OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Soulsbyville

Soulsbyville és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 1.729 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Soulsbyville tenia 1.729 habitants, 674 habitatges, i 485 famílies. La densitat de població era de 219,6 habitants/km².
Dels 674 habitatges en un 31,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,8% hi vivien parelles casades, en un 9,2% dones solteres, i en un 28% no eren unitats familiars. En el 21,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,57 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,01.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,5% tenia menys de 18 anys, un 6,7% entre 18 i 24, un 24,8% entre 25 i 44, un 25,3% de 45 a 60 i un 16,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.500 $ i la renda mediana per família de 45.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.516 $ mentre que les dones 18.906 $. La renda per capita de la població era de 18.514 $. Entorn de l'11,7% de les famílies i el 15,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Soulsbyville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Soulsbyville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Voltes d'en Rosés

Les Voltes d'en Rosés és un conjunt d'arcades del municipi de Girona que formen part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Les arcades estan construïdes amb carreus de pedra de Girona, ben tallats, que donen suport als sostres del primer pis, fets amb cairats, dels edificis de les bandes est i sud d'una petita placeta situada al final del carrer de la Cort Reial. Conformen l'element més remarcable d'aquell espai. A la façana interior dels porxos es conserva una porta dovellada.

## Història

Segons Jaume Marqués, a la placeta que formen les voltes hi devia tenir residència el veguer de Girona, que era el representant del Rei. La Cúria del veguer va anomenar-se "La Cúria Reial" o Cort Real i aquest nom es degué estendre al carrer que hi conduïa, que encara es coneix pel mateix nom. Així ho reflecteix un document de 1729 del notari Ignasi ribot, que transcrivia un altre text de 1693 quan encara funcionava el tribunal de la Cort. La casa núm. 11, que treu la porta principal al carrer de Beradós té, segons Marqués, la capacitat i categoria suficients per haver encabit la prestigiosa institució de la Cúria Reial.

## Referències

* 1 2 3 «Voltes d'en Rosés». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 febrer 2015].
# Districte de Douai

El Districte de Douai és un dels sis districtes amb què es divideix el departament francès del Nord, a la regió dels Alts de França. Té 7 cantons i 67 municipis. El cap del districte és la sotsprefectura de Douai.

## Cantons

cantó d'Arleux - cantó de Douai-Nord - cantó de Douai-Nord-Est - cantó de Douai-Sud - cantó de Douai-Sud-Oest - cantó de Marchiennes - cantó d'Orchies

## Vegeu també

* Cantons del Nord
# Districte de Valenciennes

El Districte de Valenciennes és un dels sis districtes amb què es divideix el departament francès del Nord, a la regió dels Alts de França. Té 9 cantons i 85 municipis. El cap del districte és la sotsprefectura de Valenciennes.

## Cantons

cantó d'Anzin - cantó de Bouchain - cantó de Condé-sur-l'Escaut - cantó de Denain - cantó de Saint-Amand-les-Eaux-Marge dret - cantó de Saint-Amand-les-Eaux-Marge esquerre - cantó de Valenciennes-Est - cantó de Valenciennes-Nord - cantó de Valenciennes-Sud

## Vegeu també

* Cantons del Nord
# Miniopterus ambohitrensis

Miniopterus ambohitrensis és una espècie de ratpenat de la família dels minioptèrids. És endèmic dels altiplans del centre i nord de Madagascar. Es tracta d'un ratpenat petit, amb els avantbraços de 37–42 mm. S'alimenta d'insectes. Com que fou descoberta fa poc, l'estat de conservació d'aquesta espècie encara no ha estat avaluat formalment.

## Referències

* ↑ Goodman, S. M.; Ramasindrazana, B.; Naughton, K. M.; Appleton, B. «Description of a new species of the Miniopterus aelleni group (Chiroptera: Miniopteridae) from upland areas of central and northern Madagascar» (en anglès). Zootaxa, vol. 3.936, 4, 2015, pàg. 538-558. DOI: 10.11646/zootaxa.3936.4.4.
# Lezíria do Tejo

Lezíria do Tejo és una subregió estadística portuguesa, part de la regió de l'Alentejo i del Districte de Santarém, i inclou també un municipi del Districte de Lisboa (Azambuja). Limita al nord amb Pinhal Litoral i amb Médio Tejo, a l'est amb l'Alto Alentejo, al sud amb l'Alentejo Central i la Península de Setúbal i a l'oest amb la Gran Lisboa i l'Oeste. Àrea: 4007 km². Població (2001): 240 832.

## Municipis

La subregió de Lezíria do Tejo comprèn 11 municipis o concelhos:
* Almeirim
* Alpiarça
* Azambuja
* Benavente
* Cartaxo
* Chamusca
* Coruche
* Golegã
* Rio Maior
* Salvaterra de Magos
* Santarém
Aquests municipis se subdivideixen en un total de 91 freguesias, el que dona una mitjana de prop de 8 freguesies per concelho. Les freguesies tenen una àrea mitja de 46,91 km² i una població mitjanana de 2 647 habitants, però els valors exactes varien entre àrees de 346,30 i 3,54 km² i poblacions de 12 826 i 278 habitants. La densitat demogràfica de les freguesies varia entre 776,5 i 3,5 hab/km².
# Satyrichthys amiscus

Satyrichthys amiscus és una espècie de peix pertanyent a la família dels peristèdids.

## Descripció

* Fa 28 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i d'aigües fondes.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic nord-occidental: el sud del Japó i el mar de la Xina Oriental.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Kaup J. J., 1873. Ueber die Familie Triglidae, nebst einigen Worten über die Classification. Arch. Naturgeschichte v. 39 (núm. 1). 71-93.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Jordan, D.S. i E.C. Starks, 1904. List of fishes dredged by the steamer Albatross off the coast of of Japan in the summer of ...., with descriptions of new species and a review of the Japanese Macrouridae. Bull. U.S. Fish. Comm. 22(1902):577-630. Pls. 1-8.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Huang, Z., 2001. Marine species and their distribution in China's seas. p. 404-463. Vertebrata. Smithsonian Institution, Florida, Estats Units. 598 p.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Museu Suec d'Història Natural. Base de dades de la col·lecció d'ictiologia. Secció d'Ictiologia, Departament de Zoologia de Vertebrats. Estocolm, Suècia, 1999.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.
# Districte de Corte

El Districte de Corte és un dels tres districtes amb què es divideix el departament francès de l'Alta Còrsega, a l'illa de Còrsega. Té 10 cantons i 109 municipis i el cap del districte és la sotsprefectura de Corte.

## Cantons

cantó de Bustanico - cantó de Castifao-Morosaglia - cantó de Corte - cantó de Ghisoni - cantó de Moïta-Verde - cantó de Niolu-Omessa - cantó d'Orezza-Alesani - cantó de Prunelli-di-Fiumorbo - cantó de Venaco - cantó de Vezzani.

## Vegeu també

* Cantons de l'Alta Còrsega
# Terra Bella

Terra Bella és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 3.466 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Terra Bella tenia 3.466 habitants, 779 habitatges, i 701 famílies. La densitat de població era de 773,5 habitants/km².
Dels 779 habitatges en un 60,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 71,4% hi vivien parelles casades, en un 11,6% dones solteres, i en un 10% no eren unitats familiars. En el 8,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 4,44 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,6.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 38% tenia menys de 18 anys, un 14,2% entre 18 i 24, un 27,6% entre 25 i 44, un 14,8% de 45 a 60 i un 5,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 24 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 117 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.313 $ i la renda mediana per família de 24.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 20.469 $ mentre que les dones 17.188 $. La renda per capita de la població era de 7.034 $. Entorn del 34,7% de les famílies i el 39,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Terra Bella». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Terra Bella». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Sant Joan de Palamós

