# Palau Solterra-Barberà

El Palau Solterra-Barberà, també anomenat del Marquès de Barberà i de la Manresana, és un edifici situat a l'avinguda del Portal de l'Àngel (abans plaça de Santa Anna) i el carrer de la Canuda de Barcelona, catalogat com a bé cultural d'interès local. La finca inclou la Casa Ramon de Sarriera, no compresa en la declaració de BCIL.

## Història

Segons el Cadastre de 1716, la finca de la cantonada (actual núm. 47 del carrer de la Canuda) era propietat de Ramon Feliu d'Ivorra i Salvà, baró de Cervelló i senyor de Sant Vicenç dels Horts. El 1724, va adquirir a Maria de Minguella i de Ciurana, vídua de Francesc de Fluvià i d'Aguilar, la finca del núm. 45, separada de la seva per un carreró sense sortida i que arribava fins al carrer de Corder (actualment de la Flor), on hi havia una casa enderrocada al lloc corresponent a l'actual jardí.
Casat amb Manuela de Vilallonga i Sayol, fou succeït per la seva filla Caterina d'Ivorra i de Vilallonga, que es va casar amb Francesc Xavier de Copons i de Boixadors, senyor de la Manresana i de Pontons, destacat austriacista que s'hagué d'exiliar a Viena. El primogènit Agustí de Copons i d'Ivorra morí solter el 1762, i fou succeït pel seu germà Ramon, que el 1767 va rebre el títol de marquès de la Manresana. El 1774 va vendre la casa que tenia a la plaça de l'Àngel als Ardèvol i va anar a viure al casal de la plaça de Santa Anna, on el 1791 va demanar permís per a posar un ampit en una finestra.
Casat amb Maria Lluïsa Despujol i Alemany-Descatllar, el seu fill Ramon Francesc va morir sense descèndencia i el títol i el casal foren heretats per la germana d'aquest, Maria Josepa de Copons i Despujol, que es va casar amb Josep Esteve Galceran de Pinós i Sureda de Santmartí, IV marquès de Barberà. Després de la mort sense descedència dels seus fills mascles, els títols i el casal passaren a mans de la seva filla Maria Josepa de Pinós i de Copons (†1857), casada amb Josep de Sarriera i Despujol, comte de Solterra.
El 1849, la marquesa va demanar permís per a remuntar un tercer pis i convertir quatre finestres del segon en balcons al núm. 47. El 1867, el seu fill Ramon de Sarriera i de Pinós, marquès de Barberà i de la Manresana i comte de Solterra, va encarregar al mestre d'obres Pau Martorell la remunta d'un tercer pis i la conversió en balcons de les finestres al núm. 45. El 1870 va demanar permís per a enderrocar els núms. 41 i 43 i construir-hi un nou edifici, segons el projecte del mestre d'obres Ramon Soriano. Tanmateix, va morir aquell mateix any sense veure acabada l'obra, continuada pels tutors del seu fill i hereu Ramon de Sarriera i de Vilallonga.
Durant la Guerra Civil espanyola, el palau va ser confiscat per la UGT i, un cop recuperat pels marquesos de Barberà a mitjans de la dècada del 1940, fou llogat al bibliòfil Josep Porter i Rovira, qui va traslladar-hi la seva llibreria, que es convertí en un punt de reunió de la intel·lectualitat del moment amb una gran activitat cultural i clientela internacional. El 1964, i aprofitant el veïnatge del Cine París (actualment desparegut), el seu fill Miquel Porter va crear la col·lecció cinematogràfica catalana i va convertir una de les sales del palau en un museu de cinema.
La llibreria va tancar el 1981, i ja al segle xxi, el palau ha estat adequat a nous usos comercials i d'oficines (H&M), que han respectat poc l'estructura original. El 2021, va ser adquirit pel fons voltor BMO Real Estate Partner (actualment Columbia Threadneedle) per més de 80 milions d'euros per a convertir-lo en una macrobotiga.

## Descripció

És un palau urbà, compost per planta baixa i tres pisos. Els baixos han estat molt modificats en ser ocupats per establiments comercials, i dels portals adovellats originals, només se'n poden entreveure algunes restes. Als pisos, el parament és un encintat imitant carreus, i es balcons tenen obertures emmarcades amb carreus de pedra de Montjuïc, també uasada a la cantonera amb el carrer de la Canuda, arrodonida a l'altura del pis principal. El coronament té una cornisa motllurada i a sobre, una barana més moderna.
L'interior també ha estat modificat, tot i que es conserven molts elements que permeten apreciar la seva gran sumptuositat.

## Vegeu també

* Can Baró
* Casa Mai-Pinós
* Casa Descoll
* Torre Salvana
* Castell de Vilassar
* Palau Solterra (Torroella de Montgrí)

## Referències

* ↑ Pons, Agustí «Tres pioners de la represa cultural: Serrahima, Pedreira i Porter». Barcelona Metròpolis, 097, 9-2015 [Consulta: 14 novembre 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 «Palau Solterra-Barberà». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
* ↑ «Casa Ramon de Sarriera». El Poder de la Palabra (EDLP).
* ↑ «Palau Solterra-Barberà». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.
* ↑ «baronia de Sant Vicenç dels Horts». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Ramón de Ivorra y Salvá». geneanet. María Pilar de Olivar Vivó.
* ↑ García Espuche i Guàrdia Bassols, 1984, p. 662.
* ↑ «María de MINGUELLA-TERRE y de CIURANA». geneanet. Martín Rodríguez.
* ↑ «Francesc Antoni de FLUVIA-TORRELLES y de AGUILAR». Martín Rodríguez.
* ↑ AHPB, notari Gaspar Sayós, 3-3-1724.
* 1 2 3 4 5 Bosch i Bullich, 2018.
* ↑ «Manuela de Vilalonga y Sayol». geneanet. María Pilar de Olivar Vivó.
* ↑ «Catalina de Ivorra y Vilallonga». geneanet. María Pilar de Olivar Vivó.
* ↑ «Maria Caterina d'IVORRA i de VILALLONGA». geneanet. Joan Vinyes i Parramon.
* ↑ «Francesc Xavier de COPONS-FALCÓ i de BOIXADORS». geneanet. Joan Vinyes i Parramon.
* ↑ «Agustí de COPONS i d'IVORRA». geneanet. Joan Vinyes i Parramon.
* ↑ «marquesat de la Manresana». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Ramon Ignasi de COPONS i IVORRA». geneanet. Joan Vinyes i Parramon.
* ↑ «Marquès de la Manresana. Plaça de Santa Anna. Casa. Posar un ampit a una finestra». C.XIV Obreria C-27/1781-208. AHCB, 14-12-1781.
* ↑ «Maria Lluïsa DESPUJOL i ALAMANY-DESCATLLAR». geneanet. Joan Vinyes i Parramon.
* ↑ «Luisa de Despujol y Alemany-Descatllar». geneanet. María Pilar de Olivar Vivó.
* ↑ «Ramón Francisco de COPONS DE LA MANRESANA y DESPUJOL». geneanet. Martín Rodríguez.
* ↑ «Maria Josepa de COPONS i DESPUJOL». geneanet. Joan Vinyes i Parramon.
* ↑ «Josefa de Copons y Despujol». geneanet. María Pilar de Olivar Vivó.
* ↑ «José-Esteban-Galcerán de Pinós Alentorn y Sureda-de-Sant-Martíl». geneanet. María Pilar de Olivar Vivó.
* ↑ «Josefa de Pinós-Sant Climent y Copons». geneanet. María Pilar de Olivar Vivó.
* ↑ «José de Sarriera y Despujol». geneanet. María Pilar de Olivar Vivó.
* ↑ «Ramón de Sarriera-Gurb y Pinós-Sant Climent». geneanet. María Pilar de Olivar Vivó.
* ↑ «Ramon de Sarriera. Canuda 45. Construir un pis». Q127 1832 bis C. AMCB, 01-06-1867.
* ↑ «Ramon de Sarriera. Canuda 41-43 i (Flor 2-4). Reedificar casas». Q127 Foment 2188 C. AMCB, 24-04-1870.
* ↑ Badrinas, B. «BMO, en el ‘prime’ de Barcelona: compra Portal de l’Àngel 9-11 por 80 millones». Eje Prime, 26-02-2021.
* ↑ Pareja, Custodio. «Columbia Threadneedle, casero de JD Sports: releva a H&M y Disney en Portal de l’Àngel de Barcelona». idealista/news, 08-12-2022.

## Bibliografia

* Bosch i Bullich, Antoni. Intervenció arqueològica al Palau Solterra-Barberà. Avinguda del Portal de l'Àngel, 9; carrer de la Canuda, 41-47; carrer de la Flor, 2-4. Barcelona, 3 de maig - 28 de juliol de 2017, abril 2019.
* Garcia Espuche, Albert; Guàrdia Bassols, Manuel «L'estudi de l'espai urbà de la Barcelona de principis del segle xviii: El Cadastre del 1716». Primer Congrés d’Història Moderna de Catalunya, vol. 1, 1984, pàg. 643-673.

## Enllaços externs

* «Palau Solterra-Barberà». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
* «Els Copons de la Manresana».