OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Varicorhinus pungweensis

Varicorhinus pungweensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 18 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Zimbàbue, Moçambic i Malawi.

## Referències

* ↑ Rüppell W. P. E. S. 1836. Neuer Nachtrag von Beschreibungen und Abbildungen neuer Fische, im Nil entdeckt. Mus. Senckenberg, Abhandl. Beschr. Naturg. v. 2 (núm. 1). 1-28.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Skelton, P.H. 1993 A complete guide to the freshwater fishes of southern Africa. Southern Book Publishers. 388 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C. i J. Daget 1984 Cyprinidae. p. 217-342. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Varicorhinus upembensis

Varicorhinus upembensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 20,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la República Democràtica del Congo.

## Referències

* ↑ Rüppell W. P. E. S. 1836. Neuer Nachtrag von Beschreibungen und Abbildungen neuer Fische, im Nil entdeckt. Mus. Senckenberg, Abhandl. Beschr. Naturg. v. 2 (núm. 1). 1-28.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Lévêque, C. i J. Daget 1984 Cyprinidae. p. 217-342. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Varicorhinus wittei

Varicorhinus wittei és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 27,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Katanga.

## Referències

* ↑ Rüppell W. P. E. S. 1836. Neuer Nachtrag von Beschreibungen und Abbildungen neuer Fische, im Nil entdeckt. Mus. Senckenberg, Abhandl. Beschr. Naturg. v. 2 (núm. 1). 1-28.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Lévêque, C. i J. Daget 1984 Cyprinidae. p. 217-342. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Tèlef

Tèlef (grec antic: Τήλεφος, Tèlephos), d'acord amb la mitologia grega, fou un heroi grec, fill d'Hèracles i d'Auge. Sobre les circumstàncies del seu naixement hi ha dues versions. La primera diu que després del naixement del seu fill, Auge va ser abandonada per Àleu, el seu pare, al mar, dins d'un cofre, que va anar a la deriva i va arribar a Mísia, o bé Àleu va lliurar la seva filla a Naupli que la va donar a uns mercaders en comptes d'ofegar-la tal com se li havia dit, i Auge va ser venuda a Mísia al rei Teutrant, a la cort del qual va criar Tèlef.
Una altra versió diu que mentre la mare era abandonada al mar, Tèlef va ser abandonat al mont Parteni, on fou alimentat per una daina fins que uns pastors el trobaren i el portaren al rei Còrit, que l'adoptà. De gran, matà per accident dos oncles seus, Hipòtous i Pereu, i aconsellat per l'oracle s'exilià a Mísia, on va saber que la seua mare era l'esposa del rei Teutrant. Llavors, es posà al seu servei i Teutrant el nomenà successor.
Quan l'armada grega que anava cap a Troia desembarcà en el seu regne, Tèlef va córrer a rebutjar-la, però mentre lluitava ensopegà amb un cep i caigué. Aquil·les, llavors, li clavà la llança a la cuixa i el deixà ferit. Com que va passar molt de temps i la ferida no se li tancava mai, va consultar l'oracle, i aquest li revelà que la seua ferida només podia ser curada per l'arma que l'havia causada. Per tant, va anar a veure Aquil·les, i aquest, després d'aconseguir que Tèlef indiqués als grecs el millor camí per arribar a Troia, rascà el rovell de la seua llança i l'aplicà sobre la ferida, que es va curar aviat.
El seu fill Eurípil va anar al capdavant d'un contingent de tropes mísies a ajudar a Príam a la guerra de Troia, però va morir a mans de Neoptòlem.

## Notes

* 1 2 Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana, planes 202-203. Edicions 62, Col·lecció El Cangur / Diccionaris, núm. 209. Barcelona, octubre del 1997, ISBN 84-297-4146-1
* 1 2 Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 506. ISBN 9788496061972.
# Vas d'Entemena

El Vas d'Entemena (o vas d'Enmetena) data de l'any 2400 a. C. i va ser elaborat en època de la civilització sumèria, considerada la primera i més antiga civilització de la història, que es va estendre pel sud de Mesopotàmia, a la zona dels rius Tigris i Eufrates, l'actual Iraq.

