OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Congregació religiosa

Una congregació religiosa és una companyia de religiosos o religioses que només fan vots simples (a diferència dels ordes religiosos, que els fan complets), que poden ésser perpetus o temporals.

## Referències

* ↑ «Congregació religiosa». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# Eliurus minor

Eliurus minor és una espècie de mamífer rosegador de la família dels nesòmids. És endèmic de Madagascar, on viu a altituds d'entre 0 i 1.875 msnm. Els seus hàbitats naturals són els boscos humits i els boscos caducifolis secs, incloent-hi els boscos tropicals humits de plana i montans. Està amenaçat per la desforestació. El seu nom específic, minor, significa 'més petit' en llatí.

## Referències

* ↑ Goodman, S.; Rakotondravony, D. Eliurus minor. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 12 març 2016.
* ↑ Entrada «Eliurus» d'Animalia (en anglès).
Espècies vivents de nesòmids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Myomorpha :
Cricetomyinae :
Delanymyinae :
Dendromurinae :
Mystromyinae :
Nesomyinae :
Petromyscinae :
Categoria :
# Lycenchelys hippopotamus

Lycenchelys hippopotamus és una espècie de peix de la família dels zoàrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 22,1 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu entre 160-1.800 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic nord-occidental: des del Japó fins al Mar de Bering, incloent-hi la mar d'Okhotsk.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1884. On the anacanthine fishes. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 36. 167-183.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Schmidt, P. Yu, 1950. Fishes of the Sea of Okhotsk [= Ryby Okhotskogo morya]. Transactions of the Pacific Committee Acad. Sci. U.S.S.R. v. 6: 1-370, Pls. 1-20.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Anderson, M.E., 1994. Systematics and osteology of the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes). Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. 60:120 p.
* ↑ Fedorov, V.V., I.A. Chereshnev, M.V. Nazarkin, A.V. Shestakov i V.V. Volobuev, 2003. Catalog of marine and freswater fishes of the northern part of the Sea of Okhotsk. Vladivostok: Dalnauka, 2003. 204 p.
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.

## Bibliografia

* Anderson, M. E., 1995: The eelpout genera Lycenchelys Gill and Taranetzella Andriashev (Teleostei: Zoarcidae) in the eastern Pacific, with descriptions of nine new species. Proceedings of the California Academy of Sciences v. 49 (núm. 2): 55-113.
* Anderson, M.E. i V.V. Fedorov, 2004. Family Zoarcidae (Swainson, 1839). Eelpouts. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (34):58.
* Andriashev, A. P., 1955: A review of the fishes of the genus Lycenchelys Gill (Pisces: Zoarcidae) and related forms in the seas of the U.S.S.R. and adjacent waters. Trudy Instituta Zoologii / Akademiia Nauk, Azerbaidzhanskoi SSR. v. 18: 349-384.
* Andriashev, A. P., 1958: An addition to the review of the fishes of the genus Lycenchelys Gill with descriptions of three new species from the Kurile-Kamchatka Trench. Voprosy Ikhtiologii Núm. 11: 171-180.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Knipowitsch, N., 1906: Ichthyologische Untersuchungen im Eismeer. I. Lycodes und Lycenchelys. Mémoires de l'Académie Impériale des Sciences de St. Petersbourg v. 19 (núm. 1): 1-130, 1 pl.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Triplophysa shehensis

Triplophysa shehensis és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 13,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índia: Jammu i Caixmir.

## Referències

* ↑ Rendahl, H. 1933. Studien über innerasiatische Fische. Ark. Zool. v. 25 A (núm. 11): 1-51.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Menon, A.G.K. 1999. Check list - fresh water fishes of India. Rec. Zool. Surv. India, Misc. Publ., Occas. Pap. Núm. 175, 366 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Menon, A. G. K. 1987. The fauna of India and the adjacent countries. Pisces. Vol. IV. Teleostei - Cobitoidea. Part 1. Homalopteridae. Zoological Survey of India. Fauna India Homalopteridae: i-x + 1-259, Pls. 1-16.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Talwar, P.K. i A.G. Jhingran 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. vol 1. A.A. Balkema, Rotterdam. 541 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Sebastián Raval

Sebastián Raval (Cartagena, Múrcia, 1550 - Palerm, Sicília, 1604) fou un eclesiàstic i músic murcià.
Seguí la carrera eclesiàstica i fou mestre de capella del duc d'Urbino i de la catedral de Palerm. Fou un gran teòric, però l'orgull el perjudicà molt, com ho prova el fet següent. Trobant-se Raval en Roma, de passada cap a Palerm el 1593, s'alabà de tal forma davant de diversos músics de ser ell el més hàbil contrapuntista de la seva època, i per sostenir aquesta afirmació invità a Giovanni Maria Nanini i Francesco Soriano, cèlebres contrapuntistes, a un concurs, havent de desenvolupar els tres un tema que escolliria el propi Raval. Aquells acceptaren el repte del compositor espanyol, i en acabar els respectius treballs, Raval no va poder menys de declarar-se vençut davant les composicions que presentaren els seus rivals, adornades amb tots amb tots els artificis del contrapunt, sense perjudicar l'elegància de l'estil i la claredat de la composició, i conforme al pactat, es declarà humilment deixeble d'aquells mestres.
A Palerm no donà proves de més humilitat que a Roma, com ho demostra la polèmica que va sostenir amb Aquiles Falcone.
Publicà: Madrigali a cinque voci (Venècia, 1585); Il primo libro di canzonete a quattro voci (Venècia, 1595), i Libro de Motetti (Palerm, 1601), Lamentacions del profeta Jeremíes a 5 veus. Editades a Roma el 1594.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 49, pàg. 869 (ISBN 84 239-4549-9)
# Sede (districte de Santa Maria)

Sede és un dels deu districtes en què es divideix la ciutat de Santa Maria, a l'estat brasiler de Rio Grande do Sul. Limita amb els districtes Arroio Grande, Boca do Monte, Pains, Palma, Santo Antão, São Valentim, i, el municipi de Itaara.'

## Barris

El districte es divideix en les següents barris:
* Agroindustrial
* Boi Morto
* Bonfim
* Camobi
* Campestre do Menino Deus
* Carolina
* Caturrita
* Centro
* Cerrito
* Chácara das Flores
* Diácono João Luiz Pozzobon
* Divina Providência
* Dom Antônio Reis
* Duque de Caxias
* Itararé
* Juscelino Kubitschek
* km 3
* Lorenzi
* Menino Jesus
* Noal
* Nonoai
* Nossa Senhora das Dores
* Nossa Senhora de Fátima
* Nossa Senhora de Lourdes
* Nossa Senhora do Perpétuo Socorro
* Nossa Senhora do Rosário
* Nossa Senhora Medianeira
* Nova Santa Marta
* Passo d'Areia
* Patronato
* Pé de Plátano
* Pinheiro Machado
* Presidente João Goulart
* Renascença
* Salgado Filho
* São João
* São José
* Tancredo Neves
* Tomazetti
* Uglione
* Urlândia

## Referències

* ↑ «Lei Municipal nº 4120/97, de 19 de Dezembro de 1997.». Arxivat de l'original el 2017-12-22. [Consulta: 13 desembre 2023].
* ↑ [http://www.camara-sm.rs.gov.br/2010/arquivos/legislacao/LC/2009/0072.zip Arxivat 2016-09-18 a Wayback Machine. Llei Municipal núm. 72 de 2009, que estableix l'ús i ocupació del sól, subdivisió, perímetre urbà i sistema viari de la municipalitat de Santa Maria (portuguès)
# Sejnane

Sedjnane o Sejnane o Sejnene (àrab: سَجْنَان, Sajnān) és una ciutat de Tunísia, a la governació de Bizerta, situada uns 60 km a l'oest de la ciutat de Bizerta, i uns 25 km al sud del Cap Serrat. És entre el Djebel Ain Chouna, al nord, i el Djebel Tabourna, al sud, i té estació de ferrocarril. És capçalera d'una delegació amb 43.800 habitants al cens del 2004. La ciutat només té 4.727 habitants, però inclou diversos nuclis a la rodalia que apugen aquesta xifra fins més del doble.

## Economia

És centre de producció artesanal de plats i pots amb motius sovint amazics, per utilitzar en la vida diària més que per al turisme. Al nord, entre Kef Abbed i Cap Serrat s'ha establert un projecte turístic-ecològic de promoció privada que pretén restablir el patrimoni vegetal de la zona i intensificar l'arboricultura exòtica (kiwi, mango, alvocat…).

## Fauna

Al nord-oest de la ciutat, la maresma de Sejnane és un espai on les cigonyes hi passen l'hivern.

## Administració

És el centre de la delegació o mutamadiyya homònima, amb codi geogràfic 17 54 (ISO 3166-2:TN-12), dividida en vuit sectors o imades:
* Sedjnane (17 54 51)
* El Mâalia (17 54 52)
* El Ababssa (17 54 53)
* El Hachachna (17 54 54)
* Sehabna (17 54 55)
* Sidi Mechrek (17 54 56)
* Amaden (17 54 57)
* Mechargua (17 54 58)
Al mateix temps, forma una municipalitat o baladiyya (codi geogràfic 17 12), que s'estén per quatre dels vuit sectors o imades de la delegació o mutamadiyya:
* Sedjnane (17 54 51)
* Sehabna (17 54 55)
* Sidi Mechrek (17 54 56)
* Mechargua (17 54 58)

## Referències

* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 12-2012, pàg. 55-59. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 12-2012, pàg. 140-141. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ «أمر حكومي عدد 602 لسنة 2016 مؤرخ في 26 ماي 2016 [Decret governamental núm. 2016-602 del 26 de maig de 2016]». الرائد الرسمي للجمهورية التونسية [Diari Oficial de la República Tunisiana], any 159 núm. 43, 27-05-2016, pàg. 1970-1998. ISSN: 9061 0330 9061 [Consulta: 7 desembre 2023].

## Enllaços externs

* Sejnane - Lloc web oficial
# Senebsen

Senebsen (snb⸗s-n⸗j, "que millori per tu") va ser una reina egípcia de la XIII dinastia. Era l'esposa del rei Neferhotep I.
Senebsen en jeroglífic :
Sabem de l'existència de Senebsen gràcie a una inscripció rupestre a l'illa de Sehel, on hi apareixen els membres de la família del rei (però no el mateix rei). S'esmenta també en un escarabat i en una genealoia gravada en el marc d'una porta de la tomba d'un funcionari anomena Reniseneb a El-Kab (tomba núm. 9), on també hi apareix la seva filla Neferhotep.
Noferhotep I i Senebsen van tenir almenys dos fills, Haankhef i Kemi.

## Referències

* 1 2 «Person Queen Snb⸗s-n⸗j» (en anglès). pnm.uni-mainz.de. [Consulta: 27 desembre 2023].
* ↑ Ranke, 1935, p. 314.
* ↑ Gasse i Rondot, 2009, p. 92-93.
* ↑ Dodson i Hilton, 2004, p. 111.
* ↑ Habachi, 1981, p. 77–81.

## Vegeu també

* La dona a l'antic Egipte

## Bibliografia

* Dodson, Aidan; Hilton, Dyan. The Complete Royal Families of Ancient Egypt (en anglès). Thames & Hudson, 2004. ISBN 0-500-05128-3.
* Gasse, A.; Rondot, V. Les inscriptions de Séhel (=Mémoires de l’Institut français d’Archéologie Orientale du Caire 126) (en francès). El Caire: Institut français d’archéologie orientale, 2009. ISBN 9782724704341.
* Habachi, Labib «New Light on the Neferhotep I Family, as Revealed by Their Inscriptions in the Cataract Area». Mélange Dunham, 1981, pàg. 77–81.
* Ranke, Hermann. «Part Iː Verzeichnis der Namen». A: Die ägyptische Persönennamen (en alemany). Glückstadt: Verlag von J. J. Augustin, 1935.
# Eliurus penicillatus

Eliurus penicillatus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels nesòmids. És endèmic de l'est de Madagascar, on viu a altituds d'entre 900 i 1.670 msnm. Probablement es tracta d'un animal arborícola o grimpador. El seu hàbitat natural són els boscos montans humits. Està amenaçat per la transformació del seu medi per a usos agrícoles. El seu nom específic, penicillatus, significa 'dotat de flocs de pèls fins' en llatí.

## Referències

* ↑ Goodman, S.; Raherisehena, M. Eliurus penicillatus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 14 març 2016.
* ↑ Entrada «Eliurus» d'Animalia (en anglès).
Espècies vivents de nesòmids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Myomorpha :
Cricetomyinae :
Delanymyinae :
Dendromurinae :
Mystromyinae :
Nesomyinae :
Petromyscinae :
Categoria :
# Lycenchelys plicifera

Lycenchelys plicifera és una espècie de peix de la família dels zoàrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 18,8 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu entre 3.820-4.070 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oest del Mar de Bering.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1884. On the anacanthine fishes. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 36. 167-183.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Andriashev, A. P., 1955: A review of the fishes of the genus Lycenchelys Gill (Pisces: Zoarcidae) and related forms in the seas of the U.S.S.R. and adjacent waters. Trudy Instituta Zoologii / Akademiia Nauk, Azerbaidzhanskoi SSR. v. 18: 349-384.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Anderson, M.E., 1994. Systematics and osteology of the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes). Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. 60:120 p.
* ↑ Acadèmia Russa de les Ciències, 2000. Catalog of vertebrates of Kamchatka and adjacent waters. 166 p.
* ↑ Quast, J.C. i E.L. Hall, 1972. List of fishes of Alaska and adjacent waters with a guide to some of their literature. U.S. Dep. Commer., NOAA Tech. Rep. NMFS SSRF-658, 47 p.

## Bibliografia

* Anderson, M. E., 1995: The eelpout genera Lycenchelys Gill and Taranetzella Andriashev (Teleostei: Zoarcidae) in the eastern Pacific, with descriptions of nine new species. Proceedings of the California Academy of Sciences v. 49 (núm. 2): 55-113.
* Anderson, M.E. i V.V. Fedorov, 2004. Family Zoarcidae (Swainson, 1839). Eelpouts. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (34):58.
* Andriashev, A. P., 1958: An addition to the review of the fishes of the genus Lycenchelys Gill with descriptions of three new species from the Kurile-Kamchatka Trench. Voprosy Ikhtiologii Núm. 11: 171-180.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Knipowitsch, N., 1906: Ichthyologische Untersuchungen im Eismeer. I. Lycodes und Lycenchelys. Mémoires de l'Académie Impériale des Sciences de St. Petersbourg v. 19 (núm. 1): 1-130, 1 pl.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Alfred Pérez de Tudela i Molina

Alfred Pérez de Tudela i Molina (Jerez de los Caballeros, província de Badajoz, 6 d'octubre de 1946) és un polític català, diputat al Parlament de Catalunya en la IV Legislatura i al Congrés dels Diputats en la VI Legislatura.

## Biografia

Establert a Valls, hi treballà com a professor de Formació Professional. Militant del PSC-PSOE, n'ha estat membre del Consell Nacional i primer secretari de l'Agrupació del Valls/Alt Camp.
A les eleccions municipals espanyoles de 1983 fou escollit tinent d'alcalde de l'Ajuntament de Valls pel PSC-PSOE, així com alcalde de Valls a les eleccions municipals espanyoles de 1991. De 1988 a 1991 també fou nomenat vicepresident tercer del Consell Comarcal de l'Alt Camp.
Fou elegit diputat per la província de Tarragona a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1992 i ha estat Membre de la Comissió Mixta de Traspassos i Transferències Estat - Generalitat, de la Comissió de Coordinació de les Policies Locals i del Consell Català de l'Esport.
Posteriorment fou elegit diputat a les eleccions generals espanyoles de 1996. De 1996 a 2000 ha estat vocal de la Comissió d'Indústria, Energia i Turisme, de la Comissió de Règim de les Administracions Públiques i de la Comissió de Medi Ambient.

## Referències

* ↑ Alcaldes de Valls Arxivat 2015-06-04 a Wayback Machine. a municat.gencat
* ↑ Diputats del Parlament de Catalunya en la IV Legislatura p. 143
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats

## Enllaços externs

* Diputados al parlament de Catalunya a La Vanguardia, 17 de març de 1992.
# Steatomys opimus

Steatomys opimus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels nesòmids. Viu al Camerun, la República Centreafricana, la República Democràtica del Congo i el Sudan del Sud. Els seus hàbitats naturals són els herbassars humits de sabana i els marges dels boscos. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, opimus, significa 'gras' en llatí.

## Referències

* ↑ Hoffmann, M.; Cox, N. Steatomys opimus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 22 febrer 2016.
* ↑ Entrada «Steatomys» d'Animalia (en anglès).
Espècies vivents de nesòmids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Myomorpha :
Cricetomyinae :
Delanymyinae :
Dendromurinae :
Mystromyinae :
Nesomyinae :
Petromyscinae :
Categoria :
# Brachytarsomys villosa

Brachytarsomys villosa és una espècie de mamífer rosegador de la família dels nesòmids. És endèmic del nord-est de Madagascar. Es tracta d'un animal nocturn i probablement estrictament arborícola. El seu hàbitat natural són els boscos. Està amenaçat per la desforestació causada per la tala d'arbres, l'expansió de l'agricultura i els incendis forestals. El seu nom específic, villosa, significa 'pelosa' en llatí.

## Referències

* ↑ Goodman, S.; Rakotondravony, D. Brachytarsomys villosa. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 5 març 2016.
* ↑ Entrada «Brachytarsomys» d'Animalia (en anglès).
Espècies vivents de nesòmids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Myomorpha :
Cricetomyinae :
Delanymyinae :
Dendromurinae :
Mystromyinae :
Nesomyinae :
Petromyscinae :
Categoria :
# Acomys ngurui

Acomys ngurui és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmic de la regió situada al nord del riu Zambezi, a les muntanyes de l'Arc Oriental de Tanzània. El seu nom específic, ngurui, significa ‘d'Unguru’ en llatí i es refereix a la serralada de Tanzània on es troba l'animal. El 2011 fou separat de les espècies A. spinosissimus i A. selousi per Verheyen i col·laboradors, que es basaren en dades morfològiques i genètiques.

## Referències

* ↑ «Nguru Spiny Mouse» (en anglès). Mammals' Planet. Arxivat de l'original el 2016-03-08. [Consulta: 8 març 2016].
* ↑ Entrada «Acomys» d'Animalia (en anglès).
* ↑ Verheyen, W.; Hulselmans, J.; Wendelen, W.; Leirs, H.; Corti, M.; Backeljau, T.; Verheyen, E. 2011. «Contribution to the systematics and zoogeography of the East-African Acomys spinosissimus Peters 1852 species complex and the description of two new species (Rodentia: Muridae)». Zootaxa, 3.059: 1-35
# Phodopus

Phodopus és un gènere de rosegadors de la família dels cricètids que presenten adaptacions poc habituals a les temperatures extremes. Es tracta dels únics cricetins que viuen en grups. Viuen a l'Àsia central i són animals nocturns. Igual que la resta de cricetins, tenen una cua curta, de 4–13 mm de llargada, i sacs bucals on emmagatzemen menjar. Tenen una dieta omnívora. El nom genèric Phodopus significa ‘peu de butllofa’ en llatí.

## Referències

* ↑ Tiútkova, L. A. «Rodents and lagomorphs of the Late Pliocene Kiikbai fauna (southeastern Kazakhstan)» (en anglès). Paleontological Journal, 0, 4, 1992, pàg. 89–93.
* ↑ Entrada «Phodopus» d'Animalia (en anglès).
# Lemmiscus curtatus

Lemmiscus curtatus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu al Canadà i els Estats Units. La majoria d'espècies menen una vida preferentment subterrània: fan el niu sota el sòl i deixen a la superfície uns munts de terra semblants als dels talps. Per això reben el nom de talpons. Hi ha espècies solitàries, d'altres que constitueixen grups familiars i unes darreres que viuen en colònies i cap no hiberna. Tots són herbívors i, en general, menjadors d'herba, si bé, a més de plantes verdes, consumeixen arrels i alguna espècie també captura petits invertebrats. Per a diferenciar-les, els zoòlegs es basen en la morfologia dentària i en les mesures del crani. El seu nom específic, curtatus, significa ‘escurçat’ en llatí.

## Referències

* ↑ Entrada «Lemmiscus curtatus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Linzey, A. V.; NatureServe (Hammerson, G.). Lemmiscus curtatus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 5 abril 2016.
* ↑ Entrada «Lemmiscus» d'Animalia (en anglès).
# Neodon fuscus

Neodon fuscus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic de Qinghai (Xina), on viu a altituds d'entre 3.700 i 4.800 msnm. El seu hàbitat natural són els prats humits situats als herbassars d'alta muntanya. Es desconeix si hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie. El seu nom específic, fuscus, significa ‘fosc’ en llatí.

## Referències

* ↑ Smith, A. T.; Johnston, C. H. Neodon fuscus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 5 abril 2016.
* ↑ Entrada «Lasiopodomys» d'Animalia (en anglès).
# Neodon linzhiensis

Neodon linzhiensis és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic del Tibet. Té el pelatge de color negre-marró. Les orelles sobresurten una mica del pelatge. Se n'han trobat espècimens a camps de conreu abandonats i prop de parcel·les on es cultiva ordi del Tibet. En comparació amb les altres espècies del mateix gènere, és més gros que N. irene però més petit que N. sikimensis. El seu nom específic, linzhiensis, es refereix al districte tibetà de Linzhi.

## Referències

* ↑ Liu, S. et al. «A new vole from Xizang, China and the molecular phylogeny of the genus Neodon (Cricetidae: Arvicolinae)» (PDF) (en anglès). Zootaxa, 3.235, 1-22, 2012. Arxivat de l'original el 2016-05-13 [Consulta: 18 abril 2016]. Arxivat 2016-05-13 a Wayback Machine.
* ↑ Entrada «Neodon» d'Animalia (en anglès).