OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sophie Cruvelli

Sophie Cruvelli (Bielefeld, Alemanya, 12 de març de 1826 - Niça, França, 6 de novembre de 1907) fou una soprano dramàtica alemanya.
El 1847 debutà a Venècia, passant després al teatre d'Udine, on aconseguí un complet èxit cantant les òperes de Verdi: Attila i I due Foscari, èxit que li'n valgué un contracte per al teatre de la Reina de Londres, en el que aconseguí nous triomfs amb Norma, Fidelio i La sonnambula. El 1851 passà al Teatre Italià i a l'Òpera de París, amb 100.000 francs anuals, debutant el 1854 amb Les Huguenots, òpera en la que despertà gran entusiasme, acomiadant-se del públic el 1857 amb I vespri siciliani per contraure matrimoni amb el comte de Vigier, amb el que establí la residència a Niça.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 15, pàg. 602 (ISBN 84-239-4515-4)
# Vladímir Kazantsev

Vladímir Kazantsev (Alekséievka (Khvalinsk), 6 de gener de 1923 - Moscou, 22 de novembre de 2007) va ser un atleta rus, especialista en curses de fons i d'obstacles, que va competir sota bandera soviètica en els anys posteriors a la Segona Guerra Mundial, en la qual va lluitar al front Kalinin. Posteriorment fou oficial de la KGB, on arribà al grau de tinent coronel.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on va guanyar la medalla de plata en els 3.000 metres obstacles del programa d'atletisme, rere l'estatunidenc Horace Ashenfelter.
A nivell nacional aconseguí el campionat soviètic dels 5.000 metres de 1948, 1950 i 1951, dels 10.000 metres el 1951, dels 3.000 metres de 1950 a 1953 i de cros el 1946. Va establir quatre rècords nacionals en els 5.000 metres i un en els 3.000 metres obstacles.
A més del seu servei a la KGB, Kazantsev va ensenyar educació física a l'Acadèmia de Policia Soviètica i va treballar com a entrenador d'atletisme, preparant l'equip soviètic per als Jocs Olímpics de 1964.

## Millors marques

* 5.000 metres. 14' 08.8" (1952)
* 10.000 metres. 30' 20.0" (1950)
* 3.000 metres obstacles. 8' 48.6" (1952)

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Olympedia – Vladimir Kazantsev». [Consulta: 22 maig 2022].
* ↑ «Казанцев Владимир Дмитриевич | Спорт-страна.ру» (en rus). [Consulta: 22 maig 2022].
* ↑ Fitxa a trackfield.brinkster.net
# Tinlot

Tinlot és un municipi de Bèlgica a la província de Lieja, que forma part de la regió valona. A l'inici de 2008 tenia uns 2544 habitants; quant a la població, és el municipi més petit de la província.

## Història

Tinlot i els seus nuclis van pertànyer al Principat de Lieja fins al 1794, quan França va annexar el territori i crear la subdivisió administrativa de municipis que va perdurar fins a la fusió del 1977. El 1815, van passar al Regne Unit dels Països Baixos (1815) i per fi a Bèlgica (1830).

## Geografia i economia

Tinlot és un municipi rural, típic de la comarca del Condroz, L'activitat principal del municipi és l'agricultura i l'explotació dels boscs. A poc a poc, gràcies a la seva tranquil·litat i la qualitat dels paisatges, el poble s'està urbanitzant.

## Entitats i nuclis

* Abée
* Fraiture
* Ramelot
* Seny
* Scry
* Soheit-Tinlot

## Monuments i curiositats

* Castell d'Abée
* Masia a Scry
* El til·ler trincentenari
* església neoromànica de Fraiture
* El Castell de Tinlot, reconstruït el 1617 i restaurat, a l'estil romàntic al segle xix. Comprèn una capella, fundada per Wathieu de Woot, senyor de Tinlot, amb baixos relleus atribuïdes a Jean Del Cour.
* La masia castral de Tinlot
* La masia castral de Soheit, fundada al segle xiii. La construcció actual data dels segles xvii i XVIII?
* El Castell i la masia castral d'Abée
* El Castell de Saint-Vitu del 1751
* El castell de Tillesse a Scry del qual el primer esment escrit data del segle xiii quan pertanyia juntament al senyor de Tinlot i al capítol de la catedral de Sant Lambert de Lieja. Més tard va escaure a l'abadia de Val-Notre-Dame fins a la revolució francesa.
* L'església de Martí de Tours a Scry en estil neogòtic.
* L'església de Remacle a Fraiture, en estil neoromànic
* Mes masies Demoitié (1665), Grosjean i el Vieux Château
* L'església de la mare de déu de Ramelot
* El castell de Ramelot construït de 1666 a 1810, que va pertànyer a l'advocat
* El til·ler tricentenari
* El túmul de Ramelot
* La plaça del Baty de Seny, monument llistat des del 1984, envoltada de masies i de cases de pedra, típiques del Condroz i l'església de Sant Pere, antiga possessió de l'abadia de Sint-Truiden, reconstruïda al mig del segle xix. Sant Trudo, fundador de l'abadia epònima, hauria passat al poble de Seny al 655 i hauria curat miraculosament el senyor de la lepra i de la ceguesa.
* ↑ «Dades del registre nacional de Bèlgica de l'1 d'agost 2009». Arxivat de l'original el 2009-10-07. [Consulta: 8 octubre 2009].
# Toledo (Iowa)

Toledo és una ciutat de l'estat d'Iowa, als Estats Units. Forma part del comtat de Tama i és la capital del comtat. Segons el cens del 2000, té una població de 2.539 habitants.
# Morningside

Morningside és una població dels Estats Units a l'estat de Maryland. Segons el cens del 2000 tenia 1.295 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Morningside tenia 1.295 habitants, 459 habitatges, i 335 famílies. La densitat de població era de 862,1 habitants per km².
Dels 459 habitatges en un 27,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 48,8% hi vivien parelles casades, en un 18,3% dones solteres, i en un 26,8% no eren unitats familiars. En el 20,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,82 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,27.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,9% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 28% entre 25 i 44, un 27,6% de 45 a 60 i un 12,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 56.429 $ i la renda mediana per família de 61.364 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.958 $ mentre que les dones 35.694 $. La renda per capita de la població era de 22.333 $. Entorn del 3,3% de les famílies i el 6,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Morningside». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Morningside». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Seaborgita

La seaborgita és un mineral de la classe dels sulfats. Rep el nom en honor de Glenn Theodore Seaborg, químic i professor de la Universitat de Califòrnia, a Berkeley. Va sintetitzar i descobrir 10 elements transuranians; compartint el Premi Nobel de Química de 1951 per aquest treball. Va descobrir el plutoni el 1940 i va ser president de la Comissió de l'Energia Atòmica dels Estats Units (1961-1971). L'element seaborgi i l'asteroide 4856 Seaborg també reben el nom en honor seu.

## Característiques

La seaborgita és un sulfat de fórmula química LiK₂Na₆(UO₂)(SO₄)₅(SO₃OH)(H₂O). Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2019, sent publicada per primera vegada el 2021. Cristal·litza en el sistema triclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2,5.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions mineralògiques del Museu d'Història Natural del Comtat de Los Angeles, a Los Angeles (Califòrnia) amb el número de catàleg: 74163.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta als Estats Units, a la mina Blue Lizard, situada dins el Red Canyon del comtat de San Juan (Utah), on es troba en esprais de prismes o fulles de color groc clar, llargs i aplanats, de fins a uns 0,2 mm de longitud, tractant-se de l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Seaborgite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 15 agost 2021].
# Bartomeu I

Bartomeu I (grec: Βαρθολομαίος Α’, Bartholomaíos A), nascut Dimítrios Arkhondonis (grec: Δημήτριος Αρχοντώνης), és l'actual Patriarca de Constantinoble, primat de l'Església Ortodoxa de Constantinoble, des del 2 de novembre de 1991.
Va néixer el 29 de febrer de 1940 a l'illa turca d'Imbros, a la mar Egea. Va ingressar a l'Escola Teològica de Halki després d'haver fet els estudis primaris a la seva ciutat, i es va llicenciar l'any 1961. Ordenat diaca, va canviar el seu nom pel de Bartomeu. De l'any 1961 al 1963 va complir el servei militar com a oficial de reserva. Entre els anys 1963 i 1968 va seguir estudiant a l'Institut d'Estudis Orientals de Roma, a l'Institut Ecumènic Bossey de Suïssa i a la Universitat de Múnic, especialitzant-se en dret canònic.
L'any 1968 va ser nomenat professor de l'Escola Teològica de Halki, i el 1969 el patriarca Atenàgores el va nomenar arximandrita. L'any 1972, quan Demetri va ser elegit patriarca, va crear una Oficina Patriarcal, i va posar de director a Bartomeu. Per Nadal de l'any següent el va nomenar metropolità de Filadelfia. Al març de 1974 va entrar a formar part del Sant Sínode.
Elegit patriarca de Constantinoble l'any 1991, ha treballat pel diàleg interreligiós, i per potenciar les relacions entre les diverses Esglésies ortodoxes. A més de grec, parla turc, llatí, italià, anglès, francès i alemany.

## Referències

* ↑ «Βαρθολομαῖος» (en grec). Ecumenical Patriarchate of Constantinople. [Consulta: 22 agost 2023].
# Salamonia

Salamonia és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 158 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Salamonia tenia 158 habitants, 57 habitatges, i 47 famílies. La densitat de població era de 164,9 habitants/km².
Dels 57 habitatges en un 43,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 71,9% hi vivien parelles casades, en un 10,5% dones solteres, i en un 15,8% no eren unitats familiars. En el 14% dels habitatges hi vivien persones soles el 7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,77 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,6% tenia menys de 18 anys, un 7% entre 18 i 24, un 29,7% entre 25 i 44, un 26,6% de 45 a 60 i un 5,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.458 $ i la renda mediana per família de 46.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.313 $ mentre que les dones 25.313 $. La renda per capita de la població era d'11.734 $. Entorn del 16,2% de les famílies i el 16,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Salamonia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Salamonia». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Mòrula

Una mòrula (del llatí morus móra per la seva forma) és un embrió en els primers estats del principi del seu desenvolupament embrionari. En aquest estadi hi ha una sèrie de mitosis del zigot. Consisteix en unes cèl·lules (anomenades blastòmers) que formen una mena de bola sòlida de 8, 16, 32 i fins a 64 cèl·lules. Després de la fase de 64 blastòmers comença a evolucionar cap a una esfera buida que és la blàstula. Pel que fa als humans aquest procés de desenvolupament de l'embrió es dona a les 70 hores de la fecundació de l'òvul en aquest moment la mida de la mòrula és de 150 µm. En l'estadi de mòrula, les cèl·lules embrionàries són totipotents, és a dir que cadascuna de les cèl·lules podrà originar qualsevol cèl·lula especialitzada (pell, os, múscul cervell...). Si es divideix la mòrula (o el blastocist) en dos s'obtindran dos embrions que tindran els mateixos gens (bessons autèntics o bessons monozigots). En els mamífers la mòrula es desplaça cap a l'úter cap als 3 -4 dies després de la fertilització i 4 dies després de la fertilització la mòrula passa a ser un blastocist.
* Primers estadis de segmentació en un òvul de mamífer: e és l'estadi de mòrula
* estadi cel·lular 8, anterior a la formació de la mòrula

## Referències

* ↑ Baril, G.; Brebion, P.; Chesné, P.. Manual de formación práctica para el trasplante de embriones en ovejas y cabras.
# Tetiana Klimtxenko

Tetiana Klimtxenko (Txervonohrad, 8 de maig de 1994) Tetiana Ihorivna Klimtxenko (en ucraïnès Тетяна Ігорівна Клімченко) és una ciclista ucraïnesa. S'ha especialitzat en el ciclisme en pista. Hi participà en el Campionat del món de ciclisme en pista de 2015.

## Palmarès en pista

* 2014
** Campiona d'Ucraïna en persecució
** Campiona d'Ucraïna en persecució per equips
* 2015
** Campiona d'Ucraïna en scratch
** Campiona d'Ucraïna en òmnium
** Campiona d'Ucraïna en persecució per equips
* 2016
** Campiona d'Ucraïna en persecució per equips
Fonts:

### Resultats a la Copa del Món

* 2016-2017
** 1a a Los Angeles, en scratch
Fonts:

## Referències

* ↑ «2015 UCI Track Cycling World Championships» (en anglès). UCI. Arxivat de l'original el 3 març 2016.
* 1 2 3 «CycleBase» (en anglès britànic). [Consulta: 9 març 2025].
* 1 2 3 «Tetyana Klimchenko» (en anglès). [Consulta: 9 març 2025].
# Ígor Grabovski

Ígor Grabovski (2 de setembre de 1941) és un waterpolista rus, ja retirat, que va competir sota bandera de la Unió Soviètica durant la dècada de 1960. Jugava de porter.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Tòquio, on guanyà la medalla de bronze en la competició del waterpolo.
En el seu palmarès també destaca una medalla d'or al Campionat d'Europa de waterpolo de 1966.

## Referències

* 1 2 «ГРАБОВСКИЙ Игорь Владимирович | Российские спортсмены | Спортивная Россия» (en rus). [Consulta: 9 desembre 2023].
* ↑ «Olympedia – Igor Grabovsky». [Consulta: 9 desembre 2023].
# Sophie Stehle

Sophie Stehle (Bohenzoller-Sigmaringen, 15 de maig de 1838 - 4 d'octubre de 1921) fou una soprano alemanya.
Alumna d'Elena Ahlir debutà en l'Òpera de la cort de Múnic el 1860. Sophie estudià sota la direcció del mateix Wagner el rol de Senta de Der fliegende Holländer. També fou la primera Fricka de Das Rheingold i la primera Brünnhilde de Die Walküre.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 56, pàg. 1055 (ISBN 84 239-4556-1)
# Mikhaïl Perlman

Mikhaïl Perlman (Moscou, 21 de març de 1923 - Moscou, 8 d'agost de 2002), a vegades escrit Perelman, va ser un gimnasta artístic rus que va competir sota bandera de la Unió Soviètica durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on disputà vuit proves del programa de gimnàstica. Guanyà la medalla d'or en el concurs complet per equips, mentre en la resta de proves destaca la quarta posició en el cavall amb arcs.
En el seu palmarès també destaquen set campionats nacionals per equips (1946-1952) i un en l'exercici de terra (1950). Fou un destacat director d'escena i guionista de representacions teatrals i esportives de masses, com ara les cerimònies d'obertura i clausura dels Jocs Olímpics de Moscou de 1980, la celebració del 1.500è aniversari de la fundació de Kíev o el 2.000 aniversari de Taixkent.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Mikhail Perlman». [Consulta: 31 maig 2021].
* ↑ Mikhaïl Perlman a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «ПЕРЛЬМАН Михаил Романович | Российские спортсмены и специалисты | Спортивная Россия» (en rus). [Consulta: 31 maig 2021].
# Ruslana Taran

Ruslana Taran (Ievpatòria, 27 d'octubre de 1970) és una regatista de vela esportiva ucraïnesa, ja retirada, guanyadora de tres medalles olímpiques.

## Biografia

Va néixer el 27 d'octubre de 1970 a la ciutat de Ievpatòria, població situada a la península de Crimea, que en aquells moments formava part de la Unió Soviètica però que avui en dia forma part d'Ucraïna.

## Carrera esportiva

Va participar, als 25 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1996 realitzats a Atlanta (Estats Units), on aconseguí guanyar la medalla de bronze en la prova de 470 femení juntament amb Olena Pakholchik. Amb aquesta mateixa regatista aconseguí revalidar el mateix metall en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2000 realitzats a Sydney (Austràlia). En els Jocs Olímpics d'Estiu de 2004 realitzats a Atenes (Grècia) canvià de modalitat i es passà la classe Yngling, on aconseguí guanyar la medalla de plata juntament amb Ganna Kalinina i Svitlana Matevusheva.
Al llarg de la seva carrera ha aconseguit guanyar quatre medalles en el Campionat del Món de vela en la modalitat de 470, destacant les victòries els anys 1997, 1998 i 1999.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Ruslana Taran». [Consulta: 9 març 2025].
* ↑ «World Sailing - Ruslana Taran» (en anglès). [Consulta: 9 març 2025].
* ↑ «Руслана ТАРАН, бронзова призерка Олімпійських ігор 1996 року» (en ucraïnès). [Consulta: 9 març 2025].

## Enllaços externs

* (anglès) www.470.org - medallistes Arxivat 2010-12-24 a Wayback Machine.
# Komsomolski (Rostov)

Komsomolski — Комсомольский (rus) — és un possiólok a l'óblast de Rostov, a Rússia, segons el cens rus del 2010 tenia 567 habitants. Pertany al districte de Zernograd.

## Referències

* ↑ «Топографическая карта Ростовской области. Генштаб Советской Армии.». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 21 febrer 2016].
* ↑ «Почвенная карта России». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 21 febrer 2016].
* ↑ Plantilla:Публикация
# Triportheus trifurcatus

Triportheus trifurcatus és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 16,5 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica, a les conques dels rius Tocantins i Araguaia.

## Referències

* ↑ Cope, E. D. 1872. On the fishes of the Ambyiacu River. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 23: 250-294, Pls. 3-16.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Castelnau, F. L. 1855. Poissons. A Animaux nouveaux or rares recueillis pendant l'expédition dans les parties centrales de l'Amérique du Sud, de Rio de Janeiro a Lima, et de Lima au Para; exécutée par ordre du gouvernement Français pendant les années 1843 a 1847... Part 7, Zoology. Exped. Amer. Sud. v. 2: i-xii + 1-112, Pls. 1-50.
* ↑ «Triportheus trifurcatus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Falcao, J.N., L.A. Cruz i E. Feldberg 1985. Cromossomos sexuais ZZ/ZW em Triportheus (Characidae) da Amazonia. Ciênc. Cult. 37:727-728.
* Falcao, J.N. 1990. Caracterizacao cariotipica em peixes do genero Triportheus (Teleostei: Characiformes, Characidae) Medicina . 23 (Suppl. 2):111-112. Brasil.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Lucena, C.A.S. i N.A. Menezes 2003. Subfamily Characinae (Characins, tetras). p. 200-208. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Malabarba, M. C. S. L. 2004: Revision of the neotropical genus Triportheus Cope, 1872 (Characiformes: Characidae). Neotropical Ichthyology v. 2 (núm. 4): 167-204.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Strade Bianche femenina de 2025

La Strade Bianche demenina de 2025 fou l'onzena edició de la Strade Bianche femenina, una cursa ciclista d'un dia que es disputà el 8 de març de 2025 a la Toscana en el context del calendari UCI Women's WorldTour 2025, circuit del qual fou la cinquena prova.
La neerlandesa Demi Vollering (FDJ-Suez) s'imposà a la seva compatriota i antiga directora d'equip, Anna van der Breggen (SD Worx-Protime), després de superar-la a la pujada final per la Via Santa Caterina de Siena, que té un pendent màxim del 16%. Vollering havia atacat al darrer dels 13 trams de grava blanca i van der Breggen havia estat l'única ciclista que l'havia pogut seguir; però aquesta última, que disputava la seva segona cursa després de reprendre la competició després d'haver format part de l'equip directiu de l'SD Worx durant tres temporades, va quedar tallada a falta de 400 metres per a l'arribada. La francesa Pauline Ferrand-Prévot (Team Visma - Lease a Bike), que també retornava a la competició de carretera, va acompanyar les neerlandeses al podi.

## Equips

Vint-i-quatre equips hi prengueren part: els quinze WorldTeam, quatre ProTeam i cinc de Continentals.

## Classificació

Font: ProCyclingStats :

## Referències

* ↑ (fr) Demi Vollering s'impose pour la deuxième fois aux Strade Bianche, Pauline Ferrand-Prévot sur le podium, lequipe.fr, 8 de març de 2025. Retrieved 8 de març de 2025.
* ↑ «Demi Vollering Puts In Dominant Display To Win Strade Bianche 2025» (en anglès), 08-03-2025. [Consulta: 10 març 2025].
* ↑ «Startlist for Strade Bianche Donne 2025». Procyclingstats. [Consulta: 10 març 2025].
# Sot dels Llamps (Castellcir)

El Sot dels Llamps és un sot del terme municipal de Castellcir, a la comarca del Moianès.
Està situat al nord-oest de la zona central del terme, a l'esquerra del torrent de la Mare de Déu, al nord dels Camps del Passant Ample i al sud de la Baga de la Poua de Sant Jeroni. Es troba al sud-oest de Sant Jeroni, al nord-oest del Mas Montserrat i al sud del Sot de la Roca Lloba. També es troba al sud-est del Passant Ample i a llevant del Solell del Verdeguer.

## Etimologia

Es tracta d'un topònim romànic modern de caràcter descriptiu, generat ja en català; és un sot on solien caure molts llamps en moments de tempesta.

## Bibliografia

* GARCIA-PEY, Enric. Castellcir. Recull onomàstic. Barcelona: Societat d'Onomàstica - Institut Cartogràfic de Catalunya, 2005. (Col·lecció "Monografies", núm. 29). ISBN 978-84-393-6858-8.