## Característiques i història

El vas està fet d'argent i té forma ovoidal amb suport de quatre urpes de lleó de coure. Té una alçada de 35 cm i un diàmetre de 18cm. Hi té gravades quatres àguiles amb cap de lleó. Conté una inscripció en escriptura cuneïforme que indica que pertanyia al servei de taula de Ninurta, déu de Lagaix.
El vas d'argent va ser un obsequi del rei de la ciutat de Lagaix, Entemena (2404-2375 a. C.), al déu de la pluja Ninurta i és considerada una obra mestra de l'orfebreria sumèria.
La peça va ser trobada en les excavacions fetes entre 1877 i 1900 a l'antiga ciutat sumèria de Girsu (actualment Tel Telloh) a la província iraquiana de Dhi Qar per M. de Sarzec, que era cònsol de França a Bàssora. Està exposada en el Departament d'Antiguitats orientals del Museu del Louvre de París amb el núm. d'identificació AO 2674.

## Referències

* 1 2 3 «Vase d'Enmetena (Vase d'Entemena)» (en francès). Museu del Louvre, 03-04-2023. [Consulta: 30 juliol 2023].
* ↑ MacKenzie, Donald A. Myths of Babylonia and Assyria (en anglès). anboco, 2016, p. 7 [Consulta: 30 juliol 2023].

## Vegeu també

* Mesopotàmia
* Sumèria
* Lagaix
* Imdugud
* Art mesopotàmic
* Museu del Louvre

## Enllaços externs

* Pàgina del Vas d'Entemena del Museu del Louvre
# Districte de Châteauroux

El districte de Châteauroux és un dels quatre del departament francès de l'Indre a la regió del Centre-Vall del Loira. Té 6 cantons i 56 municipis. El cap del districte és la prefectura de Châteauroux.

## Cantons

* cantó d'Ardentes
* cantó d'Argenton-sur-Creuse
* cantó de Buzançais
* cantó de Châteauroux-Centre
* cantó de Châteauroux-Est
* cantó de Châteauroux-Oest
* cantó de Châteauroux-Sud
* cantó de Châtillon-sur-Indre
* cantó d'Écueillé
* cantó de Levroux
* cantó de Valençay

## Vegeu també

* Cantons de l'Indre
# Vavrinecz Mauritius

Mauritius Vavrinecz (Czegled, voltants de Budapest, Hongria, 18 de juliol de 1858 - Budapest, 5 d'agost de 1913) fou un compositor hongarès.
Estudià al Conservatori de Budapest i després fou deixeble de Robert Volkmann. Des de 1882 es donà conèixer com a crític musical, i el 1886 estrenà a l'església castrense d'aquella ciutat un Stabat Mater, que li valgué poc temps després el nomenament de mestre de capella de l'església de Sant Mateu. Entre les seves obres hi ha cinc misses, un rèquiem, christus (oratori), die braut von abydos (obertura), dithyrambe: per a orquestra, una simfonia, die totensee (cantata), i les òperes Rosamunde i Ratcliff.

## Notes

* ↑ Dades a musicsack.com
* ↑ Enciclopèdia Espasa Volum, núm. 67, pàg. 356 ISBN 84-239-4567-7
# Cabreros del Monte

Cabreros del Monte és un municipi de la província de Valladolid a la comunitat autònoma espanyola de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 115 | 105 | 91 | 84 |
# Vellitor

Vellitor és un gènere de peixos pertanyent a la família dels còtids.

## Taxonomia

* Vellitor centropomus (Richardson, 1848)
* Vellitor minutus (Iwata, 1983)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Richardson, J., 1848. Fishes. Pp. 1-28, Pls. 1-10. A: A. Adams. The zoology of the voyage of H. M. S. Samarang; under the command of Captain Sir Edward Belcher, during the years 1843-1846. Londres. Voyage Samarang.
* ↑ Iwata, A., 1983. A revision of the cottid fish genus Vellitor. Jpn. J. Ichthyol. v. 30 (núm. 1): 1-9.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ Catalogue of Life Arxivat 2016-03-08 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
# Massimiliano Rosolino

Massimiliano ("Masi") Rosolino, nedador italià nascut l'11 de juliol de 1978, a Borgo Santa Lucia, Nàpols especialitzat en les proves d'estil lliure de 200, 400 i 1500 m, així com en les d'estils de 200 i 400 metres.

