OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sonata per a piano núm. 3 (Weinberg)

La Sonata per a piano núm. 3 en sol sostingut menor, op. 31, va ser composta el 1946 per Mieczysław Weinberg. Està dedicada al seu amic, el compositor Leu Abeliòvitx. Es va estrenar el 5 d'octubre de 1946 a la Sala petita del Conservatori de Moscou per Maria Grinberg.

## Moviments

* I.Allegro tranquillo
* II.Adagio
* III.Moderato con moto

## Origen i context

El setembre de 1939, el jove Weinberg va escapar de l'ocupació nazi a Varsòvia i es va refugiar a Minsk. Posteriorment, al juny de 1941, es va traslladar a Taixkent. Finalment, a l'agost de 1943, va establir-se de manera definitiva a Moscou, on va trobar una certa estabilitat en la seva vida personal gràcies al suport de Xostakóvitx. Aquesta etapa va marcar un període d'intensa creativitat, amb obres destacades com quatre quartets de corda (núm. 3-6), una sonata per a violí, un trio amb piano, un quintet amb piano, una simfonia i cinc col·leccions de cançons, totes elles compostes entre 1944 i 1946.
La Sonata per a piano núm. 3 va ser composta en set dies, del 29 de gener al 4 de febrer de 1946. El primer el va escriure a Minsk (1940) i el segon a Taixkent (1942). El 1946, el compositor ja havia dominat la forma sonata i, per tant, podia centrar-se en un relat musical més profund i complex.
Aquesta obra està dedicada al seu amic, el compositor Leu Abeliòvitx, amb qui va coincidir durant els anys d'estudi al Conservatori de Varsòvia. Junts es van traslladar a Minsk, on van aprofundir els seus estudis de composició sota la tutela de Vassili Zolotariov. Possiblement estava inspirada per la secció central del tercer moviment de la Simfonia Leningrad de Xostakóvitx.

## Anàlisi musical

Dividida en tres moviments, la sonata està escrita en la tonalitat exòtica de sol sostingut menor, una de les predilectes de Weinberg durant aquest període. Aquesta tonalitat li permetia expressar una barreja de lament i protesta, reflex d’un profund sentiment emocional. Encara impregnada per l'impacte dels anys de guerra, la Tercera Sonata es presenta amb una força i intensitat que supera les dues anteriors.
La sonata s'inicia amb un estil líric i neoclàssic, caracteritzat per una delicada claredat formal. El moviment lent, inspirat en una melodia popular i enriquit amb unes variacions captivadores, adopta el to d'un lament estoic, profundament commovedor. Finalment, l'obra conclou amb una senzilla però magistral fuga, que sintetitza la seva intensitat emocional amb una construcció formal impecable.

## Referències

* 1 2 3 Fanning, David. «Complete Piano Works • 4» (en anglès). Naxos. Arxivat de l'original el 2 de juliol 2021. [Consulta: 22 juny 2020].
* ↑ Duperron, Jean-Yves. «Ressenya del disc». Classical Music Sentinel. [Consulta: 12 octubre 2023].
* 1 2 Woolf, Jonathan. «Ressenya del disc». Musicweb. [Consulta: 12 octubre 2023].
* ↑ «Ressenya del disc». Records International. [Consulta: 12 octubre 2023].
# Districte de Dinan

El districte de Dinan és un dels quatre districtes amb què es divideix el departament francès de les Costes del Nord, a la regió de Bretanya. Té 12 cantons i 110 municipis. El cap del districte és la sotsprefectura de Dinan.

## Cantons

cantó de Broons - cantó de Caulnes - cantó de Collinée - cantó de Dinan-Est - cantó de Dinan-Ouest - cantó d'Évran - cantó de Jugon-les-Lacs - cantó de Matignon - cantó de Merdrignac - cantó de Plancoët - cantó de Plélan-le-Petit - cantó de Ploubalay

## Vegeu també

* Cantons de les Costes del Nord
# Egypt (Arkansas)

Egypt és una població dels Estats Units a l'estat d'Arkansas. Segons el cens del 2007 tenia 105 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Egypt tenia 101 habitants, 43 habitatges, i 28 famílies. La densitat de població era de 105,4 habitants/km².
Dels 43 habitatges en un 23,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,8% hi vivien parelles casades, en un 16,3% dones solteres, i en un 32,6% no eren unitats familiars. En el 30,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,35 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,9.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,8% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 19,8% entre 25 i 44, un 19,8% de 45 a 60 i un 27,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 76,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 18.750 $ i la renda mediana per família de 24.063 $. Els homes tenien una renda mediana de 19.583 $ mentre que les dones 16.250 $. La renda per capita de la població era de 9.828 $. Entorn del 22,6% de les famílies i el 29,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Egypt». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Egypt». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Districte de Dewas

El districte de Dewas és una divisió administrativa la divisió d'Ujjain a Madhya Pradesh, Índia. La capital és Dewas (ciutat). La superfície és de 7.020 km² i la població d'1.306.617 habitants (2001). Correspon al territoris dels antics estats de Dewas.
Està format per sis talukes:
* Kannod
* Khategaon
* Bagli
* Sonkach
* Tonk Khurd
* Dewas

## Enllaços externs

* Districte de Dewas
# South Thomaston

South Thomaston és una població dels Estats Units a l'estat de Maine (EUA). Segons el cens del 2000 tenia 1.416 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, South Thomaston tenia 1.416 habitants, 594 habitatges, i 421 famílies. La densitat de població era de 50 habitants/km².
Dels 594 habitatges en un 26,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,1% hi vivien parelles casades, en un 6,9% dones solteres, i en un 29% no eren unitats familiars. En el 22,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,78.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 27,8% entre 25 i 44, un 26,5% de 45 a 60 i un 17,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 43.594 $ i la renda mediana per família de 50.294 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.208 $ mentre que les dones 25.213 $. La renda per capita de la població era de 21.303 $. Entorn del 5% de les famílies i el 7,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- South Thomaston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 10 de febrer 2020. [Consulta: 7 d’agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- South Thomaston». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Torlit comú

El torlit, samarlic,xamerlí , estorlit, sebel·lí, sibel·lí, sibil·lí o xebel·lí i xibel·lí (Burhinus oedicnemus) és una espècie d'ocell de la família dels burrínids (Burhinidae).
És un ocell estèpic i camallarga, de mida mitjana, amb un fort bec de color groc i negre, grans ulls grocs (que li donen un aspecte reptilià) i un plomatge adient per al camuflatge. El nom científic fa referència a les prominents articulacions que té a les potes, que són de color groc o verdós. És un gran volador, amb les ales amb marques blanques i negres.
Encara que és classificat com a ocell camallarg, prefereix els hàbitats secs i oberts amb sòl descobert. És predominantment nocturn, especialment quan canta; el seu cant, semblant a gemecs, és fort i recorda al dels ocells del gènere Numenius (polits i becuts o siglots, família dels escolopàcids - Scolopacidae).

## Noms dialectals

xarlot d'ulls grocs al Gironès, galderic al Conflent i a la Garrotxa, seberlí a Vinaròs.

## Alimentació

La seva alimentació es basa en els insectes i altres petits invertebrats, però també atrapa sargantanes. Diposita 2 o 3 ous en estretes esquerdes del terreny.

## Distribució geogràfica

Es troba per tot Europa, el nord d'Àfrica i el sud-oest asiàtic. És un au migratòria que passa els estius a les parts europea i asiàtica de la seva àrea de distribució i els hiverns a Àfrica.
Als Països Catalans és una espècie sedentària amb contingents migradors hivernants, molt comuna a les Illes Balears. A les zones humides continentals nidifica als Aiguamolls de l'Empordà, i a l'hivern també és observat en altres zones, com ara al Delta del Llobregat Pertany a la categoria d'ocells estèpics.

## Referències

* ↑ «torlit». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ «samarlic». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ «xamerlí». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ «estorlit». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ «sebel·lí». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ http://dcvb.iec.cat/results.asp?word=sebel%B7l%ED
* ↑ http://www.eeif.es/veus/xebel.li Arxivat 2018-02-01 a Wayback Machine.
* ↑ Llorente, Gustavo: Els vertebrats de les zones humides dels Països Catalans. Editorial Pòrtic, S.A. Col·lecció Conèixer La Natura, núm. 6, plana 107. Desembre del 1988, Barcelona. ISBN 84-7306-354-6
# Sonata per a piano núm. 4 (Weinberg)

La Sonata per a piano núm. 4 en si menor, op. 56, va ser composta entre juliol i agost de 1955 per Mieczysław Weinberg. Està dedicada al pianista Emil Guílels, que la va estrenar el 19 de febrer de 1957.

## Moviments

Amb una durada de 29 minuts, consta de quatre moviments:
* I.Allegro
* II.Allegro
* III.Adagio
* IV. Allegro

## Origen i context

La Sonata per a piano núm. 4 va ser escrita després de la mort de Stalin i de l'empresonament del mateix compositor. El va compondre després de dedicar uns mesos al ballet La clau d'or. El va dedicar a Emil Guílels, que interpretava sovint la música pe a piano de Weinberg des dels seus temps a Taixkent durant la guerra. No només va estrenar la peça, sinó que també en va realitzar un enregistrament excepcional tres dies després.
Weinberg confereix a la sonata un so característic del segle XX, mantenint una distància deliberada de les harmonies cromàtiques i les convencions tonals.

## Anàlisi musical

Aquesta sonata presenta un equilibri més clàssic, com les seves predecessores, però amb un abast expressiu més enriquit i amb unes demandes tècniques incrementades per a l'executor. Recorda les millors sonates de Prokófiev, però encara no es mostren els trets extravagants que defineixen les seves Sonates per a piano del període mitjà (núm. 6-8). Com és habitual en Weinberg, combina de manera singular la inspiració procedent de la música popular, una gran rítmica enèrgica i una melancolia profunda i personal. Al final, manifesta una resignació digna davant el seu destí.

## Referències

* ↑ Fanning, 2010, p. 210.
* ↑ Skans, Per. «Ressenya del disc». Chandos.
* ↑ Fanning, David. «Ressenya del disc». Naxos. [Consulta: 12 octubre 2023].
* ↑ «Emil Gilels – The 100th Anniversary Edition». Discogs. [Consulta: 12 octubre 2023].
* ↑ «Ressenya del disc». WTJU. [Consulta: 12 octubre 2023].
* ↑ Kraus, Richard. «Ressenya del disc». Musicweb. [Consulta: 12 octubre 2023].
* ↑ Fanning, 2010, p. 92.
* ↑ «Ressenya del disc». grandpianorecords.com. [Consulta: 12 octubre 2023].
* ↑ Avdeeva, Yulianna. «Resiliència». Auditorio de Tenerife. [Consulta: 12 octubre 2023].

## Bibliografia

* Fanning, David. Mieczysław Weinberg. In Search of Freedom (en anglès). Segona. Hofheim: Wolke Verlag, 2019. ISBN 978-3-95593-050-9.
# Raïssa Kurviakova

Raïssa Kurviakova (Glubokoye District, 15 de setembre de 1945) és una exjugadora de bàsquet ucraïnesa que va competir sota bandera soviètica durant la dècada de 1970. Jugava en la posició d'aler.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics de Mont-real, on guanyà la medalla d'or en la competició de bàsquet. En el seu palmarès també destaca la medalles d'or al Campionat del Món de bàsquet de 1971 i tres medalles d'or al Campionat d'Europa de bàsquet (1972, 1974 i 1976). A nivell de clubs jugà a l'Avangard Dnipropetrovsk.

## Referències

* 1 2 «Raisa Kurvyakova Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 3 de desembre 2016. [Consulta: 14 setembre 2019].
# Alicia (Arkansas)

Alicia és una població dels Estats Units a l'estat d'Arkansas. Segons el cens del 2000 tenia 145 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Alicia tenia 145 habitants, 53 habitatges, i 46 famílies. La densitat de població era de 430,7 habitants/km².
Dels 53 habitatges en un 26,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 67,9% hi vivien parelles casades, en un 13,2% dones solteres, i en un 13,2% no eren unitats familiars. En el 13,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,74 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,8% tenia menys de 18 anys, un 9,7% entre 18 i 24, un 24,1% entre 25 i 44, un 25,5% de 45 a 60 i un 15,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 20.833 $ i la renda mediana per família de 22.083 $. Els homes tenien una renda mediana de 20.250 $ mentre que les dones 25.313 $. La renda per capita de la població era de 12.942 $. Entorn del 10% de les famílies i el 20,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Alicia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Alicia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# St. Francis (Maine)

St. Francis és una població dels Estats Units a l'estat de Maine (EUA). Segons el cens del 2000 tenia 577 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, St. Francis tenia 577 habitants, 236 habitatges, i 172 famílies. La densitat de població era de 7,5 habitants/km².
Dels 236 habitatges en un 26,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,3% hi vivien parelles casades, en un 9,7% dones solteres, i en un 26,7% no eren unitats familiars. En el 24,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 14% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,44 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20,8% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 23,9% entre 25 i 44, un 28,1% de 45 a 60 i un 19,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.125 $ i la renda mediana per família de 35.333 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.688 $ mentre que les dones 20.469 $. La renda per capita de la població era de 13.496 $. Entorn del 3,8% de les famílies i el 7,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- St. Francis». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 15 de febrer 2020. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- St. Francis». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Moray

Moray (pronunciat Murray en anglès, Moireibh o Moireabh en gaèlic escocès) és un dels 32 consells d'Escòcia. Està situat al nord-est del país, amb límits amb el Moray Firth (o fiord de Moray) i amb els consells d'Aberdeenshire i Highland.

## Ciutats i viles

* Aberlour, Alves, Archiestown, Arradoul, Auchenhalrig
* Bogmoor, Broadley, Buckie, Burghead
* Clochan, Craigellachie, Cullen, Cummingston
* Dallas, Deskford, Dipple, Drybridge, Dufftown, Duffus, Dyke
* Elgin
* Findhorn, Findochty, Fochabers, Forres, Fogwatt
* Garmouth
* Hopeman
* Ianstown, Inchberry
* Keith, Kingston, Kinloss
* Lhanbryde, Longmorn, Lossiemouth
* Mosstodloch
* Nether Dallachy, Newmill
* Ordiquish
* Portgordon, Portknockie
* Raffan, Rafford, Rothes, Rothiemay
* Spey Bay
* Tomintoul
* Unthank, Upper Dallachy, Urquhart

## Política

El consell de Moray va ser creat el 1996 en aplicació de la Local Government, etc. (Scotland) Act del 1994 amb els límits de l'antic districte de Moray.
Després de les eleccions de maig del 2007 la composició del consell és:
| Partit | Consellers |
| Independents | 11 |
| Partit Nacional Escocès Scottish National Party Pàrtaidh Nàiseanta na h-Alba | 10 |
| Partit Conservador i Unionista Escocès Scottish Conservative and Unionist Party | 3 |
| Partit Laborista Escocès Scottish Labour Party | 2 |
El consell de Moray és controlat per una coalició entre els Independents i els Conservadors.

## Economia
### Ocupació

La població ocupada de Moray era el 2003 d'unes 40.000 persones, d'aquestes 34.000 eren empleats i uns 6.000 autònoms. Dels 34.000 empleats, el 31% treballava al sector públic i només el 18% de les feines eren de tipus directiu o professional.

