OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# West Brooklyn

West Brooklyn és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 174 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, West Brooklyn tenia 174 habitants, 60 habitatges, i 43 famílies. La densitat de població era de 610,7 habitants/km².
Dels 60 habitatges en un 38,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 65% hi vivien parelles casades, en un 0% dones solteres, i en un 28,3% no eren unitats familiars. En el 26,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 10% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,9 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,56.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 35,1% tenia menys de 18 anys, un 7,5% entre 18 i 24, un 32,8% entre 25 i 44, un 17,2% de 45 a 60 i un 7,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 109,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 34.375 $ i la renda mediana per família de 44.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.786 $ mentre que les dones 27.750 $. La renda per capita de la població era de 16.102 $. Aproximadament el 2,4% de les famílies i l'1,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- West Brooklyn». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- West Brooklyn». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Frederic Raurell i Ges

Frederic Raurell i Ges (Barcelona, 24 de setembre de 1930 - Barcelona, 21 de desembre de 2023), nascut amb el nom de Josep Raurell i Ges, va ser un caputxí català, doctor en teologia i llicenciat en ciències bíbliques i semítiques.

## Biografia

Va ensenyar a l'escolasticat dels Caputxins de Sarrià i va ser professor d'exegesi i hermenèutica bíblica a la Universitat Antoniana de Roma i a la Facultat de Teologia de Catalunya. Va ser membre fundador de l'Associació Bíblica de Catalunya, de la International Organization for the Study of the Old Testament i de la International Organization for Septuagint and Cognate Studies. Col·laborà a la Bíblia de la Fundació Bíblica Catalana i als Comentaris de l'Ofici de lectura. Codirector d'Estudios Eclesiásticos, hi va publicar nombrosos estudis. Fou membre del primer consell editorial de la Revista Catalana de Teologia.
També va fer incursions al tema franciscà, històric i espiritual. També va fer escrits i investigacions sobre la seva família, Sarrià, i del seu temps marcat per la Guerra Civil.

## Obra publicada

* Ètica de Job i llibertat de Déu. Revista Catalana de Teologia, 4. 1979. 5-24.
* Del text a l'existència (1980).
* Mots sobre l'home, recull d'articles sobre antropologia bíblica (1984).
* Lineamenti di antropologia biblica. Casale Monferrato. 1986. (italià)
* Der Mythos vom männlichen Gott (‘El mite del Déu masculí’), dins del corrent de la teologia feminista (1989). (alemany)
* Os, 4,7. De la "Doxa" a la "Atimia". Revista Catalana de Teologia, 14. 1989. 41-51.
* El Càntic dels Càntis en els segles xii i xiii: la lectura de Clara d'Assís. Barcelona. 1990.
* I Déu digué.... La paraula feta història. Barcelona. 1995.

## Referències

* ↑ Cervera i Valls, Jordi «In Memorian: Frederic Raurell i Ges». Revista Catalana de Teologia, vol. 48, núm. 2, 2023, pàg. 444. ISSN: 0210-5551.
* ↑ «Frederic Raurell i Ges». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Mor el caputxí i biblista Frederic Raurell». [Consulta: 25 desembre 2023].
* ↑ Rius-Camps, Josep «XXV anys de la Revista Catalana de Teologia». Revista Catalana de Teologia, 25, 1-2, 2000, pàg. 1. ISSN: 0210-5551.
* ↑ L'article sencer pot ésser llegit en aquest enllaç.
* ↑ L'article sencer pot ésser llegit en aquest enllaç.
# Diana Riba i Giner