## Biografia

Nascut a Borgo Santa Lucia, Nàpols, de pare italià, Salvatore, i mare australiana, Carolyn, es mudà a Austràlia als tres anys, on romangué fins a l'edat de sis. En el 2002 tornà a Austràlia per a entrenar al costat d'Ian Thorpe en el club Melbourne Vicentre.
La seva primera participació fou en els Jocs Olímpics d'Atlanta 1996, on participà en les finals de 200, 400 i 4x200 metres lliures, finalitzant sisè a totes elles. Rosolino declarà que no estava satisfet d'aquests resultats i que hauria de treballar durament per assolir el més alt nivell.
En els Jocs Olímpics de Sydney 2000 guanyà tres medalles: en els 200 metres estils (establint un nou Rècord Olímpic), mentre que en els 400 metres lliures acabà per darrere d'Ian Thorpe. En els 200 metres lliures acabà tercer, superat de nou per Thorpe i el campió holandès Pieter van den Hoogenband.
En els Jocs Olímpics d'Atenes 2004 es mostrà insatisfet amb els resultats aconseguits, car només s'adjudicà un bronze a la final del relleu de 4x200 metres lliures.
Ha estat nomenat Cavaller de l'Orde al Mèrit de la República Italiana, el 25 de juliol del 2000, així com Comendador de l'Orde al Mèrit de la República Italiana, el 3 d'octubre del 2000.

## Enllaços externs

* Lloc web personal Arxivat 2008-09-15 a Wayback Machine.
# Bartolomé Barba Hernández

Bartolomé Barba Hernández (Madrid, 1895 - 5 de gener de 1967) fou un militar espanyol.

## Biografia

Durant la Dictadura de Primo de Rivera fou delegat governatiu. Durant la Segona República Espanyola fou cap d'estat major i es va fer famós per haver atribuït a Manuel Azaña la frase ¡Tiros a la barriga! durant els fets de Casas Viejas, després dels quals va ser destituït. Des del 1934 participà en les activitats conspiratòries de la Unión Militar Española, que durien a la Guerra Civil espanyola. Dirigí la sublevació a València i fou amic personal de Francisco Franco.
Del desembre de 1945 al juny de 1947 fou nomenat governador civil de Barcelona en substitució d'Antonio de Correa y Veglison. Va autoritzar que l'Orfeó Català tornés a actuar i va legalitzar novament el Sometent per tal de disposar d'una milícia civil a les comarques per lluitar contra els maquis. La vaga de Manresa de 1946 va posar en dubte el seu prestigi, i després de la celebració de l'entronització de la Mare de Déu de Montserrat de 1947 fou destituït.

## Obres

* Dos años al frente del Gobierno Civil de Barcelona y varios ensayos. Madrid: Javier Morata, 1948.

## Referències

* Fabre, Jaume; Huertas, Josep Maria; Ribas, Antoni. Vint anys de resistència catalana (1939-1959). Barcelona: Edicions La Magrana, 1978.
# Retroculus xinguensis

Retroculus xinguensis és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 14,4 cm de longitud total.

## Hàbitat

És una espècie de clima tropical entre 27 °C-30 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones.

## Referències

* ↑ Eigenmann, C. H. & W. L. Bray, 1894. A revision of the American Cichlidae. Ann. N. Y. Acad. Sci. v. 7 (art. 4): 607-624.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Gosse, J.-P., 1971: Révision du genre Retroculus (Castelnau, 1855) (Pisces, Cichlidae) désignation d'un néotype de Retroculus lapidifer (Castelnau, 1855) et description de deux espèces nouvelles. Bulletin de l'Institut Royal des Sciences Naturelles de Belgique v. 47 (núm. 43): 1-13, Pls. 1-5.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1997: Aquarien Atlas, Band 5. Mergus Verlag, Melle, Alemanya. 1148 p.