### Activitat econòmica

La RNB de Moray va ser d'1,26 bilions de lliures el 2003 (14.500 £ per habitant), el que suposa que va quedar un 6% per sota de la mitjana d'Escòcia i un 12% per sota de la mitjana del Regne Unit
L'estructura de la producció mostra un pes important del sector de la indústria alimentària (begudes, conserves i galetes) i del sector públic. Del total de la RNB el 19% correspon al sector de les begudes i l'alimentació (que només representa el 2% a nivell d'Escòcia), Moray produeix el 9% del total de productes alimentaris i begudes d'Escòcia. Altres sectors importants són el turisme, els productes forestals, productes tèxtils i productes metàl·lics especials. Els serveis empresarials representen el 15% de la RNB (19% per al conjunt d'Escòcia).

## Notes

* ↑ La Renda Nacional Bruta (RNB), o Ingrés Nacional Brut, anteriorment Producte Nacional Brut és un mesurament de l'economia basat en el valor total dels béns i serveis finals produïts en un any pels ciutadans d'un país
# Birdseye

Birdseye és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 465 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Birdseye tenia 465 habitants, 204 habitatges, i 125 famílies. La densitat de població era de 280,5 habitants per km².
Dels 204 habitatges en un 33,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,5% hi vivien parelles casades, en un 9,3% dones solteres, i en un 38,7% no eren unitats familiars. En el 36,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,98.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,7% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 31% entre 25 i 44, un 19,4% de 45 a 60 i un 15,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.156 $ i la renda mediana per família de 45.125 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.250 $ mentre que les dones 21.953 $. La renda per capita de la població era de 13.690 $. Entorn del 8,8% de les famílies i el 14% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Birdseye». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Birdseye». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Sonata per a piano núm. 9 (Mozart)

La Sonata per a piano núm. 9 en re major, K. 311 (284c) és una composició per Wolfgang Amadeus Mozart. La va escriure durant una estada a Augsburg i Mannheim, el novembre-desembre de 1777 i és una obra contemporània de la seva Sonata K. 309. Mozart compongué la Sonata K. 310 durant l'estiu de l'any següent, a París. Les tres sonates K. 309-311 van ser publicades com un conjunt "Opus IV" cap al 1782, per l'editor Franz Joseph Heina a París.

## Estructura

L'obra té tres moviments:
La sonata segueix l'esquema habitual de 3 moviments:
* Allegro con spirito
* Andante con espressione
* Rondeau (allegro)
Una interpretació típica dura entre 15 i 17 minuts.
El primer moviment, Allegro con spirito, que està en forma sonata, té un primer tema a semblança d'una obertura orquestral i el seu segon tema, en la tonalitat de la dominant (la major), és més tranquil. La secció de desenvolupament es basa gairebé per complet en els últims quatre compassos de l'exposició.
El segon moviment, Andante con espressione, té una estructura ABABA amb una coda final episòdica. La melodia del segon tema està enriquida amb un ritme sincopat, tot acompanyat per acords trencats a la mà esquerra.

## Referències

* Irving, John. Mozart's Piano Sonatas: Contexts, Sources, Style. Cambridge: Cambridge University Press, 1997. ISBN 0 521 49631 4.
# Asbury (Iowa)

Asbury és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2007 tenia 3.754 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Asbury tenia 2.450 habitants, 846 habitatges, i 728 famílies. La densitat de població era de 375,4 habitants per km².
Dels 846 habitatges en un 44,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 77,8% hi vivien parelles casades, en un 6,6% dones solteres, i en un 13,9% no eren unitats familiars. En l'11% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,9 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,13.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,7% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 27,7% entre 25 i 44, un 27,8% de 45 a 60 i un 6,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 60.100 $ i la renda mediana per família de 64.097 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.935 $ mentre que les dones 25.337 $. La renda per capita de la població era de 21.447 $. Entorn del 4,5% de les famílies i el 4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Asbury». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 18 gener 2021].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Asbury». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.