OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Noturus funebris

Noturus funebris és una espècie de peix de la família dels ictalúrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 15 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: des de Florida fins a Mississipi i Louisiana (Estats Units).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Rafinesque C. S. 1818. Further account of discoveries in natural history, in the western states, made during a journey through the western region of the United States. Am. Monthly Mag. Crit. Rev. v. 4 (núm. 1). 39-42.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.

## Bibliografia

* Burgess, W.E. 1989. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City (Estats Units). 784 pàg.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Noël Francis Alfred Madier de Montjaux

Noël Francis Alfred Madier (Nimes, Llenguadoc-Rosselló, 1814 - Chatou prop de París, 1892) fou un polític francès.
El 1838 obrí bufet a París. De tendències polítiques radicals, prengué part activa, en la revolució del 1848. Fou elegit membre del cos legislatiu per Saona i Loira el 1850 i segué als bancs de l'extrema esquerra. A causa de l'oposició al cop d'Estat, fou empresonat el 1852 i alliberat a condició d'expatriar-se, pel qual fixà la seva residència a Bèlgica. Elegit membre de l'Assemblea nacional el 1874, milità en l'extrema esquerra, votà contra la Constitució de 1875 i lluità especialment contra els ultramuntans.
En les eleccions generals de 1876 fou reelegit per la circumscripció de la Droma, i en aquesta legislatura votà la supressió del pressupost del clergat, i en favor de totes les lleis o projectes es presentaren en contra dels catòlics; fou un del 363 diputats que es declararen contra el gabinet Broglie-Fourton. Reelegit per la mateixa circumscripció l'any següent, presentà una esmena, que no prosperà, en discutir-se les lleis Ferry perquè es prohibís l'exercici de l'ensenyança a les congregacions religioses.
De 1880 a 1888 fou qüestor de la Cambra, però hagué de renunciar per les mesures que prengué contra la premsa; també demanà el 1889 que es reprimira enèrgicament el boulengerisme. A Valence se li erigí una columna commemorativa.

## Nissaga Madier de Montjaux

Entre els fills que va tenir un d'ells fou el famós violinista Raoul Madier de Montjaux (1841-1909) i ell era fill del magistrat i polític Paul Madier de Montjaux (1785-1865) i, net de l'advocat i polític Nativitat Joseph Madier de Montjaux (1755-1830)

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 31, pàg. 1349 (ISBN 84-239-4531-6)
# Nunilo Ximena

Nunilo Ximena (Navarra, s. IX–?, ca. 923) va ser una noble navarresa, reina consort d'Astúries (ca. 910–ca. 917) com a muller de Fruela II.
També anomenada Nuna o Múnia, es desconeix la filiació d'aquesta reina. Segons Enrique Flórez, era filla de Sanç I de Pamplona i Toda Aznar, però, segons afirmà Armando Cotarelo, l'ascendència és incompatible amb les genealogies de Navarra. No obstant això, com defensà Justo Pérez de Urbel, malgrat desconèixer qui eren els seus pares el nom de Nunilo sí denota un origen de terres navarreses.
Casada amb Fruela II abans del 911, any en què consta en la inscripció de donació de l'arqueta de les àgates i en diversos documents de donació de terres, els anys següents, a la catedral d'Oviedo. A l'arqueta, en llatí apareix el seu nom com Nvnilo cognomento Scemena, que acostuma a traduir-se com «Nunilo, de sobrenom Ximena», si bé hom ho ha considerat un segon nom o el cognom. Apareix a la documentació intitulada com a reina d'Astúries amb el seu marit, tanmateix no va arribar a ser reina de Lleó, perquè va morir abans del 924, quan Fruela va fer-se amb el tron. Alguns avancen la seva mort fins al 913, tot i que Urraca, la segona muller de Fruela, no està documentada fins a 917.
Va ser mare d'Alfons Froilaz, i segons César Álvarez, també d'Ordoni i Ramir, si bé segons Jaime de Salazar, els dos darrers eren fruit del segon matrimoni amb Urraca. En tot cas, cap d'ells va arribar a regnar de forma efectiva, encara que si van participar dels conflictes successoris amb els seus oncles Alfons IV i Ramir II. El darrer manà cegar-los.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Flórez, Enrique. Memorias de las reynas catholicas (en castellà). Madrid: Oficina de la viuda de Marín, 1790, p. 89-91.
* 1 2 3 4 5 Álvarez Álvarez, César. «Nunilo Jimena» (en castellà). Diccionario biográfico electrónico. Reial Acadèmia de la Història. [Consulta: 30 desembre 2020].
* ↑ Cid Priego, Carlos «Las joyas prerrománicas de la Cámara Santa de Oviedo en la cultura medieval». Liño. Revista anual de historia del arte. Universidad de Oviedo, núm. 9, 1990, pàg. 20.
* 1 2 Salazar y Acha, Jaime de. «Urraca» (en castellà). Diccionario biográfico electrónico. Reial Acadèmia de la Història. [Consulta: 30 desembre 2020].
# Obliquichthys maryannae

Obliquichthys maryannae és una espècie de peix de la família dels tripterígids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5,9 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima temperat i associat als esculls de corall que viu entre 1-50 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nova Zelanda.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Hardy G. S., 1987. Descriptions of a new genus and two new species of tripterygiid fishes from New Zealand. Natl. Mus. N. Z. Rec. v. 3 (núm. 5). 47-58.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Fricke, R., 1994. Tripterygiid fishes of Australia, New Zealand and the southwest Pacific Ocean (Teleostei). Theses Zool. 24:1-585.
* ↑ Francis, M.P., 1996. Geographic distribution of marine reef fishes in the New Zealand region. N.Z. J. Mar. Freshwat. Res. 30:35-55.
* ↑ Paulin, C., A. Stewart, C. Roberts i P. McMillan, 1989. New Zealand fish: a complete guide. National Museum of New Zealand Miscellaneous Series Núm. 19. xiv+279 p.
* ↑ Taylor, R.B. i T.J. Willis, 1998. Relationships amongst length, weight and growth of north-eastern New Zealand reef fishes. Mar. Freshwat. Res. 49:255-260.

## Bibliografia

* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fricke, R., 1997. Tripterygiid fishes of the western and central Pacific, with descriptions of 15 new species, including an annotated checklist of world Tripterygiidae (Teleostei). Theses Zool. 29:1-607.
* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Obliquogobius

Obliquogobius és un gènere de peixos de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Taxonomia

* Obliquogobius cirrifer (Shibukawa & Aonuma, 2007)
* Obliquogobius cometes (Alcock, 1890)
* Obliquogobius megalops (Shibukawa & Aonuma, 2007)
* Obliquogobius turkayi (Goren, 1992)
* Obliquogobius yamadai (Shibukawa & Aonuma, 2007)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 Shibukawa & Aonuma. 2007. Bulletin of the National Museum of Nature and Science, Ser. A, Suppl., (1): 137-152.
* ↑ Alcock, A. W., 1890. Natural history notes from H. M. Indian marine survey steamer 'Investigator,' Commander R. F. Hoskyn, R. N., commanding.--Núm. 16. On the bathybial fishes collected in the Bay of Bengal during the season 1889-1890. Annals and Magazine of Natural History (Series 6) v. 6 (núm. 33): 197-222, Pls. 8-9.
* ↑ Goren, M., 1992. Obliquogobius turkayi, a new species of gobiid fish from the deep water of the central Red Sea. Senckenbergiana Maritima v. 22 (núms. 3/6): 265-270.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)

## Bibliografia

* Shibukawa, K. i Y. Aonuma, 2007: Three new species of the deep-dwelling goby genus Obliquogobius (Perciformes: Gobiidae: Gobiinae) from Japan, with comments on the limits of the genus. Bulletin of the National Museum of Nature and Science (Ser. A) Suppl. 1: 137-152.

## Enllaços externs

* uBio (anglès)
# Obliquogobius cometes

Obliquogobius cometes és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal que viu entre 179-187 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índia i el Pacífic occidental central.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Koumans F. P., 1941. Gobioid fishes of India. Mem. Indian Mus. v. 13 (pt 3). 205-329.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Alcock, A. W., 1890. Natural history notes from H. M. Indian marine survey steamer 'Investigator,' Commander R. F. Hoskyn, R. N., commanding.--Núm. 16. On the bathybial fishes collected in the Bay of Bengal during the season 1889-1890. Annals and Magazine of Natural History (Series 6) v. 6 (núm. 33): 197-222, Pls. 8-9.
* ↑ «Obliquogobius cometes». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.

## Bibliografia

* Shibukawa, K. i Y. Aonuma, 2007: Three new species of the deep-dwelling goby genus Obliquogobius (Perciformes: Gobiidae: Gobiinae) from Japan, with comments on the limits of the genus. Bulletin of the National Museum of Nature and Science (Ser. A) Suppl. 1: 137-152.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Obridor

Un obridor, obrellaunes o obriescàtoles (en alguerès) és un utensili per a obrir llaunes de conserva i no va ser inventat fins 44 anys després de l'aparició el 1811 de les conserves enllaunades per a les quals fins a aquell moment s'utilitzaven tota casta d'instruments per a obrir-les. Els soldats britànics obrien les llandes el 1812 amb baionetes, navalles, i fins i tot amb trets de fusell.

## Vegeu també

* Obreampolles
* Obridor descapsulador
* Ampolla de cervesa

## Referències

* ↑ «obriescàtoles». Diccionari de Alguerés. [Consulta: 29 març 2023].
* ↑ Duran, Xavier «La llauna i l'obrellaunes». Sàpiens [Barcelona], núm. 105, 7-2011, p. 20. ISSN: 1695-2014.
* Obrellaunes simple i popular
# Ochmacanthus orinoco

Ochmacanthus orinoco és una espècie de peix de la família dels tricomictèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,6 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical (23 °C-26 °C).

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Negro i Orinoco.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Eigenmann C. H., 1912. The freshwater fishes of British Guiana, including a study of the ecological grouping of species, and the relation of the fauna of the plateau to that of the lowlands. Memories of the Carnegie Museum v. 5 (núm. 1). i-xxii + 1-578.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Myers, G. S., 1927. Descriptions of new South American fresh-water fishes collected by Dr. Carl Ternetz. Bull. Mus. Comp. Zool. v. 68 (núm. 3): 107-135.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ De Pínna, M.C.C. i W. Wosiacki, 2003. Trichomycteridae (pencil or parasitic catfishes). p. 270-290. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1995. Aquarien Atlas. Band 4. Mergus Verlag GmbH, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Melle, Alemanya. 864 p.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Ochmacanthus reinhardtii

Ochmacanthus reinhardtii és una espècie de peix de la família dels tricomictèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones i conques de la Guaiana Francesa.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Eigenmann C. H., 1912. The freshwater fishes of British Guiana, including a study of the ecological grouping of species, and the relation of the fauna of the plateau to that of the lowlands. Memories of the Carnegie Museum v. 5 (núm. 1). i-xxii + 1-578.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Steindachner, F., 1882. Beiträge zur Kenntniss der Flussfische Südamerika's (IV). Anz. Akad. Wiss. Wien v. 19 (núm. 19): 175-180.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Le Bail, P.-Y., P. Keith i P. Planquette, 2000. Atlas des poissons d'eau douce de Guyane (tom 2, fascicle II). Publications scientifiques du Muséum national d'Histoire naturelle, París: 307 p.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Octava italiana

Una octava italiana és una estrofa de vuit versos d'Art major, isosil·làbics, la disposició dels quals és una juxtaposició de dos quartets amb apariats a l'interior de cadascun.
L'esquema de la rima és ABBC DEEC.
El primer vers de cada quartet és solt (A D) i els últims (C C) consideren com a requisit addicional que tenen la rima aguda, és a dir que són versos masculins o bé accentuats, per aquest motiu també rep el nom d'Octava aguda.
Del seu origen italià conserva sempre les característiques de la indivisibilitat del vers (no tenen cesura) i, en alguns casos, l'accentuació de les síl·labes quarta i sisena.
Un exemple:
Aquí en bona hora l'endolada dama
a l'espòs abraçà que en Palestina
son pendó ensangrentat de la divina
Sion en los sants murs clavar logrà;
aquí besà lo front rugós i negre,
i ressonar dessota els sonorosos
sostres sentí los esperons llustrosos
del valorós crusat que mort plorà.”
Lo Gaiter del Llobregat, XII. A unes ruïnes. Joaquim Rubió i Ors

## Bibliografia

* BARGALLÓ VALLS, JOSEP (1991): Manual de Mètrica i versificació catalanes. Ed. Empúries. Col·lecció Les Naus. Barcelona. (p. 138)
* OLIVA I LLINÀS, SALVADOR (1988): Introducció a la Mètrica. Quaderns Crema. Assaig Minor, núm. 4. Barcelona.
* ROSSICH, ALBERT (1986): La Introducció de la mètrica italiana en la poesia catalana. Article de la Revista Els Marges, núm. 35. En PDF.
* RUBIÓ I ORS, JOAQUIM (2006): Lo Gaiter del Llobregat. Ed. 62. Nova Biblioteca Selecta, 6. Barcelona. (p. 88)
* SERRÀ I BALDÓ, A.; LLATAS, ROSSEND (1981): Resum de poètica catalana. Mètrica i versificació, Bàrcino, «Popular», 75. Barcelona. (p. 42)
# Mugur Isărescu

Mugur Isărescu (Drăgăşani, Vâlcea, Romania, 1 d'agost de 1949) És un polític i economista romanès, va ser durant un any Primer ministre de Romania des de 1999 fins a 2000. No és membre de cap partit polític. Des del setembre de 1990 és Governador del Banc Nacional de Romania. El 1971 es graduà a l'Acadèmia d'Estudis Econòmics de Bucarest. Treballà a l'Institut Internacional d'Economia (1971-1989). Després de la Revolució Romanesa de 1989, treballà al Ministeri d'Afers Exteriors (1989-1990). El setembre de 1990 el nomenaren Governador del Banc Nacional de Romania (màxima institució econòmica romanesa). Isărescu va ser confirmat com a Primer Ministre el 22 de desembre de 1999. Tan sols va durar un any perquè la coalició a la qual representava perdé les eleccions legislatives del 2000, fou succeït per Adrian Năstase. Com a governador del Banc Nacional de Romania, va salvar l'economia, reformant la moneda de Romania, el leu, al nou leu.
# Malvina Urșianu

Malvina Urșianu (Gușoeni (Vâlcea), 19 de juny de 1927 - Bucarest, 6 d'agost de 2015) va ser una guionista i directora de cinema romanesa.

## Biografia

Nascuda al municipi de Gușoeni, província de Vâlcea, va estudiar història de l'art a l'Institut de Museografia, Paleografia i Biblioteconomia de l'Arxiu Estatal.
Va estar casada amb l'escriptor i publicista Paul Anghel, que va morir el 1995.
Va ser enterrada al cementiri de Bellu.

## Filmografia
### Guionista

* Bijuterii de familie (1957)
* Gioconda fără surâs (1968)
* Serata (1971)
* Trecătoarele iubiri (1974)
* Întoarcerea lui Vodă Lăpușneanu (1980)
* Liniștea din adîncuri (1982)
* Pe malul stîng al Dunării albastre (1983)
* O lumină la etajul zece (1984)
* Figuranții (1987)
* Ce lume veselă... (2003)

### Directora

* Directorul nostru (1955, segona directora)
* Gioconda fără surâs (1967)
* Serata (1971)
* Trecătoarele iubiri (1974)
* Întoarcerea lui Vodă Lăpușneanu (1980)
* Liniștea din adîncuri (1982)
* Pe malul stîng al Dunării albastre (1983)
* O lumină la etajul zece (1984)
* Figuranții (1987)
* Aici nu mai locuiește nimeni (1995)
* Ce lume veselă... (2003)

## Distincions

* Ordinul național „Pentru Merit” en grau de cavaller (1 de desembre 2000) "Per a èxits artístics destacats i per a la promoció de la cultura, el Dia Nacional de Romania"

## Notes

* ↑ Obituary: Romanian Filmmaker Malvina Urşianu a filmneweurope.com
* ↑ Decretul președintelui României nr. 524 din 1 decembrie 2000 privind conferirea unor decorații naționale personalului din subordinea Ministerului Culturii, publicat în Monitorul Oficial nr. 666 din 16 decembrie 2000, art. 3, anexa 3, e) 3.

## Enllaços externs

* Cinemagia - Malvina Urșianu
# Ocynectes

Ocynectes és un gènere de peixos pertanyent a la família dels còtids.

## Taxonomia

* Ocynectes maschalis (Jordan & Starks, 1904)
* Ocynectes modestus (Snyder, 1911)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Jordan, D. S. & Starks, E. C., 1904. A review of the Cottidae or sculpins found in the waters of Japan. Proceedings of the United States National Museum v. 27 (núm. 1358): 231-335.
* ↑ Snyder, J. O., 1911. Descriptions of new genera and species of fishes from Japan and the Riu Kiu Islands. Proceedings of the United States National Museum v. 40 (núm. 1836): 525-549.
* ↑ Shiogaki, M., 1987: An additional record of the rare cottid fish Ocynectes modestus from Aomori Pref., Japan. Japanese Journal of Ichthyology v. 34 (núm. 2): 222-226.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ Catalogue of Life Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
# Ocynectes maschalis

Ocynectes maschalis és una espècie de peix pertanyent a la família dels còtids.

## Descripció

* Fa 10 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima temperat.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic nord-occidental: des del Japó i Corea del Sud fins a Sakhalín.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Jordan D. S. & Starks E. C., 1904. A review of the Cottidae or sculpins found in the waters of Japan. Proceedings of the United States National Museum v. 27 (núm. 1358). 231-335.
* ↑ Jordan, D. S. & Starks, E. C., 1904. A review of the Cottidae or sculpins found in the waters of Japan. Proceedings of the United States National Museum v. 27 (núm. 1358): 231-335.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Kim, I.S., Y. Choi, C.L. Lee, Y.J. Lee, B.J. Kim i J.H. Kim, 2005. Illustrated book of Korean fishes. Kyo-Hak Pub Co. Seül, Corea del Sud. 615 p.
* ↑ Shinohara, G., Y. Sato i K. Matsuura, 2000. Coastal fishes of Ishima Island, Tokushima, Japan. Mem. Nat. Sci. Mus. Tokyo 33:175-186.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Arai, R. i A. Fujiki, 1978. Chromosomes of three species of cottid fishes from Japan. Bull. Natn. Sci. Mus., Ser.A. 4(3):233-239. Tòquio.
* Vassíliev, V. P. «Chromosome numbers in fish-like vertebrates and fish» (en anglès). Journal of Ichthyology, 20, 3, 1980, pàg. 1–38. ISSN: 0032-9452.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Odax

Odax és un gènere de peixos pertanyent a la família dels odàcids.

## Taxonomia

* Odax acroptilus (Richardson, 1846)
* Odax cyanoallix (Ayling & Paxton, 1983)
* Odax cyanomelas (Richardson, 1850)
* Odax pullus (Forster, 1801)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Richardson, J., 1844-1848. Ichthyology of the voyage of H. M. S. Erebus & Terror,... A: J. Richardson & J. E. Gray. The zoology of the voyage of H. H. S. "Erebus & Terror," under the command of Captain Sir J. C. Ross ... during ... 1839-1843. Londres. V. 2 (2): i-viii + 1-139, Pls. 1-60.
* ↑ Ayling, A. M. & Paxton, J. R., 1983. Odax cyanoallix, a new species of odacid fish from northern New Zealand. Copeia 1983 (núm. 1): 95-101.
* ↑ Richardson, J., 1850. Notices of Australian fish. Proceedings of the General Meetings for Scientific Business of the Zoological Society of London 1850 (pt 18): 58-77, Pls. 1-3.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)

## Bibliografia

* Fritzsche, R.A., 1982. Osteichthyes. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill, Nova York: 858-944.
* Gomon, M.F., J.C.M. Glover i R.H. Kuiter, 1994: (Eds.) The fishes of Australia's south coast. Flora and Fauna of South Australia Handbooks Committee. State Printer, Adelaida: 1-992.