OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Trachelyopterus teaguei

Trachelyopterus teaguei és una espècie de peix de la família dels auqueniptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 19,6 cm de llargària total i els 157 g de pes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Uruguai.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Cuvier G. & Valenciennes A. 1840. Histoire naturelle des poissons. Tome quinzième. Suite du livre dix-septième. Siluroïdes. Hist. Nat. Poiss. v. 15. i-xxxi + 1-540.
* 1 2 BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Ferraris, C.J. Jr. 2003. Auchenipteridae (Driftwood catfishes). p. 470-482. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Zaniboni Filho, E., S. Meurer, O.A. Shibatta i A.P. de Oliverira Nuñer 2004. Catálogo ilustrado de peixes do alto Rio Uruguai. Florianópolis: Editora da UFSC : Tractebel Energia. 128 p. : col. ill., col. maps; 25 cm.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916. ISBN 086622131X.
* Devincenzi, G. J. & G. W. Teague. 1942. Ictiofauna del Rio Uruguay medio. An. Mus. Nac. Hist. Nat. Montev. (Ser. 2) v. 5 (núm. 4): 1-100 + index + i-viii, Pls. 1-6.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Sands, David. 1988. A Fishkeeper's Guide to South American Catfishes. Ed. Salamander, Nova Jersey, Estats Units. 117pp. ISBN 0861013484.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Kentwood (Louisiana)

Kentwood és una ciutat rural a la Parròquia de Tangipahoa (Louisiana) prop de la frontera de Mississipi. La població era 2,205 habitants segons el cens de 2000.
S'embotella aigua des de Kentwood i popularment es comercialitza a Nova Orleans sota l'etiqueta de Fonts Kentwood. Kentwood és també "La Capital de Lleteria del Sud." Kentwood solia tenir una desfilada de lleteria cada novembre on la gent venia productes i elements diversos. El festival no s'ha celebrat durant uns quants anys a causa de raons desconegudes. Tanmateix, Kentwood és més coneguda com l'"hometown" del cantant pop Britney Spears i la seva germana Jamie Lynn Spears.

## Història

Fundada per Amos Kent el 1893.

## Geografia

Segons l'Escriptori de Cens dels Estats Units, la ciutat té una àrea total de 17.9 km² (6.9 mi²). 17.9 km² (6.9 mi²) d'això és terra i un 0,14% és aigua.
# Tractat d'Almazán

El Tractat d'Almazán fou una pau signada el 12 d'abril de 1375 entre Pere el Cerimoniós i Enric II de Castella.
Pere el Cerimoniós va renunciar a recuperar alguns dels territoris perduts en la Guerra dels Dos Peres a canvi de 180.000 florins. A més a més s'establí el matrimoni entre Elionor d'Aragó i de Sicília i el fill d'Enric II, el futur rei Joan I de Castella i la condonació del deute d'Enric II de Castella amb Pere el Cerimoniós de 200.000 florins en concepte de dot.

## Referències

* ↑ «Tractat d'Almazán». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Gebhardt, Victor. Historia general de España y de sus Indias: desde los tiempos más remotos hasta nuestros días (en castellà). Librería Española, 1864, p. 134.
* ↑ Bolòs, Jordi: Diccionari de la Catalunya medieval (ss. VI-XV). Edicions 62, Col·lecció El Cangur / Diccionaris, núm. 284. Barcelona, abril del 2000. ISBN 84-297-4706-0, plana 23.
* ↑ Diccionari d'Història de Catalunya; ed. 62; Barcelona; 1998; ISBN 84-297-3521-6; p. 29
# Jaime Rubio Álvarez

Jaime Rubio Álvarez fou un enginyer espanyol, dedicat professionalment a les empreses del ram del tèxtil. El 1988 va rebre la Creu de Sant Jordi per la seva gestió al capdavant del Pla de Reconversió Tèxtil de 1983 en un moment que era força compromès per a aquest sector a Catalunya, però que significà la modernització de la indústria de cara a la competitivitat en el mercat europeu.

## Referències

* ↑ «Obra de Jaime Rubio Álvarez» a Dialnet.
# Canal Roeselare-Leie

El Canal Roeselare-Leie (també anomenat Mandelkanaal) a Bèlgica enllaça la ciutat de Roeselare amb el Leie a Ooigem, un nucli del municipi de Wielsbeke. Fa part de la xarxa de les vies navegables per una llargada de 15,512 km de classe IV fins al port de Roeselare i de classe II enllà. El canal segueix la vall del Mandel, un petit afluent del Leie, fins a la sortida d'Ingelmunster, on pren una drecera. De 2010 a 2011, el volum del transport de mercaderies al canal va créixer d'uns cinc per cent cap a 3,7 milions de tones.

