OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Casa Doctor Genové

La Casa Doctor Genové és un edifici situat a La Rambla, 77 de Barcelona, catalogat com a bé cultural d'interès local.

## Història

El 1863, el farmacèutic Pere Genové i Colomer (1834-1900) tenia el seu establiment al passatge Bernardí Martorell. El 1872 va obrir una nova farmàcia, amb el nom de Botica Hispano-Americana, a la Rambla del Centre o de Caputxins.
El seu fill Pere Genové i Soler (1876-1921) va continuar el negoci, i el 1911 encarregà a l'arquitecte Enric Sagnier i Villavecchia el projecte d'un nou edifici que reunís la farmàcia i el laboratori. Aquesta construcció fou una de les candidates al concurs anual de l'Ajuntament.

## Descripció

Es tracta d'un estret edifici de planta baixa, tres pisos i golfes.
Als baixos hi ha un arc apuntat amb l'emblema d'Asclepi en relleu a la clau. L'envolten mosaics que, després de modificacions per les successives substitucions de rètols comercials, han estat restaurats segons el disseny inicial però sense cap inscripció. Hi ha de similars sota el ràfec prominent flanquejat per pinacles, en els dos panys de mur que separen els finestrals de cada un dels tres primers pisos, i al voltant de l'arc apuntat que clou la gran obertura vertical que tanca els esmentats finestrals dins un perfil com de vitrall gòtic. Foren realitzats per Lluís Bru i Salelles.
La darrera planta presenta tres arcs carpanells de perfil conopial, a manera de galeria, que configuren el goticisme moderat del conjunt.
La façana és coronada per mènsules de fusta que suporten la cornisa, formada pel volat de la coberta, de teula àrab sobre maons esgraonats. L'antic emblema en banderola, de ferro forjat, desaparegué en perdre l'edifici la funció de farmàcia.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Casa Doctor Genové». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
* ↑ El Consultor. Nueva guía de Barcelona, 1863, p. 18, 232.
* ↑ Diario de Barcelona (edición mañana), 08-10-1872, p. 10123.
* ↑ Anuario del comercio, de la industria, de la magistratura y de la administración, 1882, p. 702.
* ↑ Anuario-Riera, 1896, p. 269.
* 1 2 3 «La Rambla, 77. Casa Doctor Genové». El mosaic del meu barri.
* ↑ Anuario-Riera, 1905, p. 831.
* ↑ AMCB, Q127 Foment 168/1911.
* ↑ «204. Farmàcia del Dr. Genové». Arquitecte Sagnier.
* ↑ «Casa Doctor Genové». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.

## Vegeu també

* Can Genové

## Enllaços externs

* «Casa Doctor Genové». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Winters (Califòrnia)

Winters és una població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2008 tenia 6.977 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Winters tenia 6.125 habitants, 1.907 habitatges, i 1.546 famílies. La densitat de població era de 860 habitants/km².
Dels 1.907 habitatges en un 48,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,1% hi vivien parelles casades, en un 12,8% dones solteres, i en un 18,9% no eren unitats familiars. En el 14,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,21 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,56.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 33,3% tenia menys de 18 anys, un 8,9% entre 18 i 24, un 30,9% entre 25 i 44, un 19,1% de 45 a 60 i un 7,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 48.678 $ i la renda mediana per família de 55.183 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.257 $ mentre que les dones 27.662 $. La renda per capita de la població era de 17.133 $. Entorn del 4,2% de les famílies i el 5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Winters». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Winters». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
Viccionari
# Celtis

Celtis és un gènere de plantes de la família de les cannabàcies.

## Particularitats

Inclou unes 60 espècies d'arbres de fulla caduca de les regions temperades de l'hemisferi nord, de l'Europa meridional, a l'Àsia oriental i meridional, passant per Amèrica. Antigament, el sistema cronquist incorporava aquest gènere dins les ulmàcies.

