OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Passatge de Mulet

El passatge de Mulet és un vial del barri del Putxet i el Farró de Barcelona, entre els carrers de Saragossa i de Vallirana. Està catalogat com a bé amb elements d'interès (categoria C).

## Descripció

Es tracta d'un passatge amb una vintena de cases entre mitgeres, deu a cada banda, amb un petit jardí davanter. Es tanca amb portes a la nit.

## Història

Va ser començat a urbanitzar el 1868, en una parcel·la que el menorquí Antoni Mulet i Orfila, veí de Gràcia, va comprar de la finca de Can Regàs, que l'Ajuntament de Sant Gervasi de Cassoles havia autoritzat a urbanitzar el 1867. Arran de la Revolució de setembre de 1868, la construcció de cases es va aturar, i no es completà fins a principis del segle xx.
El 1949, l'Ajuntament de Barcelona aprovà la Reglamentación especial del Pasaje Mulet, on s’establien unes alçades màximes de 7,80 m a les façanes, i se li atorgava una protecció especial.
Els primers veïns del passatge van ser famílies de modesta condició econòmica, però posteriorment s'hi van fer cases metges, advocats o comerciants.

## Edificis destacats

Les cases 3 i 6 són d'estil modernista i les cases 11 i 13 conserven l'estil original. A la casa 14 hi hagué la seu del Centre Autonomista Català de Sant Gervasi, fins a la Guerra Civil espanyola. La casa 4 és des del 1970 la seu del Club Excursionista de Gràcia i de l'Agrupació Escolta Pere Rosselló.
La casa Josep Sendrós, al número 6, construïda el 1912 pel mestre d’obres Eusebi Climent i Viñolas, és d'estil modernita, de planta baixa i dues plantes. A la façana hi ha un cordó de ceràmica blanc i blau, que emmarca en corbes la planta superior i la barana de forja del terrat.

## Referències

* 1 2 «Conjunt de cases unifamiliars». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.
* 1 2 3 Mestre, Jesús «El passatge de Mulet, un concepte de ciutat molt diferent». El Jardí, 25-02-2020.
* ↑ «El passatge Mulet». Coses del Farró, núm. 7, 2017, pàg. 8.
* ↑ de Oleza i Roncal, 2023.
* ↑ de Oleza, Jaume «La casa Josep Sendrós al passatge Mulet, una aposta per la construcció artesanal». El Jardí, 05-12-2022.

## Bibliografia

* de Oleza i Roncal, Jaume. Arquitectura a Sant Gervasi, Sarrià i Vallvidrera. Passejades pel patrimoni arquitectònic. Barcelona: Premsa Local El Jardí SCCL, 2023, p. 87. ISBN 978-84-09-55644-1.

## Enllaços externs

* «Passatge Mulet». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Passeig de la Bonanova

El passeig de la Bonanova uneix els antics nuclis de Sant Gervasi de Cassoles i Sarrià. Amb una amplada de 20 metres i una llargada d'aproximadament un quilòmetre, va en línia recta de la plaça de Sarrià a la plaça de la Bonanova.
El seu traçat correspon a una part de l'antic camí de Sarrià a Horta, passant per l'antic nucli de Sant Gervasi que estava al voltant de l'actual carrer de Sant Gervasi. El 1864, la Diputació de Barcelona va convertir el camí en una bona carretera, anomenada «carretera de Cornellà a Fogars de Tordera», excepte el pas difícil del torrent d'en Mandri on es va fer un pont el 1870. El traçat rectilini actual va ser finalitzat els anys 1890. Aquest passeig té a banda i banda antigues torres de les quals el 40% van ser derruïdes durant els anys 1970 i 80.
Al núm. 55 hi ha la casa Muley Afid de Josep Puig i Cadafalch; i al principi del carrer hi ha i l'escola La Salle Bonanova, i s'hi està construint l'estació de Mandri de la línia 9 del metro de Barcelona.

## Vegeu també

* Hodonímia de Barcelona

## Referències

* ↑ «Plànol urbanístic 1:500». Punt d'Informació Cartogràfica. Ajuntament de Barcelona. [Consulta: 11 maig 2013].
* 1 2 3 Fabre, Jaume; Huertas Claveria, Josep Maria. «Sant Gervasi de Cassoles». A: Tots els barris de Barcelona. Barcelona: Edicions 62, 1976, p. 76-83. ISBN 84-297-1200-3.
# Passo do Verde (districte de Santa Maria)

Passo do Verde és un dels deu districtes en què es divideix la ciutat de Santa Maria, a l'estat brasiler de Rio Grande do Sul. Limita amb els districtes Arroio do Só, Pains, Santa Flora, i, amb els municipis de Formigueiro i São Sepé.'

## Barris

El districte es divideix en les següents barris:
* Passo do Verde

## Referències

* ↑ «Lei Municipal nº 4120/97, de 19 de Dezembro de 1997.». Arxivat de l'original el 2017-12-22. [Consulta: 13 desembre 2023].
* ↑ [http://www.camara-sm.rs.gov.br/2010/arquivos/legislacao/LC/2009/0072.zip Arxivat 2016-09-18 a Wayback Machine. Llei Municipal núm. 72 de 2009, que estableix l'ús i ocupació del sól, subdivisió, perímetre urbà i sistema viari de la municipalitat de Santa Maria
# Patagonotothen kreffti

Patagonotothen kreffti és una espècie de peix pertanyent a la família dels nototènids.

## Hàbitat

És un peix d'aigua marina, demersal i de clima polar que viu entre 155 i 160 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic sud-oriental (Xile) i l'Atlàntic sud-occidental.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Balushkin A. V., 1976. A short revision of notothenids (Notothenia Richardson and related species) from the family Nototheniidae. Pp. 118-134. A: Skarlato, O. A. (ed.). Zoogeography and systematics of fish. Akad. Nauk USSR, Zool. Inst., Leningrad. Revision Notothenids . 1-195.
* ↑ «Entrada a uBio» (en anglès). [Consulta: 8 abril 2020].
* ↑ Balushkin, A. V. & Stehmann, M., 1993. Results of the research cruises of FRV `Walther Herwig' to South America. LXXII. Patagonotothen kreffti sp. n., a new patagonian notothen from Burdwood Bank, western South Atlantic (Pisces, Perciformes, Nototheniidae). Archiv für Fischereiwissenschaft v. 41 (núm. 3): 211-221.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Pequeño, G., 1997. Peces de Chile. Lista sistemática revisada y comentada: addendum. Rev. Biol. Mar. Oceanogr. 32(2):77-94.
* ↑ Eastman, J.T. i R.R. Eakin, 2000. An updated species list for notothenioid fish (Perciformes; Notothenioidei), with comments on Antarctic species. Arch. Fish. Mar. Res. 48(1):11-20.

## Bibliografia

* Laptikhovsky, V.V., 2004. A comparative study of diet in three sympatric populations of Patagonotothen species (Pisces: Nototheniidae). Polar biology 27: 202-205.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Patagonotothen thompsoni

Patagonotothen thompsoni és una espècie de peix pertanyent a la família dels nototènids.

## Hàbitat

És un peix d'aigua marina, demersal i de clima temperat.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic sud-oriental: Xile.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Balushkin A. V., 1976. A short revision of notothenids (Notothenia Richardson and related species) from the family Nototheniidae. Pp. 118-134. A: Skarlato, O. A. (ed.). Zoogeography and systematics of fish. Akad. Nauk USSR, Zool. Inst., Leningrad. Revision Notothenids . 1-195.
* ↑ «Entrada a uBio» (en anglès). [Consulta: 8 abril 2020].
* ↑ Balushkin, A. V., 1993. Patagonotothen thompsoni sp. n., a new Patagonian notothen from the Strait of Magellan, South America (Pisces, Perciformes, Nototheniidae). Archiv für Fischereiwissenschaft v. 41 (núm. 3): 223-229.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Pequeño, G., 1997. Peces de Chile. Lista sistemática revisada y comentada: addendum. Rev. Biol. Mar. Oceanogr. 32(2):77-94.
* ↑ Eastman, J.T. i R.R. Eakin, 2000. An updated species list for notothenioid fish (Perciformes; Notothenioidei), with comments on Antarctic species. Arch. Fish. Mar. Res. 48(1):11-20.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Patagonotothen wiltoni

Patagonotothen wiltoni és una espècie de peix pertanyent a la família dels nototènids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 13 cm de llargària màxima.
* És marró al dors i marró clar al ventre. Presenta franges transversals fosques de color marró i una taca negra a la port posterior de la membrana de la primera aleta dorsal.
* Les vores de la segona aleta dorsal, l'anal i la caudal són fosques.
* Té una franja fosca a la base de l'aleta caudal.
* 5 espines i 36 radis tous a l'aleta dorsal i cap espina i 33 radis tous a l'anal.

## Hàbitat

És un peix d'aigua marina, bentopelàgic i de clima temperat (50°S-56°S).

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic sud-occidental: la Patagònia argentina, l'estret de Magallanes i la Terra del Foc.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Balushkin A. V., 1976. A short revision of notothenids (Notothenia Richardson and related species) from the family Nototheniidae. Pp. 118-134. A: Skarlato, O. A. (ed.). Zoogeography and systematics of fish. Akad. Nauk USSR, Zool. Inst., Leningrad. Revision Notothenids . 1-195.
* ↑ «Entrada a uBio» (en anglès). [Consulta: 8 abril 2020].
* ↑ Regan, C. T., 1913. The Antarctic fishes of the Scottish National Antarctic Expedition. Transactions of the Royal Society of Edinburgh v. 49 (pt 2, núm. 2): 229-292, Pls. 1-11.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Nakamura, I., T. Inada, M. Takeda i H. Hatanaka, 1986. Important fishes trawled off Patagonia. Japan Marine Fishery Resource Research Center, Tòquio (Japó). 369 p.
* ↑ Pequeño, G., 1989. Peces de Chile. Lista sistemática revisada y comentada. Rev. Biol. Mar., Valparaíso 24(2):1-132.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Cohesió lingüística

La propietat del text que permet presentar els textos ben articulats i que les paraules i les oracions estiguin connectades entre si s'anomena cohesió. Aquest conjunt de mecanismes lingüístics assegura la coherència d'un discurs i estructura el text.
La llengua ens ofereix molts recursos per a donar cohesió al text. Es poden classificar en dos grups: recursos lèxics i recursos gramaticals.

## Recursos lèxics

Els recursos lèxics es basen en les relacions semàntiques que s'estableixen entre les paraules:
* Repetició lèxica. La repetició de paraules és un dels procediments fonamentals de cohesió textual i facilita al lector la comprensió del text. No obstant això, el seu abús o ús indegut dificulta l'agilitat del text i el fa poc elegant.
* Substitució sinonímica. L'ús de sinònims permet referir-se a la idea que s'està expressant sense necessitat de repetir una mateixa paraula.
* Camp semàntic o lèxic comú. L'ús de paraules pertanyents a un mateix camp semàntic o lèxic permet cohesionar el text, ja que fan referència a un mateix tema.

## Recursos gramaticals

Estableixen relacions sintàctiques entre les parts del text. Aquests recursos es basen, fonamentalment, en la substitució pronominal, és a dir, en l'ús de pronoms que assenyalen els elements o hi remeten sense necessitat d'anomenar-los.
* Pronominalització. Consisteix en la substitució d'elements oracionals per pronoms.
* El·lipsi. Se suprimeix un element que ha aparegut molt a prop i que és fàcil d'identificar.

## La puntuació

Pel que fa a la cohesió, els signes de puntuació serveixen per a marcar els diversos apartats de l'escrit, assenyalant-ne l'estructura i les diverses unitats.

## Connectors

Els connectors són les paraules que uneixen les frases i paràgrafs més enllà dels signes de puntuació. Acostumen a ser una conjunció, una preposició o locucions formades a partir d'aquestes categories. Els adverbis també poden assumir aquesta funció. Exemples de connectors serien "perquè", "en primer lloc", etc.
# Schistura similis

Schistura similis és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la conca del riu Salween.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Banarescu, P. i T. T. Nalbant 1995: A generical classification of Nemacheilinae with description of two new genera (Teleostei: Cypriniformes: Cobitidae). Travaux du Museum d'Histoire Naturelle "Grigore Antipa" v. 35: 429-495.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Jayaram, K. C. 1981: The freshwater fishes of India, el Pakistan, Bangladesh, Burma and Sri Lanka--a handbook: i-xxii + 1-475, Pls. 1-13. Zoological Survey of India.
* Kottelat, M. «Zoogeography of the fishes from Indochinese Inland waters with an annotated check-list» (PDF) (en anglès). Bulletin Zoölogisch Museum, Universiteit van Amsterdam, 12, 1, 1989, pàg. 1-55.
* Kottelat, M. 1990: Indochinese nemacheilines. A revision of nemacheiline loaches (Pisces: Cypriniformes) of Thailand, Burma, Laos, Cambodia and southern Vietnam: 1-262. Verlag Dr. Friedrich Pfeil, Múnic, Alemanya.
* Kottelat, M. 2000. Diagnoses of a new genus and 64 new species of fishes from Laos (Teleostei: Cyprinidae, Balitoridae, Bagridae, Syngnathidae, Chaudhuriidae and Tetraodontidae). J. South Asian Nat. Hist. v. 5 (núm. 1): 37-82.
* Menon, A. G. K. 1987: The fauna of India and the adjacent countries. Pisces. Vol. IV.: i-x + 1-259, Pls. 1-16. Teleostei - Cobitoidea. Part 1. Homalopteridae. Zoological Survey of India.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Lagoa (Algarve)

Lagoa és un municipi portuguès, situat al districte de Faro, a la regió d'Algarve i a la subregió de l'Algarve. L'any 2006 tenia 23.835 habitants. Limita al nord-est amb Silves, al nord-oest amb Portimão i al sud amb l'oceà Atlàntic
Població del municipi (concelho) de Lagoa (1801 -2004) :
| 1801 | 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 4.913 | 8.232 | 12.135 | 13.088 | 13.846 | 15.635 | 16.780 | 20.651 | 22.658 |

## Freguesies

* Carvoeiro
* Estômbar
* Ferragudo
* Lagoa
* Parchal
* Porches
# Serra Espunya

La serra d'Espuña és un parc regional de Múrcia situat entre els municipis d'Alhama de Múrcia, Totana, Aledo i Mula. Pertany a la Serralada Bètica i es troba en el seu extrem més oriental, dins de la conca del Segura. El Parc Regional de la Serra d'Espuña té una superfície de 17.804 hectàrees i de més de 25.000 comptant-hi tot el conjunt muntanyós. L'any 1931, la serra d'Espuña va ser declarada d'interès cultural i el 1992 es va incloure en la llista de parcs regionals.
La serra d'Espuña es considera Zona d'Especial Protecció per a les Aus (ZEPA) i Lloc d'Importància Comunitària (LIC).
Entre els seus ambients destaquen els boscos, els barrancs, els rierols i les fonts, els cims i els cultius.

## Enllaços externs

* Web de la Mancomunitat de Municipis de Serra Espunya - www.sierraespuna.com (castellà)
* Associació d'empresaris de Turisme Rural de Serra Espunya (castellà)
* sierraespuna.es (castellà)
* Xarxa de senders naturals de la Regió de Múrcia Arxivat 2011-11-19 a Wayback Machine. (castellà)
# Stonogobiops larsonae

Stonogobiops larsonae és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Referències

* ↑ Polunin N. V. C. & Lubbock R., 1977. Prawn-associated gobies (Teleostei: Gobiidae) from the Seychelles, western Indian Ocean: systematics and ecology. J. Zool. (Lond.) v. 183 (pt 1). 63-101.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Allen, G. R., 1999. Myersina larsonae, a new species of goby (Pisces: Gobiidae) from north-western Australia. Revue française d'Aquariologie Herpetologie v. 26 (núm. 1-2): 49-51.

## Bibliografia

* Hoese, D. F. i J. E. Randall, 1982: Revision of the gobiid fish genus Stonogobiops. Indo-Pacific Fishes Núm. 1: 1-18, Pls. 1-3.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Pelmatochromis

Pelmatochromis és un gènere de peixos pertanyent a la família dels cíclids.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica.

## Taxonomia

* Pelmatochromis buettikoferi (Steindachner, 1894)
* Pelmatochromis nigrofasciatus (Pellegrin, 1900)
* Pelmatochromis ocellifer (Boulenger, 1899)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Steindachner, F., 1894. Die Fische Liberia's. Notes from the Leyden Museum v. 16 (núms. 1-2, Note 1): 1-96, Pls. 1-4.
* ↑ Pellegrin, J., 1900. Poissons nouveaux ou rares du Congo Français. Bulletin du Muséum National d'Histoire Naturelle (Série 1) v. 6 (núm. 7): 348-354.
* ↑ Boulenger, G. A., 1899. A revision of the African and Syrian fishes of the family Cichlidae. Part II. Proceedings of the General Meetings for Scientific Business of the Zoological Society of London 1899 (pt 1): 98-143 [1-47], Pls. 11-12.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ Catalogue of Life Arxivat 2016-03-05 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Poll, M. & J.P. Gosse, 1995: Genera des poissons d'eau douce de l'Afrique. Mémoire de la Classe des Sciences. Académie royale de Belgique. 9: 1-324.
# Pelteobagrus

Pelteobagrus és un gènere de peixos de la família dels bàgrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Taxonomia

* Pelteobagrus brashnikowi (Berg, 1907)
* Pelteobagrus eupogoides (Wu, 1930)
* Pelteobagrus eupogon (Boulenger, 1892)
* Pelteobagrus fui (Miao, 1934)
* Pelteobagrus fulvidraco (Richardson, 1846)
* Pelteobagrus hoi (Pellegrin & Fang, 1940)
* Pelteobagrus intermedius (Nichols & Pope, 1927)
* Pelteobagrus mica (Gromov, 1970)
* Pelteobagrus microps (Rendahl, 1932)
* Pelteobagrus nitidus (Sauvage & Dabry de Thiersant, 1874)
* Pelteobagrus nudiceps (Sauvage, 1883)
* Pelteobagrus ransonnettii (Steindachner, 1877)
* Pelteobagrus vachellii (Richardson, 1846)
* Pelteobagrus wangi (Miao, 1934)
* Pelteobagrus wittenburgii (Popta, 1911)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Sauvage, H. E. 1883. Sur une collection de poissons recuellie dans le lac Biwako (Japon) par M. F. Steenackers. Bulletin de la Société philomathique de Paris (7th Série) v. 7: 144-150.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Practical Fishkeeping (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Ng, H. H. i J. Freyhof 2007: Pseudobagrus nubilosus, a new species of catfish from central Vietnam (Teleostei: Bagridae), with notes on the validity of Pelteobagrus and Pseudobagrus. Ichthyological Exploration of Freshwaters v. 18 (núm. 1): 9-16.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* NCBI (anglès)
* Encyclopedia of Life (anglès)
# Pau de Terrer

La pau de Terrer, també coneguda com a Pau de Deza o Pau de Deça Per és un acord signat a Deza i a Terrer els dies 13 i 14 de maig de 1361, entre Pere I de Castella i Pere el Cerimoniós per posar fi a la guerra dels Dos Peres.
Pere I de Castella va accedir a les súpliques de Guiu de Boulogne i es van produir les negociacions entre Bernat II de Cabrera, per part de la Corona d'Aragó i els castellans Juan Alfonso de Mayorga i Men Rodríguez de Biedma. S'acordà la restitució dels castells i llocs conquerits, l'alliberament dels presoners i la remissió del plet sobre Alacant i Almazán al legat.
L'acord fou una treva, ja que el setembre de 1362 la Corona de Castella reinicià les hostilitats.

## Referències

* ↑ Ferran Valls i Taberner, Ferran Soldevila, Història de Catalunya
* ↑ «Pau de Terrer». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Jordi Bolòs, Diccionari de la Catalunya medieval (ss. VI-XV). Edicions 62, Col·lecció El Cangur / Diccionaris, núm. 284. Barcelona, abril del 2000. ISBN 84-297-4706-0, plana 100.
# Triacanthodes indicus

Triacanthodes indicus és una espècie de peix de la família dels triacantòdids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oest de l'Índic.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Bleeker P., 1858. Vierde bijdrage tot de kennis der ichthyologische fauna van Japan. Acta Soc. Sci. Indo-Neerl. v. 3 (art. 10). 1-46.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Matsuura, K., 1982. A new triacanthodid fish, Triacanthodes indicus from the Indian Ocean. Jpn. J. Ichthyol. v. 28 (núm. 4): 385-392.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Shcherbachev, Y.N., 1987. Preliminary list of thalassobathyal fishes of the tropical and subtropical waters of the Indian Ocean. J. Ichthyol. 27(2): 37-46.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Tyler, J. C., 1983: Records of fishes of the family Triacanthodidae (Tetraodontiformes) from the western Indian Ocean off East Africa. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology Special Publication Núm. 31: 1-13.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB