OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hipposideros einnaythu

Hipposideros einnaythu és una espècie de ratpenat de la família dels hiposidèrids. És endèmic de Myanmar.

## Descripció
### Dimensions

És un ratpenat de petites dimensions, amb una llargada del cap i del cos entre 43,3 i 49,1 mm, la llargada de l'avantbraç entre 39,5 i 40,3 mm, la llargada de la cua entre 24,7 i 28,7 mm, la llargada del peu entre 6,5 i 7 mm i la llargada de les orelles entre 16,6 i 16,7 mm.

### Aspecte

Les parts dorsals són de color marró fosc amb la base dels pèls més clara, mentre que les parts ventrals són marrons. Les orelles són petites i triangulars. La fulla nasal presenta una porció anterior gran, rodona i amb una fulleta addicional a cada banda, un septe nasal prominent i amb l'extremitat punteguda, una porció posterior alta, amb la vora anterior superior lleugerament convexa al centre i amb tres septes verticals que la divideixen en quatre cel·les. Darrere seu hi ha una petita massa glandular. Les membranes alars són de color marró fosc. La cua és llarga i s'estén una mica més enllà de l'ample uropatagi. La primera premolar superior és petita i situada fora de la línia alveolar.

## Biologia
### Comportament

Es refugia a les cases.

### Alimentació

S'alimenta d'insectes.

## Distribució i hàbitat

Aquesta espècie és difosa al sud de Myanmar i la Tenasserim.

## Estat de conservació

Com que fou descoberta fa poc, l'estat de conservació d'aquesta espècie encara no ha estat avaluat formalment.

## Referències

* ↑ Bouangboubpha et al., 2011

## Bibliografia

* Douangboubpha, B.; Bumrungsri, S.; Satasook, C.; Soisook, P.; Hla Bu, S. S.; Aul, B.; Harrison, D. L.; Pearch, M. J.; Thomas, N. M.; Bates, P. J. J. 2011. «A New Species of Small Hipposideros (Chiroptera: Hipposideridae) from Myanmar and a Revaluation of the Taxon H. nicobarulae Miller, 1902 from the Nicobar Islands». Acta Chiropterologica, 13: 61-78
# Murina chrysochaetes

Murina chrysochaetes és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. És endèmic del sud de la Xina.
És un ratpenat de petites dimensions, amb la llargada de l'avantbraç entre 27 i 29,8 mm i un pes de fins a 4,4 g. El pelatge és llarg.
S'alimenta d'insectes.
Aquesta espècie és coneguda només a la província de Guangxi.
Com que fou descoberta fa poc, l'estat de conservació d'aquesta espècie encara no ha estat avaluat formalment.

## Referències

* ↑ Eger i Lim, 2011

## Bibliografia

* Eger, J. L.; Lim, B. K. 2011. «Three New Species of Murina from Southern China (Chiroptera: Vespertilionidae)». Acta Chiropterologica, 13: 227-243
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Murina lorelieae

Murina lorelieae és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. Viu al Vietnam i el sud de la Xina.
És un ratpenat de petites dimensions, amb la llargada de l'avantbraç entre 30,8 i 35,6 mm i un pes de fins a 6,5 g.
El pelatge és llarg.
S'alimenta d'insectes.
Aquesta espècie és coneguda només a la província de Guangxi i el centre del Vietnam.
Com que fou descoberta fa poc, l'estat de conservació d'aquesta espècie encara no ha estat avaluat.

## Referències

* ↑ Eger i Lim, 2011

## Bibliografia

* Eger, J. L.; Lim, B. K. 2011. «Three New Species of Murina from Southern China (Chiroptera: Vespertilionidae)». Acta Chiropterologica, 13: 227-243
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Steindachneridion melanodermatum

Steindachneridion melanodermatum és una espècie de peix de la família dels pimelòdids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 53,2 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Iguaçú al Brasil.

## Referències

* ↑ Eigenmann C. H. & Eigenmann R. S., 1919. Steindachneridion. Science (n. s.) v. 50 (núm. 1301). 525-526.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Garavello, J. C., 2005: Revision of genus Steindachneridion (Siluriformes: Pimelodidae). Neotropical Ichthyology v. 3 (núm. 4): 607-623.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eigenmann, C. H. i R. S. Eigenmann, 1919: Steindachneridion. Science (new series) v. 50 (núm. 1301): 525-526.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lundberg, J.G. i M.W. Littmann, 2003. Pimelodidae (Long-whiskered catfishes). p. 432-446. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Rhipidomys itoan

Rhipidomys itoan és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic del Brasil.

## Descripció
### Dimensions

És un rosegador de petites dimensions, amb una llargada de cap a gropa de 119-165 mm, una llargada de la cua de 138-212 mm, una llargada del peu de 18,5-33,5 mm, una llargada de les orelles de 12-22 mm i un pes de fins a 112 g.

## Biologia
### Comportament

És una espècie arborícola.

### Alimentació

S'alimenta de llavors.

### Reproducció

Es reprodueix entre agost i setembre.

## Distribució i hàbitat

Aquesta espècie és coneguda als estats brasilers de Rio de Janeiro i São Paulo.
Viu a les selves pluvials i els boscos costaners.

## Estat de conservació

Com que fou descoberta fa poc, l'estat de conservació d'aquesta espècie encara no ha estat avaluat formalment.

## Referències

* ↑ Costa et al., 2011

## Bibliografia

* Costa, B. M. A.; Geise, L.; Pereira, L. G.; Costa, L. P. 2011. «Phylogeography of Rhipidomys (Rodentia: Cricetidae: Sigmodontinae) and description of two new species from southeastern Brazil». Journal of Mammalogy, 92: 945-962
# Rhipidomys tribei

Rhipidomys tribei és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic del Brasil.

## Descripció
### Dimensions

És un rosegador de petites dimensions, amb una llargada de cap a gropa de 96-130 mm, una llargada de la cua de 131-150 mm, una llargada del peu de 25-29 mm, una llargada de les orelles de 16-21 mm i un pes de fins a 68 g.

## Biologia
### Comportament

És una espècie arborícola.

### Alimentació

S'alimenta de llavors.

## Distribució i hàbitat

Aquesta espècie és coneguda únicament a tres localitats de l'estat brasiler de Minas Gerais, tot i que alguns exemplars trobats a Espírito Santo hi podrien pertànyer.
Viu a altituds de fins a 1.300 msnm a selves semicaducifòlies envoltades de prats.

## Estat de conservació

Com que fou descoberta fa poc, l'estat de conservació d'aquesta espècie encara no ha estat avaluat formalment.

## Referències

* ↑ Costa et al., 2011

## Bibliografia

* Costa, B. M. A.; Geise, L.; Pereira, L. G.; Costa, L. P. 2011. «Phylogeography of Rhipidomys (Rodentia: Cricetidae: Sigmodontinae) and description of two new species from southeastern Brazil». Journal of Mammalogy, 92: 945-962
# Murina annamitica

Murina annamitica és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. Viu a Laos, Tailàndia i el Vietnam. S'alimenta d'insectes. És un ratpenat de petites dimensions, amb una llargada de cap a gropa de 36,2–55 mm, els avantbraços de 27–34,6 mm, la cua de 32,4–40,3 mm, els peus de 5,9–8,1 mm, les orelles d'11,9–15 mm i un pes de fins a 8 g. Com que fou descoberta fa poc, l'estat de conservació d'aquesta espècie encara no ha estat avaluat formalment.

## Referències

* ↑ Francis, C. M.; Eger, J. L. «A Review of Tube-Nosed Bats (Murina) from Laos with a Description of Two New Species» (en anglès). Acta Chiropterologica, 14, 2012, pàg. 15–38. DOI: 10.3161/150811012X654231.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Steindachnerina corumbae

Steindachnerina corumbae és una espècie de peix de la família dels curimàtids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 11,7 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: riu Corumbá (Brasil).

## Referències

* ↑ Fowler H. W. 1906. Further knowledge of some heterognathus fishes. Part I. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 58. 293-351.
* ↑ Pavanelli, C. S. & H. A. Britski. 1999. Description of a new species of Steindachnerina (Teleostei: Characiformes: Curimatidae) from the upper Rio Paraná basin, Brazil. Ichthyol. Explor. Freshwaters v. 10 (núm. 3): 211-216.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Steindachnerina metae

Steindachnerina metae és una espècie de peix de la família dels curimàtids i de l'ordre dels caraciformes.