Diana Riba i Giner (Barcelona, 21 de febrer de 1975) és una pedagoga, activista pels drets civils i política catalana. És diputada del Grup d'Els Verds/Aliança Lliure Europea al Parlament Europeu en representació d'Esquerra Republicana de Catalunya.
Es va llicenciar en pedagogia a la Universitat de Barcelona. Començà a treballar a la Fundació Centre d'Iniciatives i Recerques Europees a la Mediterrània (CIREM). Fou programadora cultural del Fòrum Universal de les Cultures que es va celebrar a Barcelona l'any 2004. Regentà la llibreria Pati de Llibres de Sant Cugat del Vallès. Fou membre de la junta i tresorera del Consell Català del Llibre Infantil i Juvenil i vocal del Gremi de Llibreters de Catalunya. Fou vicepresidenta dels Castellers de Sant Cugat. És fundadora i tresorera de l'Associació Catalana pels Drets Civils (ACDC).
Candidata al número 3 de la coalició d'Ara Repúbliques per a les eleccions al Parlament Europeu de 2019 a Espanya, va ser escollida eurodiputada. En el Parlament Europeu, a més de ser membre de les Comissions de Cultura i Educació, de llibertats Civils, Justícia i Afers d'Interior, i de Drets de les Dones i Igualtat de Gènere, és vicepresidenta de la Comissió d'Investigació encarregada d'examinar l'ús del programa espia de vigilància Pegasus i altres programes equivalents. Ella mateixa és una de les persones que van ser espiades en el cas de ciberespionatge que es coneix com a Catalangate.
Riba està casada amb l'antic diputat al Parlament Europeu Raül Romeva i Rueda.

## Referències

* ↑ «Diana Riba» (en anglès). Esquerra Republicana de Catalunya, Diana Riba. [Consulta: 18 desembre 2024].
* 1 2 «Diana RIBA i GINER | MEPs» (en anglès). European Parliament. [Consulta: 23 agost 2022].
* ↑ Junta Electoral Central: «Resolución de 29 de abril de 2019, de la Presidencia de la Junta Electoral Central, de proclamación de candidaturas a las elecciones de diputados al Parlamento Europeo convocadas por Real Decreto 206/2019, de 1 de abril, a celebrar el 26 de mayo de 2019». Boletín Oficial del Estado, 103, 30-04-2019, pàg. 46877. ISSN: 0212-033X.
* ↑ Poyatos, Pedro G. «Estos son los 54 eurodiputados españoles en Bruselas». La Razón, 30-05-2019 [Consulta: 4 juny 2019].
* ↑ «La llista de totes les persones espiades en el CatalanGate». dBalears, 18-04-2022. [Consulta: 23 agost 2022].
* ↑ Hinojosa, S. «Diana Riba, la pedagoga que busca billete a Bruselas» (en castellà). La Vanguardia, 19-01-2019. [Consulta: 9 març 2019].

## Enllaços externs

* Diana Riba i Giner - Lloc web oficial
# Leonid Guïssen

Leonid Guïssen (rus: Леонид Давыдович Гиссен) (Moscou, 28 de juny de 1931 - Moscou, 7 de febrer de 2005) fou un remer rus que va competir sota bandera soviètica durant la dècada de 1950.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on guanyà la medalla de plata en la prova del vuit amb timoner del programa de rem. Quatre anys més tard, als Jocs de Melbourne, quedà eliminat en semifinals en la mateixa prova.
En el seu palmarès també destaquen tres medalles d'or al Campionat d'Europa de rem en la prova del vuit amb timoner, el 1953, 1954 i 1955. El 1954 guanyà la Grand Challenge Cup de la Henley Royal Regatta. A nivell nacional guanyà quatre campionats soviètics en el vuit amb timoner (1952-1954 i 1956).
Es graduà a la Primera Universitat de medicina Ivan Setxenov de Moscou en psicologia i psiquiatria. Posteriorment fou Doctor en medicina i en psicologia i va escriure més de 200 articles científics, sent un dels primers psicòlegs esportius soviètics.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Leonid Gissen». [Consulta: 10 octubre 2021].
* 1 2 «ГИССЕН Леонид Давидович | Российские спортсмены и специалисты | Спортивная Россия» (en rus). [Consulta: 10 octubre 2021].
* ↑ User, Super. «Борис ХОДОРОВСКИЙ. «Наследие Леонида Гиссена»» (en rus). [Consulta: 10 octubre 2021].
# San Pierre

