat Autònoma de Barcelona, 1991.
* Sociolingüística de la llengua catalana, juntament amb F. X. Vila. Ariel, 1998.

### Col·laboracions en obres col·lectives

* A situación do catalán hoxe: cabeza de rato ou rabo de león. Estudios de sociolingüística románica : linguas e variedades minorizadas / coord. per Francisco Fernández Rei, 1999, pags. 213-234
* Lleialtat lingüística i joves barcelonins: un cargol de rosca esmussada? Estudis de lingüística i filologia oferts a Antoni M. Badia i Margarit, Vol. 3, 1996, pags. 5-18

### Articles de revista

* Poder i llengües a Catalunya. Revista catalana de sociología, ISSN 1136-8527, Nº. 20, 2004, pags. 25-42
* Las lenguas en los órganos centrales del Estado español (un balance de los 25 años de la Constitución española). Revista de llengua i dret, ISSN 0212-5056, Nº. 41, 2004, pags. 195-218
* Soziolinguistika: eremuaren ikuspegi orokorra. Bat: Soziolinguistika aldizkaria, ISSN 1130-8435, Nº. 37, 2000 (Exemplar dedicat a: Euskal Soziolinguistika Institutua Sortzen: Sinposiuma, azaroak 24, Gasteiz), pags. 11-29

## Recursos externs

* Recull bibliogràfic del Centre de Documentació de Política Lingüística.

## Referències

* ↑ «Acte de reconeixement a Emili Boix-Fuster en motiu de la seva jubilació». CUSC, 19-09-2024. [Consulta: 1r octubre 2024].
* ↑ «Emili Boix i Fuster | enciclopedia.cat». [Consulta: 17 juliol 2024].
# Cantó de Mersch

Cantó de Mersch (luxemburguès Miersch) és un cantó situat al centre de Luxemburg, al districte de Luxemburg. Té 224 kilòmetres quadrats i 35.579 habitants. La capital és Mersch.
El cantó es divideix en 10 comunes:
* Bissen
* Colmar-Berg
* Fischbach
* Heffingen
* Helperknapp
* Larochette
* Lintgen
* Lorentzweiler
* Mersch
* Nommern

## Referències

* ↑ «Cantó de Mersch». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Larchwood

Larchwood és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 788 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Larchwood tenia 788 habitants, 326 habitatges, i 234 famílies. La densitat de població era de 313,7 habitants/km².
Dels 326 habitatges en un 33,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,6% hi vivien parelles casades, en un 5,8% dones solteres, i en un 28,2% no eren unitats familiars. En el 26,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,41 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,2% tenia menys de 18 anys, un 10% entre 18 i 24, un 26,5% entre 25 i 44, un 20,6% de 45 a 60 i un 18,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.250 $ i la renda mediana per família de 48.125 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.938 $ mentre que les dones 21.164 $. La renda per capita de la població era de 21.092 $. Entorn del 0,8% de les famílies i el 2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Larchwood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Larchwood». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Metcalf

Metcalf és una vila dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 213 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Metcalf tenia 213 habitants, 80 habitatges, i 61 famílies. La densitat de població era de 149,5 habitants/km².
Dels 80 habitatges en un 30% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60% hi vivien parelles casades, en un 10% dones solteres, i en un 23,8% no eren unitats familiars. En el 18,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,66 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,3% tenia menys de 18 anys, un 13,1% entre 18 i 24, un 29,6% entre 25 i 44, un 18,8% de 45 a 60 i un 12,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.861 $ i la renda mediana per família de 32.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.667 $ mentre que les dones 14.583 $. La renda per capita de la població era de 15.568 $. Aproximadament el 8,9% de les famílies i el 15,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Metcalf». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Metcalf». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Hiperfant

Hiperfant (en grec antic: Ὑπέρφαντος) va ser, segons la mitologia grega, un cabdill dels flègies i un aliat dels tebans.
Va ser el pare d'Eurigania, que, segons Pausànias, es va casar amb Èdip després de la mort de Jocasta. Pausànias diu també que Eurigania era la mare dels quatre fills d'Èdip, Etèocles, Polinices, Antígona i Ismene. Pausànias fa referència al poema de l'Edipòdia i a una pintura d'Onasias que mostra a Eurigania afligida per les baralles entre els seus dos fills.
Segons Hesíode, Hiperfant va tenir una altra filla, Eurianassa, que va ser la mare de Mínias, amb Posidó.

