OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Emma Castelnuovo

Emma Castelnuovo (Roma, 12 de desembre de 1913 - Roma, 13 d'abril de 2014) va ser una matemàtica i pedagoga italiana.
Es va graduar el 1936 a la Universitat de Roma on hi començà a treballar com a bibliotecària a l'Institut de Matemàtica. D'ascendència jueva, entre els anys 1938 i 1943 es va haver de refugiar dels nazis en casa d'amics, hospitals o institucions religioses. Després de la guerra, es va reincorporar a l'ensenyament a l'escola intermèdia Torquato Tasso a Roma fins al 1979. El seu esperit era transmetre la bellesa de les matemàtiques als seus alumnes, que pensessin per si mateixos i fossin creatius.
El 1946 va publicar l'article Il metodo intuitivo per insegnare la Geometria nel Primo Ciclo della Scuola Secondaria, on expressava les idees que posteriorment desenvoluparia al llibre Geometria intiutivia (1949). Al pròleg de la primera edició s'hi constata l'actualitat dels seus plantejaments:
| « | L'objectiu principal del curs de Geometria intuïtiva és suscitar, mitjançant l'observació dels fets relatius a la tècnica, l'art i la natura, l'interès de l'alumne per les propietats fonamentals de les figures geomètriques i amb això, el gust i l'entusiasme per la recerca. Aquest gust no pot néixer, crec, si no és fent-lo participar en el treball creatiu. És necessari animar la natural i instintiva curiositat que tenen els nens dels 11 als 14 anys, acompanyant-los en el descobriment de les veritats matemàtiques, transmetent la idea d'haver-ho fet per ells mateixos, i d'alta banda, fer sentir progressivament la necessitat d'un raonament lògic | » |
El 10 de març de 2009 es va concedir l'honor de Gran Oficial de l'Orde del Mèrit de la República Italiana per la passió i el compromís en el seu treball. La Comissió Internacional d'Instrucció Matemàtica (ICMI) va decidir crear el premi Emma Castelnuovo en reconeixement del vessant pedagògic innovadora en l'ensenyament matemàtic i en particular a la geometria euclidiana.

## Obra

Ha fet contribucions significatives a l'educació matemàtica. Ha publicat:
* Geometria intuitiva, per le scuole medie inferiori (1948, Carrabba)
* Didattica matematica (1963, La Nuova Italia)
* Documenti di un'esposizione matematica (1972, Boringhieri)
* Matematica nella realtà (amb Mario Barra, 1976, Bollati Boringhieri)
* La matematica (1976, La Nuova Italia)
* Pentole, ombre, formiche. In viaggio con la matematica (1993, La Nuova Italia)
* L'officina matematica. Ragionare con i materiali (2008, La Meridiana)

## Referències

* 1 2 «Resum biogràfic arran de la seva mort al 13 d'abril del 2014». Arxivat de l'original el 2014-04-29. [Consulta: 14 abril 2014].
* ↑ La centenària que va revolucionar l'ensenyament de les matemàtiques
* ↑ Blog de la biblioteca de matemàtiques de la Universitat de Barcelona
* ↑ Mor als 100 anys la matemàtica i pedagoga italiana Emma Castelnuovo

## Enllaços externs

* Premi ICMI Emma Castelnuovo Arxivat 2017-03-18 a Wayback Machine.
* Entrada biogràfica al blog d'Emma Castelnuovo
* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Emma Castelnuovo» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
# Trasimedes

Segons la mitologia grega, Trasimedes (en grec antic Θρασυμήδης) va ser un heroi grec, fill de Nèstor, rei de Pilos, i d'Anaxíbia.
Va acompanyar el seu pare i el seu germà Antíloc a la guerra de Troia. Segons el "Catàleg de les naus", comandava un contingent de quinze naus. Participa, en segon terme, en diversos episodis: en un combat al voltant del cos del seu germà contra Mèmnon i també figura a la llista dels guerrers que es van introduir dins del cavall de fusta. Va retornar sa i estalvi a Pilos a l'acabar la guerra, i allà va acollir Telèmac, fill d'Ulisses. Va tenir un fill anomenat Sil·los, i un net, Alcmeó, diferent del fill d'Amfiarau. La seva tomba es mostrava prop de Pilos.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: edicions de 1984, 2008, p. 533. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 213. (El Cangur / Diccionaris, núm. 209). ISBN 84-297-4146-1
# Rohtas