## Història

El canal va excavar-se al segle xix segons la norma de Freycinet amb una capacitat d'embarcacions fins a 300 tones. Als inicis, es va construir una «escala de tres rescloses» des del 1865 a la desembocadura del canal al Leie, l'única manera amb les possibilitats tècniques d'aquesta època de vèncer un desnivell de 7,50 metres.
De 1967 a 1980 el canal va modernitzar-se i ara té una capacitat de 1350 tones, una nova resclosa més gran i de pas més ràpid va construir-se el 1970 al costat de l'antiga escala, que vers la fi del segle xx va ser llistada com a monument. Després d'una restauració va tornar a funcionar i ara serveix per a la navegació esportiva.

## Geografia

El canal connecta els municipis de Roeselare, Izegem, Ingelmunster i Wielsbeke amb el Leie, i així amb tots els ports importants de Bèlgica i del Nord de França. Moltes fàbriques s'han establert als marges del canal: Vandemoortele (olis), Spano (panys de fibra), Soubry (pasta), Hanekop i Debaillie (pàbul de bestiar)…
Hi ha un projecte econòmic de construir un port de contenidors i un projecte turístic per a explotar els marges verds per a activitats recreatives (pesca, cicloturisme…).

## Rescloses i altres infraestructures

Des del 1973, per a la navegació comercial, hi ha només una resclosa amb un desnivell de 7,5m a la desembocadura al riu Leie. L'antiga esclosa triple va conservar-se com a monument d'arqueologia industrial.
* El canal a Izegem
* El canal i la fàbrica Spano
* El canal a Ingelmunster
* El port de Roeselare

## Renlaços externs

* Mapa detallat del canal
* Sèrie de fotos Arxivat 2014-02-24 a Wayback Machine. al web del Milieuboot

## Referències

* ↑ Arxivat 2013-11-13 a Wayback Machine. Arxivat 2013-11-13 a Wayback Machine. Arxivat 2013-11-13 a Wayback Machine. Arxivat 2013-11-13 a Wayback Machine. Arxivat 2013-11-13 a Wayback Machine. Arxivat 2013-11-13 a Wayback Machine. Arxivat 2013-11-13 a Wayback Machine. Arxivat 2013-11-13 a Wayback Machine. Arxivat 2013-11-13 a Wayback Machine. Arxivat 2013-11-13 a Wayback Machine. «Minister Hilde Crevits trapt 150 jaar kanaal Roeselare-Leie af» (neerlandès) (La ministre Hilde Crevits estrena les festivats del centcinquantennari del canal Roeselare-Leie) Arxivat 2013-11-13 a Wayback Machine., Nota de premsa del ministeri de foment de Flandes, 20 d'abril del 2012
* ↑ «Drietrapssluis (ID: 89598)» (neerlandès) (Resclosa de tres esglaons), De Inventaris van het Bouwkundig Erfgoed (Inventari del patrimoni històric), Servei del patrimoni immobiliari del Govern Flamenc
             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Canal Roeselare-Leie
# C-12

La C-12 o Eix Occidental, també conegut com a Eix de l'Ebre, ja que des de Flix fins Amposta s'emplaça en paral·lel al riu Ebre, és una carretera que va d'Amposta fins Àger. Forma part de l'eix Occidental dividit en els trams Amposta-Lleida i Lleida-Àger.
La C-12 comença al sud d'Amposta, a l'enllaç amb la N-340. Segueix cap a Tortosa pel centre, Xerta, el pas de l'Ase, Móra la Nova, Ascó, Flix, Maials, enllaça amb l'AP-2 i la LL-12, entra a Lleida i surt per l'avinguda Prat de la Riba per la riba dreta del Segre direcció Balaguer per Corbins i Menàrguens, entra a Balaguer i surt direcció Àger passant per les Avellanes, després puja pel port d'Àger, travessa Àger i continua fins a enllaçar amb la C-13.
Aquest eix es va crear aprofitant carreteres existents i creant trams nous. Els trams des de la LL-12 fins a Llardecans, de Maials a Flix i la circumval·lació d'Amposta són nous, mentre que d'Ascó fins Amposta eren carreteres existents.

## Referències

* ↑ «Terres de l'Ebre». Arxivat de l'original el 2011-07-28. [Consulta: 29 juny 2011].

## Vegeu també

* C-13

## Enllaços externs

* Coves de Benifallet
* Miravet per la C-12 Arxivat 2011-09-28 a Wayback Machine.
# Trans-AMA 1977

La temporada de 1977 de la Trans-AMA, anomenada oficialment 1977 Trans-AMA motocross series, fou la 8a edició d'aquest campionat, organitzat per l'AMA. El calendari oficial constava de 8 proves puntuables, celebrades entre el 25 de setembre i el 20 d'octubre.
El belga Roger De Coster guanyà el campionat, amb un total de 4 victòries absolutes, mentre que Marty Smith se n'anotava dues i Bob Hannah i Brad Lackey una cadascun.

## Rondes

Font:
| Ronda | Data | Lloc | Guanyador | Motocicleta |
| 1 | 25 de setembre | Lexington (Ohio) | Roger De Coster | Suzuki |
| 2 | 2 d'octubre | Axton (Virgínia) | Marty Smith | Honda |
| 3 | 9 d'octubre | New Berlin (Nova York) | Roger De Coster | Suzuki |
| 4 | 16 d'octubre | Buchanan (Michigan) | Bob Hannah | Yamaha |
| 5 | 23 d'octubre | St. Peters (Missouri) | Roger De Coster | Suzuki |
| 6 | 30 d'octubre | Dallas (Texas) | Roger De Coster | Suzuki |
| 7 | 6 de novembre | Puyallup (Washington) | Marty Smith | Honda |
| 8 | 20 de novembre | Sonoma (Califòrnia) | Brad Lackey | Honda |

## Classificació final

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Roger De Coster | Suzuki | 317 |
| 2 | Bob Hannah | Yamaha | 296 |
| 3 | Marty Smith | Honda | 280 |
| 4 | Brad Lackey | Honda | 252 |
| 5 | Tommy Croft | Honda | 229 |
| 6 | Jim Pomeroy | Honda | 228 |
| 7 | Tony DiStefano | Suzuki | 188 |
| 8 | Danny LaPorte | Suzuki | 165 |
| 9 | Gaylon Mosier | Maico | 165 |
| 10 | Steve Stackable | Maico | 145 |

## Referències

* ↑ «Trans-AMA Moto-Cross records» (en anglès). American Motorcyclist. Books.Google.com, vol. 36, núm. 2, 2-1982, p. 59-61. ISSN: 0277-9358 [Consulta: 25 agost 2011].
* «Every Champion That Ever Was» (en anglès). motocrossactionmag.com. Arxivat de l'original el 25 d’octubre 2010. [Consulta: 30 novembre 2009].
* «Trans Ama» (en francès). memotocross.fr, 2012. [Consulta: 4 gener 2013].
# Trans-USA 1980

La temporada de 1980 de la Trans-USA, anomenada oficialment 1980 Trans-USA motocross series, fou la 2a edició d'aquest campionat, organitzat per l'AMA. El calendari oficial constava de 4 proves puntuables, celebrades entre el 21 de setembre i el 12 d'octubre.
Kent Howerton guanyà el campionat per segona vegada consecutiva amb un total de dues victòries absolutes, mentre que Mark Barnett i Broc Glover n'aconseguien una cadascun.

## Rondes

Font:
| Ronda | Data | Lloc | Guanyador | Motocicleta |
| 1 | 21 de setembre | Lexington (Ohio) | Mark Barnett | Suzuki |
| 2 | 28 de setembre | Buchanan (Michigan) | Broc Glover | Yamaha |
| 3 | 5 d'octubre | New Berlin (Nova York) | Kent Howerton | Suzuki |
| 4 | 12 d'octubre | Braselton (Geòrgia) | Kent Howerton | Suzuki |

## Classificació final

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Kent Howerton | Suzuki | 153 |
| 2 | Broc Glover | Yamaha | 151 |
| 3 | Bob Hannah | Yamaha | 131 |
| 3 | Mark Barnett | Suzuki | 131 |
| 5 | Marty Tripes | Yamaha | 104 |
| 6 | Chuck Sun | Honda | 102 |
| 7 | Warren Reid | Kawasaki | 87 |
| 8 | Donnie Hansen | Honda | 85 |
| 9 | Jim Gibson | Honda | 84 |
| 10 | Steve Wise | Honda | 81 |

## Referències

* ↑ «Trans-USA Moto-Cross records» (en anglès). American Motorcyclist. Books.Google.com, vol. 36, núm. 2, 2-1982, p. 62. ISSN: 0277-9358 [Consulta: 25 agost 2011].
* «Trans USA» (en francès). memotocross.fr, 2012. [Consulta: 4 gener 2013].
# Etra (filla de Piteu)

Etra (en grec antic Αἴθρα), d'acord amb la mitologia grega, va ser una filla de Piteu, rei de Trezè i neta de Pèlops.
A Etra la va pretendre primer Bel·lerofont, però quan Egeu va arribar a Trezè després d'haver consultat l'oracle de Delfos sobre la manera de tenir descendència, Piteu va entendre la resposta de l'oracle i se les enginyà perquè la seva filla s'unís a l'hoste. El resultat d'aquesta unió va ser Teseu. També es deia que la vigília del dia que havia d'arribar Egeu, la deessa Atena va inspirar a Etra en un somni el desig d'anar a una illa veïna a oferir un sacrifici a l'heroi Esfer, que havia estat conductor del carro de Pèlops. Allà va ser sorpresa per Posidó, que la va violar. Aquella mateixa nit es va unir a Egeu, de manera que Teseu pot ser fill del déu o fill del mortal.
Quan va marxar a Atenes, Egeu li va dir a Etra que si un dia infantava un fill no li digués el nom del seu pare, però va deixar sota una roca unes sandàlies i la seva espasa. Va dir a Etra que quan el noi fos prou gran per aixecar la pedra hi descobriria la manera de trobar el seu pare. Etra es va quedar a Trezè criant i educant el seu fill. Quan Teseu va ser rei d'Atenes, succeint el seu pare, va portar Helena, a la que havia raptat a Esparta juntament amb Pirítous, amb la seva mare, Etra com a noia de companyia. Un dia, mentre estaven dona i nena soles, van arribar els germans d'Helena, Càstor i Pòl·lux, la van alliberar i van agafar com a esclava Etra, qui acompanyaria Helena a Esparta i també a Troia, quan Paris la raptà de nou. A Troia va criar el seu besnet Múnit. Quan Troia va ser presa, va ser reconeguda pels seus nets Demofont i Acamant, que van aconseguir deixar-la lliure. Es deia que quan va morir Teseu, Etra es va suïcidar per la pena que sentia.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 182. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 87. (El Cangur / Diccionaris, núm. 209). ISBN 84-297-4146-1
# Amt Viöl

Amt Viöl (frisó septentrional Amt Fjåål ) és un amt del districte de Nordfriesland, a Slesvig-Holstein, Alemanya, que comprèn la part continental septentrional del districte. Té una extensió de 177,75 km² i una població de 9.125 habitants (2008). La seu és a Viöl. El burgmestre és Hans-Jes Hansen.

## Subdivisions

L'Amt Viöl és format pels municipis:
* Ahrenviöl
* Ahrenviölfeld
* Behrendorf
* Bondelum
* Haselund
* Immenstedt
* Löwenstedt
* Norstedt
* Oster-Ohrstedt
* Schwesing
* Sollwitt
* Viöl
* Wester-Ohrstedt

## Enllaços externs

* www.amt-vioel.de
54° 34′ N, 09° 11′ E﻿ / ﻿54.567°N,9.183°E﻿ / 54.567; 9.183
# Antoni Joan Bastinos i Estivill

Antoni Joan Bastinos i Estivill (Barcelona, 1838 - 7 de juny de 1927) fou un editor i polític català.

## Biografia

Era fill del també editor Joan Bastinos i Coll, qui el 1842 havia fundat l'Editorial Bastinos especialitzada en l'edició de llibres d'ensenyament primari de castellà, i que van assolir una gran difusió a Espanya i a Amèrica Llatina. Va dirigir la secció editorial de la llibreria del seu pare. Va escriure llibres de pedagogia. Fundà la revista El Monitor de Primera Enseñanza, que es va editar de 1859 a 1900. Va participar en l'Exposició Universal de Barcelona de 1888. A les eleccions municipals de 1891 i 1899 fou elegit regidor de l'ajuntament de Barcelona pel Partit Conservador pel districte Universitat. Fou soci de Foment del Treball Nacional i de la Cambra de Comerç, Indústria i Navegació de Barcelona.

## Obres

* Armonía social (1873)
* Biblia de los párvulos' (1882)
* Catalanes ilustres : su tiempo, su vida y sus hechos (1905)
* Hojas secas (1922)
* Estudios y recuerdos (1925)

## Referències

* ↑ «esquela Antonio J. Bastinos y Estivill». La Vanguardia, 09-06-1927, pàg. 2.
* ↑ Montserrat Castillo. Biblioteca de Catalunya. Grans Il·lustradors Catalans Del Llibre per a Infants (1905-1939), 1997, p. 19.
* ↑ «Antoni Joan Bastinos i Estivill». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Julià Cèlia Canyelles. Els governs de la ciutat de Barcelona (1875-1930). Ajuntament de Barcelona, 2013, p. 115. ISBN 978-84-9850-461-3.