Sant Joan de Palamós és avui dia una barriada de la vila de Palamós.
Fou un municipi independent centrat en la parròquia de Santa Eugènia de Vila-romà. El municipi limitava al nord amb Fitor i Mont-ras al sud amb Palamós i a l'oest amb Calonge.
EL 1799 va veure com el terme de Vall-llobrega se'n segregava. Més endavant, al llarg del primer terç del Segle XIX, va esdevenir municipi constitucional, un cop desaparegut l'antic règim senyorial.
Segons una font geogràfica de mitjans del segle xix hi consignava 183 veïns i 921 habitants i s'hi produïen blat, llegums, vi, oli i suro que servia per abastir una indústria surotapera. Ja en aquella època el terme de Palamós el superava en potència demogràfica (372 veïns i 1.828 hab.), probablement degut al dinamisme econòmic que li aportava el port.
Tot i primerenques intencions de fusionar els dos municipis (Sant Joan de Palamós i Palamós) en època de la II República Espanyola, la seva annexió es produí en plena postguerra l'any 1942, amb el comparativament reduït terme de Palamós no exempt d'una manca de documentació administrativa al respecte.
Aquest poble tenia un baixador de la línia de ferrocarril Palamós-Flaçà, més tard Palamós-Girona-Banyoles, corresponent al km 2.
Tot i la seva annexió a Palamós, Sant Joan, encara ara, manté una forta identitat pròpia.

## Notes

* ↑ Burgueño, Jesús; Gras, M. Mercè. Atles de la Catalunya Senyorial. Els ens locals en el canvi de règim (1800-1860). Barcelona: ICGC, 2014. ISBN 978-84-393-9138-8.
* ↑ de Miñano y Bedoya, Sebastián; López de Vargas Machuca, Tomás. «San Juan de Palamós y Vall-lobrega». A: Diccionario geografico-estadistico de España y Portugal. Tomo VII (en castellà). Madrid: Imprenta de Pierart-Peralta, 1827, p. 492 [Consulta: 12 octubre 2015].
* ↑ de Miñano y Bedoya, Sebastián; López de Vargas Machuca, Tomás. «Palamós». A: Diccionario geografico-estadistico de España y Portugal. Tomo VI (en castellà). Madrid: Imprenta de Pierart-Peralta, 1827, p. 401 [Consulta: 12 octubre 2015].
* ↑ Guia Regional de Ferrocarrils de Catalunya, Juny 1934, pàg. 47.
* ↑ Agulló, Emili «Sant Joan commemora els 70 anys de l'annexió a Palamós». El Punt-Avui (Societat) [Palamós], 29-07-2012 [Consulta: 12 octubre 2015].
# Ringette

El Ringette és un esport d'equip d'hivern, jugat en una superfície de gel amb patins d'hoquei sobre gel. Es juga amb un anell de goma de color blau dissenyat per a ser utilitzat en superfícies de gel i pals rectes, i els equips consten de cinc patinadors i un porter.
Si bé l'esport es va crear originalment exclusivament per a dones, posteriorment es va ampliar per incloure participants de totes les identitats de gènere. Tot i que l'esport sembla l'hoquei sobre gel i es juga a les pistes d'hoquei sobre gel, l'esport té les seves pròpies línies i marques, i el seu joc ofensiu i defensiu s'assembla més al lacrosse o al bàsquet.
El Ringette va ser creat per Sam Jacks el 1963 a Ontario, Canadà, per proporcionar a les nenes un esport d'equip durant els mesos d'hivern. A la dècada de 1970 i 80 l'esport es va estendre cap a altres països.
La Federació Internacional de Ringette (IRF) es va fundar el 1986.

