OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Microsynodontis nannoculus

Microsynodontis nannoculus és una espècie de peix de la família dels mochòkids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,9 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Guinea Equatorial.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Glaser, U., 2000. Aqualog Photo Collection 1 - African Catfishes Verlag A.C.S. GmbH. ISBN 3-931702-57-X.
* Gosse, J.-P., 1986. Mochokidae. p. 105-152. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Ng, H. H. 2004. The Microsynodontis (Teleostei: Siluriformes: Mochokidae) of the lower Guinea region, west central Africa, with the description of eight new species. Zootaxa Núm. 531: 1-52.
* Paugy, D. i T.R. Roberts, 1992. Mochokidae. p. 500-563. A C. Levêque, D. Paugy, i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Vol. 2. Coll. Faune Tropicale núm. 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica i O.R.S.T.O.M., París, França.
* Paugy, D. i T.R. Roberts, 2003. Mochokidae, p. 195-268 a C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douce et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest, vol. 2. Coll. Faune et Flore tropicales 40. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Flandes, Museum National d'Histoire Naturalle, París, França i Institut de Recherche pour le Développement, París, França. 815 p.
* Vigliotta, T. R. «A phylogenetic study of the African catfish family Mochokidae (Osteichthyes, Ostariophysi, Siluriformes), with a key to genera» (en anglès). Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia, 157, 1, 2008, pàg. 73-136. DOI: 10.1635/0097-3157(2008)157[73:APSOTA]2.0.CO;2.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Microsynodontis nasutus

Microsynodontis nasutus és una espècie de peix de la família dels mochòkids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,7 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Gabon.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Glaser, U., 2000. Aqualog Photo Collection 1 - African Catfishes Verlag A.C.S. GmbH. ISBN 3-931702-57-X.
* Gosse, J.-P., 1986. Mochokidae. p. 105-152. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Ng, H. H. 2004. The Microsynodontis (Teleostei: Siluriformes: Mochokidae) of the lower Guinea region, west central Africa, with the description of eight new species. Zootaxa Núm. 531: 1-52.
* Paugy, D. i T.R. Roberts, 1992. Mochokidae. p. 500-563. A C. Levêque, D. Paugy, i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Vol. 2. Coll. Faune Tropicale núm. 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica i O.R.S.T.O.M., París, França.
* Paugy, D. i T.R. Roberts, 2003. Mochokidae, p. 195-268 a C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douce et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest, vol. 2. Coll. Faune et Flore tropicales 40. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Flandes, Museum National d'Histoire Naturalle, París, França i Institut de Recherche pour le Développement, París, França. 815 p.
* Vigliotta, T. R. «A phylogenetic study of the African catfish family Mochokidae (Osteichthyes, Ostariophysi, Siluriformes), with a key to genera» (en anglès). Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia, 157, 1, 2008, pàg. 73-136. DOI: 10.1635/0097-3157(2008)157[73:APSOTA]2.0.CO;2.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Microthrissa minuta

Microthrissa minuta és una espècie de peix pertanyent a la família dels clupeids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 3,5 cm de llargària màxima.
* 12-18 radis tous a l'aleta dorsal i 18-21 a l'anal.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, pelàgic i de clima tropical (3°N-7°S).

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: conca del riu Congo a la República Democràtica del Congo.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Boulenger G. A., 1902. Additions à la faune ichthyologique de bassin du Congo. Matériaux pour la faune du Congo. Ann. Mus. Congo (Ser. Zool.) v. 2 (fasc. 2). 19-57.
* ↑ Poll, M., 1974. Synopsis et distribution géographique des Clupeidae d'eau donce africains, descriptions de trois espèces nouvelles. Bulletin de l'Academie Royal de Belgique (Classe Sci.) (Ser. 5) v. 60 (núm. 2): 141-161.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Whitehead, P.J.P., 1985. FAO Species Catalogue. Vol. 7. Clupeoid fishes of the world (suborder Clupeioidei). An annotated and illustrated catalogue of the herrings, sardines, pilchards, sprats, shads, anchovies and wolf-herrings. Part 1 - Chirocentridae, Clupeidae and Pristigasteridae. FAO Fish. Synop. 125(7/1):1-303.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Gourène, G. i G.G. Teugels, 1994. Synopsis de la classification et phylogénie des Pellonulinae de l'Afrique Occidentale et Centrale (Teleostei; Clupeidae). J. Afr. Zool. 108(1):77-91.
* ↑ Poll, M., G.G. Teugels i P.J.P. Whitehead, 1984. Clupeidae. P. 41-55. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.). Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.

