OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Spintherobolus papilliferus

Spintherobolus papilliferus és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6,1 cm de llargària total i les femelles 6,08.
* Nombre de vèrtebres: 35-36.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Tietê al Brasil.

## Referències

* 1 2 Eigenmann, C. H. 1911. New characins in the collection of the Carnegie Museum. Ann. Carnegie Mus. v. 8 (núm. 1): 164-181, Pls. 4-9.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Malabarba, L.R. 2003. Subfamily Cheirodontinae (Characins, tetras). p. 215-221. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0-471-25031-7.
* Rosa, R.S. i N.A. Menezes 1996. Relaçao preliminar das espécies de peixes (Pisces, Elasmobranchii, Actinopterygii) Ameaçadas no Brasil. Revta bras. Zool. 13(3):647-667.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Splendid Cinema

L'Splendid Cinema va ser un cinema de Barcelona ubicat en el núm. 217 del carrer del Consell de Cent, entre els carrers de Casanova i Villarroel. Es va inaugurar l'any 1922. Manté el nom fins al dia 30 de març de 1939, moment en què el règim franquista li canvia el nom pel d'Imperio Cinema. Un any més tard (1940) pren el nom de Cine Emporio fins a la dècada dels anys 1960, que desapareix.

## Referències

* ↑ SPLENDID CINEMA / IMPERIO CINEMA / CINE EMPORIO (1922-1972) a barcelofilia.blogspot
* ↑ El cine en Barcelona, una generación histórica: 1906-1923, Palmira González López
# Pseudohydromys berniceae

Pseudohydromys berniceae és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmic de Nova Guinea.

## Descripció

És un rosegador de petites dimensions, amb una llargada de cap i cos de 70-80 mm, una llargada de la cua de 79-88 mm, una llargada del peu de 18-20 mm i una llargada de les orelles de 9-11 mm.
El pelatge és curt. El cos és completament gris-marronós fosc. Les orelles són gris fosc i els ulls són relativament petits. Les parts dorsals de les potes són blanques. La cua és més llarga que el cap i el cos, uniformement marró fosc amb la punta blanca. Hi ha 15-18 anells d'escates per centímetre.

## Biologia
### Comportament

És una espècie terrestre.

## Distribució i hàbitat

Aquesta espècie és difosa a la serralada Owen Stanley, a l'extrem oriental de la serralada central de Nova Guinea.
Viu als boscos molsosos de montà entre 590 i 1.570 metres d'altitud.

## Estat de conservació

Com que fou descoberta fa poc, l'estat de conservació d'aquesta espècie encara no ha estat avaluat formalment.

## Referències

* ↑ Helgen i Helgen, 2009

## Bibliografia

* Helgen, K. M.; Helgen, L. E. 2009. «Chapter 8. Biodiversity and Biogeography of the Moss-mice of New Guinea: A Taxonomic Revision of Pseudohydromys (Muridae: Murinae) Arxivat 2014-04-13 a Wayback Machine.». Bulletin of the American Museum of Natural History, 331: 230-313
# Rhinolophus thailandensis

Rhinolophus thailandensis és una espècie de ratpenat de la família dels rinolòfids. És endèmic del nord de Tailàndia.

## Descripció
### Dimensions

És un ratpenat de mida mitjana, amb una llargada del cap i del cos entre 63 i 72 mm, la llargada de l'avantbraç entre 56,22 i 61,16 mm, la llargada de la cua entre 18 i 24 mm, la llargada del peu entre 14 i 15 mm i la llargada de les orelles entre 26,21 i 32 mm.

### Descripció

El pelatge és llarg. Les parts dorsals varien del marró al marró-groguenc amb la base dels pèls blanquinosa, mentre que les parts ventrals són marró-groguenques amb la base dels pèls grisenca. Les orelles són llargues. La fulla nasal presenta una agulla llarga, triangular i amb les vores drets, un procés connectiu amb el perfil arcat i una depressió ampla a la base i estreta a l'extremitat. La porció anterior és ampla, cobreix completament el musell i té una cavitat central profunda a la base. El llavi inferior té un sol solc longitudinal. Les membranes alars són de color marró fosc. La cua és llarga i inclosa completament a l'ample uropatagi. El cariotip és 2n=60 Fna=64.