San Pierre és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 156 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, San Pierre tenia 156 habitants, 71 habitatges, i 39 famílies. La densitat de població era de 430,2 habitants/km².
Dels 71 habitatges en un 25,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 40,8% hi vivien parelles casades, en un 14,1% dones solteres, i en un 43,7% no eren unitats familiars. En el 36,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 25,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,2 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,4% tenia menys de 18 anys, un 5,1% entre 18 i 24, un 23,1% entre 25 i 44, un 24,4% de 45 a 60 i un 25% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.500 $ i la renda mediana per família de 39.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 20.000 $ mentre que les dones 18.750 $. La renda per capita de la població era de 13.552 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- San Pierre». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- San Pierre». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Iuri Lituiev

Iuri Lituiev (Irbit, 11 d'abril de 1925 - Moscou, 3 de febrer de 2000) va ser un atleta rus, especialista en els 400 metres tanques, que va competir sota bandera soviètica durant les dècades de 1940 i 1950. Fou el corredor de tanques més destacat d'Europa del moment. Es casà amb la també atleta Valentina Bogdanova.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics de Hèlsinki, on disputà tres proves del programa d'atletisme. Guanyà la medalla de plata en els 400 metres tanques, rere l'estatunidenc Charles Moore, mentre en les altres dues proves quedà eliminat en sèries. Quatre anys més tard, als Jocs de Melbourne, fou quart en els 400 metres tanques.
En el seu palmarès destaquen tres medalles en els 400 metres tanques al Campionat d'Europa d'atletisme. D'or el 1958 i de plata el 1950 i 1954. També guanyà tretze campionats nacionals: els 200 metres el 1952; 400 metres el 1951; 400 metres tanques entre 1950 i 1955, 1957 i 1958; i el 4x400 metres el 1950, 1954 i 1957; i va millorar setze rècords soviètics. El setembre de 1953 millorà el rècord del món dels 400 metres tanques amb un temps de 50.4". L'octubre de 1954 millorà el rècord del món dels 440 iardes tanques amb un temps de 51.3". Entre 1952 i 1960 va posseir el rècord d'Europa dels 400 metres tanques.
Un cop retirat passà a exercir d'entrenador del CSKA de Moscou i de la selecció soviètica d'atletisme.

## Millors marques

* 400 metres. 48.2" (1953)
* 400 metres tanques. 50.4" (1953)

## Referències

* 1 2 3 4 5 Iuri Lituiev a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 22 abril 2020].
* ↑ IAAF World Athletics Championships. Doha 2019. Statistics Handbook. Doha: IAAF, 2019, p. 692 [Consulta: 23 maig 2020].
* ↑ «Men, 400 m Hurdles > European Records Progression». Track and Field Statistics. [Consulta: 23 maig 2020].
* ↑ «Юрий Литуев / Yuriy Lituev». peoples.ru. [Consulta: 23 maig 2020].
* ↑ «ЛИТУЕВ • Большая российская энциклопедия - электронная версия». Arxivat de l'original el 2020-10-19. [Consulta: 23 maig 2020].
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 23 maig 2020].
# Carles Simó i Torres

Carles Simó i Torres (Barcelona, 1946) és un matemàtic català. El 1974 es doctorà en matemàtiques per la Universitat de Barcelona, alhora que es llicencià en enginyeria industrial per la Universitat Politècnica de Catalunya. Des de 1975 és catedràtic de matemàtica aplicada.
Els seus temes de recerca són: propietats generals dels sistemes dinàmics, sistemes hamiltonians, aplicacions simplèctiques i temes afins, sistemes dissipatius, atractors i propietats universals, mecànica celeste, anàlisi i disseny de missions espacials, indicadors numèrics de la dinàmica, i estudis i demostracions assistits per ordinador. El seu punt de vista és tot el que evoluciona amb el pas del temps és un sistema dinàmic, es tracti del sistema solar, d'un algorisme numèric iteratiu o de la interacció de neurones.
És membre de nombroses societats científiques com la Societat Americana de Matemàtiques (AMS), la Societat Matemàtica Francesa (SMF), la Unió Astronòmica Internacional (UAI), l'Acadèmia de Ciències de Nova York (NYAS) i des de 1989 de la Reial Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona. El 1994 va rebre la Medalla Narcís Monturiol al mèrit científic per les seves contribucions a la Teoria dels Sistemes Dinàmics. El 2012 ha estat guardonat amb el Premi Nacional de Recerca que convoca la Fundació Catalana per a la Recerca i la Innovació.