## Campionat del món

| Any | Lloc | Or | Plata | Bronze |
| 2009 | ? | | | |
| 2007 | Ottawa | Finlàndia | Canadà | Suècia |
| 2004 | Estocolm | Finlàndia | Canadà | EUA |
| 2002 | Edmonton | Canadà | Finlàndia | EUA |
| 2000 | Hèlsinki | Finlàndia | Canadà | EUA |
| 1996 | Estocolm | Canadà | Finlàndia | EUA |
| 1994 | Saint Paul | Finlàndia | Canadà Est | Canadà Oest |
| 1992 | Hèlsinki | Canadà Oest | Canadà Est | Finlàndia |
| 1990 | Gloucester | Alberta | Ontario | Quebec |

## Referències

* 1 2 «Girls on Ice | The Walrus» (en anglès americà), 04-11-2014. [Consulta: 9 març 2025].
* ↑ «Trans-Inclusion Policy and Resources» (en anglès americà). [Consulta: 9 març 2025].
* ↑ Lawlor, Allison. «Obituaries, AGNES JACKS, RINGETTE PROMOTER 1923-2005» (en anglès). ringettemanitoba.ca, The Globe and Mail, 19-04-2005. [Consulta: 9 març 2025].
* ↑ «IRF history -IRF - International Ringette Federation», 07-12-2015. [Consulta: 9 març 2025].
# Waldeck Rochet

Waldeck Rochet (Sainte Croix, 5 d'abril de 1905 - Nanterre, 15 de febrer de 1983) fou un polític francès, secretari general del Partit Comunista Francès entre 1964 i 1972.

## Biografia

Nascut el 5 d'abril de 1905 a Sainte Croix, al departament de Saona i Loira, s'afilià a les Joventuts Comunistes el 1923 i al propi Partit Comunista el 1924. Dirigí la secció agrària del Partit Comunista entre 1934 i 1964, moment en què fou succeït per Fernand Clavaud, i entrà a formar part l'any 1937 del Comitè Central del PCF. Romangué detingut en el context de la il·legalització del PCF entre 1939 i 1943.
Després de la fi de la guerra ocupà diversos càrrecs orgànics a l'estructura del PCF, convertint-se en secretari general del PCF al maig de 1964. Fou agent promotor de l'aliança amb els socialistes, a més de la unió de l'esquerra, que recolzà en bloc a François Mitterrand a les eleccions presidencials de 1965. Fou destituït com a secretari general del PCF l'any 1972, quan el succeí Georges Marchais.
Morí el 15 de febrer de 1983 a Nanterre, al departament d'Alts del Sena.

## Referències

* 1 2 «Waldeck Rochet (1905-1983)» (en francès). Data.BNF.fr.
* 1 2 3 4 Bell, 1995, p. 810.
* ↑ Boswell, 1998, p. 23.
* ↑ Vigreux, 2004, p. 203, 207.
* ↑ Romain, 1994, p. 182.
* 1 2 «Waldeck Rochet, ex secretario general del PCF» (en castellà). El País, 17-02-1983. [Consulta: 23 abril 2018].
* ↑ Vigreux, 2004, p. 212.

## Bibliografia

* Bell, David «Rochet, Waldeck Emile» (en anglès). Biographical Dictionary of European Labor Leaders. A. Thomas Lane (ed.), vol. 2, 1995, pàg. 810.
* Boswell, Laird. Rural Communism in France, 1920-1939 (en anglès). Cornell University Press, 1998. ISBN 0-8014-3421-1.
* Duhamel, Alain «Le Parti communiste et l'élection présidentielle» (en francès). Revue française de science politique, vol. 16, núm. 3, 1966, pàg. 539-547. ISSN: 1950-6686.
* Romain, Henry «Élus et responsables politiques (1920-1940)» (en francès). Etudes rurales, vol. 3, núm. 171-172, 2004, pàg. 175-187. ISSN: 0014-2182.
* Vigreux, Jean «L'Étoffe d'un dirigeant: Waldeck Rochet» (en francès). Etudes rurales, vol. 3, núm. 171-172, 2004, pàg. 201-213. ISSN: 0014-2182.
# Valparaiso (Florida)

Valparaiso és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 6.408 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Valparaiso tenia 6.408 habitants, 1.928 habitatges, i 1.284 famílies. La densitat de població era de 207,2 habitants/km².
Dels 1.928 habitatges en un 30,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,1% hi vivien parelles casades, en un 10,4% dones solteres, i en un 33,4% no eren unitats familiars. En el 28,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,36 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,87.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 16,8% tenia menys de 18 anys, un 20,1% entre 18 i 24, un 31,9% entre 25 i 44, un 20,3% de 45 a 60 i un 10,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 181,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 39.521 $ i la renda mediana per família de 46.411 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.267 $ mentre que les dones 18.781 $. La renda per capita de la població era de 19.934 $. Entorn del 3,1% de les famílies i el 6,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Valparaiso». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Valparaiso». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Satyrichthys longiceps

Satyrichthys longiceps és una espècie de peix pertanyent a la família dels peristèdids.

## Hàbitat

És un peix marí i demersal que viu fins als 348 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental central: les illes Filipines i Papua Nova Guinea.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Kaup J. J., 1873. Ueber die Familie Triglidae, nebst einigen Worten über die Classification. Arch. Naturgeschichte v. 39 (núm. 1). 71-93.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Fowler, H. W., 1943. Contributions to the biology of the Philippine Archipelago and adjacent regions. Descriptions and figures of new fishes obtained in Philippine seas and adjacent waters by the United States Bureau of Fisheries steamer "Albatross.". Bull. U. S. Natl. Mus. Núm. 100, v. 14 (pt 2): i-iii + 53-91.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Herre, A.W.C.T., 1953. Check list of Philippine fishes. Res. Rep. U.S. Fish Wild. Serv., (20): 977 p.
* ↑ Kailola, P.J., 1987. The fishes of Papua New Guinea: a revised and annotated checklist. Vol. II Scorpaenidae to Callionymidae. Research Bulletin Núm. 41, Research Section, Dept. of Fisheries and Marine Resources, Papua Nova Guinea.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Akodon fumeus

Akodon fumeus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu a altituds d'entre 1.000 i 3.500 msnm a l'Argentina, Bolívia i el Perú. Els seus hàbitats naturals són els boscos de iunga i els mosaics d'herbassar i bosc nan. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, fumeus, significa ‘fumat’ en llatí.

## Referències

* ↑ Dunnum, J. et al. Akodon fumeus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 6 octubre 2016.
* ↑ Entrada «Akodon» d'Animalia (en anglès).
# Víctimes immortals (cançó)

La cançó Víctimes immortals és una marxa fúnebre en honor dels morts de la Revolució Russa de 1905. El text rus és de W. G. Arkhangelsky i la música s'ha atribuït al compositor Nicolai Ikonikow.
Es tracta d'una de les cançons polítiques més conegudes del moviment obrer. Dmitri Xostakóvitx va citar la melodia en el tercer moviment de la seva onzena Simfonia i també és present en el quart moviment del Concert fúnebre de Karl Amadeus Hartmann.

## Referències

* ↑ Adamek, Karl, 1952-. Politisches Lied heute : zur Soziologie des Singens von Arbeiterliedern : empirischer Beitrag mit Bildern und Noten. 1. Aufl. Essen: Klartext, 1987. ISBN 3-88474-600-6.
* ↑ Trommler, Frank, 1939-. Sozialistische Literatur in Deutschland : ein historischer Uberblick. 1. Aufl. ISBN 3-520-43401-6.

## Enllaços externs

* Partitures per a la versió alemanya (PDF; 69 kB)
* Original rus amb text i mp3
# The Villages

The Villages és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2008 tenia 75.000 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, The Villages tenia 8.333 habitants, 4.392 habitatges, i 3.583 famílies. La densitat de població era de 619,9 habitants/km².
Dels 4.392 habitatges en un 0,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 80,1% hi vivien parelles casades, en un 1,2% dones solteres, i en un 18,4% no eren unitats familiars. En el 15,6% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,89 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,05.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 0,3% tenia menys de 18 anys, un 0,3% entre 18 i 24, un 1,5% entre 25 i 44, un 40,4% de 45 a 60 i un 57,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 66 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 42.542 $ i la renda mediana per família de 45.078 $. Els homes tenien una renda mediana de 58.173 $ mentre que les dones 26.176 $. La renda per capita de la població era de 28.343 $. Entorn del 2,8% de les famílies i el 3,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- The Villages». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- The Villages». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.