## Referències

* ↑ Pausànias. Descripció de Grècia, IX, 5, 11
* ↑ Apol·lodor. Biblioteca, III, 5, 8
* ↑ Hesíode. Catàleg de les dones, fragment 62
# Jordi Cañas Pérez

Jordi Cañas Pérez (Barcelona, 12 de desembre de 1969) és un polític espanyol fill d'immigrants andalusos que anaren a viure a Catalunya i exdiputat al Parlament Europeu.

## Trajectòria

Fou escollit com un dels tres diputats que va treure Ciutadans al Parlament de Catalunya a les eleccions al Parlament de Catalunya de 2010.
El 21 de desembre de 2012 va exclamar al Parlament de Catalunya "¡Qué lástima!" ("Quina llàstima!") quan el portaveu de la CUP, David Fernàndez, recordava en el seu discurs que la cultura catalana havia sobreviscut a Franco i Espartero. Cañas va aclarir que es referia a la consideració de l'estat franquista com a estat de dret i que els seus avantpassats eren republicans.
El gener de 2014 es fa públic que el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) investigava Cañas per estar presumptament implicat en un frau de 429.203 euros el 2005. Cañas va dimitir com a portaveu parlamentari, i un cop imputat, com a diputat del Parlament.
El 2015 es va oposar al gir liberal de Cs cap a la dreta emprès en la IV Assemblea del partit.
Al febrer de 2018 el TSJC va absoldre Cañas del delicte de frau fiscal que se li imputava.

## Notes

* ↑ El TSJC va considerar que el diputat va participar en un entramat per defraudar quan era administrador i soci de la societat S.Y. Servei Immobiliari SL i soci d'Inversiones Manais 2002 SL, i controlava les societats mercantils del Grup Corbelia. Treballava en un local que corresponia a l'adreça de la seu social d'Inma & Marc Habitatges SL. El frau hauria consistit a emetre i rebre factures que no responien a prestacions ni serveis reals entre les mercantils del Grup Corbelia i en un augment fraudulent del preu d'adquisició d'un bé immoble per part d'Inma & Marc Habitatges per minorar el benefici obtingut per la venda.

## Referències

* ↑ «Ciutadans (C's) inicia su segunda legislatura en el Parlament» (en castellà). Ciutadans, 16-12-2010. [Consulta: 12 desembre 2013].
* ↑ «Què se n’ha fet d’aquells polítics catalans?». [Consulta: 17 novembre 2023].
* ↑ «Jordi Cañas, mentre el portaveu de la CUP cita Espartero i Franco: “Quina llàstima!”». El Punt Avui, 22-12-2012. [Consulta: 23 desembre 2012].
* ↑ «Jordi Cañas (C's) niega que avale el franquismo tras un comentario suyo en el Parlament». elperiodico.com, 22-12-2012 [Consulta: 1r març 2015].
* ↑ «El TSJC investiga al diputado de Ciutadans Jordi Cañas por presunto fraude fiscal». abc.es, 07-02-2018 [Consulta: 1r març 2015].
* ↑ Albalat, J.G. «Cañas dimite como diputado al ser imputado por fraude fiscal». El Periódico, 25-04-2014.
* ↑ Ellakuría, Iñaki «El exdiputado de Cs Jordi Cañas, absuelto de fraude fiscal, regresa a la política». La Vanguardia, 07-02-2018.
* ↑ «El exportavoz de Cs en el Parlament Jordi Cañas, absuelto de un delito de fraude fiscal». Eldiario.es.

## Enllaços externs

* Web del portaveu de Ciutadans Arxivat 2011-09-03 a Wayback Machine.
* «Fitxa de Jordi Cañas al web del Parlament de Catalunya». Arxivat de l'original el 3 d'abril 2012. [Consulta: 22 desembre 2012].
# Aurel Baranga

Aurel Baranga (1913 - 1979) és el pseudònim del poeta i dramaturg romanès Aurel Leibovici.

## Obra dramàtica

* Sfintul Mitica Blajinu. 1965
* Bal la Fagadau. 1946
* Recolta de aur (La collita d'or). 1949
* Mielul turbat. 1952
* Arcul de triumf (L'arc de triomf). 1954

## Referències

* ↑ Sasu, Aurel. Dicționarul biografic al literaturii române : DBLR. Pitești: Paralela 45, 2006, p. 106. ISBN 978-973-697-758-9.
* ↑ «Aurel Baranga - Fundatia Romania Literara» (en romanès), 24-09-2015. Arxivat de l'original el 2015-09-24. [Consulta: 7 maig 2022].
# Torquat d'Empúries

Torquat d'Empúries fou un sant llegendari, avui oblidat i sense culte, venerat a l'Empordà com a antic bisbe d'Empúries.
Joan Amades i alguns santorals antics esmenten el 15 de maig la festivitat de Sant Torquat d'Empúries, sense detallar-ne més. Amades comenta que no se'n sap res de la vida, i els santorals el qualifiquen com a bisbe d'Empúries.
Probablement, sigui una figura llegendària: la llista de bisbes d'Empúries no inclou cap Torquat i el mateix dia, 15 de maig, és la festivitat del bisbe Torquat d'Acci, també llegendari. Es pot tractar d'un desdoblament d'aquest sant.

## Bibliografia

* Joan Amades. Costumari català. Vol. 3, p. 633, "15 de maig".
* Full parroquial de Sant Feliu de Pallerols Any VI, núm. 19 (11 de maig de 1924).
# Ubayd Allah ben Qasim

Ubayd Allah ben Qasim o Abd Allah ibn Kasim va ser un religiós cristià mossàrab que va ser arquebisbe de Toledo vers ca. 962 i ca. 973, durant la dominació musulmana de la península Ibèrica.
És destacable que és l'únic bisbe conegut entre Joan, mort el 926, i Pasqual, consagrat el 1058, tot i que és ben segur que per la importància de la seu de Toledo, van continuar havent-hi arquebisbes. Com a mossàrab, és a dir, cristià en terres musulmanes, l'ús d'un nom àrab no ha de resultar estrany, doncs va ser habitual utilitzar dos noms, un d'àrab i un de llatí o romanç, el primer per a la vida pública i el segon reservat a l'àmbit familiar, raó per la qual no és conegut el nom que emprava l'arquebisbe. És conegut per haver actuat com a conseller i intèrpret del califa Hixam II durant la recepció que aquest va donar al destronat rei lleonès Ordoni IV al seu palau de Medina Azahara, juntament amb el jutge dels cristians, Walid ben Jayzuran, de fet ambdós són citats com dues de les principals personalitats cristianes d'Al-Àndalus. També va treballar com a traductor al costat d'Asbagh ben Nabil i altres cristians cordovesos per les ambaixades del regnes cristians del nord.
Se l'anomena, sense més dades, com a arquebisbe de Sevilla, on Ibn Hayyan l'esmenta el 971.

## Referències

* 1 2 Codera Zaidín, 1888, p. 459-460.
* 1 2 González, 2002, p. 29.
* ↑ Córdoba Bravo, 1985, p. 49.
* 1 2 Christys, 2013, p. 27.
* ↑ Gonzálvez Ruiz, 2011, p. 78.
* ↑ «Textos sobre al-Àndalus» (en castellà). Universitat Autònoma de Madrid. Arxivat de l'original el 26 de juliol 2013. [Consulta: 7 maig 2016].
* ↑ Penelas, 2001, p. 4.

## Bibliografia

* Christys, Ann Rosemary. Christians in Al-Andalus 711-1000 (en anglès). Londres i Nova York: Routledge, 2002.
* Codera Zaidín, Francisco «Embajadas de príncipes cristianos en Córdoba en los últimos años de Alhaquem II» (en castellà). Boletín de la Real Academia de la Historia, núm. 13, 1888, pàg. 453-464. ISSN: 0034-0626.
* González, Julián «Mozarabía versus Islam: ¿convivencia o intransigencia?» (en castellà). Cuadernos del CEMyR, núm. 10, 2002, pàg. 27-42. Arxivat de l'original el 2016-05-08 [Consulta: 7 maig 2016]. Arxivat 2016-05-08 a Wayback Machine.
* Gonzálvez Ruiz, Ramón «El nacimiento del mundo mozárabe toledano (711-807). Un ensayo de historia comparada» (en castellà). Antigüedad y cristianismo, vol. XXVIII, 2011, pàg. 67-98. ISSN: 0214-7165.
* Penelas, Mayte «A Possible Author of the Arabic Translation of Orosius' Historiae» (en anglès). Al-Masaq. Islam and the Medieval Mediterranean, núm. 13, 2001, pàg. 113-135.
* Córdoba Bravo, Francisco de Sales. Los mozárabes de Toledo (en castellà). Toledo: Diputació Provincial de Toledo, 1985.
# Lamont (Iowa)

Lamont és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 503 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lamont tenia 503 habitants, 213 habitatges, i 141 famílies. La densitat de població era de 323,7 habitants/km².
Dels 213 habitatges en un 30% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,5% hi vivien parelles casades, en un 10,8% dones solteres, i en un 33,8% no eren unitats familiars. En el 30,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,36 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,8% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 27% entre 25 i 44, un 21,7% de 45 a 60 i un 15,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.000 $ i la renda mediana per família de 38.125 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.639 $ mentre que les dones 21.250 $. La renda per capita de la població era de 15.201 $. Entorn del 9,3% de les famílies i l'11,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lamont». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lamont». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Mill Shoals

Mill Shoals és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 235 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mill Shoals tenia 235 habitants, 111 habitatges, i 72 famílies. La densitat de població era de 116,3 habitants/km².
Dels 111 habitatges en un 24,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,7% hi vivien parelles casades, en un 5,4% dones solteres, i en un 35,1% no eren unitats familiars. En el 33,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,12 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,67.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 18,7% entre 25 i 44, un 33,6% de 45 a 60 i un 19,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 48 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.292 $ i la renda mediana per família de 33.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.375 $ mentre que les dones 20.000 $. La renda per capita de la població era de 14.355 $. Aproximadament el 5,7% de les famílies i el 9,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mill Shoals». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mill Shoals». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Siegfried Saloman

Siegfried Saloman (Tønder, Dinamarca, 2 d'octubre de 1816 - Dalarö, Suècia, 22 de juliol de 1899) va ser un violinista i compositor danès.
Fou contemporani de Franz Liszt, i estudià en els Conservatoris d'Estocolm i Dessau on va ser alumne de Fröhlich, Paulli, Wexschall i Hartmann, de qui va rebre classes de violí, instrument amb el que es va donar a conèixer. Saloman va viatjar arreu d'Europa amb la cantant d'òpera sueca Henriette Nissen, amb qui es va casar el 1850. A partir de 1859 el matrimoni s'instal·la a Sant Petersburg, quan mori Henriette, Siegfried es retirà a Estocolm.
Va compondre, obres per a violí, lieder i les òperes Das Diamantkreuz (1844); Die Rosen der Karpathen (1868); Der Flüchling von Estrella (1872), i Penelope (Londres, 1889), entre d'altres.
En 1842 els seus nou quadernets de romanços i cançons es van publicar a Hamburg.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 53, pàg. 293 (ISBN 84-239-4553-7)
# Udalard II

Udalard II (? – 1077/80) fou vescomte de Barcelona (1041 - ~1077/80), fill del vescomte Bernat I i d'Ermengarda i net d'Udalard I de Barcelona. En morir el seu pare prematurament, Udalard, menor d'edat, restà fins a 1041 sota la tutela del seu oncle, Guislabert, que seria bisbe de Barcelona.
En dos períodes situats entre 1041-1044 i 1049-1058, el clan vescomtal es va oposar violentament al comte Ramon Berenguer I. En el primer període, Guislabert I dona suport al seu nebot Udalard II i encapçalen l'atac amb pedres al Palau Comtal de Barcelona des del palau bisbal. També varen trobar com a aliat el comte Ramon I de Cerdanya, enemic del comte de Barcelona. Aquest primer període acabà amb una sentència que l'any 1044 dictà l'abat Oliba. Segons aquesta sentència Guislabert i Udalard havien de lliurar els culpables de l'apedregament i pagar una finança de 10.000 sous.
Entre 1049-58 serà Mir Geribert, cosí de Guislabert I, al front dels Santmartí qui s'unirà als vescomtes en contra del comte Ramon Berenguer I.
El 1054 es casà amb Guisla de Lluçà, vídua del comte de Barcelona, Berenguer Ramon I. D'aquest segons matrimoni varen tenir cinc fills:
* Guislabert II, vescomte de Barcelona
* Bernat Udalard, casat amb Persèdia.
* Berenguer
* Guillem
* Arnau
El succeí el seu fill Guislabert II de Barcelona.

## Referències

* ↑ Rotger, Agnès «La gran dama del tron català». Sàpiens [Barcelona], núm. 121, 10-2012, p.16-21. ISSN: 1695-2014.
* ↑ Sobrequés Vidal, Santiago. Els barons de Catalunya. Vicens-Vives, 1961, p. 38.
* ↑ Sobrequés i Callicó i Morales i Montoya, 2011, p. 43.
* ↑ Ruiz Domènec, José Enrique. Quan els vescomtes de Barcelona eren. Barcelona: Fundació Noguera, 2006, pàg. 157. ISBN 84-9779-475-3 [Consulta: 6 febrer 2015]. Arxivat 2014-12-20 a Wayback Machine.

## Bibliografia

* Sobrequés i Callicó, Jaume; Morales i Montoya, Mercè. Comtes, reis, comtesses i reines de Catalunya. 1a edició. Barcelona: Base, 2011. ISBN 9788415267249 [Consulta: 14 juny 2013].
# Sant Pere dels Vilars

Sant Pere dels Vilars és una església del municipi de Maçanet de Cabrenys (Alt Empordà) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És un edifici de petites dimensions situat a uns dos quilòmetres del poble.

## Descripció

És un temple d'una sola nau amb absis trapezial del segle x. L'absis és original preromànic amb volta de canó lleugerament ultrapassada i encalcinada. El separa de la nau un arc de mig punt que carrega damunt de dos pilars de carreus grossos i ben tallats. Inclou dues finestres de doble esqueixada, una a llevant i l'altra a la de migdia. La volta de la nau és apuntada i seguida, i és més alta que el presbiteri. Gran part d'ella és producte d'una reconstrucció del 1735. Dins el temple es conserva una pica baptismal de granit de forma ovoide. La façana de ponent està en part encalcinada i inclou un campanar de cadireta de dos arcs. La portalada, igualment està refeta modernament.

## Història

Aquesta església s'esmenta el 954 en la donació feta pel comte Gifré a Sant Pere de Camprodon de l'alou de les Vernedes de Tapis, quan descriu els límits.

## Referències

* 1 2 «Sant Pere dels Vilars». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2014].

## Enllaços externs

* Sant Pere dels Vilars Arxivat 2016-09-19 a Wayback Machine., fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Kiron

Kiron és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 273 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Kiron tenia 273 habitants, 126 habitatges, i 75 famílies. La densitat de població era de 527 habitants/km².
Dels 126 habitatges en un 23% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,2% hi vivien parelles casades, en un 8,7% dones solteres, i en un 39,7% no eren unitats familiars. En el 35,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,17 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,76.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,1% tenia menys de 18 anys, un 6,2% entre 18 i 24, un 17,9% entre 25 i 44, un 29,3% de 45 a 60 i un 23,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 46 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.429 $ i la renda mediana per família de 34.861 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.750 $ mentre que les dones 17.500 $. La renda per capita de la població era de 16.061 $. Entorn de l'11,3% de les famílies i el 14,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Kiron». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Kiron». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.