## Referències

* ↑ Fowler H. W. 1906. Further knowledge of some heterognathus fishes. Part I. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 58. 293-351.
* ↑ BioLib (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Feldberg, E., J.L.R. Porto i L.A.C. Bertollo, 1992. Karyotype evolution in Curimatidae (Teleostei, Characiformes) from the Amazon region. I. Studies on the Genera Curimata, Psectrogaster, Steindachnerina and Curimatella. Rev. Brasil. Genét. 15(2):369-383.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lucinda, P. H. F. i R. P. Vari 2009: New Steindachnerina species (Teleostei: Characiformes: Curimatidae) from the Rio Tocantins Drainage. Copeia 2009 (núm. 1): 142-147.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Vari, R. P. 1983: Phylogenetic relationships of the families Curimatidae, Prochilodontidae, Anostomidae, and Chilodontidae (Pisces: Characiformes). Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 378: i-iii + 1-60.
* Vari, R. P. 1988: The Curimatidae, a lowland neotropical fish family (Pisces: Characiformes); distribution, endemism, and phylogenetic biogeography. Proceedings of a workshop on Neotropical distribution patterns. 343-377.
* Vari, R. P. 1989: A phylogenetic study of the neotropical characiform family Curimatidae (Pisces: Ostariophysi). Smithsonian Contributions to Zoology No. 471: i-iv + 1-71.
* Vari, R.P. 1991. Systematics of the neotropical Characiform genus Steindachnerina Fowler (Pisces: Ostariophysi). Smithson. Contrib. Zool. 507: 118 p.
* Vari, R. P. 1992: Systematics of the neotropical characiform genus Curimatella Eigenmann and Eigenmann (Pisces, Ostariophysi), with summary comments on the Curimatidae. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 533: i-iii + 1-48.
* Vari, R.P. 2003. Curimatidae (Toothless characiforms). p. 51-64. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Venere, P.C. i P.M. Galetti, 1989. Chromosome evolution and phylogenetic relationships of some neotropical Characiformes of the family Curimatidae. Brasil. J. Genet. 12:17-25.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Gheorghe Brandabura

Gheorghe Brandabura (Fedeleşoiu, 23 de febrer de 1913 - ?) fou un futbolista romanès de les dècades de 1930 i 1940.
Disputà 4 partits amb la selecció de futbol de Romania, amb la qual participà en el Mundial de 1938. Pel que fa a clubs, defensà els colors del Juventus Bucureşti durant la dècada de 1930 i del Venus București durant els 1940s.

## Referències

* ↑ 1938 FIFA World Cup France Arxivat de juliol 27, 2011, a Wayback Machine.
* ↑ Perfil a national-football-teams.com
# Micronycteris yatesi

Micronycteris yatesi és una espècie de ratpenat de la família dels fil·lostòmids. És endèmic de Bolívia. Es tracta d'un ratpenat petit, amb una llargada total de 48,5–60,08 mm, els avantbraços de 36,5–36,7 mm, la cua de 7–9,17 mm, els peus d'11,4–11,71 mm i les orelles de 15,64–18,27 mm. S'alimenta de nèctar i pol·len. Com que fou descoberta fa poc, l'estat de conservació d'aquesta espècie encara no ha estat avaluat formalment. Fou anomenat en honor del biòleg estatunidenc Terry Yates.

## Referències

* 1 2 Siles, L.; Brooks, D. M.; Aranibar, H.; Tarifa, T.; Vargas M.; R. J.; Rojas, J. M.; Baker, R. J. 2013. «A new species of Micronycteris (Chiroptera: Phyllostomidae) from Bolivia». Journal of Mammalogy, 94: 881-896
Espècies vivents de noctilionoïdeus :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Família Mormoopidae :
Família Mystacinidae :
Família Noctilionidae :
Família Phyllostomidae (A..O) :
Família Phyllostomidae (P..Z) :
# Miniopterus mossambicus

Miniopterus mossambicus és una espècie de ratpenat de la família dels minioptèrids. És endèmic de Moçambic. Es tracta d'un ratpenat petit, amb una llargada total de 99–104 mm, els avantbraços de 41-44,9 mm, la cua de 47–50 mm, els peus de 6–9 mm, les orelles de 8,8–10 mm i un pes de fins a 9 g. S'alimenta d'insectes. Com que fou descoberta fa poc, l'estat de conservació d'aquesta espècie encara no ha estat avaluat formalment. El seu nom específic, mossambicus, significa 'moçambiquès'.

## Referències

* 1 2 Monadjem, A.; Goodman, S. M.; Stanley, W. T.; Appleton, B. 2013. «A cryptic new species of Miniopterus from south-eastern Africa based on molecular and morphological characters». Zootaxa, 3.746 (1): 123–142.
# Myosorex meesteri

Myosorex meesteri és una espècie d'eulipotifle de la família de les musaranyes (Soricidae). Viu a Zimbàbue i Moçambic. És petita en comparació amb altres representants del gènere Myosorex. Té el pelatge marronós. El seu hàbitat natural són els herbassars humits. L'espècie fou anomenada en honor del mastòleg J. A. J. «Waldo» Meester. Com que fou descoberta fa poc, l'estat de conservació d'aquesta espècie encara no ha estat avaluat formalment.

## Referències

* ↑ Taylor, P. J.; Kearney, T. C.; Peterhans, J. C. K.; Baxter, R. M.; Willows-Munro, S. 2013. «Cryptic diversity in forest shrews of the genus Myosorex from southern Africa, with the description of a new species and comments on Myosorex tenuis». Zoological Journal of the Linnean Society, 169 (4): 881–902.
# Hypsugo bemainty

Hypsugo bemainty és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. És endèmic de Madagascar. Es tracta d'un ratpenat de petites dimensions, amb una llargada de cap a gropa de 77–83 mm, els avantbraços de 29–32 mm, la cua de 33-36 mm, els peus de 4-5 mm, les orelles de 10–13 mm i un pes de fins a 4,4 g. S'alimenta d'insectes. Com que fou descoberta fa poc, l'estat de conservació d'aquesta espècie encara no ha estat avaluat formalment.

## Referències

* ↑ Goodman, S. M.; Rakotondramanana, C. F.; Ramasindrazana, B.; Kearney, T.; Monadjem, A.; Schoeman, M. C.; Taylor, P. J.; Naughton, K.; Appleton, B. «An integrative approach to characterize Malagasy bats of the subfamily Vespertilioninae Gray, 1821, with the description of a new species of Hypsugo» (en anglès). Zoological Journal of the Linnean Society, 173, 4, 2015, pàg. 988–1.018. DOI: 10.1111/zoj.12223.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Phyllotis occidens

Phyllotis occidens és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic de l'oest dels Andes peruans, on viu a altituds d'entre 200 i 3.800 msnm. El seu hàbitat natural són els matollars. Fou descrit per un parell d'investigadors de la Universitat Nacional Major de San Marcos. Com que fou descoberta fa poc, l'estat de conservació d'aquesta espècie encara no ha estat avaluat formalment.

## Referències

* ↑ Rengifo, E. M.; Pacheco, V. «Taxonomic revision of the Andean leaf-eared mouse, Phyllotis andium Thomas 1912 (Rodentia: Cricetidae), with the description of a new species» (en anglès). Zootaxa, 4018, 3, 2015, pàg. 349-380. DOI: 10.11646/zootaxa.4018.3.2.
# John Jacobsson

Jacques (John) Jacobsson (Estocolm, 1835 — Estocolm, 1909) fou un músic i compositor suec.
Es distingí principalment com a organista i compositor. Entre les obres més importants que va compondre hi figuren una Missa, per a solo, cor i orgue; un Agnus Dei, per a soprano i orquestra; l'opereta Ungmors kusin (1868), l'obertura concert Sommarminenn i una cantata per les noces d'argent del rei Òscar II. Va compondre a més, lieders, música de cambra, obres corals i peces per a piano. Com a mestre de violí tingué entre els seus alumnes l'anglesa Emile Shinner.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 28, segona part pàg. 2365 (ISBN 84-239-4582-0)
* ↑ Tom núm. 28, segona part, pàg. 2.365, de l'Enciclopèdia Espasa.
* ↑ Enciclopèdia Espasa Apèndix núm. 9, pàg. 1292-93 (ISBN 84-239-4579-0)
# Sebastián López de Velasco

Sebastián López de Velasco (Segòvia, 1584 - Granada, 1659) fou un compositor castellà.
Cultivà el gènere religiós. Té obres en l'Arxiu de Música de El Escorial. A partir del 1628 va ser racioner i organista de la catedral de Granada. La seva obra més destacada fou un Llibre de Misses i motets (1628), així com d'altres d'arranjades.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 31, p. 121, (ISBN 84-239-4531-6)
# Caryomys

Caryomys és un gènere de rosegadors de la família dels cricètids. Les dues espècies d'aquest grup són endèmiques de les regions muntanyoses del centre de la Xina. La seva fesomia i la forma del pelatge recorden les espècies del gènere Eothenomys. Les seves dents molars manquen d'arrel. El seu hàbitat natural són els boscos humits, com ara els boscos de galeria i les selves nebuloses. El nom genèric Caryomys significa ‘ratolí de les nous’ en llatí.