## Bibliografia

* Anònim, 1997. Registres de peixos de la base de dades del Museu de la Secció de Vertebrats del Museu Reial de l'Àfrica central. MRAC, Tervuren, Flandes, Bèlgica.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Coppola, S.R., W. Fischer, L. Garibaldi, N. Scialabba i K.E. Carpenter, 1994. SPECIESDAB: Global species database for fishery purposes. User's manual. FAO Computerized Information Series (Fisheries). Núm. 9. Roma, FAO. 103 p.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Miguel Colmeiro y Penido

Miguel Colmeiro y Penido (Santiago de Compostel·la, 22 d'octubre de 1816 – Madrid, 21 de juny de 1901) va ser un botànic gallec, membre de la Reial Acadèmia de Ciències Exactes, Físiques i Naturals.
Es va doctorar en medicina a la Universitat de Madrid en 1842. Començà la seva tasca professional al Reial Jardí Botànic de Madrid quan va prendre possessió de la càtedra de botànica i arquitectura a l'Institut Balmes de la Junta de Comerç de Barcelona, on hi va romandre fins al 1847. Després fou professor d'Història Natural de la Universitat de Sevilla de 1847 a 1857, on hi organitzà un Jardí Botànic i hi va introduir noves espècies. Durant la seva estada a Sevilla col·laborà amb Esteban Boutelou en l'elaboració d'una memòria sobre el gènere Quercus.
Posteriorment, i després d'una etapa d'agres acusacions i enfrontaments amb Marià de la Pau Graells i de l'Agüera, director del Museu de Ciències Naturals de Madrid, Colmeiro fou nomenat Director del Reial Jardí Botànic de Madrid, càrrec que va detenir des de 1857 a 1900, augmentant fonamentalment la col·lecció de plantes i reestructurant el parc zoològic.
Va ser rector de la Universitat Central de Madrid de 1890 a 1894, Degà de la Facultat de Ciències i catedràtic de fitografia i de geografia botànica. Va ser membre de nombre de la Reial Acadèmia Espanyola des de 1893 i de la Reial Acadèmia de Ciències des de 1860. Fou autor de múltiples i valuoses obres de botànica, així com soci fundador i primer president de la Reial Societat Espanyola d'Història Natural (1871-1872).
Va morir a Madrid el 21 de gener de 1901.

## Honors

Diverses tàxons han rebut el seu nom com a epònim :
* (Asteraceae) Cirsium colmeiroanum Germà Sennen
* (Asteraceae) Hieracium colmeiroanum Arv.-Touv. & Gaut.
* (Malvaceae) Malva colmeiroi Willk.
* (Oleaceae) Phillyrea × colmeiroana Sennen
* (Rhamnaceae) Rhamnus × colmeiroi D.Rivera, Obón & Selma

## Obres

* Examen de las encinas y demás árboles de la Península que producen bellotas, con la designación de los que se llaman mestos, 1854 (amb Esteban Boutelou).
* La botánica y los botánicos de la península hispano-lusitana: Estudios bibliográficos y biográficos, 1858.
* Enumeración y revisión de las plantas de la Península Hispano-Lusitana é islas Baleares, 1886-89.