El fort de Rohtas —قلعہ روہتاس Qila Rohtas (urdú) — és un antic fort construïda per Sher Shah Suri al districte de Jhelum, Panjab (Pakistan), a 32° 55′ N, 73° 48′ E﻿ / ﻿32.917°N,73.800°E﻿ / 32.917; 73.800 a uns 15 km al nord-oest de Jhelum a la gola del torrent Kahan a les muntanyes Tilla. Sher Shah la va construir el 1542 per vigilar i controlar als gakhars, aliats de l'enderrocat emperador Humayun. Va rebre el nom pel fort de Rohtas (Rohtasgarh) a Bihar i escenari d'una de les victòries de Sher Shah. Hi ha una població del mateix nom a la rodalia. Fou declarada Patrimoni de la Humanitat el 1997.

## Bibliografia

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
* Ihsan H Nadiem, Rohtas: Formidable Fort of Sher Shah. Sang-e-Meel Publications, Lahore, ISBN 969-35-0603-0.
# Cantó de Morlaix

El cantó de Morlaix (bretó Kanton Montroulez) és una divisió administrativa francesa situat al departament de Finisterre a la regió de Bretanya.

## Composició

El cantó aplega 4 comunes :
| Nom bretó | Nom francès | Nom gal·ló |
| Montroulez | Morlaix | --- |
| Plourin-Montroulez | Plourin-lès-Morlaix | --- |
| Sant-Martin-war-ar-Maez | Saint-Martin-des-Champs | --- |
| Sant-Seo | Sainte-Sève | --- |

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Michel Le Goff | PS |
| 2008- | Agnès Le Brun | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions cantonals de 2007
# Eric Fraj

Eric Fraj (Bailleul, Westhoek, 1956) és un cantant occità, de mare flamenca i pare occità originari d'Alcoi. El seu pare era militar, raó per la qual va passar la seva infantesa al Senegal, Níger i Bordeus. Començà a cantar en occità el 1971, quan només tenia 15 anys, com a compromís amb una llengua menystingda. Ha estat professor d'una escola infantil del Hosseret, i professor de filosofia al liceu Pèire d'Aragon de Muret. Ha adaptat musicalment poemes de Joan Bodon i José María Caballero Bonald.
Ha cantat molts cops als Països Catalans: a la Universitat Catalana d'Estiu de Prada de Conflent, al Palau dels Reis de Mallorca a Perpinyà, a Alcoi, a Girona i al Palau de la Música Catalana de Barcelona. Coneix molt bé el català, i incorpora un tema en català (l'adaptació del poema de Bertolt Brecht "El meu germà") al seu àlbum de 1981 Cantaré. El 15 de gener de 2005 va cantar a duet amb en Lluís Llach la cançó A força de nits a Tolosa de Llenguadoc.

## Discografia

* Vièlh òme, 1974
* Subrevida, 1978
* L'enfadat, 1980
* Cantaré!, 1981
* Via nova , 1986
* Transits, 1999
* In extremis, 1990
* Arranca-me, 2002
* Fat e Fòls, 2010
* Pep El Mal, 2014
* Gao, 2020

## Obra escrita

* Liens (bilingue occitan-français), 2005
* Quel occitan pour demain? (bilingue occitan-français), éditions Reclams, 2013

## Referències

* ↑ Pujadó i García, Miquel: Diccionari de la Cançó: D'Els Setze Jutges al Rock Català. Enciclopèdia Catalana, Barcelona, abril del 2000. ISBN 84-412-0467-5, plana 149.

## Enllaços externs

* Biografia d'Eric Fraj. Arxivat 2010-06-23 a Wayback Machine. (català)
* Discografia, biografia i fotografies d'Eric Fraj. (francès)
* Web d'Eric Fraj Arxivat 2010-12-06 a Wayback Machine.
# Stapleton (Geòrgia)

Stapleton és una població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia. Segons el cens del 2000 tenia 318 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Stapleton tenia 318 habitants, 110 habitatges, i 80 famílies. La densitat de població era de 70,2 habitants/km².
Dels 110 habitatges en un 44,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,9% hi vivien parelles casades, en un 18,2% dones solteres, i en un 26,4% no eren unitats familiars. En el 23,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,78 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,28.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,8% tenia menys de 18 anys, un 5,7% entre 18 i 24, un 27,4% entre 25 i 44, un 25,2% de 45 a 60 i un 11% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.288 $ i la renda mediana per família de 37.083 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.208 $ mentre que les dones 17.500 $. La renda per capita de la població era de 15.829 $. Entorn del 17,1% de les famílies i el 20,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Stapleton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Stapleton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Bolton (Connecticut)

Bolton és una població dels Estats Units a l'estat de Connecticut. Segons el cens del 2005 tenia 5.170 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bolton tenia 5.017 habitants, 1.906 habitatges, i 1.442 famílies. La densitat de població era de 134,4 habitants per km².
Cap de les famílies estaven per sota del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* ↑ «Fact Sheet- Bolton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bolton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Eugeni Sallent i Garriga

Eugeni Sallent i Garriga (Sabadell, 1962) és un informàtic i executiu català. Va dirigir Televisió de Catalunya des del 2012 fins al 2016.
Fill del creador dels Jocs Educa, Eugeni Sallent és llicenciat en Informàtica per la UAB i màster en Direcció d'Empreses per EADA. Entre el 1994 i el 1995 va ser consultor en sistemes d'informació del Centre Informàtic de la Generalitat. De 1995 a 1999 va ser gerent al Grup d'Emissores Catalunya Ràdio. Des del 1999 fins al 2012 va ser el director general de Radiocat XXI, l'empresa del Grup Godó que gestiona RAC 1 i RAC 105. A l'abril de 2012, la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals el nomenà director de Televisió de Catalunya, en substitució de Mònica Terribas. Ocupà el càrrec fins al 2016. Posteriorment ha ocupat diversos càrrecs directius a Mediapro.
El 2010 va rebre el III Premi Quim Regàs de Periodisme, en reconeixement de la seva trajectòria professional.

## Referències

* ↑ «Eugeni Sallent ja és el nou director de TV3». Eldebat.cat. [Consulta: 15 març 2015].
* ↑ Gutiérrez, Àlex. «Eugeni Sallent ja és director de TV3». Diari Ara. [Consulta: 15 març 2015].
* ↑ PRODU.COM. «Eugeni Sallent: América Latina como proyecto para Mediapro» (en castellà). [Consulta: 23 novembre 2024].
* ↑ «Eugeni Sallent i Garriga». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Eugeni Sallent, entrevistat per Manel Fuentes el 18 de maig de 2012
# Alexandria (Kentucky)

Alexandria és una població dels Estats Units a l'estat de Kentucky. Segons el cens del 2000 tenia 8.286 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Alexandria tenia 8.286 habitants, 2.884 habitatges, i 2.275 famílies. La densitat de població era de 594,7 habitants/km².
Dels 2.884 habitatges en un 44,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 68,2% hi vivien parelles casades, en un 7,7% dones solteres, i en un 21,1% no eren unitats familiars. En el 18,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,87 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,29.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,8% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 33,2% entre 25 i 44, un 19,7% de 45 a 60 i un 8,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 55.409 $ i la renda mediana per família de 62.392 $. Els homes tenien una renda mediana de 42.002 $ mentre que les dones 30.766 $. La renda per capita de la població era de 22.001 $. Entorn del 2,5% de les famílies i el 4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Alexandria». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Alexandria». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Traugott Ochs

Traugott Ochs (Altenfeld, Turíngia, 19 d'octubre de 1854 - Berlín, 27 d'agost de 1919) fou un compositor i organista alemany.
Fou deixeble de W. Stade a Altemburg i de Max Erdmannsdörfer, i des de 1879 fins al 1880 estudià a l'Institut reial de Berlín. El 1880 va aconseguir la càtedra de música a Neuzelle, el 1883 la plaça d'organista de Wismar i el 1893 la de director de l'Associació Musical de Brünn i el 1900 director de la banda municipal de Bielefeld, on fundà un conservatori. Des de 1907 a 1910 fou mestre de capella i director del Conservatori de Sondershausen.
Va compondre diverses obres corals, entre elles Deutsches Aufgebot, per a veus d'homes i orquestra; peces per a orgue; un Rèquiem, etc., a més se li deuen, un mètode de cant coral per a veus d'home.

## Referències

* ↑ «Ochs, Traugott». A: Enciclopedia universal ilustrada europeo-americana (en castellà). Volum núm. 39 Num-Oqu. Madrid: Espasa-Calpe, 1974, p. 676. ISBN 84-239-4539-1.
* ↑ May, Wilhelm. «Traugott Ochs. Die Leitung von Hofkapelle und Konservatorium vor 100 Jahren». A: Ich heiße Bahn und bin bei der Post. Gesammelte Beiträge aus der Geschichte Sondershausens (en alemany). Sondershausen: Starke, 2011, p. 425–429.
# Riu Sai

El Sai és un riu d'Uttar Pradesh a l'Índia. Neix al districte d'Hardoi entre el Gumti i el Ganges i corre en direcció sud-est per l'Oudh i va cap al districte de Jaunpur desaiguant al riu Gumti a uns 15 km de la ciutat de Jaunpur.
El seu curs és de 563 km. És navegable per vaixells petits durant l'època de pluges. Rep diversos rierols des del nord. El seu llit és massa fondo per ser utilitzat de manera generalitzada en el reg dels camps. El capità Wilford esmenta al segle xix que era conegut també localment com Sambu i Sukti.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Ànec griset

L'ànec fornigó o ànec griset (ànnera grisa) (Mareca strepera), conegut de vegades com a ascle al País Valencià, és un ànec de superfície que als estanys catalans només hiverna.

## Morfologia

* Fa 45 cm de llargària i 78-90 d'envergadura alar.
* Taca blanca a la part posterior de l'ala i que correspon al mirall (aquest s'observa bé en vol i està format per l'esmentada taca flanquejada de negre i amb una franja terrosa rogenca a la part superior).
* El mascle és de color gris, amb el pit jaspiat de blanc i la part inferior de la cua de color negre.
* La femella té el característic plomatge críptic i l'habitual taca alar blanca.
* Les potes d'ambdós sexes són de color groc ataronjat.

## Reproducció

Nia a l'est europeu i a les Illes Britàniques. Folren els nius amb fulles seques, plomes, joncs marítims (Juncus maritimus), salicòrnia i altres materials. Pel maig ponen els 8 o 17 ous corresponents, que són covats únicament per la mare, i també només la mare s'encarregarà d'alimentar els pollets, que volaran al cap de set setmanes.

## Alimentació

Menja cucs, fulles, arrels de plantes aquàtiques i petits caragols. Els pollets, al principi, són alimentats amb insectes.

## Hàbitat

Es pot observar a les masses d'aigua lliure o als marges amb vegetació litoral densa.

## Distribució geogràfica

Cria a l'Euràsia septentrional i al centre de Nord-amèrica. Hiverna al sud de la seua àrea de cria.
Als Països Catalans, és relativament comú a les zones humides a l'hivern (com ara, a l'estany de Salses, a la llacuna del Fondo i a les Balears) i, actualment, sembla que estigui en expansió (de fet, n'existeix una població força important al delta de l'Ebre).

## Costums

És un ànec poc enèrgic, que es confon entre els estols d'altres espècies (sovint, entre els ànecs collverds). Necessita quantitats d'aigua que continguin prats submergits per a poder alimentar-s'hi (només li serveixen les aigües que tenen un màxim de 20-40 cm de fondària, perquè, sent un ànec de superfície, tota la vegetació que es trobi a més profunditat, quedarà fora del seu abast).
Arriba pel setembre i torna a migrar al febrer, si bé en algunes zones resten individus que aconseguiran reproduir-se (això ha passat al delta del Llobregat i a la llacuna del Fondo, mentre que el delta de l'Ebre, amb unes 200 parelles, ocupa el primer lloc amb diferència).

## Referències

* ↑ «Ànec griset». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 9 març 2025(català)
* ↑ Lalueza i Fox, Jordi: El llibre dels ocells de Catalunya. Editorial De Vecchi - Edicions Cap Roig. Barcelona, 1987, planes 26-27. ISBN 84-315-0434-X
* ↑ Llorente, Gustavo: Els vertebrats de les zones humides dels Països Catalans. Editorial Pòrtic, S.A. Col·lecció Conèixer La Natura, núm. 6, planes 88-89. Desembre del 1988, Barcelona. ISBN 84-7306-354-6

## Enllaços externs

* Estudi de la població d'ànec griset al Principat de Catalunya. (català)
* Descripció i hàbitat d'aquesta espècie. (francès)
* Enregistraments sonors d'aquest ànec. (anglès)
# Port Vincent

Port Vincent és una població dels Estats Units a l'estat de Louisiana. Segons el cens del 2000 tenia 463 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Port Vincent tenia 463 habitants, 192 habitatges, i 134 famílies. La densitat de població era de 108,3 habitants/km².
Dels 192 habitatges en un 27,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,4% hi vivien parelles casades, en un 5,2% dones solteres, i en un 29,7% no eren unitats familiars. En el 24% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,41 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,7% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 30,9% entre 25 i 44, un 28,1% de 45 a 60 i un 11% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 103,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.250 $ i la renda mediana per família de 49.583 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.357 $ mentre que les dones 27.188 $. La renda per capita de la població era de 17.347 $. Entorn del 4,6% de les famílies i el 7,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Port Vincent». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Port Vincent». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Pelham (Massachusetts)

Pelham és una població dels Estats Units a l'Estat de Massachusetts. Segons el cens del 2000 tenia 1.403 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Pelham tenia 1.403 habitants, 545 habitatges, i 382 famílies. La densitat de població era de 21,6 habitants/km².
Dels 545 habitatges en un 32,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,2% hi vivien parelles casades, en un 8,6% dones solteres, i en un 29,9% no eren unitats familiars. En el 19,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,57 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la manera següent: un 23,2% tenia menys de 18 anys, un 7,7% entre 18 i 24, un 24,4% entre 25 i 44, un 32,1% de 45 a 60 i un 12,5% 65 anys o més.
L'edat mitjana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,1 homes.
La renda mitjana per habitatge era de 61.339 $ i la renda mitjana per família de 71.667$. Els homes tenien una renda mitjana de 50.435 $ mentre que les dones 33.500$. La renda per capita de la població era de 29.821$. Entorn del 2,6% de les famílies i el 4,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Pelham». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Pelham». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Springfield (Geòrgia)

Springfield és una població dels Estats Units a l'estat de Geòrgia. Segons el cens del 2000 tenia 1.821 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Springfield tenia 1.821 habitants, 633 habitatges, i 453 famílies. La densitat de població era de 330,1 habitants/km².
Dels 633 habitatges en un 36,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51% hi vivien parelles casades, en un 17,4% dones solteres, i en un 28,3% no eren unitats familiars. En el 25,6% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,48 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,1% tenia menys de 18 anys, un 9,7% entre 18 i 24, un 30,2% entre 25 i 44, un 18,9% de 45 a 60 i un 17,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.544 $ i la renda mediana per família de 41.071 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.096 $ mentre que les dones 25.192 $. La renda per capita de la població era de 16.519 $. Entorn de l'11,1% de les famílies i el 13,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Springfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 3 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Springfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.