OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# SISC

SISC (Simple Instruction Set Computing) és un tipus d'arquitectura de microprocessadors orientada al processament de tasques en paral·lel. Això s'implementa mitjançant l'ús de la tecnologia de circuits integrats a molt gran escala, que permet a múltiples dispositius de baix cost que s'utilitzin conjuntament per resoldre un problema particular dividit en parts disjuntes. L'arquitectura RISC és un subconjunt del SISC, centrada en la velocitat de processament mitjançant un conjunt d'instruccions reduït.
Microprocessadors SISC (o RISC) mai han aconseguit amenaçar l'ampli domini dels processadors CISC en els ordinadors personals, per la seva popularitat i l'augment constant en la capacitat de processament d'aquests. Per tant, l'ús de RISC i SISC segueix limitat a necessitats molpà específiques de processament, com en els processadors DSP.

## Vegeu també

* Arquitectura de von Neumann
* RISC
* Ordinador de programa emmagatzemat

## Referències

* ↑ AKL, Selim G.; Fiala, F.; Koczkodaj, Waldemar W. Advances in computing and information - ICCI '90 (en anglès). Springer-Verlag, 1990, p. 519.
* ↑ Richard C. Detmer (2001). Introduction to 80 X 86 Assembly Language and Computer Architecture] . EUA: Jones and Bartlett Publishers, Inc P. 264
* ↑ Nihal Kularatna (2000). Modern component families and circuit block design] . EUA: Butterworth-Heinemman. P. 210

## Enllaços externs

* Computer Architecture and Organization Arxivat 2011-01-03 a Wayback Machine. (anglès)
* SISC. «START», vol. 3, núm. 9. Abril de 1989. P. 94 (anglès)
# Sabanejewia kubanica

Sabanejewia kubanica és una espècie de peix de la família dels cobítids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a Rússia.

## Referències

* ↑ Vladykov V. D. 1929. Sur un nouveau genre de Cobitides: Sabanejewia. Bull. Mus. Natl. Hist. Nat. (Sér. 2) v. 1 (núm. 1). 85-90.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Sabanejewia kubanica». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Economidis, P. S. i T. T. Nalbant 1996: A study of the loaches of the genera Cobitis and Sabanejewia (Pisces, Cobitidae) of Greece, with description of six new taxa. Travaux du Museum d'Histoire Naturelle "Grigore Antipa" v. 36: 295-347.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Ludwig, A., J. Bohlen, C. Wolter i C. Pitra 2001: Phylogenetic relationships and historial biogeography of spined loaches (Cobitidae, Cobitis and Sabanejewia) as indicated by variability of mitochondrial DNA. Zoological Journal of the Linnean Society v. 131: 381-392.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Vladykov, V. D. 1929: Sur un nouveau genre de Cobitides: Sabanejewia. Bulletin du Muséum National d'Histoire Naturelle (Série 2) v. 1 (núm. 1): 85-90.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Sabanejewia vallachica

Sabanejewia vallachica és una espècie de peix de la família dels cobítids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Referències

* ↑ Vladykov V. D. 1929. Sur un nouveau genre de Cobitides: Sabanejewia. Bull. Mus. Natl. Hist. Nat. (Sér. 2) v. 1 (núm. 1). 85-90.
* ↑ Nalbant, T. T. 1957. Cobitis aurata vallachica, eine neue Unterart des Balkan-Steinpeitzgers (Pisces, Cobitidae). Senckenbergiana Biologica v. 38 (núms. 3/4): 209-212.

## Bibliografia

* Economidis, P. S. i T. T. Nalbant 1996: A study of the loaches of the genera Cobitis and Sabanejewia (Pisces, Cobitidae) of Greece, with description of six new taxa. Travaux du Museum d'Histoire Naturelle "Grigore Antipa" v. 36: 295-347.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Ludwig, A., J. Bohlen, C. Wolter i C. Pitra 2001: Phylogenetic relationships and historial biogeography of spined loaches (Cobitidae, Cobitis and Sabanejewia) as indicated by variability of mitochondrial DNA. Zoological Journal of the Linnean Society v. 131: 381-392.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Vladykov, V. D. 1929: Sur un nouveau genre de Cobitides: Sabanejewia. Bulletin du Muséum National d'Histoire Naturelle (Série 2) v. 1 (núm. 1): 85-90.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.