## Biologia
### Comportament

Es refugia a l'interior de coves.

### Alimentació

S'alimenta d'insectes.

## Distribució i hàbitat

Aquesta espècie és coneguda només a la província tailandesa septentrional de Chiang Mai.

## Estat de conservació

Com que fou descoberta fa poc, l'estat de conservació d'aquesta espècie encara no ha estat avaluat formalment.

## Referències

* ↑ Wu, Harada i Motokawa, 2009.

## Bibliografia

* Wu, Y.; Harada, M.; Motokawa, M, 2009. «Taxonomy of Rhinolophus yunanensis Dobson, 1872 (Chiroptera: Rhinolophidae) with a Description of a New Species from Thailand». Acta Chiropterologica 11: 237-246.
Espècies vivents de rinolofoïdeus :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Família Hipposideridae :
Família Megadermatidae :
Família Nycteridae :
Família Rhinolophidae :
Família Rhinonycteridae :
# Steatocranus bleheri

Steatocranus bleheri és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: República Democràtica del Congo.

## Referències

* ↑ Boulenger, G. A. 1899. Matériaux pour la faune du Congo. Poissons nouveaux du Congo. Troisième Partie. Silures, Acanthoptérygiens, Mastacembles, Plectognathes. Ann. Mus. Congo (Ser. Zool.) v. 1 (fasc. 3): 39-58, Pls. 20-29.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 «Steatocranus bleheri» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Meyer, M. K. 1993. Description of a new Steatocranus species from Luapula River system, Zaire. Zool. Abh., Staat. Mus. Tierk. Dresden v. 47 (núm. 9): 113-120.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Teugels, G.G. i D.F.E. Thys van den Audenaerde, 1992. Cichlidae. p. 714-779. A: C. Levêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Volum 2. Coll. Faune Tropicale núm 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Flandes i O.R.S.T.O.M., París, 902 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Calomys cerqueirai

Calomys cerqueirai és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic de l'estat de Minas Gerais (Brasil). El seu hàbitat natural són els herbassars. Té una llargada de cap a gropa de 86-112 mm, una cua de 75-85 mm, les potes posteriors de 21-22 mm, les orelles de 16-18 mm i un pes de 25-35 g. Com que fou descoberta fa poc, l'estat de conservació d'aquesta espècie encara no ha estat avaluat formalment. Fou anomenada en honor del mastòleg brasiler Rui Cerqueira.

## Bibliografia

* Bonvicino, C. R.; De Oliveira, J. A.; Gentile, R. 2010. «A new species of Calomys (Rodentia: Sigmodontinae) from Eastern Brazil». Zootaxa, 2.336: 19-25
# Apomys aurorae

Apomys aurorae és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmic de l'illa de Luzon (Filipines).

## Descripció

És un rosegador de petites dimensions, amb la llargada total entre 262 i 295 mm, la llargada de la cua entre 129 i 153 mm, la llargada del peu entre 33 i 37 mm, la llargada de les orelles entre 18 i 21 mm i un pes de fins a 92 g.
Les parts superiors són marró-rogenques brillants i les parts ventrals són blanquinoses, amb la base dels pèls grisenca. El dors dels peus és blanc i cobert per pèls foscos dispersos. La cua és igual de llarga que el cap i el cos, fosca a sobre i força més clara a sota.

## Biologia
### Comportament

És una espècie terrestre i nocturna.

### Alimentació

Es nodreix de cucs, altres invertebrats i llavors.

## Distribució i hàbitat

Aquesta espècie és endèmica de les Muntanyes Mingan, a la part nord-oriental de l'illa de Luzon, a les Filipines.
Viu als boscos de dipterocarpàcies, boscos montans i boscos molsosos a entre 733 i 1.677 metres d'altitud.

## Estat de conservació

Com que fou descoberta fa poc, l'estat de conservació d'aquesta espècie encara no ha estat avaluat formalment.