## Taxonomia

* Celtis africana
* Celtis australis - lledoner
* Celtis laevigata
* Celtis occidentalis - lledoner americà
* Celtis sinensis
* Celtis spinosa
* Celtis tala
* Celtis tenuifolia

## Enllaços externs

* Fitxa dels Celtis al GRIN (anglès)
* Fitxa dels Celtis a l'ITIS Arxivat 2006-10-02 a Wayback Machine. (anglès)
# Kewanna

Kewanna és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 614 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Kewanna tenia 614 habitants, 269 habitatges, i 157 famílies. La densitat de població era de 455,9 habitants/km².
Dels 269 habitatges en un 28,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,7% hi vivien parelles casades, en un 7,4% dones solteres, i en un 41,6% no eren unitats familiars. En el 37,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 20,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,2% tenia menys de 18 anys, un 7% entre 18 i 24, un 26,5% entre 25 i 44, un 21,8% de 45 a 60 i un 18,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97 homes.
La renda mediana per habitatge era de 22.292$ i la renda mediana per família de 41.250$. Els homes tenien una renda mediana de 31.607$ mentre que les dones 20.139$. La renda per capita de la població era de 15.718$. Entorn del 6% de les famílies i el 13% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Kewanna». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Kewanna». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Wolfgang Alexander Thomas-San-Galli

Wolfgang Alexander Thomas-San-Galli (Badenweiler, 18 de setembre de 1874 - Baden-Baden, 17 de juny de 1918) va ser un musicòleg alemany, crític de música, violista i escriptor musical.
Thomas-San-Galli va néixer a Badenweiler era el fill gran del metge Hermann Julius Thomas i la seva dona Jacobine née Simons. El 1898 es va doctorar en dret per la Universitat de Friburg i es va casar amb la pianista i acompanyant de concerts Helene nascuda Bertoldy (1861–1938) de Sant Petersburg.
Ja havia gaudit de lliçons de violí de petit i va estudiar violí i viola amb un alumne de Hans Sitt. De 1899 a 1903 va dirigir la "Hochschule für Musik Freiburg" i va fundar allà la "Süddeutsche Streichquartett", a la qual va pertànyer com a violista fins al 1908. Aquell mateix any, es va traslladar a Colònia, on es va convertir en editor i escriptor de la "Rheinische Musik- und Theaterzeitung".
Thomas-San-Galli va participar com a soldat a la Primera Guerra Mundial. Va morir el 1918 a Baden-Baden als 43 anys per les conseqüències de les seves ferides de guerra.

## Publicacions

* Ein Beitrag zur Lehre von der Idealkonkurrenz. Speyer & Kärner, Freiburg 1898. (Disertació)
* Johannes Brahms. Eine musikpsychologische Studie in Fünf Variationen. Heitz und Mündel, Strassburg 1905
* Aufgaben des Musikschriftstellers. A Musikalisches Wochenblatt, any 40, núm. 38 data 16 de desembre de 1909, pàg. 545 f. (Llegiu en línia)
* Briefe. Mit einem Bilde Beethovens i einem Faksimile. Hendel, Halle 1910
* Beethoven und die Unsterbliche Geliebte: Amalie Sebald, Goethe, Teréz Brunszvik und anderes,
Múnic 1910
* Ludwig van Beethoven. Piper, Múnic 1913
* La Mona Lisa. Eine Novellen-Suite, op. 12. Costenoble, Jena 1913
* Beethovens Briefe un geliebte Frauen. Xenien-Verlag, Leipzig 1913
* Assaigs de Musikalische. Chopins de Mazurka. Hendel, Halle 1913
* Musik und Kultur. Betrachtungen und Gespräche for Laien, Musikfreunde i Künstler. amb un pròleg i la imatge de l'autor. Hendel, Halle 1913
* Goethe Die Pyramide seines Daseins. Hertz, Múnic 1914
* Diplomats vor!. Hertz, Múnic 1915

## Referències

* ↑ vgl. Lebenslauf in der Dissertation (Ein Beitrag zur Lehre von der Idealkonkurrenz. Speyer & Kärner, Freiburg 1898)
* ↑ Bertha Helene San-Galli on GENI
* ↑ Johannes Brahms. Eine musikpsychologische Studie in Fünf Variationen a Archiv.org
* ↑ Briefe. Mit einem Bilde Beethovens i einem Faksimile a WorldCat
* ↑ Beethoven und die Unsterbliche Geliebte: Amalie Sebald, Goethe, Teréz Brunszvik und anderes a Amazon
* ↑ Mona Lisa. Eine Novellen-Suite, op. 12 a WorldCat
* ↑ Beethovens Briefe an geliebte Frauen on GoodRead
* ↑ Assaigs de Musikalische on WorldCat
* ↑ Musik und Kultur. Betrachtungen und Gespräche for Laien, Musikfreunde i Künstler a WorldCat
* ↑ Goethe La Piràmide mata les Daseines a WorldCat.
* ↑ Diplomaten vor! a WorldCat.
# Olha Puhovska

Olha Puhovska (ucraïnès: Ольга Олександрівна Пуговська) (óblast d'Orenburg, 1 de novembre de 1942) és una ex-remadora ucraïnesa que va competir sota bandera soviètica durant les dècades de 1960 i 1970.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics de Mont-real, on guanyà la medalla de plata en la competició del vuit amb timoner del programa de rem. N'era la timoner.

