OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Poropuntius burtoni

Poropuntius burtoni és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 20 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índia i Myanmar.

## Referències

* ↑ Smith H. M. 1931. Descriptions of new genera and species of Siamese fishes. Proceedings of the United States National Museum v. 79 (núm. 2873). 1-48.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Menon, A.G.K., 1999. Check list - fresh water fishes of India. Rec. Zool. Surv. India, Misc. Publ., Occas. Pap. Núm. 175, 366 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Vishwanath, W. i L. Kosygin, 2001. Species status of Poropuntius burtoni (Mukerji 1934), (Cypriniformes: Cyprinidae) with a systematic note on Poropuntius clavatus (McClelland 1845). J. Bombay Nat. Hist. Soc. 98(1):31-37.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Poropuntius daliensis

Poropuntius daliensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Referències

* ↑ Smith H. M. 1931. Descriptions of new genera and species of Siamese fishes. Proceedings of the United States National Museum v. 79 (núm. 2873). 1-48.
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ Wu, H.-W., Lin, R.-D., Chen, Q.-X-, Chen, X.-L. & He, M.-Q. 1977. Barbinae. Pp. 229-394. A: Wu, H.-W. (ed.) Zhongguo like yulei zhi. [The cyprinid fishes of China] Volum 2. People's Press, Shanghai. The cyprinid fishes of China. v. 2.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D.E., 1990. A working list of fishes of the world. Copies available from D.E. McAllister, Canadian Museum of Nature, P.O. Box 3443, Ottawa, Ontario K1P 6P4, Canadà. 2661 p. plus 1270 p. Index
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Poropuntius huangchuchieni

Poropuntius huangchuchieni és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a Yunnan (Xina).

## Referències

* ↑ Smith H. M. 1931. Descriptions of new genera and species of Siamese fishes. Proceedings of the United States National Museum v. 79 (núm. 2873). 1-48.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Zhang, E. i F. Fang, 2005. Linichthys: a new genus of Chinese cyprinid fishes (Teleostei: Cypriniformes). Copeia (1):61-67.
# Possessiu

Els possessius són determinants del nom, amb el qual concorden, i presenten els morfemes de gènere i nombre.
Els possessius designen el posseïdor i presenten formes diferents relacionades amb la primera persona, la segona persona o la tercera persona del discurs i amb el caràcter singular (un sol posseïdor, com en "el teu llibre") o plural (diversos posseïdors, com en "el vostre llapis") d'aquestes persones. Els possessius es divideixen en possessius forts, perquè són tònics ("la meva cosina") i possessius febles, que són àtons ("ma cosina").

## Altres distincions

Els possessius pleonàstics, menys emprats, com seria la frase "son pare d'ell", són aquells que incorren en la redundància, bé sigui per esclarir una referència o per causar cert efecte.
El filòleg Leo Spitzer afegeix també la noció de possessiu patètic, en el sentit d'èmfasi emotiu, per referir-se a una construcció trobada per exemple en l'ús que el poeta Jorge Manrique en fa a Coplas por la muerte de su padre. Juntament amb l'ús pleonàstic, aquestes formes pretenen cercar la simpatia del lector, de vegades incloent-hi algun element contradictori. Spitzer diu: "La construcció un fill que tenia es distingeix, esclar, de la de el meu fill (o un fill meu) pel seu caràcter verbal, el qual implica una reconstrucció del fet de la possessió davant dels nostres ulls en l'acte de posseir: "un fill que tenia" és dinàmic, "el meu fill" estàtic.

## Referències

* ↑ Spitzer, Leo. Dos observaciones sintáctico-estilísticas a las Coplas de Manrique. Nueva Revista de Filologia Hispánica, año IV, núm. 1. The University of Johns Hopkins, 1950. (p. 12)
* ↑ Spitzer, Leo. Dos observaciones sintáctico-estilísticas a las Coplas de Manrique. Nueva Revista de Filologia Hispánica, año IV, núm. 1. The University of Johns Hopkins, 1950. (p. 2)
# Presbó

Presbó (grec antic: Πρέσβων), d'acord amb la mitologia grega, fou un heroi grec, cinquè fill de Frixos i de Calcíope o, segons Acusilau i Hesíode, de Iofassa. Va néixer a la Còlquida.
Presbó es va casar amb Búzige, la filla de Licos, i li va donar un fill, Climen. Quan va morir Frixos, Presbó va tornar a Orcomen a reclamar el regne del seu avi Atamant. Quan Atamant va morir, havia confiat el regne als seu nebots, els fills de Sísif, ja que creia que la seva descendència s'havia estroncat. Els dos nets de Sísif, Haliart i Coró, quan van saber que Presbó tornava, van acollir-lo molt bé i li van restituir el regne. Presbó és l'avi d'Ergí, amb qui es va acabar el llinatge d'Atamant.

## Referències

* ↑ Als escolis d'Apol·loni de Rodes hi diu: «Heròdot afirma que els fills de Frixos van néixer de Calcíope, filla d'Eetes. Enjondre, tant Acusilau com Hesíode a les Ehees diuen que van néixer de Iofassa, filla d'Eetes. Demés, Apol·loni atesta que tenien quatre fills: Argos, Fronis, Melas i Citissor. Epimènides n'afegeix un cinquè: Presbó.»
* ↑ Escolis d'Apol·loni de Rodes, citat en: Giorgio Colli, La Sagesse grecque, volum 2 (traduït de l'italià en francès per Pascal Gabellone i Myriam Lorimy), París, éditions de l'éclat, 1991, pàgina 75, ISBN 9782905372536
* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 458. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 183. (El Cangur / Diccionaris, núm. 209). ISBN 8429741461
# Woodsia (peix)

Woodsia és un gènere de peixos pertanyent a la família Phosichthyidae.

## Taxonomia

* Woodsia meyerwaardeni (Krefft, 1973)
* Woodsia nonsuchae (Beebe, 1932)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Krefft, G., 1973. Ergebnisse der Forschungsreisen des FFS "Walther Herwig" nach Südanerika. XXVIII. Woodsia meyerwaardeni spec. nov., ein neuer Gonostomatide aus dem Südatlantik. Arch. Fischwiss. v. 24 (núm. 1-3): 129-139.
* ↑ Beebe, W., 1932. Nineteen new species and four post-larval deep-sea fish. Zoologica (N. Y.) v. 13 (núm. 4): 47-107.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
# Beau Vallon

Beau Vallon és un districte de les illes Seychelles situat a la costa nord – occidental de l'illa de Mahé. Dins aquest districte s'hi localitzen les platges més freqüentades i populars de les illes Seychelles.
# Vuzenica

Vuzenica és un dels poblats més antics de la vall del riu Drava, a Eslovènia. Les seves referències daten del 1288 A.D.
Vuzenica és també el nom d'un municipi eslovè format l'any 1995.
# Djerba Houmet Essouk

La delegació de Djerba Houmet Essouk o de Djerba Houmet Souk (àrab: مُعْتَمَدِيَّة جِرْبَة حُومَة السُّوقِ, muʿtamadiyyat Jarba Ḥūmat as-Sūq) és una delegació o mutamadiyya de Tunísia, a la governació de Médenine, a l'illa de Gerba, de la qual forma la seva part nord-occidental. La capital és Houmt Souk o Houmet Essouk, que és també la principal ciutat de Gerba. La població segons el cens del 2004 és de 61.470 habitants. Al seu territori hi ha l'aeroport internacional de Djerba (Djerba-Zarzis abans Djerba-Mellita) i la Sinagoga de La Ghriba a la ciutat de Hara Seghira.

## Administració

La delegació o mutamadiyya, amb codi geogràfic 52 56 (ISO 3166-2:TN-12), està dividida en onze sectors o imades:
* Taourit (52 56 51)
* Bou Melel (52 56 52)
* El Jouamâa (52 56 53)
* Fatou (52 56 54)
* Mazraïa (52 56 55)
* Sedghaiane (52 56 56)
* Oualeg (52 56 57)
* Essouani (52 56 58)
* Erriadh (52 56 59)
* El Hachene (52 56 60)
* Mellita (52 56 61)
Al mateix temps, forma una municipalitat o baladiyya, amb codi geogràfic 52 15, dividida en quatre circumscripcions o dàïres:
* Houmet Souk (52 15 11)
* Erriadh (52 15 12)
* Mellita (52 15 13)
* El Mezraâ (52 15 14)

## Referències

* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 12-2012, pàg. 116-119. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 12-2012, pàg. 159-160. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
# Shunt patró

Un shunt patró és una resistència de baix valor, amb un rang màxim de l'ordre d'1 Ω, la seva configuració és la que s'observa a la figura núm. 1.
Es fa servir normalment en instruments de mesura connectat en paral·lel per a mesurar corrents elevats.
Figura núm. 1 - Circuit equivalent d'una resistència de baix valor
La resistència total del conjunt és RAB = RCA+R+RCB on:
* RCA = RCB: resistències de contacte, deguda als camins conductors entre el terminal de contacte i el resistor pròpiament dit. • R: Resistor.
Per evitar els efectes de la resistivitat dels terminals de contacte, se solden terminals ubicats el més a prop possible de la resistència. Aquests terminals es mostren a la figura (C i D) i allí es pot apreciar el veritable valor del resistor, és a dir, RCD. Es pot apreciar que aquests últims terminals tenen la seva pròpia resistivitat (RCC i RCD) però el seu valor pot menysprear, ja que entre aquests es connectarà el voltímetre, amb resistència interna prou elevada per a considerar nul el corrent que el travessa.
Aquesta classe de resistències són molt utilitzades en mesurament de corrents elevats, en què se les coneix amb el nom de shunts. La configuració circuital emprada és la que es mostra a la figura N ° 2:
Figura núm. 2 - Exemple de connexió d'un shunt.
En la imatge es pot apreciar una font de corrent sinusoidal amb una resistència de càrrega terminal. Al mig s'intercala el Shunt que, en ser travessat per un corrent elevat corrent entre els seus terminals A i B, lliura una tensió proporcional entre els seus terminals C i D.
Per exemple, suposem que circula un corrent de 25 A i RSHUNT = RCA+R+RCB = 1 mΩ. Si apliquem la llei d'Ohm, obtindrem la tensió entre els terminals C i D:
$Vshunt=ishunt*rshunt=25A*100mohms=2.5mV\,$
A continuació poden apreciar diferents imatges de resistències de 4 terminals:
Figura núm. 3 - Shunt construït amb un cable
Aquí estem en presència d'un filferro de coure, del qual s'extreuen 2 terminals dels extrems del conjunt (terminals A i B) i altres 2 terminals convenientment ubicats (terminals C i D).
Figura núm. 4 - Shunt patró.
Shunt patró. Els terminals de major grandària equivalen als terminals A i B explicats anteriorment. La resta són els terminals C i D.
Figura núm. 5 - Una altra classe de shunt patró.
Cal destacar que aquest patró es troba preparat per ser submergit en oli, i es pot suportar una major dissipació de potència.

## Fonts

* ↑ Apunts de classe de la càtedra de Mesures Electròniques I - UTN FRBA - Argentina. Curs R-4052 any 2009.
# John Ngugi Kamau

John Ngugi Kamau (10 de maig, 1962 a Nyahururu, districte de Laikipia) fou un atleta kenyà de 5000 metres i camp a través.
Els primers èxits internacionals de John Ngugi arribaren al Campionat del Món de camp a través, on assolí el brillant rècord de quatre títols consecutius entre 1986 i 1989 i cinc en total. Posteriorment es traslladà a la pista, però malgrat guanyar la seva sèrie de 5.000 metres al Campionat del Món d'atletisme de 1987 a Roma, només fou dotzè a la final. En canvi, guanyà la medalla d'or als Jocs Panafricans del mateix any.
El seu gran moment arribà als Jocs Olímpics d'Estiu de 1988 a Seül on guanya la medalla d'or amb 20 metres de distància respecte al segon. Als Jocs de la Commonwealth de 1990 a Auckland, Nova Zelanda, Ngugi fou segon darrere de l'australià Andrew Lloyd. El 1992 guanyà el seu darrer títol de cros (cinquè de la seva carrera), en la que fou la seva darrera aparició en una gran competició internacional.

## Referències

* ↑ John Ngugi, Athletics-heroes.net, http://www.sporting-heroes.net/athletics-heroes/displayhero.asp?HeroID=6001

## Enllaços externs

* IAAF
* Llegendes del cros
* Okoth, Omulo «A Kenyan XC legend - John Ngugi». IAAF, 15-03-2007 [Consulta: 17 març 2007].
# Priocharax pygmaeus

Priocharax pygmaeus és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 1,6 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones, a Colòmbia.

## Referències

* ↑ Weitzman, S. H. & R. P. Vari 1987. Two new species and a new genus of miniature characid fishes (Teleostei: Characiformes) from northern South America. Proc. Biol. Soc. Wash. v. 100 (núm. 3): 640-652.
* ↑ Weitzman, S. H. & Vari, R. P., 1987.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Lucena, C.A.S. i N.A. Menezes 2003. Subfamily Characinae (Characins, tetras). p. 200-208. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Oyakawa, O.T. 1998. Catalogo dos tipos de peixes recentes do Museu de Zoologia da USP. I. Characiformes (Teleostei: Ostariophysi). Pap. Avuls. Zool. 39(23):443-507.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Prionotus nudigula

Prionotus nudigula és una espècie de peix pertanyent a la família dels tríglids.

## Descripció

* Fa 35 cm de llargària màxima (normalment, en fa 22).

## Depredadors

És depredat per Squatina guggenheim.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima subtropical que viu entre 15-200 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic sud-occidental: des del sud del Brasil fins a l'Argentina.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Lacépède B. G. E., 1801. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 3. i-lxvi + 1-558.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Ginsburg, I., 1950. Review of the western Atlantic Triglidae (fishes). Texas Journal of Science v. 2 (núm. 4): 489-527.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 3 4 «Prionotus nudigula» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Figueiredo, J.L. de, A.P. dos Santos, N. Yamaguti, R.A. Bernardes i C.L. Del Bianco Rossi-Wongtschowski, 2002. Peixes da zona econômica exclusiva da Região Sudeste-Sul do Brasil: Levantamento com Rede de Meia-Água. São Paulo: Editora da Universidade de São Paulo; Imprensa Oficial do Estado, 242 p.
* ↑ Cervigón, F. i W. Fischer, 1979. INFOPESCA. Catálogo de especies marinas de interés económico actual o potencial para América Latina. Parte 1. Atlántico centro y suroccidental. FAO/UNDP, SIC/79/1. 372 p. FAO, Roma, Itàlia.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Vögler, R., A.C. Milessi i R.A. Quiñones, 2003. Trophic ecology of Squatina guggenheim on the continental shelf off Uruguay and northern Argentina. J. Fish Biol. 62: 1254-1267.
* ↑ Cousseau, B. i Perrotta, R.G., 1998. Peces marinos de Argentina. Biología, distribución, pesca. Instituto National de Investigación y Desarrollo Pesquero (INIDEP), Mar del Plata, l'Argentina. 163 p.
* ↑ Menezes, N.A., P.A. Buckup, J.L. Figueiredo i R.L. Moura, 2003. Catálogo das espécies de peixes marinhos do Brasil. São Paulo. Museu de Zoologia da Universidade de São Paulo, 160 pp.
* ↑ Menni, R.C., R.A. Ringuelet i R.H. Aramburu, 1984. Peces marinos de la Argentina y Uruguay. Editorial Hemisferio Sur S.A. Buenos, Aires, l'Argentina. 359 p.
* ↑ Nakamura, I., T. Inada, M. Takeda i H. Hatanaka, 1986. Important fishes trawled off Patagonia. Japan Marine Fishery Resource Research Center, Tòquio (Japó). 369 p.
* ↑ Nion, H., C. Rios i P. Meneses, 2002. Peces del Uruguay: Lista sistemática y nombres comunes. Montevideo, Uruguai, DINARA, Infopesca.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Miller, G.C. i W.J. Richards, 1991. Nomenclatural changes in the genus Prionotus (Pisces: Triglidae). Bull. Mar. Sci. 48(3):757-762.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# David Korner

David Korner "Barta" (Romania, 19 d'octubre de 1914 – París, 6 de novembre de 1976) va ser un polític i sindicalista romanès.
Nascut com a David Korner, emprà, a més de "Barta", els pseudònims de "A. Mathieu" i "Albert". Militant comunista, participà en la fundació d'un grup trotskista romanès. El 1936 es traslladà a França, i s'integrà en el Parti Ouvrier Internationaliste. El 1939 passà al Parti Socialiste Ouvrier et Paysan (PSOP), punt de trobada de trotskistes i de “Gauche Révolutionnaire”, un sector expulsat del SFIO encapçalat per Marceau Pivert. En esclatar la guerra el PSOP es fragmentà, i Barta fundà el Groupe Communiste (IVème Internationale), que més tard donaria lloc a la Union Communiste (Trotskyste). Dins el moviment trotskista dels anys 1940, Barta sostingué les posicions més internacionalistes. L'abril del 1947, la UC(T) participà en la direcció de la vaga de Renault. El 1949, la formació entrà en crisi,s'escindí i el 1951, el propi Barta l'abandonà.

## Referències

* ↑ «Barta». Enciclopèdia de Marxisme.

## Enllaços externs

* David Korner (català) a Marxists Internet Archive (MIA) (amb llicència GFDL).
# Proasellus adriaticus

Proasellus adriaticus és una espècie de crustaci isòpode pertanyent a la família dels asèl·lids.

## Hàbitat

Viu a l'aigua dolça.

## Distribució geogràfica

Es troba a Europa: Itàlia.

## Referències

* ↑ Dudich, E., 1925. Systematische Studien an italienischen Aselliden. Annales Musei Nationalis Hungarici 22: 281-301.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Argano R. & G.L. Pesce, 1979. Asellidae delle acque sotterranee dell'Italia centrale: diagnosi preliminari. Boll. Mus. Civ. St. Nat. Verona, 6: 139-145.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 World Marine, Freshwater and Terrestrial Isopod Crustaceans Database (anglès)
* 1 2 World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ A Pan-European Species directories Infrastructure (PESI) (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ SeaLifeBase (anglès)
* ↑ G. L. Pesce, 1980. Faunistic Studies of Well Water of Marche Central Italy and Review of the Existing Data on the Italian Interstitial Fauna. Rivista di Idrobiologia. Vol. 19, núm. 3, pàgs. 547-590. ISSN 0048-8399.

## Bibliografia

* Schotte, M., B.F. Kensley i S. Shilling, de 1995 en endavant. World list of Marine, Freshwater and Terrestrial Crustacea Isopoda. National Museum of Natural History Smithsonian Institution: Washington DC, els Estats Units.

## Enllaços externs

* ION (anglès)
* BioLib (anglès)