## Referències

* ↑ Heaney et al., 2011

## Bibliografia

* Heaney, L. R.; Balete, D. S.; Rickart, E. A.; Alviola, P. A., Duya; M. R. M.; Duya, M. V.; Veluz, M. J.; VandeVrede, L.; Steppan, S. J. 2011. «Chapter 1: Seven New Species and a New Subgenus of Forest Mice (Rodentia: Muridae: Apomys) from Luzon Island». Fieldiana Life and Earth Sciences, 2: 1-60
# Steeneichthys plesiopsus

Steeneichthys plesiopsus és una espècie de peix de la família Plesiopidae i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a Austràlia (Austràlia Occidental), Papua Nova Guinea, Fidji i Tonga.

## Referències

* ↑ BioLib
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Allen, G. R. & J. E. Randall. 1985. A new genus and species of plesiopid fish from Western Australia and the central-south Pacific Ocean. Rec. West. Aust. Mus. v. 12 (núm. 2): 185-191.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Paxton, J.R., D.F. Hoese, G.R. Allen i J.E. Hanley, 1989. Pisces. Petromyzontidae to Carangidae. Zoological Catalogue of Australia, Vol. 7. Australian Government Publishing Service, Canberra, 665 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Apomys brownorum

Apomys brownorum és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmic de l'illa de Luzon (Filipines).

## Descripció

És un rosegador de petites dimensions, amb la llargada total entre 126 i 140 mm, la llargada de la cua entre 107 i 116 mm, la llargada del peu entre 31 i 35 mm, la llargada de les orelles entre 21 i 22 mm i un pes de fins a 84 g.

## Biologia
### Comportament

És una espècie terrestre i nocturna.

### Alimentació

Es nodreix de cucs, altres invertebrats i llavors.

## Distribució i hàbitat

Aquesta espècie és endèmica del mont Tapulao, a la part nord-occidental de l'illa de Luzon, a les Filipines.
Viu als boscos molsosos a uns 2.000 metres d'altitud.

## Estat de conservació

Com que fou descoberta fa poc, l'estat de conservació d'aquesta espècie encara no ha estat avaluat formalment.

## Referències

* ↑ Heaney et al., 2011

## Bibliografia

* Heaney, L. R.; Balete, D. S.; Rickart, E. A.; Alviola, P. A., Duya; M. R. M.; Duya, M. V.; Veluz, M. J.; VandeVrede, L.; Steppan, S. J. 2011. «Chapter 1: Seven New Species and a New Subgenus of Forest Mice (Rodentia: Muridae: Apomys) from Luzon Island». Fieldiana Life and Earth Sciences, 2: 1-60
# Stefan Stocker

Stefan Stocker (Budapest, 1845 - Viena, 1910) fou un compositor i pianista hongarès.
La seva obra de compositor és quasi exclusivament pianística, destacant en aquesta unes variacions sobre un tema, cinc peces i vuit peces (op. 9 i 10), i per a quatre mans Escenes d'hivern i Quatre peces característiques. Per el clàssic de la seva línia melòdica i de la seva escriptura, se l'anomenava el Brahms hongarès.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 57, pàg. 1186 (ISBN 84 239-4557-X)
# Stegastes lubbocki

Stegastes lubbocki és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a l'Illa de l'Ascensió.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Allen, G. R. & K. N. Smith. 1992. A new species of damselfish (Pomacentridae: Stegastes) from Ascension Island, Atlantic Ocean. Rec. West. Aust. Mus. v. 16 (núm. 1): 113-117.
* Eschmeyer, W.N. (ed.), 2003. Catalog of fishes. Updated database version of March 2003. Catalog databases as made available to FishBase in March 2003.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Rhinolophus schnitzleri

Rhinolophus schnitzleri és una espècie de ratpenat de la família dels rinolòfids. És endèmic de la Xina. Hi ha dubtes importants sobre la seva validesa taxonòmica i és probable que sigui una subespècie del ratpenat de ferradura xinès.

## Descripció
### Dimensions

És un ratpenat de mida mitjana amb la llargada de l'avantbraç de 57,7 mm, la llargada de la cua de 26,9 mm, la llargada del peu de 10 mm i la llargada de les orelles de 30,1 mm.

### Aspecte

El pelatge és llarg. El color de les parts dorsals és castany, mentre que les parts ventrals són de color marró clar. La fulla nasal és gris clar, presenta una agulla excepcionalment curta i amb la punta arrodonida, una depressio gran, molt llarga, amb la punta roma i els costats gairebé paral·lels i lleugerament estesos cap endavant. La porció anterior és gairebé circular i molt ampla, amb una profunda fissura mediana. Les orelles són enormes i arrodonides, mentre que l'antitragus està ben desenvolupat. Les membranes alars són marrons i acoblades posteriorment als turmells. Els dits de les ales són llargs i esvelts. La cua és llarga s'estén més enllà de l'ample uropatagi, que és marró.

## Biologia
### Comportament

Es refugia a l'interior de coves.

### Alimentació

S'alimenta d'insectes.

## Distribució i hàbitat

Aquesta espècie és coneguda només per un individu mascle adult capturat prop de Kunming, a la província xinesa de Yunnan.
Viu en àrees cultivades a aproximadament 1.550 metres d'altitud.

## Estat de conservació

Com que fou descoberta fa poc, l'estat de conservació d'aquesta espècie encara no ha estat avaluat formalment.

## Referències

* ↑ Tu, V. T.; Furey, N. M.; Görföl, T.; Hassanin, A.; Arai, S.; Koyabu, D.; Douangboubpha, B.; Csorba, G. «A taxonomic reassessment of Rhinolophus rex Allen, 1923 and its allies (Chiroptera: Rhinolophidae)» (en anglès). Vertebrate Zoology, 73, 2023, pàg. 545-556. DOI: 10.3897/vz.73.e101487.
* ↑ Wu i Thong, 2011

## Bibliografia

* Wu, Y.; Thong, V. D. 2011. «A New Species of Rhinolophus (Chiroptera: Rhinolophidae) from China». Zoological Science, 28: 235-241
Espècies vivents de rinolofoïdeus :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Família Hipposideridae :
Família Megadermatidae :
Família Nycteridae :
Família Rhinolophidae :
Família Rhinonycteridae :
# Ratpenat de ferradura del mont Mabu

El ratpenat de ferradura del mont Mabu (Rhinolophus mabuensis) és una espècie de ratpenat de la família dels rinolòfids. És endèmic de Moçambic. Té els avantbraços de 66,1-69,0 mm. És força més gros que qualsevol altra espècie del complex R. hildebrandtii excepte R. cohenae. Com que fou descoberta fa poc, l'estat de conservació d'aquesta espècie encara no ha estat avaluat formalment. El seu nom específic, mabuensis, significa ‘del Mabu’ en llatí.

## Referències

* 1 2 Taylor, P. J.; Stoffberg, S.; Monadjem, A.; Schoeman, M. C.; Bayliss, J.; Cotterill, F. P. D. 2012. «Four New Bat Species (Rhinolophus hildebrandtii Complex) Reflect Plio-Pleistocene Divergence of Dwarfs and Giants across an Afromontane Archipelago». PLoS ONE, 7 (9): e41744
Espècies vivents de rinolofoïdeus :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Família Hipposideridae :
Família Megadermatidae :
Família Nycteridae :
Família Rhinolophidae :
Família Rhinonycteridae :
# Rhinolophus mossambicus

Rhinolophus mossambicus és una espècie de ratpenat de la família dels rinolòfids. Viu a altituds d'entre 60 i 1.000 msnm a Moçambic i Zimbàbue. Té els avantbraços de 60–65 mm. Com que fou descoberta fa poc, l'estat de conservació d'aquesta espècie encara no ha estat avaluat formalment. El seu nom específic, mossambicus, significa ‘moçambiquès’ en llatí.

## Referències

* 1 2 Taylor, P. J.; Stoffberg, S.; Monadjem, A.; Schoeman, M. C.; Bayliss, J.; Cotterill, F. P. D. 2012. «Four New Bat Species (Rhinolophus hildebrandtii Complex) Reflect Plio-Pleistocene Divergence of Dwarfs and Giants across an Afromontane Archipelago». PLoS ONE, 7 (9): e41744
Espècies vivents de rinolofoïdeus :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Família Hipposideridae :
Família Megadermatidae :
Família Nycteridae :
Família Rhinolophidae :
Família Rhinonycteridae :
# Akodon josemariarguedasi

Akodon josemariarguedasi és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic del Perú. Té una llargada total de 176-221 mm, la cua de 75-106 mm, les potes posteriors de 21-27 mm i les orelles de 12-17 mm. Com que fou descoberta fa poc, l'estat de conservació d'aquesta espècie encara no ha estat avaluat formalment. L'espècie fou anomenada en honor de l'escriptor peruà José María Arguedas.

## Referències

* 1 2 Jiménez, C. F.; Pacheco, V.; Vivas, D. 2013. «An introduction to the systematics of Akodon orophilus Osgood, 1913 (Rodentia: Cricetidae) with the description of a new species». Zootaxa, 3.669 (3): 223-242
# Stellifer brasiliensis

Stellifer brasiliensis és una espècie de peix de la família dels esciènids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 14,5 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic sud-occidental: el Brasil.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Oken, L., 1817. V. Kl. Fische. Isis (Oken) v. 8 (núm. 148). 1779-1782 (for 1179-1182 + (1182a)).
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Schultz, L. P., 1945. Three new sciaenid fishes of the genus Ophioscion from the Atlantic coasts of Central and South America. Proceedings of the United States National Museum v. 96 (núm. 3192): 123-137.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Menezes, N.A. i J.L. Figueiredo, 1980. Manual de peixes marinhos do sudeste do Brasil. IV. Teleostei (3). Museu de Zoologia, Universidade de São Paulo, Brasil. 96 p.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Stellifer chaoi

Stellifer chaoi és una espècie de peix de la família dels esciènids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 9,7 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix de clima tropical i demersal que viu fins als 20 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic occidental: Colòmbia (Illa Salamanca) i el Golf de Veneçuela.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Oken, L., 1817. V. Kl. Fische. Isis (Oken) v. 8 (núm. 148). 1779-1782 (for 1179-1182 + (1182a)).
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Aguilera, O., O. D. Solano & J. Valdez. 1983. A new species of fish of the genus Stellifer (Perciformes: Sciaenidae) from the South Caribbean Sea. An. Inst. Invest. Mar. Punta Betin v. 13: 5-16.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Cervigón, F., 1993. Los peces marinos de Venezuela. Volum 2. Fundación Científica Los Roques, Caracas, Veneçuela. 497 p.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Stellifer magoi

Stellifer magoi és una espècie de peix de la família dels esciènids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 11,5 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic occidental: Veneçuela.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Oken, L., 1817. V. Kl. Fische. Isis (Oken) v. 8 (núm. 148). 1779-1782 (for 1179-1182 + (1182a)).
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Anguilera, O., 1983. Una nueva especie de pez Stellifer del género Perciformes, Sciaenidae del noroeste de Venezuela. Mem. Soc. Cienc. Nat. La Salle v. 43 (núm. 120): 147-156.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Cervigón, F., 1993. Los peces marinos de Venezuela. Volum 2. Fundación Científica Los Roques, Caracas, Veneçuela. 497 p.
* ↑ Lasso, C.A., O.M. Lasso-Alcalá, A. Pombo i M. Smith, 2004. Distribution of fish species among localities during the AquaRAP survey of the Gulf of Paria and Orinoco delta, Venezuela. p. 315-319. A: Rapid assessment of the biodiversity and social aspects of the aquatic ecosystems of the Orinoco delta and the Gulf of Paria, Venezuela. RAP Bulletin of Biological Assessment 37. Conservation International. Washington DC, Estats Units. 360p.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Gheorghe Rășinaru

Gheorghe Rășinaru (Szászsebes, 10 de febrer de 1915 - 1994) fou un futbolista romanès de les dècades de 1930 i 1940.
Disputà 7 partits amb la selecció de futbol de Romania, amb la qual participà en el Mundial de 1938. Pel que fa a clubs, defensà els colors del FC Rapid București.

## Referències

* ↑ 1938 FIFA World Cup France Arxivat de juliol 27, 2011, a Wayback Machine.
* ↑ Perfil Arxivat 2014-04-11 a Wayback Machine. a fifa.com
* ↑ Perfil a national-football-teams.com