## Enllaços externs

* AQUATAB
* BioLib (anglès)
# Saccoderma

Saccoderma és un gènere de peixos de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Taxonomia

* Saccoderma falcata (Dahl, 1955)
* Saccoderma hastata (Eigenmann, 1913)
* Saccoderma melanostigma (Schultz, 1944)
* Saccoderma robusta (Dahl, 1955)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Eigenmann, C. H. 1913. Some results from an ichthyological reconnaissance of Colombia, South America. Part II. (Contrib. Zool. Lab. Ind. Univ. Núm. 131). Ind. Univ. Studies Núm. 18: 1-32.
* ↑ Dahl, G. 1955. An ichthyological reconnaissance of the Sinú River. Revista Linneana v. 1 (núm. 1): 11-19.
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ Practical Fishkeeping (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Saccoderma hastata

Saccoderma hastata és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical entre 23 °C - 27 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Magdalena a Colòmbia.

## Referències

* ↑ Schultz, L. P. 1944. The fishes of the family Characinidae from Venezuela, with descriptions of seventeen new forms. Proceedings of the United States National Museum v. 95 (núm. 3181): 235-367.
* ↑ Eigenmann, C. H. 1913. Some results from an ichthyological reconnaissance of Colombia, South America. Part II. (Contrib. Zool. Lab. Ind. Univ. Núm. 131). Ind. Univ. Studies Núm. 18: 1-32.
* ↑ «Saccoderma hastata». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl 1995. Aquarien Atlas. Band 4. Mergus Verlag GmbH, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Melle, Alemanya. 864 p.

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Malabarba, L.R. 2003. Subfamily Cheirodontinae (Characins, tetras). p. 215-221. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Saccoderma melanostigma

Saccoderma melanostigma és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Alimentació

Menja larves de mosquit.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical entre 23 °C - 27 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del llac Maracaibo a Veneçuela.

## Referències

* 1 2 Schultz, L. P. 1944. The fishes of the family Characinidae from Venezuela, with descriptions of seventeen new forms. Proceedings of the United States National Museum v. 95 (núm. 3181): 235-367.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Galvis, G., J.I. Mojica i M. Camargo 1997. Peces del Catatumbo. Asociación Cravo Norte, Santafé de Bogotá, D.C., 188 p.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl 1995. Aquarien Atlas. Band 4. Mergus Verlag GmbH, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Melle, Alemanya. 864 p.
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Malabarba, L.R. 2003. Subfamily Cheirodontinae (Characins, tetras). p. 215-221. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Sacramento Burgos

Sacramento Burgos (Cazalilla, Jaén 3 de maig de 1955) és una activista veïnal barcelonina. Va arribar a la capital catalana amb la seva família quan tenia cinc anys i va créixer al barri de Can Baró. Va anar a l'escola Damas apostólicas del carrer Polònia i va treballar a la Ronda Guinardó de secretària. Estudiava i treballava fins que dos avortaments involuntaris i el naixement de la seva primera filla li van fer prendre la decisió de deixar de treballar. Poc després de deixar la feina es va involucrar en l'associació de veïns de Can Baró, avui tancada permanentment. Quan la seva filla tenia 13 anys va tornar a treballar, i anys després es va traslladar de Can Baró al barri de Sant Genís dels Agudells, on aviat va implicar-se també en la lluita veïnal.
Sacramento Burgos sempre ha format part del Consell de Dones d'Horta-Guinardó. i ha estat presidenta de l'associació de veïns de Sant Genís dels Agudells durant dos mandats seguits. L'any 1996 va reclamar la instal·lació d'un Centre d'Atenció a les Dones al barri de Can Baró, i el 2005 es va involucrar de manera activa en la Plataforma No a la Narcosala a la Vall d'Hebron, que es posicionava en contra la proposta d'instal·lació d'una narcosala al cor del barri de Sant Genís dels Agudells. Aquell mateix any, Burgos i altres companyes es van organitzar per reclamar que el Centre de Cultura de Dones Francesca Bonne Maison fos l'espai d'informació de la dona que és avui.
Burgos també va tenir un rol molt actiu en les demandes municipals per aconseguir que s'instal·lessin ascensors en molts pisos vells del barri, perquè la manca d'ascensors obligava molta gent d'edat avançada o mobilitat reduïda a quedar-se reclosa a casa. Entre el 2012 i el 2013, Burgos i la resta de persones que formaven part de l'associació de veïns de Sant Genís dels Agudells van pressionar perquè l'autobús 112, que arriba fins a l'extrem més muntanyós del barri, passés també durant els caps de setmana i els festius. L'any 2014 va iniciar la lluita pel cobriment de la Ronda Guinardó, i també va estar implicada en l'estratègia veïnal d'ocupar el centre cívic per aconseguir un Casal d'Avis on la gent gran del barri pogués anar a ballar.
Sacramento Burgos va guanyar la Medalla Ciutat de Barcelona 2017 per la seva trajectòria com a activista tant al barri de Can Baró com al de Sant Genís.