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City, New Jersey, Estats Units.
* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Regan, C. T., 1906: Revision of the South-American cichlid genera Retroculus, Geophagus, Heterogramma, and Biotoecus. Annals and Magazine of Natural History (Series 7) v. 17 (núm. 97): 49-66.
* Riehl, R. i H.A. Baensch, 1996. Aquarien Atlas, Band 1. 10a. edició. Mergus Verlag GmBH, Melle, Alemanya. 992 p.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Papillogobius punctatus

Papillogobius punctatus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És un peix de clima subtropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a Austràlia Occidental.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill H. S. & Miller P. J., 1990. A new genus and species of goby from the Swan-Avon estuary, Western Australia, with a redescription of the genus Favonigobius Whitley, 1930. Rec. West. Aust. Mus. v. 14 (núm. 4). 503-525.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Neira, F.J., A.G. Miskiewicz i T. Trnski, 1998. Larvae of temperate Australian fishes: laboratory guide for larval fish identification. University of Western Australia Press. 474 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A: M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Miller, P.J. 1986. Gobiidae. p. 1019-1085. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the North-eastern Atlantic and the Mediterranean. Vol. 3. UNESCO, París.
* Miller, P.J. 1990. Gobiidae. p. 925-951. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Odontostilbe nareuda

Odontostilbe nareuda és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,8 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica.

## Referències

* ↑ Cope E. D. 1870. Contribution to the ichthyology of the Marañon. Proc. Am. Philos. Soc. v. 11. 559-570.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Bührnheim, C. M. & L. R. Malabarba. 2006. Redescription of the type species of Odontostilbe Cope, 1870 (Teleostei: Characidae: Cheirodontinae), and description of three new species from the Amazon basin. Neotropical Ichthyol. v. 4 (núm. 2): 167-196.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Lucena, C.A.S. i N.A. Menezes 2003. Subfamily Characinae (Characins, tetras). p. 200-208. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Malabarba, L.R. 1998. Monophyly of the Cheirodontinae, characters and major clades (Ostariophysi: Characidae). p. 193-233. A L.R. Malabarba, R.E. Reis, R.P. Vari, Z.M.S. Lucena i C.A.S. Lucena (eds.) Phylogeny and classification of neotropical fishes. Porto Alegre: EDIPUCRS.
* Malabarba, L.R. 2003. Subfamily Cheirodontinae (Characins, tetras). p. 215-221. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Lepidotrigla omanensis

Lepidotrigla omanensis és una espècie de peix pertanyent a la família dels tríglids.

## Descripció

* Fa 13,5 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima tropical que viu entre 56-329 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Golf d'Aden i el Golf d'Oman fins al sud de l'Índia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Günther A., 1860. Catalogue of the Acanthopterygian fishes in the collection of the British Museum. 2. Squamipinnes, Cirrhitidae, Triglidae, Trachinidae, Sciaenidae, Polynemidae, Sphyraenidae, Trichiuridae, Scombridae, Carangidae, Xiphiidae. Londres. Cat. Fishes v. 2. i-xxi + 1-548.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Regan, C. T., 1905. On fishes from the Persian Gulf, the Sea of Oman, and Karachi, collected by Mr. F. W. Townsend. Journal of the Bombay Natural History Society v. 16: 318-333, Pls. A-C.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Weitkamp, D.E. i R.D. Sullivan, 1939. Fishes. The John Murray Expedition 1933-1934. Sci. Reports, John Murray Exped., 25 Nov., v. 7 (núm. 1): 1-116.
* ↑ Blegvad, H. i B. Loppenthin, 1944. Fishes of the Iranian Gulf. Danish Scient. Invest. Iran, Einar Munksgaard, Copenhaguen. 247 p.
* ↑ Randall, J.E., 1995. Coastal fishes of Oman. University of Hawaii Press, Honolulu, Hawaii. 439 p.
* ↑ Sommer, C., W. Schneider i J.-M. Poutiers, 1996. FAO species identification field guide for fishery purposes. The living marine resources of Somalia. FAO, Roma. 376 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Richards, W.J., 1992. Comments on the genus Lepidotrigla (Pisces: Triglidae) with descriptions of two new species from the Indian and Pacific oceans. Bull. Mar. Sci. 51(1):45-65.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# William Linley

William Linley (Bath, Somerset, 1771 – Londres, 1835) fou un compositor i músic anglès.
El seu pare, Thomas senior, també fou compositor, així com el seu germà, Thomas junior. De jove anava a ser destinat a la milícia, però les seves aficions el portaren principalment a la música.
Deixà les òperes còmiques El pavelló i La lluna de mel, i una interessant col·lecció de tota la música escrita a Anglaterra pels millors artistes de totes les èpoques per les obres de William Shakespeare, titulada Shakespeare's Dramatic Songs (Londres, 1816).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 30, pàg. 919 (ISBN 84-239-4530-8)