## Referències

* ↑ Entrada «Caryomys» a la Paleobiology Database (en anglès).
* ↑ Entrada «Caryomys» d'Animalia (en anglès).
# Rathbunella

Rathbunella és un gènere de peixos de la família dels batimastèrids i de l'ordre dels perciformes que es troba al Pacífic nord-oriental: des del nord de Califòrnia (els Estats Units) fins al nord de Baixa Califòrnia (Mèxic).

## Taxonomia

* Rathbunella alleni (Gilbert, 1904)
* Rathbunella hypoplecta (Gilbert, 1890)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Fitch, J. E. i R. J. Lavenberg, 1975. Tidepool and nearshore fishes of California. California Natural History Guides:38. University of California Press, Berkeley and Los Angeles, Califòrnia. Pàgines 25 i 26.
* ↑ Stevenson, D. E. i A. C. Matarese, 2005. The ronquils: a review of the North Pacific fish family Bathymasteridae (Actinopterygii: Perciformes: Zoarcoidei). Proceedings of the Biological Society of Washington. V. 118 (núm. 2): 367-406.
* ↑ Gilbert, C. H., 1904. Notes on fishes from the Pacific coast of North America. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 3) v. 3 (núm. 9): 255-271, Pls. 25-29.
* ↑ ITIS (anglès)

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Mecklenburg, C.W., 2003. Family Bathymasteridae (Jordan & Gilbert, 1883) - ronquils. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (6):17.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* Nomenclator Zoologicus (anglès)
# Llorenç Mendoza i Ruiz

Llorenç Mendoza i Ruiz (Paiporta, 1964) és músic clarinetista, compositor i director d'orquestra i de banda. A més, imparteix classes d'harmonia i anàlisi musical al Conservatori Professional de Música de Torrent.
Estudià al Conservatori Joaquín Rodrigo de València (1977-), als de Salamanca, Màlaga i Granada, i amb diversos mestres que l'han marcat, com Jef Penders, Enrique García Asensio, Luis Blanes o Eduardo Xifre. Posteriorment ha ampliat la seva formació amb diversos cursos de direcció orquestral, de banda i de cors, composició i anàlisi musical i informàtica aplicada a la música.
Com a director, ha obtingut el guardó del Certamen Nacional de Múrcia, del Certamen Internacional de València i el del World Music Contest de Kerkrade (Països Baixos). Ultra moltes col·laboracions com a director invitat, ha estat titular de la Societat Artistico Musical de Castellnovo (primer premi en la secció tercera del Festival Internacional de Bandes de València 1994), de l'Ateneu Musical Schola Cantorum de la Vall d'Uixó (primer premi de la secció primera del Concurs de Bandes de València 1997), de l'Agrupació Musical d'Alfara del Patriarca, de l'Associació Musical "L'Amistat" de Quart de Poblet (2001-2005; primer premi de la primera secció del World Music Contest de Kerkrade el 2001 i primer premi de la secció especial B del concurs de València 2003) i de la Banda Simfònica i la Jove Orquestra de la "Unió Musical" de Beniguasil. Actualment imparteix classes d'orquestra en el Conservatori Musical de la Vall d'Uixó i des del 2007 porta la preparació i la direcció musical de la Unió Musical Utielana, formació que portà a guanyar el primer premi de la secció simfònica del Concurs Internacional de Bandes d'Altea (novembre 2008) i el Certamen Nacional de Bandas "Villa de Magallón" (setembre 2007).
Ha compost i arreglat peces per a diverses menes de formació musical.
És director fundador del Grup Instrumental Contemporani "Atárgatis" i membre fundador del Trio de Vent "Ibèria". El compositor Ángel Martínez li dedicà el pas-doble de concert Llorenç Mendoza (2005).

## Obres

* L'encantament, per a flauta i piano
* Vent de Llevant, per a quintet de vent
* Titelles. Op. 10, sonatina per a flauta i piano

## Referències

* Informació adaptada de Lira: Revista de la societat musical La Lira Ampostina núm. 8 (desembre 2008)