## Referències

* ↑ «Klavdija Koženkova Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 de desembre 2012. [Consulta: 4 octubre 2019].
# Suda (illot)

L'illa de la Suda (grec Σούδα) és a l'entrada de la Badia de Suda, al nord de l'illa grega de Creta, un port natural entre la península d'Akrotiri i el poble de Kalives.
L'illa té un castell del temps del domini venecià, i va ser un dels últims reductes venecians davant de la conquesta turca de Creta, com les altres fortaleses de Grambusa i Spinalonga. Va ser ocupat pels turcs el 1715, més de 30 anys després de la caiguda del Regne de Càndia.
El 1913 l'illa va acollir les cerimonies de la unió de Creta al regne de Grècia.
Viccionari
# Woodland (Califòrnia)

Woodland és una població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2007 tenia 53.690 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Woodland tenia 49.151 habitants, 16.751 habitatges, i 12.278 famílies. La densitat de població era de 1.840,7 habitants/km².
Dels 16.751 habitatges en un 40,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,8% hi vivien parelles casades, en un 12,9% dones solteres, i en un 26,7% no eren unitats familiars. En el 21% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,89 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,37.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,7% tenia menys de 18 anys, un 9,6% entre 18 i 24, un 30,3% entre 25 i 44, un 19,9% de 45 a 60 i un 10,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 44.449 $ i la renda mediana per família de 48.689 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.606 $ mentre que les dones 27.086 $. La renda per capita de la població era de 18.042 $. Entorn del 9,2% de les famílies i l'11,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Woodland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Woodland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Lemúrids

Els lemúrids (Lemuridae) són una família de primats, és a dir, familiars dels micos, del subordre dels estrepsirrins, que vol dir animals que tenen el nas humit. Es divideix en cinc gèneres, tots ells en perill d'extinció.
Els cinc gèneres de Lèmur són naturals de Madagascar i algunes illes de l'arxipèlag de Comores. L'hàbitat d'aquests primats són els boscos i zones de vegetació elevada. Totes les espècies d'aquesta família tenen les extremitats anteriors més curtes que les posteriors i una llarga cua. La seva alimentació es basa en fulles, fruits i petits invertebrats.

## Classificació taxonòmica

* Infraordre Lemuriformes
** Superfamilia Lemuroidea
*** Família Lemuridae
**** Subfamília Hapalemurinae
***** Gènere Hapalemur (lèmurs del bambú)
****** Lèmur gris oriental, Hapalemur griseus
****** Lèmur gris meridional, Hapalemur meridionalis
****** Lèmur gris del llac Alaotra, Hapalemur alaotrensis
****** Lèmur daurat, Hapalemur aureus
****** Lèmur gris occidental, Hapalemur occidentalis
***** Gènere Prolemur
****** Lèmur de nas ample, Prolemur simus
**** Subfamília Lemurinae
***** Gènere Eulemur
****** Lèmur bru, Eulemur fulvus
****** Lèmur bru de Sanford, Eulemur sanfordi
****** Lèmur de front blanc, Eulemur albifrons
****** Lèmur bru de front vermell, Eulemur rufus
****** Lèmur de front vermell, Eulemur rufifrons
****** Lèmur bru de collar, Eulemur collaris
****** Lèmur de cap gris, Eulemur cinereiceps
****** Lèmur negre, Eulemur macaco
****** Lèmur de Sclater, Eulemur flavifrons
****** Lèmur coronat, Eulemur coronatus
****** Lèmur de panxa vermella, Eulemur rubriventer
****** Lèmur mangosta, Eulemur mongoz
***** Gènere Lemur
****** Lèmur de cua anellada, Lemur catta
***** Gènere Pachylemur †
****** P. insignis
****** P. jullyi
***** Gènere Varecia
****** Lèmur de collar, Varecia variegata
****** Lèmur vermell de collar, Varecia rubra
# Gusli

El gusli és l'instrument de cordes múltiples més antic de Rússia. La seva història exacte i evolució són desconegudes però pot ser que derivés d'una forma romana d'Orient de la kythare grega, que al seu torn derivava de la lira antiga.

## Etimologia

En l'època de la Rus de Kíev es creu que el terme gusli es referia, simplement, a qualsevol instrument de corda en general. L'arrel del terme procedeix de la paraula que designa el so del vent. El terme finalment va ser associat al gusli-psaltiri trapezoïdal, que pot haver-se originat a l'Imperi Romà d'Orient.

## Història

El gusli és un dels instruments musicals més antics que ha tingut un paper més important en la cultura musical de Rússia. Els historiadors grecs Teofilacte Simocata i Teòfanes van ser els primers a esmentar el gusli.
Durant la guerra entre romans d'Orient i eslaus del segle vi, els romans d'Orient van capturar presoners eslaus i van trobar un instrument musical anomenat gusli.
Els autors àrabs Al-Masudi i Ibn-Dastan l'esmentent al segle x.
Vertkov afirma que les primeres mencions del gusli es remunten a l'any 591, al Tractat de Teofilacte Simocata que descriu que l'instrument era utilitzat pels eslaus de la zona on posteriorment sorgiria el regne de la Rus de Kíev.
Es creu que el gusli era l'instrument que utilitzava el llegendari ministrel Boyan, que apareix a la Història de la Campanya d'Igor.
Els instruments eren utilitzats pels skomoriki músics i artistes itinerants. Els arqueòlegs han trobat alguns instruments d'entre cinc i nou cordes i almenys un amb dotze cordes.
La primera peça de música composta per a gusli va ser una cançó ucraïnesa "Oi pid Vyshneyu" que va ser composta a Sant Petersburg l'any 1803 pel compositor francès F. Bualde.

## Tipus de Gusli

Els gusli actuals acostumen a tenir unes trenta-sis cordes de metall harmonitzades diatonalment. Existeixen dues variants principals: els gusli d'elm (Shlemovidnye gusli) i els gusli d'ala (Krylovidnye gusli).
Viccionari
# Wolfgang Caspar Printz

Wolfgang Caspar Printz (Waldthurn, 10 d'octubre de 1641 - Sorau, 13 d'octubre de 1717) fou un compositor i musicògraf alemany.
Després de fer sòlids i extensos estudis musicals, seguí els cursos de teologia de la Universitat d'Altorff i després va voler predicar el protestantisme en el Palatinat, pel que fou empresonat, no recobrant la llibertat sinó fent la promesa de tornar a ocupar-se en matèries religioses. Llavors entrà com a tenor en la capella electoral del Palatinat, però una nova controvèrsia religiosa l'obligà abandonar el càrrec i el país, dirigint-se a peu cap Itàlia. Al passar per Màntua caigué malalt, i en guarir-se retornà Alemanya també a peu. Successivament fou mestre de capella a Promnitz, cantor a Trebiel i des de 1665 fins a la seva mort fou primer cantor i després mestre de capella a Sorau.
Prints va escriure gran nombre d'obres didàctiques, en les que s'hi mesclen l'erudició i la ingenuïtat, però que tenen, tanmateix, importància en el conjunt de la literatura musical del segle xvii. Les principals són:
* Kurtzer Bericht Wie man einen jungen Knaben auf das leichteste nach ietziger Manier könne singen lehren (1666);
* Compendium musicae...ad..Oden...componendam (1668);
* Phrynis Mitilenæus oder Satyrischer Komponist (1676-77);
* Musica modulatoria vocalis (1678);
* Exercitationes musicae theoretico-practicae de consonantiis singulis (1687-89);
* Historische Beschreibung der edlen Sing und Klingkunst (1690).
Se li atribueix, a més, les novel·les musicals, signades amb pseudònim. Musicus magnanimus (1691), Musicus curiosus (1691), i Musicus vexatus (1690). Finalment el mateix Printz diu en el prefaci de la seva Historische Beschreibung, que va compondre molta música, però no s'ha conservat res d'ell.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 47, pàg. 988 (ISBN 84-239-4547-2)
# Oleksandr Riezanov

Oleksandr Riezanov (Aleksàndrovsk-Sakhalinski, 6 d'octubre de 1948 - Zaporíjia, 5 de setembre de 2024) va ser un jugador d'handbol ucraïnès que va competir sota bandera soviètica durant les dècades de 1960 i 1970.

## Biografia

El 1972 va prendre part en els Jocs Olímpics de Múnic, on fou cinquè en la competició d'handbol. Quatre anys més tard, a Mont-real, guanyà la medalla d'or en la mateixa competició.
En el seu palmarès també destaca una medalla de plata al Campionat del món d'handbol de 1978. Amb la selecció soviètica jugà un total de 127 partits en què marcà 93 gols. A nivell de clubs jugà al ZTR Zaporíjia, amb qui guanyà la Copa EHF de 1983.
En retirar-se passà a exercir d'entrenador de diferents equips d'handbol, entre els quals destaquen la selecció nacional ucraïnesa.

## Referències

* ↑ «Запорізький олімпійський чемпіон та тренер Олександр Рєзанов пішов з життя після тяжкої хвороби» (en ucraïnès), 06-09-2024. [Consulta: 8 setembre 2024].
* ↑ «Oleksandr Riezanov Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 14 de desembre 2012. [Consulta: 6 novembre 2019].
* ↑ Men Handball IX World Championship 1978 Denmark 26.01-05.02 Champion West Germany a todor66.com
* 1 2 ренер "ЗТР" Александр Резанов: Золотая олимпийская медаль – главная победа моей жизни 15 desembre 2012 (rus)
# Woodside (Califòrnia)

Woodside és una població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 5.352 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Woodside tenia 5.352 habitants, 1.949 habitatges, i 1.516 famílies. La densitat de població era de 175,7 habitants/km².
Dels 1.949 habitatges en un 31,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 68,8% hi vivien parelles casades, en un 5,8% dones solteres, i en un 22,2% no eren unitats familiars. En el 15,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,74 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,98.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,4% tenia menys de 18 anys, un 3,6% entre 18 i 24, un 24,1% entre 25 i 44, un 32,9% de 45 a 60 i un 16% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,1 homes.
Entorn de l'1,6% de les famílies i el 2,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.
Al municipi s'hi troba la Djerassi Artists Residency, una residència artística creada per Carl Djerassi.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Woodside». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Woodside». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Ruta 5 del metro de Nova York

La Ruta 5 Lexington Avenue Express és un servei de ferrocarril metropolità subterrani del Metro de Nova York, als Estats Units d'Amèrica. En hores punta els trens circulen entre Eastchester-Dyre Avenue o Nereid Avenue, ambdós al Bronx, i Brooklyn College-Flatbush Avenue, a Brooklyn, i amb servei exprés (en direcció a zones congestionades) a les zones del Bronx, Manhattan i Brooklyn, amb serveis limitats en hores punta a Crown Heights-Utica Avenue o New Lots Avenue degut a les limitacions d'espai al llarg del segment sud de l'avinguda Nostrand.
Als migdies, tardes i caps de setmana els trens circulen entre Eastchester-Dyre Avenue i Bowling Green, amb servei exprés a Manhattan i servei local al Bronx. A les nits hi ha llançadores locals entre Eastchester-Dyre Avenue i East 180th Street (Bronx) on la ruta 2 proveeix servei al Bronx Sud, Manhattan i Brooklyn.
A diferència d'altres metros, cada servei no correspon a una única línia, sinó que un servei pot circular per diverses línies de ferrocarril. El servei 5 utilitza les següents línies:
| Línia | << | >> | Vies | Temps |
| White Plains Road Line | Nereid Avenue-238th Street | East 180th Street | local | en hora punta cap a zones congestionades |
| Dyre Avenue Line | tota la línia | tota la línia | N/A | sempre |
| White Plains Road Line | East 180th Street | 149th Street-Grand Concourse | local exprés hora punta | altes hores de la nit |
| Jerome Avenue Line | sud de 149th Street–Grand Concourse | sud de 149th Street–Grand Concourse | local | altes hores de la nit |
| Lexington Avenue Line | tota la línia | tota la línia | exprés | altes hores de la nit |
| Joralemon Street Tunnel | tota la línia | tota la línia | N/A | només en hora punta |
| Eastern Parkway Line | nord de Franklin Avenue | nord de Franklin Avenue | expréss | només en hora punta |
| Nostrand Avenue Line | tota la línia | tota la línia | local | només en hora punta |
| Eastern Parkway Line | sud de Franklin Avenue | sud de Franklin Avenue | exprés | alguns viatges en hora punta |
| New Lots Line | tota la línia | tota la línia | local | alguns viatges en hora punta |
# Serra de Fondrats

La Serra de Fondrats és una serra situada al municipi de Tagamanent a la comarca del Vallès Oriental, amb una elevació màxima de 932 metres.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya