OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Riverdale Park (Califòrnia)

Riverdale Park és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 1.094 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Riverdale Park tenia 1.094 habitants, 289 habitatges, i 238 famílies. La densitat de població era de 297,5 habitants/km².
Dels 289 habitatges en un 46% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,1% hi vivien parelles casades, en un 15,6% dones solteres, i en un 17,6% no eren unitats familiars. En l'11,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,72 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 35,1% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 30,3% entre 25 i 44, un 19% de 45 a 60 i un 7,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 111,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.217 $ i la renda mediana per família de 37.386 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.000 $ mentre que les dones 24.688 $. La renda per capita de la població era d'11.066 $. Entorn del 14,2% de les famílies i el 20,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Riverdale Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Riverdale Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Sister Fa

Sister Fa (de nom real Fatou Diatta, nascuda el 1982 a Dakar, Senegal) és una rapera senegalesa i activista contra la mutilació genital femenina (MGF).

## Trajectòria

Diatta va començar la seva carrera com a rapera l'any 2000, quan va fer el seva primer senzill de demostració. L'any següent, va actuar als Senegal Hip Hop Awards. El 2005, va llançar el seu primer àlbum, Hip Hop Yaw Law Fal. El 2008, va fer una gira pel Senegal per conscienciar sobre el problema de la mutilació genital femenina. El 2009, va llançar el seu àlbum debut internacional Sarabah: Tales From the Flipside of Paradise. El 2011, Sarabah, un documental sobre la gira de Diatta Education Sans Excision (francès per a l'educació sense tallar), es va estrenar al festival de drets humans Movies That Matter.
El 2025 el 3cat va dedicar un capítol del programa Dones en lluita a aquesta cantant, com activista contra la mutilació genital femenina al Senegal a través del hip-hop.

## Recepció

Sarabah: Tales From the Flipside of Paradise va rebre una crítica tèbia de Jon Lusk de la BBC, que va escriure que "massa part de l'àlbum consisteix en melodies força vulgars o irritantment cantarelles que recorden les cançons de pati d'escola (com Poum Poum Pa) o que semblen clarament dirigides al mercat dels tons de trucada". A The Daily Telegraph, Mark Hudson va donar a l'àlbum 3 de 5 estrelles i va escriure que Diatta "enfronta la seva audaç verbalització amb exquisides melodies tradicionals en aquest debut ben elaborat". Rick Anderson va revisar l'àlbum per a Allmusic, i va concloure que "És rar que un artista de hip-hop equilibri la lleugeresa, la serietat, el funk i el missatge amb tant èxit com aquest, sobretot la primera vegada."

## Vida personal

La Diatta va ser sotmesa a la mutilació genital quan era petita. Va conèixer Lucas May, un etòleg austríac, el 2005; es van casar en una setmana. El març de 2006, ella i el seu marit es van traslladar a Berlín.

## Referències

* 1 2 Mossman, Kate. «Sister Fa: African rapper with a cause». The Guardian, 16-02-2013. [Consulta: 30 març 2016].
* 1 2 3 «Biography». Sisterfa.com. Arxivat de l'original el 18 July 2017. [Consulta: 30 març 2016].
* 1 2 3 4 5 van der Zee, Renate. «Waging a lyrical war against FGM». Al Jazeera, 15-10-2015. [Consulta: 30 març 2016].
* ↑ «About Sarabah». [Consulta: 30 març 2016].
* ↑ CCMA. «Dones en lluita - T1xC4 - Sister Fa - 3Cat». [Consulta: 10 març 2025].
* ↑ Lusk, Jon. «Sarabah Tales From the Flipside of Paradise Review». BBC Music. [Consulta: 30 març 2016].
* ↑ Hudson, Mark. «Sister Fa: Sarabah, CD review». The Telegraph, 22-07-2009. [Consulta: 30 març 2016].
* ↑ Anderson, Rick. «Sarabah Review». Allmusic. [Consulta: 30 març 2016].
# Urocissa

Urocissa és un gènere d'ocells de la família dels còrvids (Corvidae) que inclou cinc espècies. Es distribueixen per Àsia, sobretot pel sud-est asiàtic.

## Taxonomia

El gènere va ser establert per l'ornitòleg alemany Jean Cabanis l'any 1850. Alguns taxònoms daten la publicació de la descripció de Cabanis el 1851. L'espècie tipus va ser designada posteriorment com la garsa bec-roja (Urocissa erythroryncha). El nom Urocissa combina el grec antic «oura» que significa “cua” i «kissa» que significa “garsa”.
Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 14.2, 2024) aquest gènere està format per cinc espècies:
* Urocissa ornata - garsa de Sri Lanka.
* Urocissa caerulea - garsa de Taiwan.
* Urocissa flavirostris - garsa becdaurada.
* Urocissa erythroryncha - garsa bec-roja.
* Urocissa whiteheadi - garsa de Hainan.

## Referències

* ↑ «2024 Citation & Downloadable Checklists». Clements Checklist. [Consulta: 10 març 2025].
* ↑ Cabanis, Jean Louis. Verzeichniss der ornithologischen Sammlung des Oberamtmann. vol..1. Halbertstadt: In Commission bei R. Frantz, 1850-1851, p. 87.
* ↑ Dickinson, E.C; Overstreet, L.K.; Dowsett, R.J.; Bruce, M.D. Priority! the dating of scientific names in ornithology: a directory to the literature and its reviewers. Northampton: Aves Press, 2011, p. 80–81. ISBN 978-0-9568611-1-5.
* ↑ E.C, Dickinson; Christidis, L. The Howard and Moore complete checklist of the birds of the world. 2: Passerines / ed. by Edward C. Dickinson. 4. ed. Eastbourne: Aves Press, 2014, p. 230. ISBN 978-0-9568611-2-2.
* ↑ Peters, James Lee. Check-list of birds of the world. v.15. Cambridge, Massachusetts: Museum of Comparative Zoology, 1962, p. 240 [Consulta: 10 març 2025].
* ↑ Jobling, James A. The Helm Dictionary of Scientific Bird Names: From Aalge to Zusii. Londres: Christopher Helm, 2010, p. 397. ISBN 978-1-4081-2501-4 [Consulta: 10 març 2025].
* ↑ Gill, Frank; Donsker, David. «Jayshrike, shrikes, crows, mudnesters, melampittas, Ifrit, birds-of-paradise – IOC World Bird List» (en anglès). IOC World Bird List v14.2, 17-08-2024. [Consulta: 10 març 2025].
# Esterilització (procediment quirúrgic)

L'esterilització és una tècnica quirúrgica, quimica o per irradiació per a evitar de manera permanent la concepció. Impedeix de manera definitiva la reproducció. Es tracta d'un mètode de control de la natalitat, que s'aplica tant en animals com en humans.
Els mètodes comuns d'esterilització són:
* La vasectomia en els homes. Es tallen els conductes deferents, els tubs que connecten els testicles a la pròstata. Això evita que els espermatozoides produïts en els testicles passin a l'ejaculat del semen (que es produeix sobretot en la vesícules seminals i la pròstata).
* La lligadura de trompes a les dones. Les trompes de Fal·lopi, que permeten als espermatozoides de fertilitzar l'òvul i transporten l'òvul fecundat fins a l'úter, estan tancades. En general, això implica una anestèsia general i una laparotomia o laparoscòpia per tal de tallar, climpar o cauteritzar les trompes de Falopi. Menys comú és el mètode Essure per l'obstrucció dels conductes pels efectes d'uns tubs col·locats per un catèter passa a través del coll uterí i l'úter.
Altres procediments que donen lloc a l'esterilitat:
* La histerectomia a dones. L'úter s'extirpa quirúrgicament, de manera permanent per evitar l'embaràs i algunes malalties, com càncer d'úter.
* La castració en els mascles. Els testicles s'extirpen quirúrgicament. Aquesta s'utilitza amb freqüència per l'esterilització dels animals, amb efectes afegits, com la docilitat, la forta reducció del comportament sexual, i el més ràpid augment del pes (que és desitjable en alguns casos, per exemple per accelerar la producció de carn).

## Referències

* ↑ «Esterilització». A: Enciclopedia de medicina i salut. Barcelona: Grup Enciclopèdia.
* ↑ «esterilització». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Formalisme (matemàtiques)

El formalisme en filosofia de les matemàtiques, és una teoria que defensa que les proposicions matemàtiques (i lògiques) es poden entendre com el resultat de la manipulació de cadenes de símbols sota unes estrictes normes sintàctiques de transformació.

## Història

Tot i que es donen idees formalistes de la matemàtica a finals del segle XIX (per això Frege va atacar aquestes concepcions d'Eduard Heine i Carl Johannes Thomae), el formalisme és pràcticament degut a David Hilbert, a partir de 1910 aproximadament.
La idea bàsica de Hilbert era que tota Teoria Axiomàtica (sigui la geometria d'Euclides, l'aritmètica de Peano o la teoria ZFC de conjunts), per desenvolupar-se, necessitava un llenguatge lògic (L) de primer ordre amb cinc grups bàsics de símbols; quatre dels quals sempre són els mateixos:
* Un conjunt no infinit de variables (x, y, z, ...),
* els símbols d'unes connectives lògiques (¬ per la negació, ∧ per la conjunció, ⇔ per la doble implicació, etc.),
* un símbol per la igualtat (=)
* i dos quantificadors (l'existencial: ∃ i l'universal: ∀).
El cinquè grup de símbols (paràmetres) és el conjunt dels símbols apropiats per als termes no definits de la teoria (per exemple: els punts, rectes i plans en la Geometria d'Euclides).
Aleshores, tots els teoremes, problemes, corol·laris, etc. d'aquesta teoria es podien expressar en el llenguatge L. Aquest llenguatge té una sintaxi molt precisa, tant és així que pot ser estudiat com un objecte matemàtic: la metamatemàtica.
Aquesta concepció de les matemàtiques, que es podria considerar uns posició intermèdia entre el logicisme de Frege i Russell i l'intuïcionisme de Brouwer, va xocar de front contra aquest últim i, en els anys 20, es va generar una agra polèmica entre Brouwer i Hilbert que va acabar amb la discutida dimissió de tot el consell editorial de Mathematische Annalen. Einstein la va qualificar com la guerra de la granota i el ratolí.
La concepció formalista de la matemàtica va rebre un cop de mort quan Gödel va demostrar els seus teoremes d'incompletesa, que afirmen que tot sistema formal que inclogui els nombres naturals admet proposicions indecidibles (és a dir, que no es podien demostrar ni refutar).
Això no obstant, la influència del formalisme en les matemàtiques contemporànies ha estat molt més important que el de les altres escoles i, avui en dia, impregna el quefer matemàtic de gairebé tots els estudiosos.

## Referències

* ↑ Snapper, pàgina 212.
* ↑ Weir
* ↑ Hays

## Enllaços externs

* Weir, Alan. Formalism in the Philosophy of Mathematics. The Stanford Encyclopedia of Philosophy (Fall 2011 Edition), Edward N. Zalta (ed.). (anglès)
* Paradís, Jaume. La crisis de fundamentación de la Matemática y la opción del programa formatista de Hilbert. Revista de Bachillerato. Num. 12 (1979). Pàgs: 9-13. (castellà)

## Bibliografia

* Snapper, Ernst «The Three Crises in Mathematics: Logicism, Intuitionism and Formalism» (en (anglès)). Mathematics Magazine, Vol. 52, Num. 4, 1979, pàg. 207-216. ISSN: 0025-570X.
* Hays, John «The Battle of The Frog and The Mouse» (en (anglès)). Mathematical Intelligencer, 1984.
# La fàbrica

La fàbrica és un llibre de poemes de Miquel Martí i Pol publicat el 1972. L'autor va redactar els poemes de La fàbrica entre els anys 1969 i 1971 i els va publicar, amb gravats de Jordi Sarrate, a Quaderns El Bordiol el 1972.

## Referències

* ↑ «La fàbrica». Enciclopèdia.cat. [Consulta: 21 abril 2020].
* ↑ «La fàbrica (1970-1971)». Edicions 62. [Consulta: 21 abril 2020].

## Enllaços externs

* La fàbrica del poeta (article a diari Avui, 20 març 2017)
# Trencar l'enfit

Trencar l'enfit, conegut també com a passar la cinta, passar la llista, medir la cinta, passar o fer la faixa, és un ritual de medicina popular màgico-religiosa practicat ancestralment al País Valencià per a curar o alleugerir l'enfit, empatx o indigestió. Es pot enquadrar en l'àmbit del curanderisme menor o domèstic, atés que les persones iniciades en el ritual, generalment dones, pertanyen a l'entorn familiar o veïnal sense tindre caràcter professional. El ritual de trencar l'enfit el du a terme una persona experta que mesura el nivell de l'enfit amb l'ajuda d'un mocador o cinta. Per a fer el mesurament, el pacient aguanta un extrem del mocador o cinta a l'altura de l'estómac i la medidora, situada a l'extrem oposat, mesura tres voltes la distància a colzes, al mateix temps que se senya i resa una oració secreta en veu baixa. Esta oració només es pot transmetre en dia sagrat, normalment Dijous o Divendres Sant. Si en el primer mesurament la mà de la medidora arriba a una altura superior a l'estómac, queda establit el diagnòstic. En este cas, es continua mesurant tres voltes durant tres dies consecutius fins a resoldre la malaltia, la qual cosa ocorre quan el mesurament assoleix de nou el punt on el pacient sosté el mocador.

## Referències

* ↑ S. Reig, Eugeni. Valencià en perill d'extinció. València: Arts Gràfiques Soler, 2005. ISBN 9788460952640.
* ↑ Barona, J. L; Valladolid, M. J. Superstició i pensament mític a la medicina popular valenciana: les malalties "no de metges". Barcelona: Canelobre, 1987, pp. 48-54.
* ↑ Briones, R. «Persistencia del curanderismo entre las ofertas terapéuticas de occidente». A: El curanderismo entre nosotros (en castellà). Granada: Universitat de Granada, 1997, pp. 75-129.
* ↑ Alcover, A. M; Moll, F. Diccionari català-valencià-balear. Barcelona: Gràfiques Instar, 1975.
* ↑ Griera, A. Tresor de la llengua, de les tradicions i de la cultura popular de Catalunya. Barcelona: Poligraf, 1969.
* ↑ Ferrís, J; García, J. Medicines alternatives: mites i realitats. València: Brosquil Edicions, 2002.
* ↑ Soria, E. Medicina popular a La Safor. València: Ullal, 1985.
# Sicista betulina

Sicista betulina és una espècie de mamífer rosegador miomorf de la família dels dipòdids. Es troba al nord d'Europa i Àsia, en boscos i zones pantanoses.
Mesura entre 5 i 8 centímetres (sense comptar la cua) i pesa entre 5 i 13 grams. Hiberna en caus subterranis, i s'alimenta de brots, granss, baies, i, de vegades insectes.

## Referències

* ↑ Meinig, H., Zagorodniuk, I., Henttonen, H., Zima, J. i Coroiu, I.. «Sicista betulina» (en anglès). Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura (UICN). [Consulta: 18 novembre 2015].
* ↑ Wilson, Don E. (ed.); Reeder, DeeAnn M. (ed). Mammal Species of the World (en anglès). 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005, p. 887-888. ISBN 978-0-8018-8221-0. OCLC 62265494.
Espècies vivents d'esmíntids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Myomorpha :
Sicistinae :
Categoria :
# Ursus deningeri

Ursus deningeri és una espècie de mamífer carnívor extint de la família dels ossos (Ursidae) que visqué a Euràsia durant el Plistocè, fa entre 129.000 anys i 1,8 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a Alemanya, Bèlgica, Espanya (incloent-hi el jaciment arqueològic del barranc de la Boella, a la Canonja, i el jaciment de Cal Guardiola i Vallparadís Estació, a Terrassa), França, Grècia, Hongria, Itàlia, Mongòlia, la República Txeca, el Regne Unit, Romania i Turquia. Excavava caus o cercava aixopluc en coves. Igual que alguns ossos d'avui en dia, hibernava. Era l'avantpassat de l'os de les cavernes (U. spelaeus).

## Referències

* 1 2 Entrada «Ursus deningeri» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 22 octubre 2024].
* ↑ «Les restes són d'un Ursus deningeri d’un milió d'anys». Tarragona Ràdio, 25 setembre 2024. [Consulta: 22 octubre 2024].
* ↑ Agustí i Antón, 2002, p. 250.
* ↑ «os de les cavernes». Gran Enciclopèdia Catalana. Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 22 octubre 2024].

## Bibliografia

* Agustí, J.; Antón, M. Mammoths, Sabertooths and Hominids: 65 Million Years of Mammalian Evolution in Europe (en anglès). Columbia University Press, 2002. ISBN 0-231-11640-3.
# Eomys

Eomys és un gènere extint de mamífers rosegadors de la família dels eòmids que visqueren a Euràsia des de l'Oligocè inferior fins al Miocè mitjà, fa entre 13,8 i 33,9 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a Alemanya, Bèlgica, Bòsnia i Hercegovina, Espanya (incloent-hi el jaciment de Santpedor, al Bages), França, Mongòlia, la República Txeca, Suïssa, Turquia i la Xina. Eren animals planadors. Tenien les dents molars de tipus braquidont (de corona baixa). El nom genèric Eomys significa ‘ratolí de l'alba’.

## Referències

* 1 2 Entrada «Eomys» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 13 novembre 2023].
* ↑ Benton, 2014, p. 385.
* ↑ Agustí i Antón, 2002, p. 80.

## Bibliografia

* Agustí, J.; Antón, M. Mammoths, Sabertooths and Hominids: 65 Million Years of Mammalian Evolution in Europe (en anglès). Columbia University Press, 2002. ISBN 0-231-11640-3.
* Benton, M. J. Vertebrate Palaeontology (en anglès). 4a edició. Wiley-Blackwell, 2014. ISBN 9781118407554.
# Ciril II

Ciril II és el nom dels següents personatges:
* Ciril II de Constantinoble, patriarca de Constantinoble tres vegades, la primera l'any 1633, la segona del 1635 al 1636, i la tercera els anys 1638 i 1639
* Ciril II de Jerusalem (1792 - 1877), patriarca de Jerusalem
* Ciril II d'Alexandria, 67è Papa d'Alexandria i Patriarca de la Seu de Sant Marc
# Ciril

Ciril és el nom dels següents personatges:
* Ciril de Jerusalem, bisbe de Jerusalem (351-358)
* Ciril I de Moscou, Patriarca de Moscou i primat de l'Església Ortodoxa Russa
* Ciril de Bulgària (regent), príncep regent de Bulgària (1895 - 1945)
* Ciril de Bulgària (príncep), príncep de Bulgària (1964)
* Ciril de Rússia, gran duc de Rússia
* Ciril (jurista), jurista romà d'Orient
* Ciril d'Escitòpolis, monjo i escriptor palestí del segle VI
* Ciril de Turaŭ, bisbe i teòleg del segle XII
* Ciril Lucaris, Patriarca d'Alexandria (1602-1620) i de Constantinoble (1620-1637)
* Ciril Rozman i Borsnar, metge català d'origen eslovè (1929)
* Ciril Amorós i Pastor, (Russafa, 1830 - València, 1888), advocat i polític valencià
* Ciril II de Constantinoble, patriarca de Constantinoble (1633, 1635-1636, 1638-1639)
* Ciril III, patriarca de Constantinoble (1652, 1654)
* Ciril IV, patriarca de Constantinoble (1711-1713)
* Ciril V, patriarca de Constantinoble (1748-1751)
* Ciril VI de Constantinoble, patriarca de Constantinoble (1813-1818)
* Ciril VII de Constantinoble, (1800-1872), patriarca de Constantinoble (1855-1860)
* Ciril de Tessalònica (Tessalònica, segle IX), grec missioner i difusor del cristianisme entre els pobles eslaus junt amb son germà Metodi.
* Ciril VI, patriarca de l'Església Ortodoxa Copta d'Alexandria (1959-1971)
# Trial2

Trial2 és la categoria secundària del campionat del món de trial a l'aire lliure. Regulat per la FIM, el campionat s'anomena FIM Trial2 World Championship des del 2016, tot i que es disputa des del 2000 (inicialment sota el nom de FIM Junior Trial World Cup i reservat a pilots de categoria júnior).
Actualment, el campionat admet participants prèviament seleccionats en funció dels seus resultats la temporada anterior en categories inferiors o bé en la categoria superior, TrialGP, que no hagin estat pre-seleccionats per a aquell altre campionat. Inicialment, quan era un campionat Junior, s'hi admetien homes d'entre 18 i 23 anys i dones de més de 18 anys que tinguessin permís de conduir vàlid per a motocicletes de més de 125 cc, o bé homes i dones d'entre 16 i 23 anys que tinguessin permís de conduir vàlid per a motocicletes de fins a 125 cc.

## Historial

    A 26 de novembre de 2024
| Edició | Any | Campió | Motocicleta |
| I | 2000 | Adam Raga | Gas Gas |
| II | 2001 | Josep Manzano | Sherco |
| III | 2002 | Fumitaka Nozaki | Scorpa |
| IV | 2003 | Shaun Morris | Gas Gas |
| V | 2004 | Josep Maria Juan | Sherco |
| VI | 2005 | James Dabill | Beta |
| VII | 2006 | Daniel Gibert | Montesa |
| VIII | 2007 | Michael Brown | Beta |
| IX | 2008 | Loris Gubian | Sherco |
| X | 2009 | Alexz Wigg | Beta |
| XI | 2010 | Jack Challoner | Beta |
| XII | 2011 | Alfredo Gómez | Montesa |
| XIII | 2012 | Alexandre Ferrer | Sherco |
| XIV | 2013 | Jorge Casales | Gas Gas |
| XV | 2014 | Jaime Busto | Beta |
| XVI | 2015 | Quentin C. de Caudemberg | Beta |
| XVII | 2016 | Jack Price | Gas Gas |
| XVIII | 2017 | Iwan Roberts | Beta |
| XIX | 2018 | Matteo Grattarola | Honda |
| XX | 2019 | Gabriel Marcelli | Montesa |
| XXI | 2020 | Matteo Grattarola | Beta |
| XXII | 2021 | Toby Martyn | TRRS |
| XXIII | 2022 | Sondre Haga | Beta |
| XXIV | 2023 | Billy Green | Scorpa |
| XXV | 2024 | Jack Peace | Sherco |
* ↑ Primera edició com a Trial2.

## Referències

* ↑ «Regulations» (PDF) (en anglès). fim-moto.com. FIM, 26-03-2021. [Consulta: 7 novembre 2021].
* «World Championship Trial 2» (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 30 octubre 2021].
* «FIM Junior Trial World Cup. Winners» (en anglès). fim-live.com. FIM, 2010. Arxivat de l'original el 11 de març 2012. [Consulta: 7 juliol 2010].

## Enllaços externs

* Lloc Web oficial (anglès)
# Cantó d'Issoudun-Sud

El cantó d'Issoudun-Sud és un cantó francès del departament de l'Indre, situat al districte d'Issoudun. Té 13 municipis i part del d'Issoudun.

## Municipis

* Ambrault
* Bommiers
* Brives
* Chouday
* Condé
* Issoudun (part)
* Meunet-Planches
* Neuvy-Pailloux
* Pruniers
* Saint-Aubin
* Sainte-Fauste
* Ségry
* Thizay
* Vouillon

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1951 | M. Vallé | SFIO |
| 1951-1970 | Georges Allilaire | Divers droite |
| 1970-1976 | M. Saint-Paul | RI |
| 1976-2004 | André Laignel | PS |
| 2004- | Michel Bougault | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Estanh Redon

L'estanh Redon és un llac glacial que es troba a la conca oriental del Circ de Colomèrs al vessant nord del Pirineu. La seva altitud és 2.170,40 metres i la seva superfície és de 1,15 hectàrees. Forma part de la zona perifèrica del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici, i pertany al terme municipal de Naut Aran a la vall d'Aran.
Està alimentat de manera natural pels emissaris de l'estany Obago, i desaigua a l'estany Long de Colomérs.
Rutes
Procedint des del refugi de Colomers (2.135 metres) cal seguir el sender GR 11 en direcció el Port de Ratera i s'arriba ràpidament a l'estany Redon.

## Referències

* 1 2 «Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya». [Consulta: 3 novembre 2019].

## Bibliografia

* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)