## Referències

* ↑ «Dones d'Horta-Guinardó. Itineraris històrics». [Consulta: 1r febrer 2019].
* ↑ «Acta del Consell de les Dones d'Horta-Guinardó». [Consulta: 1r febrer 2019].
* ↑ «Sacramento Burgos: "A Sant Genís tenim gent molt preparada"». [Consulta: 1r febrer 2019].
* ↑ «Entra en funcionament la narcosala de la Vall d'Hebron tot i la forta oposició veïnal». [Consulta: 1r febrer 2019].
* ↑ «Carta de l'AAVV de Sant Genís a TMB». [Consulta: 1r febrer 2019].
* ↑ «L'altaveu de Sant Genís dels Agudells núm. 17, 2017». [Consulta: 1r febrer 2019].
# Sala Muncunill

La Sala Muncunill és una sala d'exposicions de Terrassa, situada a la plaça de Didó núm. 3, vora el carrer de la Rasa. Es tracta de la quadra o sala de tints de l'antic Vapor Amat, també conegut com a Ca l'Izard, un complex fabril de l'últim terç del segle xix, remodelat el 1921 per l'arquitecte modernista Lluís Muncunill i Parellada, que en va construir la nau que es conserva actualment i en honor del qual fou batejat el nou espai expositiu inaugurat per l'Ajuntament el 1982, un cop enderrocada la fàbrica.
El vapor, destinat principalment a l'acabat de tints en el sector tèxtil, fou promogut per l'industrial terrassenc Ignasi Amat i Galí (1817-1891), alcalde de la ciutat (1863-1864) i fundador del Reial Col·legi Terrassenc, l'Institut Industrial i la Caixa d'Estalvis de Terrassa. Després de la guerra civil, el 1940, va ser objecte de remodelació per part de Joan Baca i Reixach, que en reformà sobretot les llanternes de ventilació. La darrera reforma és del 1982, de Francesc Bacardit i Segués, que va rehabilitar la nau per convertir-la en sala d'exposicions municipal, annexa a les noves dependències de l'Ajuntament de la plaça Didó. La part moderna de la fàbrica l'ocupa actualment el centre territorial terrassenc de l'Institut del Teatre.

## Edifici

La quadra del Vapor Amat que allotja la sala d'exposicions municipal és una construcció de planta rectangular, feta de totxo massís, dividida a l'interior en dues parts longitudinals, separades entre elles per pilars de ferro colat que sostenen setze voltes de maó pla. Muncunill hi va experimentar l'obertura de llanternes damunt les voltes, amb què assajava un sistema d'il·luminació alternatiu a la tradicional coberta de dents de serra. Aquestes llanternes sobreposades, d'arc de quatre punts, tenien com a objectiu la ventilació de la nau, i actualment, a diferència d'abans, es troben tancades per vidres.
A l'espai que ocupava l'antic vapor, el 1993 s'hi va arranjar la plaça dedicada al titellaire terrassenc Ezequiel Vigués, conegut amb el sobrenom de Didó. Només se'n van conservar la quadra dels tints, ara Sala Muncunill, que tanca la plaça per dalt, i l'antiga xemeneia, que era anterior a l'edifici modernista de Lluís Muncunill; de fet, fou construïda l'any 1900, quan l'originari Vapor Amat l'ocupava en règim de lloguer la fàbrica Sala Hermanos, que més endavant fou substituïda per la Manufactura Tèxtil, coneguda popularment com a Ca l'Izard. La xemeneia, al bell mig de la plaça, és de base quadrada i fust troncocònic, de 10 metres d'alçada; l'any 1987 fou retallada. Com a curiositat, cal fer notar la senyalització metàl·lica al paviment de la plaça Didó, que indica la silueta de l'ombra que fa la xemeneia a les nou del matí del solstici d'estiu.

## Enllaços externs

* Sala Muncunill, dins la web de l'Ajuntament de Terrassa
* Sala Muncunill (Vapor Amat), dins Pobles de Catalunya
* Masia Freixa, Sala Muncunill: Estudi històric, anàlisi i comparatiu, d'Olga Marín García i Cristina Limiñana Fernández, UPC

## Vegeu també

* Llista de monuments de Terrassa
# Salamàndrids

Els salamàndrids (Salamandridae) són una família d'amfibis l'ordre dels urodels.

## Descripció

Aquesta família està definida per nombrosos trets anatòmics i ossis relativament complexos. Tots els seus representants tenen les potes ben desenvolupades i moltes de les espècies aquàtiques tenen crestes dorsals i caudals.
Les larves tenen quatre parells de brànquies externes i unes protuberàncies laterals anomenades balancins. Moltes espècies tenen secrecions tòxiques a la pell.

## Gèneres

N'hi ha 20 gèneres que es distribueixen per Euràsia, el nord d'Àfrica i Nord-amèrica:
* Subfamília Salamandrinae
** Gènere Chioglossa Bocage, 1864
** Gènere Lyciasalamandra Veith e Steinfartz, 2004
** Gènere Mertensiella Wolterstorff, 1925
** Gènere Salamandra Laurenti, 1768
** Gènere Salamandrina Fitzinger, 1826
* Subfamília Pleurodelinae
** Gènere Calotriton Gray, 1858
** Gènere Cynops Tschudi, 1838
** Gènere Echinotriton Nussbaum e Brodie, 1982
** Gènere Euproctus Gené, 1838
** Gènere Laotriton Stuart & Papenfuss, 2002
** Gènere Lissotriton Bell, 1938
** Gènere Ichthyosaura Laurenti, 1768
** Gènere Neurergus Cope, 1862
** Gènere Notophthalmus Rafinesque, 1820
** Gènere Ommatotriton Gray, 1850
** Gènere Pachytriton Boulenger, 1878
** Gènere Paramesotriton Chang, 1935
** Gènere Pleurodeles Michahelles, 1830
** Gènere Taricha Gray, 1850
** Gènere Triturus Rafinesque, 1815
** Gènere Tylototriton Anderson, 1871

## Referències

* ↑ Steinfartz S, Vicario S,. Arntzen JW, Caccone A. A Bayesian approach on molecules and behaviour: reconsidering evolutionary patterns in Triturus newts (Amphibia: Salamandridae). Journal of Experimental Zoology, part B: Molecular and Developmental Evolution (in revision)
* Llorente, Gustavo: Els vertebrats de les zones humides dels Països Catalans. Editorial Pòrtic, S.A. Col·lecció Conèixer La Natura, núm. 6, planes 52-53. Desembre del 1988, Barcelona. ISBN 8473063546.

## Enllaços externs

* La família Salamandridae al web Livingunderworld.org. (anglès)
* Laotriton - Amphibiaweb
# Salminus

Salminus és un gènere de peixos de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Taxonomia

* Salminus affinis (Steindachner, 1880)
* Salminus brasiliensis (Cuvier, 1816)
* Salminus franciscanus (Lima & Britski, 2007)
* Salminus hilarii (Valenciennes, 1850)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Steindachner, F. 1880. Zur Fisch-Fauna des Cauca und der Flüsse bei Guayaquil. Denkschr. Akad. Wiss. Wien v. 42: 55-104, Pls. 1-9.
* ↑ Cuvier, G. 1816. Le Règne Animal distribué d'après son organisation pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Les reptiles, les poissons, les mollusques et les annélides. Edition 1. Règne Animal (ed. 1) v. 2: i-xviii + 1-532, (Pls. 9-10, in v. 4).
* ↑ Lima, F. C. T. i H. A. Britski 2007: Salminus franciscanus, a new species from the rio São Francisco basin, Brazil (Ostariophysi: Characiformes: Characidae). Neotropical Ichthyology v. 5 (núm. 3): 237-244.
* ↑ Cuvier, G. & A. Valenciennes. 1850. Histoire naturelle des poissons. Tome vingt-deuxième. Suite du livre vingt-deuxième. Suite de la famille des Salmonoïdes. Table générale de l'Histoire Naturelle des Poissons (pp. 1-91). Hist. Nat. Poiss. v. 22: i-xx + 1 p. + 1-532 + 1-91, Pls. 634-650.
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ Practical Fishkeeping (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)

## Enllaços externs

* uBio (anglès)
# Salmo ferox

Salmo ferox és una espècie de peix de la família dels salmònids i de l'ordre dels salmoniformes.

## Alimentació

Menja peixos i insectes. A Escòcia es nodreix d'invertebrats fins que arriba als 30 cm de llargària, llavors adopta una dieta piscívora basada, principalment, en espècies del gènere Salvelinus.

## Hàbitat

Viu en zones d'aigües dolces temperades.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Illes Britàniques: Irlanda, Escòcia, Cúmbria i Gal·les.

## Referències

* ↑ Kottelat, M. i J. Freyhof, 2007. Handbook of European freshwater fishes. Publications Kottelat, Cornol, Suïssa. 646 p.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M. i J. Freyhof, 2007.

## Bibliografia

* Dorofeeva, E. A., 1998: Systematics and distribution history of European salmonid fishes of the genus Salmo. Voprosy Ikhtiologii v. 38 (núm. 4): 437-447. (En rus, traducció a l'anglès al Journal of Ichthyology v. 38 (núm. 6):419-429).
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Phillips, R.B. i P.E. Ihssen, 1985. Chromosome banding in salmonid fish: Nucleolar organizer regions in Salmo and Salvelinus. Canad. J. Genet. Cytol.. 27:433-440.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.

## Enllaços externs

* AQUATAB (anglès)