## Enllaços externs

* Obres d'Antoni Joan Bastinos al Catàleg Col·lectiu de les Universitats de Catalunya
# Monòmer

Un monòmer és una molècula de petita massa molecular que unida a altres monòmers, de vegades cents o milers, mitjançant enllaços químics, generalment covalents, formen macromolècules anomenades polímers.
Els monòmers estan fets fonamentalment, d'àtoms de carboni i d'hidrogen.
La paraula monòmer procedeix del grec -mono (un) i mer (part).
La unió de pocs monòmers, generalment menys de 10, formen els oligòmers, que poden ser dímers, trímers, tetràmers, pentàmers...
Exemples de monòmers:
* La glucosa és el monòmer del midó.
* Els aminoàcids són els monòmers de les proteïnes.
* Els nucleòtids son els monòmers dels àcids nucleics.
En la fabricació de plàstic com el polietilè o el polipropilè s'utilitzen monòmers per a unir l'etilè o propile, segons sigui el cas.
# Wilhelm Olbers Focke

Wilhelm Olbers Focke (Bremen, 1834 - Bremen, 1922) fou un metge i botànic. El 1881 va publicar un important treball sobre hibridació de plantes titulat Die Pflanzen-Mischlinge, Ein Beitrag zur Biologie der Gewächse (Els híbrids de plantes, una contribució a la biologia de les plantes) que s'esmenta breument els descobriments de Gregor Mendel sobre la hibridació. Tot i que Charles Darwin va tenir una còpia del llibre de Focke la va passar a un col·lega pel que sembla sense llegir aquesta secció en particular. El re-descobriment del treball de Mendel es considera en general que tingué lloc en els primers anys del segle xx, però, a Die Pflanzen-Mischlinge, Mendel s'esmenta 18 vegades - Focke, encara que no sembla prendre el treball de Mendel seriosament. Juntament amb la hibridació, Focke analitzà els fenòmens no mendelians de quimera (graft hybrids), pseudogàmia, i xènia.
El 1889 Focke dirigia una investigació sobre un brot de malària ocorregut uns anys abans al nord d'Alemanya. També va investigar sobre la taxonomia del gènere Rubus (Rosaceae) i publicà uns quants estudis (1877-1914). Escrigué edicions en un cert nombre de monografies per a Engler, A & Prantl, K. Die natürlichen Pflanzenfamilien sobre la família Rosaceae, especialment per les plantes fruiteres d'aquesta família.
Molta de la seva producció es publicà al periòdic de Bremen: Abhandlungen: Naturwissenschaftlicher Verein zu Bremen. Es disposa d'una llista completa dels papers publicats en aquest periòdic. Examinant les entrades Focke sobre aquesta llista d'articles, es pot apreciar l'àmplia gamma de temes que estudiava així com les aplicacions a les que es dedicava el seu treball.

## Referències

* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
* ↑ Focke, Wilhelm Olbers. «Die Planzen-Mischlinge. Ein Beitrag zur Biologie der Gewächse» (en alemany), 1881. Arxivat de l'original el 2012-06-30. [Consulta: 23 octubre 2011]. «Obra escanejada»
* ↑ Everdell, W.R. (1997). The First Moderns: Profiles in the Origins of Twentieth-century Thought, University of Chicago Press, ISBN 0226224805
* ↑ The First Moderns, pg. 161.
* ↑ Abhandlungen des Naturwissenschaftlichen Vereins zu Bremen
# Mission Canyon

Mission Canyon és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 2.610 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mission Canyon tenia 2.610 habitants, 1.065 habitatges, i 689 famílies. La densitat de població era de 641,9 habitants/km².
Dels 1.065 habitatges en un 23,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,6% hi vivien parelles casades, en un 8,1% dones solteres, i en un 35,3% no eren unitats familiars. En el 22,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,44 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,73.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 16,9% tenia menys de 18 anys, un 5% entre 18 i 24, un 27,8% entre 25 i 44, un 35,4% de 45 a 60 i un 14,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 79.338 $ i la renda mediana per família de 103.442 $. Els homes tenien una renda mediana de 57.222 $ mentre que les dones 41.131 $. La renda per capita de la població era de 43.422 $. Entorn de l'1% de les famílies i el 6,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mission Canyon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mission Canyon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].