## Notes

* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
* ↑ «Biblioteca Digital». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 15 març 2016].
* 1 2 «Académicos Históricos: Excmo. Sr. D. Miguel Colmeiro y Penido». Real Academia de Ciencias Exactas, Físicas y Naturales. Arxivat de l'original el 2016-03-18. [Consulta: 15 març 2016].
* ↑ «Excmo Sr. D. Miguel Colmeiro y Penido. Doctor en Medicina y Ciencias» (en castellà). La Ilustración Española y Americana, Any XLV, núm. 24. de 30 de juny de 1901, pàg. 390. ISSN: 1889-8394.
* ↑ Bol. Soc. Iber. xxviii. 77, hybr. 1929 (IK)
* ↑ Hieracioth. Hisp. 19: no. 291-292. 1908
* ↑ Linnaea 30: 93 1859-61 (IK)
* ↑ Bull. Soc. Dendrol. France, 60 1935 (IK)
* ↑ Anales Jard. Bot. Madrid 45(2): 558. 1989 (IK)
# Miguel Slocker

Miguel Slocker fou un constructor de pianos espanyol del segle xix. Com a fabricant de pianos s'establí al carrer La Abada núm. 2 de Madrid abans del 1831, el 1836 consta que treballava al carrer de San Joaquín. Es presentà a la Exposición Pública de la Industria Española de 1831 amb dos pianos, guanyant medalla de bronze. Un d'aquests pianos es conserva al Museu de la Música de Barcelona, es tracta d'un piano de taula amb mecanisme anglès doble, quatre pedals i sis octaves. Altres dos pianos de taula datats del 1836 (de col·leccions privades) tenen la següent marca: "Miguel Slocker. Fabricante de Pianos Fortes. Premiado por S. M. Calle de San Joaquín. Madrid, 1836". A la Exposición Pública de la Industria Española de 1850 presentà dos pianos verticals sense aconseguir premi. Juan Slocker i Herppen, possiblement fill i successor de Miguel, moria a Madrid el 4 d'agost de 1872. L'any 1860 signà a la revista "El Arte musical" un article de protesta juntament amb Samaniego, Montano, Velasco, Weis i Hazen, contestant a les acusacions que eren simples muntadors de caixes de pianos i no autèntics fabricants. Es presentà a l'Exposició Universal de París (1867).

## Referències

* ↑ Diccionario de la Música Española e Hispanoamericana. Madrid: Sociedad General de Autores y Editories, 2002, p. 1040. ISBN 8480483032 [Consulta: 3 juny 2014].

## Bibliografia

* Palmieri, Robert, ed. Encyclopedia of Keyboard Instruments : the piano. Routledge: New York, 2003
# Mikołaj Zieleński

Mikołaj Zieleński (Warka, 1550 $^{(Gregorià)}$ - c. 1615) fou un compositor polonès del segle xvii. Va ser mestre de capella a Gniezno. A Venècia edità diversos llibres de composicions del gènere sagrat (ofertoris, comunions, etc.) des d'una a vuit veus amb acompanyament d'orgue i sense. En el seu temps era considerat com un dels millors compositors.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 70, pàg. 1211 ISBN 84-239-4570-7

## Enllaços externs

* http://www.youtube.com/watch?v=3GwVQy50gK4
* http://www.usc.edu/dept/polish_music/composer/zielenski.html Arxivat 2016-05-26 a Wayback Machine.
# Mikuláš Mojžiš

Mikuláš Mojžiš (Zvolenská Slatina, 6 de desembre de 1872 - Prešov, 2 d'abril de 1944) fou un compositor, organista i pedagog eslovac

## Carrera

El 1883-1893 va estudiar al gimnàs de Banská Bystrica i a Revúca, 1889-1893 a l'institut de mestres de Kláštor pod Znievom, on també es va graduar i va aprovar l'examen de tocar l'orgue, a Budapest va fer els exàmens estatals de música. a la Reial Acadèmia Hongaresa i va esdevenir professor titular de música i cant als instituts de formació de professors.
Va treballar a Eslovàquia, Hongria i Romania. Als vint anys esdevingué organista a Jágr i dos anys més tard organista i professor de música a Veľky Varadín. Més tard va ser professor de música a l'institut d'ensenyament de Čurgov, a Kláštor pod Znievom i a Prešov. Va treballar en l'àmbit cultural i social de Prešov durant 36 anys, des de la seva arribada el 1908 fins a la seva mort el 1944. A Prešov es va erigir un monument de marbre en forma de lira en memòria seva.
Va ser un pioner de les tendències realistes de la música eslovaca, un precursor de la modernitat musical eslovaca. Autor de composicions, arranjador de cançons populars, especialment de la zona de Zvolen i Šariš. Va publicar llibres de text de música, geografia, eslovac i aritmètica, que van contribuir significativament al desenvolupament de l'educació eslovaca.
Entre altres obres, és autor d'un tractat d'orgue; una introducció a l'estudi de la música; un scherzo per a orquestra sobre temes eslovacs, i de diversos quaderns de cançons, més algunes composicions per a orgue i piano.

## Obres

* la peça orquestral, el preludi cerimonial La nostra Eslovàquia
* Una petita simfonia de muntanya
* balada Ctibor
* els melodrames: Orphans, Forest Maiden i Devil's River

## Un enllaç a la música

* El compositor Jaromír Nohavica esmenta breument el nom del compositor a la seva cançó Těšínská.

## Bibliografia

* Nicolás Moyses a Enciclopèdia Espasa Apèndix núm. 7, pàg. 800 ISBN 84-239-4577-4
* Slovenský biografický slovník (eslovac)

## Referències

* ↑ Regionálne osobnosti VKMK – zdroj, z ktorého pôvodne čerpal tento článok
* ↑ JAROMÍR NOHAVICA - oficiální web - Tvorba - Texty [online]. nohavica.cz, [cit. 2020-01-27]. Dostupné online.

## Enllaços externs

* Wiquimedia Commons ofereix fitxers multimèdia a Mikuláš Moyzes
* Acta de naixement i bateig al registre número 77; batejat com a Nicolaus Franciscus Moyžis
# Mikuláš Schneider-Trnavský

Mikuláš Schneider-Trnavský (Trnava, 24 de maig de 1881 - Bratislava, 28 de maig de 1958) fou un compositor, director d'orquestra i pedagog eslovac.
Va fer els seus estudis en l'Acadèmia de Música de Budapest i en el Conservatori de Viena, i va perfeccionar els estudis de composició amb Karel Stecker al Conservatori de Praga. Fou director del cor de la Col·legiata de Trnava i a partir de 1918 inspector de cant escolar a Eslovàquia.
Malgrat que va compondre diversa música religiosa i de cambra, la seva especialitat foren les col·leccions de cants nacionals, de les quals en publica diverses, totes elles d'interès folklòric i musical.

## Referències

* ↑ «Mikuláš Schneider Trnavský» (en eslovac). Biblioteca Juraj Fándly de Trnava. Arxivat de l'original el 2021-06-02. [Consulta: 30 maig 2021].

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Apèndix núm. 9, pàg. 1.171 (ISBN 84-239-4579-0)
# Millarès

El millarès era la imitació del dirhem quadrat d'argent almohade, encunyades a Catalunya, Occitània i Itàlia.
A Catalunya se'n varen batre, amb permís dels sobirans que en treien un benefici, des del segle xiii fins al xv.
Emprades en el comerç amb el món musulmà, eren motiu de guanys per a aquells que els encunyaven, a causa de contindre menys argent del que els corresponia.

## Referències

* ↑ Bolòs, Jordi: Diccionari de la Catalunya medieval (ss. VI-XV). Edicions 62, Col·lecció El Cangur / Diccionaris, núm. 284. Barcelona, abril del 2000. ISBN 84-297-4706-0, plana 173.

## Bibliografia

* Alexandre Germain: De la monnaie mahométane attribuée à un évèque de Maguelone [Bérenger de Fredol]...., Montpellier, 1854
# Primrose (Alaska)

Primrose és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2000 tenia 93 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Primrose tenia 93 habitants, 33 habitatges, i 29 famílies La densitat de població era d'1 habitant per km².
Dels 33 habitatges en un 42,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 75,8% hi vivien parelles casades, en un 6,1% dones solteres, i en un 12,1% no eren unitats familiars. En el 9,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,82 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 34,4% tenia menys de 18 anys, un 1,1% entre 18 i 24, un 24,7% entre 25 i 44, un 28% de 45 a 60 i un 11,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 66.111 $ i la renda mediana per família de 66.944 $. Els homes tenien una renda mediana de 48.472 $ mentre que les dones 0 $. La renda per capita de la població era de 18.904 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Primrose». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 16 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Primrose». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 16 juliol 2010].
# Polymetme surugaensis

Polymetme surugaensis és una espècie de peix pertanyent a la família Phosichthyidae.

## Descripció

* Pot arribar a fer 12 cm de llargària màxima.
* 11 radis tous a l'aleta dorsal i 29-33 a l'anal.
* 44-45 vèrtebres.
* 17-19 fotòfors per damunt de l'aleta anal.

## Hàbitat

És un peix marí, bentopelàgic i d'aigües fondes.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental: el Japó, Indonèsia i el nord-oest d'Austràlia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ McCulloch A. R., 1926. Report on some fishes obtained by the F. I. S. "Endeavour" on the coasts of Queensland, New South Wales, Victoria, Tasmania, South and South-Western Australia. Part V. Biol. Results "Endeavour" v. 5 (pt 4). 157-216.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Matsubara, K., 1943. Ichthyological annotations from the depth of the Sea of Japan, I-VII. J. Sigenkagaku Kenkyusyo v. 1 (núm. 1): 37-82.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Parin, N.V. i O.D. Borodulina, 1990. Survey of the genus Polymetme (Photichthyidae) with a description of two new species. J. Ichthyol. 30(6):108-121.
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
* ↑ Harold, A.S., 1999. Phosichthyidae (=Photichthyidae): lightfishes (=lighthousefishes). P. 1903-1904. A: K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.). FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes. Part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma.

## Bibliografia

* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Harald Sæverud

Harald Sæverud (Nordnes, 17 d'abril de 1897 - Bergen, 27 de març de 1992) va ser un dels compositors més importants de Noruega durant el segle xx. Va néixer a Bergen i va mostrar un talent precoç per la música.
Inicià els estudis musicals amb el seu avi per a continuar amb Borghild Holmsen en l'acadèmia musical de Bergen i amb Friedrich Koch a la Hochschule für Musik (1920-21). Va estudiar a Berlín, però el seu estil es va anar desenvolupant cap a una expressió única que sovint es desmarca de les tradicions romàntiques establertes. És especialment conegut per la seva música nacionalista amb tocs moderns.
Al final de la Segona Guerra Mundial va dirigir les seves obres tant en el seu país com a l'estranger. A partir de 1955 el Govern noruec va decidir premiar la seva tasca de compositor.
Sæverud és famós per les seves nou simfonies, que reflecteixen un profund compromís amb les emocions i l'experimentació. Durant la Segona Guerra Mundial, va compondre obres patriòtiques com les Symphonic Dances, en oposició a l'ocupació nazi. També va contribuir amb música incidental, incloent-hi una notable reinterpretació de Peer Gynt. Va viure gran part de la seva vida a Siljustøl, una casa que ell mateix va dissenyar i que ara funciona com a museu.

## Referències

* ↑ «Harald Sæverud». Store norske leksikon. https://snl.no/Harald_S%C3%A6verud.
* ↑ «Harald Sæverud». Norsk biografisk leksikon. https://nbl.snl.no/Harald_S%C3%A6verud.
* ↑ Siljustøl Museum. https://siljustol.no.
# Aridices

Aridices (en grec antic: Ἀριδείκης, llatí: Aridīcēs) fou un pintor de l'antiga Grècia natural de Corint. Va ser un dels dos primers artistes de la pintura que van practicar el monograma, juntament amb Telefanes de Sició.
Segons Plini el Vell (XXXV, 5), Aridices i Telèfanes van practicar el monograma dibuixant-ne el contorn, però sense color a l'interior. Diu que, més endavant, aquest estil, en la seva forma més primitiva, va ser inventat per Fílocles, un egipci, o per Cleantes de Corint, i que Aridices i Telèfanes només el van perfeccionar afegint línies a l'interior (spargentes lineas intus).

## Referències

* ↑ Ardices of Corint and Telephanes a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 275

## Enllaços externs

* Més informació a A Dictionary of Greek and Roman Antiquities