## Obra

* La omnipresencia del caos (castellà)
* Una visión personal sobre los Sistemas Dinámicos Gaceta de la Real Sociedad Matematica Española, ISSN 1138-8927, Vol. 11, Nº 4, 2008, pàgs. 679-686
* Algunes reflexions sobre la matemàtica aplicada i l'ensenyament en general Butlletí de la Societat Catalana de Matemàtiques, ISSN 0214-316X, Vol. 12, Nº. 2, 1997, pàgs. 59-70

## Referències

* ↑ «SIMÓ i TORRES, Carles - RACAB». Reial Acadèmia de les Ciències i les Arts de Barcelona. [Consulta: 11 febrer 2025].
* ↑ Carles Simó a "El árbol de las matemáticas"
* ↑ Premi Nacional de Recerca 2012 per al Dr. Carles Simó Torres a UB Notícies
* ↑ Relació d'obres de Carles Simó

## Enllaços externs

* Biografia al web de la RACAB
# Felip Solé i Olivé

Felip Solé i Olivé (Barcelona, 1880 - Barcelona, 1947) fou un pedagog i polític català, pare de Lluís Solé i Sabarís i Felip Solé i Sabarís, i avi d'Oriol Solé Sugranyes i Josep Maria Solé i Sabaté.
Va ser professor a Gavà fins que va guanyar la càtedra de pedagogia de l'Institut de Lleida. Un cop a Lleida, va promoure la creació de l'Escola Normal de Magisteri, de la qual va ser director diverses ocasions. Quan el gener de 1934 en fou nomenat director en substitució de la directora Josefa Úriz Pi, que en fou destituïda, els alumnes fan una vaga de 48 hores, promoguda entre d'altres per Dolors Piera i Llobera i Josefa Reimundi, en protesta per aquest canvi.
Va ser autor, entre d'altres, d'“Ortografia Catalana” (1922), destinada a l'ensenyament primari, i de diverses obres de pedagogia. Milità a la Lliga Regionalista, on arribà ser president de la demarcació de Lleida dues vegades. Com a activista cultural, va lluitar per la modernització cultural de la Lleida del seu temps, i va elaborar, des de les pàgines de Vida Lleidatana, un programa per a la modernització de la cultura catalana a Lleida i per difondre els valors lligats a la tradició literària de Ponent.
Va ser ponent per les comarques de Lleida durant els treballs de la Divisió territorial de Catalunya de 1936 on defensà la creació de la comarca del Mig Segre, que no prosperà.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Felip Solé i Olivé Arxivat 2017-08-05 a Wayback Machine. a la Societat Catalana de Geografia [consulta el 21/4/2010]
* ↑ Bloc del Centre d'Història de la Ciutat de Gavà
* ↑ Casals Bergés, Quintí "Josefa Uriz", Dones de Lleida: de la restauració a la Guerra Civil. Lleida: Alfazeta, 2010. p. 97-103 [al repositori de l'UdLl]
* ↑ Directori Literari de Ponent de la Càtedra Màrius Torres

## Bibliografia

* Josep Varela i Serra. Felip Solé i Olivé. Pedagogia i tenacitat al servei del país. Lleida, Institut d'Estudis Ilerdencs, 2017.
# Districte d'Istre

El Districte d'Istre és un dels 4 districtes del departament de les Boques del Roine, a la regió de Provença-Alps-Costa Blava. Té 8 cantons, 18 municipis i el cap és la sotsprefectura d'Istre.

## Cantons

* cantó de Bèrra de l'Estanh
* cantó de Castelnòu-Còsta Blu
* cantó d'Istre Nord
* cantó d'Istre Sud
* cantó de Marinhana
* cantó de Lo Martegue Est
* cantó de Lo Martegue Oest
* cantó de Vitròla

## Vegeu també

* Cantons de les Boques del Roine
# Russiaville

Russiaville és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2008 tenia 1.162 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Russiaville tenia 1.092 habitants, 425 habitatges, i 317 famílies. La densitat de població era de 527 habitants/km².
Dels 425 habitatges en un 39,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60% hi vivien parelles casades, en un 11,5% dones solteres, i en un 25,2% no eren unitats familiars. En el 24% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,57 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,3% tenia menys de 18 anys, un 8,1% entre 18 i 24, un 31,6% entre 25 i 44, un 19% de 45 a 60 i un 12,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.875$ i la renda mediana per família de 46.094$. Els homes tenien una renda mediana de 38.833$ mentre que les dones 25.875$. La renda per capita de la població era de 20.804$. Entorn del 4,4% de les famílies i el 5,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Russiaville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Russiaville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Williamsfield

Williamsfield és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 620 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Williamsfield tenia 620 habitants, 238 habitatges, i 162 famílies. La densitat de població era de 188,5 habitants/km².
Dels 238 habitatges en un 31,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,1% hi vivien parelles casades, en un 9,2% dones solteres, i en un 31,9% no eren unitats familiars. En el 28,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,57 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,2.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,3% tenia menys de 18 anys, un 9,5% entre 18 i 24, un 28,9% entre 25 i 44, un 18,4% de 45 a 60 i un 16,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.854 $ i la renda mediana per família de 46.875 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.045 $ mentre que les dones 23.750 $. La renda per capita de la població era de 17.941 $. Aproximadament el 4,3% de les famílies i el 5,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Williamsfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Williamsfield». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Joan Baptista Roca i Bisbal

Joan Baptista Roca i Bisbal (Barcelona, segle XIX) fou un pedagog musical.
Músic molt laboriós que vivia a la primera meitat del segle xix. Fou professor de música a Barcelona. El 1837 publicà una Gramática musical dividida en 14 lecciones que incloïa una de les primeres síntesis d'història de la música feta amb un criteri modern.

## Referències

* ↑ Gramática musical dividida en 14 lecciones
* ↑ http://www.trito.es/author,es/31521
* ↑ «Joan Baptista Roca i Bisbal». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ http://www.raco.cat/index.php/Dart/article/viewFile/99746/150784 Reseña histórica de los progresos de la música, amb introducció i notes de Montserrat Albet i Roger Alier
# Woodlawn (Illinois)

Woodlawn és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 630 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Woodlawn tenia 630 habitants, 241 habitatges, i 185 famílies. La densitat de població era de 342,6 habitants/km².
Dels 241 habitatges en un 41,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,3% hi vivien parelles casades, en un 13,7% dones solteres, i en un 23,2% no eren unitats familiars. En el 20,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,61 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,4% tenia menys de 18 anys, un 6,7% entre 18 i 24, un 34,8% entre 25 i 44, un 16% de 45 a 60 i un 11,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 85,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.000 $ i la renda mediana per família de 46.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.104 $ mentre que les dones 19.643 $. La renda per capita de la població era de 16.013 $. Aproximadament el 8% de les famílies i l'11,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Woodlawn». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Woodlawn». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Carbon (Indiana)

Carbon és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 334 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Carbon tenia 334 habitants, 122 habitatges, i 86 famílies. La densitat de població era de 806 habitants per km².
Dels 122 habitatges en un 41,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,1% hi vivien parelles casades, en un 12,3% dones solteres, i en un 29,5% no eren unitats familiars. En el 25,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,74 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,28.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,4% tenia menys de 18 anys, un 10,5% entre 18 i 24, un 30,5% entre 25 i 44, un 16,5% de 45 a 60 i un 11,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 30 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 94,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.208 $ i la renda mediana per família de 37.656 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.341 $ mentre que les dones 22.500 $. La renda per capita de la població era de 13.089 $. Entorn del 15,5% de les famílies i el 14,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Carbon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Carbon». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari