OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Publi Quintili Var (pretor)

Publi Quintili Var (en llatí Publius Quintilius Varus) va ser un militar romà del segle iii aC. Formava part de la gens Quintília, una antiga gens romana d'origen patrici.
Va ser pretor l'any 203 aC amb Ariminium com a província. Unit al procònsol Marc Corneli Cetege va aconseguir derrotar el general cartaginès Magó Barca, germà d'Hanníbal, en territori dels gals ínsubres.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 1230.
# Trichomycterus stellatus

Trichomycterus stellatus és una espècie de peix de la família dels tricomictèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,8 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Colòmbia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Valenciennes, A. 1832. Nouvelles observations sur le capitan de Bogota, Eremophilus mutisii. A Voyage de Humboldt et Bonpland, Deuxième partie. Observations de Zoologie et d'Anatomie comparée. París. Humboldt & Bonpland's Voyage v. 2 (Title page 1833): 341-348.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* De Pinna, M. C. C.; Wosiacki, W. «Trichomycteridae (pencil or parasitic catfishes)». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003. ISBN 9788574303611.
* Eigenmann, C. H. 1918. The Pygidiidae, a family of South American catfishes. Memories of the Carnegie Museum v. 7 (núm. 5): 259-398, Pls. 36-56.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Cleveland (Florida)

Cleveland és una concentració de població designada pel cens del Comtat de Charlotte a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 3.268 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cleveland tenia 3.268 habitants, 1.571 habitatges, i 1.007 famílies. La densitat de població era de 229,4 habitants per km².
Dels 1.571 habitatges en un 14,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,6% hi vivien parelles casades, en un 6,3% dones solteres, i en un 35,9% no eren unitats familiars. En el 29,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,08 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,52.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 14,3% tenia menys de 18 anys, un 5,5% entre 18 i 24, un 17,7% entre 25 i 44, un 26,8% de 45 a 60 i un 35,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 54 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.537 $ i la renda mediana per família de 37.208 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.778 $ mentre que les dones 20.667 $. La renda per capita de la població era de 21.468 $. Entorn del 5,9% de les famílies i el 8,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Notes

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cleveland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cleveland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Wallins Creek

Wallins Creek és una població dels Estats Units a l'estat de Kentucky. Segons el cens del 2000 tenia 257 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wallins Creek tenia 257 habitants, 112 habitatges, i 73 famílies. La densitat de població era de 254,4 habitants/km².
Dels 112 habitatges en un 25% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,3% hi vivien parelles casades, en un 16,1% dones solteres, i en un 34,8% no eren unitats familiars. En el 29,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,29 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,86.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,7% tenia menys de 18 anys, un 3,5% entre 18 i 24, un 26,8% entre 25 i 44, un 28,8% de 45 a 60 i un 17,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,3 homes.
La renda mediana per habitatge era d'11.083 $ i la renda mediana per família de 16.563 $. Els homes tenien una renda mediana de 17.500 $ mentre que les dones 20.625 $. La renda per capita de la població era de 8.151 $. Entorn del 47,6% de les famílies i el 44,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wallins Creek». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wallins Creek». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Luci Calpurni Pisó (cònsol any 57)

Luci Calpurni Pisó (en llatí Lucius Calpurnius Piso) va ser un magistrat romà, fill de Luci Calpurni Pisó (cònsol any 27) (Lucius Calpurnius Piso). Formava part de la gens Calpúrnia, una antiga i influent família romana d'origen plebeu.
Va ser cònsol l'any 57 juntament amb el mateix emperador Neró. L'an 66 era l'encarregat de les finances públiques, càrrec que compartia amb altres dos nobles de rang consular. Després va ser enviat com a procònsol a l'Àfrica. Durant el seu mandat va esclatar la guerra civil, l'any dels quatre emperadors, i tant ell com tota la província es van pronunciar a favor de Vitel·li. El comandat de la legió estava en contacte secret amb Vespasià i el va denunciar. Pisó va morir assassinat l'any 76 després de ser presentat com un dels conspiradors contra Vespasià, que acabava d'obtenir l'imperi.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Volum III. Londres: John Murray, 1876, p. 376.
# Earlton

Earlton és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 80 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Earlton tenia 80 habitants, 32 habitatges, i 23 famílies. La densitat de població era de 220,6 habitants/km².
Dels 32 habitatges en un 31,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,5% hi vivien parelles casades, en un 6,3% dones solteres, i en un 28,1% no eren unitats familiars. En el 21,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,5% tenia menys de 18 anys, un 12,5% entre 18 i 24, un 26,3% entre 25 i 44, un 20% de 45 a 60 i un 18,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100 homes.
La renda mediana per habitatge era de 46.250 $ i la renda mediana per família de 70.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 27.083 $ mentre que les dones 28.750 $. La renda per capita de la població era de 19.421 $. Cap de les famílies i el 7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Earlton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Earlton». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Montureux-lès-Baulay

Montureux-lès-Baulay és un municipi francès, situat al departament d'Alt Saona i a la regió de Borgonya - Franc Comtat.
# Cantó de Beaugency

El cantó de Beaugency es troba en el departement del Loiret a la riba del riu Loira, entre el cantó de Meung-sur-Loire i el cantó de Mer. És el cantó més occidental del departament, té 7 municipis.
    Baule, Beaugency, Cravant, Lailly-en-Val, Messas, Tavers i Villorceau.

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1970 | M. Moineau | Divers gauche, després Centrista |
| 1970-1976 | M. Saintin | PSU, després PS |
| 1976-1989 | Alain Jarsaillon | UDF-CDS |
| 1989-1994 | Thérèse Cherrier | Divers droite |
| 1994- | Claude Bourdin | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 9.010 | 10.273 | 11.520 | 13.467 | 14.081 | 14.913 | 16.605 |
| A partir de 1990: Població sense dobles comptes |||||||
# Swink (Colorado)

Swink és una població dels Estats Units a l'estat de Colorado. Segons el cens del 2000 tenia 696 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Swink tenia 696 habitants, 278 habitatges, i 199 famílies. La densitat de població era de 995,3 habitants per km².
Dels 278 habitatges en un 34,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,1% hi vivien parelles casades, en un 8,3% dones solteres, i en un 28,1% no eren unitats familiars. En el 25,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,48 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,7% tenia menys de 18 anys, un 6,3% entre 18 i 24, un 26,4% entre 25 i 44, un 24,9% de 45 a 60 i un 15,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.094 $ i la renda mediana per família de 46.667 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.806 $ mentre que les dones 25.694 $. La renda per capita de la població era de 19.353 $. Entorn del 8,4% de les famílies i el 10,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Swink». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 1r agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Swink». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 1r agost 2010].
# Vine Grove

Vine Grove és una població dels Estats Units a l'estat de Kentucky. Segons el cens del 2000 tenia 4.169 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Vine Grove tenia 4.169 habitants, 1.619 habitatges, i 1.160 famílies. La densitat de població era de 273,3 habitants/km².
Dels 1.619 habitatges en un 37,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,9% hi vivien parelles casades, en un 12,2% dones solteres, i en un 28,3% no eren unitats familiars. En el 24,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,57 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,07.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,6% tenia menys de 18 anys, un 7,5% entre 18 i 24, un 30,3% entre 25 i 44, un 23,1% de 45 a 60 i un 11,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.581 $ i la renda mediana per família de 43.875 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.266 $ mentre que les dones 24.634 $. La renda per capita de la població era de 17.465 $. Entorn del 6,7% de les famílies i el 10,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Vine Grove». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Vine Grove». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Josep Maria Marquès i Sabater

Josep Maria Marquès i Sabater (Barcelona, 2 de novembre de 1877 – 7 de maig de 1956) fou doctor en filosofia i lletres, pedagog i historiador català.
Com a continuador del seu pare, dirigí durant molts anys l'anomenat Col·legi Peninsular de Sant Antoni, situat prop de la capella de Marcús, a la Barcelona vella, per al qual escrigué diversos llibres per a l'ensenyament. Fou president del Gremi de Professors Particulars de Catalunya.
L'any 1909, durant la Setmana Tràgica de Barcelona, intervingué en nombrosos actes d'afirmació catòlica, i més tard en mítings contra la Llei del cadenat i els projectes de Canalejas en contra de l'ensenyament confessional.
Tradicionalista per herència i per convicció, formà part de la Junta provincial del Partit Tradicionalista a Barcelona, i més tard (1914) de la Junta regional que presidia Miquel Junyent i Rovira. Col·laborà en diaris i setmanaris del partit. Pronuncià discursos i conferències a tots els Cercles de Catalunya, i fou nomenat president del Cercle de la Portaferrissa.
Feu una activíssima campanya en contra de l'agregació de Sarrià al municipi de Barcelona.
A les eleccions provincials de 1919 la Comunió Tradicionalista el presentà com a candidat a diputat provincial i sortí elegit a la circumscripció de Barcelona per una aclaparadora majoria de vots. Des de la seva proclamació el 2 d'agost de 1919 fins al 31 de juliol del 1923, i dins de la Mancomunitat de Catalunya, formà part de la Comissió d'Hisenda, de la Junta del Cens de Població, i de la Junta d'Instrucció Pública i Belles Arts.
Va organitzar els actes d'entronització del Sagrat Cor de Jesús en el Cercle Central, i va donar suport als Divendres blancs de la Joventut Tradicionalista. L'any 1921 tingué part activa en l'Assemblea Nacional Tradicionalista celebrada a Saragossa. Jaume de Borbó el distingí en diverses ocasions amb autògrafs i diverses proves de confiança, en reconeixement de la seva dedicació a la fe, la religió i les tradicions durant més de vint-i-cinc anys.
Estigué casat amb Dolors Torra Balari.

## Obres

* Nociones elementales de Historia de España Barcelona: La escolar, 1912
* Geografía General Barcelona: La escolar, 192x
# James Batemon

James Batemon (Milwaukee, 8 d'abril de 1997) és un jugador de bàsquet estatunidenc del Força Lleida de la Lliga ACB.

## Trajectòria

Va jugar a bàsquet universitari amb el North Dakota State College of Science i el Loyola Marymount fins al 2019, abans de jugar professionalment a Letònia, França, Grècia, Alemanya i Israel. El 2021-22, va ser nomenat MVP de l'LNB Pro B francesa.
El 17 de juliol de 2024, Batemon va signar amb els Brisbane Bullets de la National Basketball League (NBL) australiana per a la temporada 2024-25. El 17 de novembre de 2024 va anotar 51 punts i va fer nou triples en la victòria per 105–84 sobre els Perth Wildcats. Es va convertir en el segon jugador que va anotar 50 punts en un partit de la NBL des que la lliga va tornar als partits de 40 minuts i es va convertir amb el jugador amb més punts dels Bullets en un partit de 40 minuts. El 26 de desembre va ser descartat la resta de la temporada per una lesió als músculs isquiotibials. Fins aleshores havia fet una mitjana de 15,5 punts per partit.

## Referències

* ↑ Pike, Chris. «New Bullet Batemon to wreak havoc on NBL». authory.com, 04-09-2024. Arxivat de l'original el September 6, 2024.
* ↑ «Batemon, el nou ídol del Barris Nord, protagonista d’un vídeo d’'highlights' de l’ACB». Segre, 10-03-2025. [Consulta: 10 març 2025].
* ↑ Mark Whicker «James Batemon has Loyola Marymount off to a sweet 7-0 start». Daily Breeze, 27-11-2018.
* ↑ «LMU’s James Batemon finally gets his D-I moment at WCC tournament». Las Vegas Review-Journal, 02-03-2018.
* ↑ «Oregon State Basketball: Opponent Preview - Loyola Marymount Lions (Game 7)». buildingthedam.com, 01-12-2017. [Consulta: 30 setembre 2022].
* ↑ «James Batemon - NBADraft.net». nbadraft.net. [Consulta: 29 setembre 2022].
* ↑ «Zags know Lion's Batemon can light it up». The Spokesman-Review, 17-01-2019, p. B3.
* ↑ «James Batemon to sign with BK Ogre». sportish.co, 30-09-2022. [Consulta: 24 agost 2019].
* ↑ «JA Vichy-Clermont signs James Batemon». sportando.
* ↑ «Pro B : l'Américain James Batemon rejoint le Tours Métropole Basket» (en french). , 30-07-2021 [Consulta: 5 octubre 2022].
* ↑ «Karditsa announced James Bateman, MVP of A2 France». sportish.co, 10-08-2022. [Consulta: 29 setembre 2022].
* 1 2 «James Batemon». eurobasket.com. [Consulta: 17 juliol 2024].
* ↑ «Καρδίτσα μεταγραφές: Ανακοίνωσε τον Τζέιμς Μπέιτμον, MVP της Α2 Γαλλίας» (en greek). , 10-08-2022 [Consulta: 5 octubre 2022].
* ↑ «Bullets add import point guard James Batemon for NBL25». brisbanebullets.com.au, 17-07-2024. [Consulta: 17 juliol 2024].
* ↑ , 17-11-2024.
* ↑ Pike, Chris. «Batemon still on a high from record outing». authory.com, 18-11-2024. Arxivat de l'original el November 18, 2024.
* ↑ «Batemon out for season». [Consulta: 10 març 2025].
# Olne

Olne (en való Ôn) és una municipi belga de la província de Lieja, regada pel Magne, el Vesdre i dos petits afluents: el ri de Vaux i el ri de Chenaux. Té gairebé 3800 habitants.

## Història

Ja a l'època romana tardana es va parlar d'un Vicus Alno de Solmania (Soumagne). A l'època de Pipí I el Breu, el poble es troba a la creu de la via de les Ardenes i la via des Hêvurlins
El primer esment escrit data de l'inici del segle xii, però molt probablement, el poble va crear-se als entorns de 1005 quan l'emperador Enric II va cedir el territori, junt amb Soiron i Soumagne a la col·legiata de Sant Adalbert a Aquisgrà.
Olne va esdevenir un feu del País de Dalhem que pertanyia fins a la revolució francesa als Països enllà del Mosa del ducat de Brabant. El territori fou annexat per França l'any 1794 i l'administració revolucionària va crear el municipi en afegir-hi els nuclis de Vaux i de Riéssonsart. El 1815, després del Tractat de París va ser afegit al Països Baixos. El 1822, l'administració neerlandesa fa afegir el municipi de Mont Saint-Hadelin, un antic feu del principat de Stavelot-Malmedy al Olne. El 1830 Olne passà al nou regne de Bèlgica. Des de 1822, les fronteres municipals mai no van canviar, ni tampoc el 1977 quan la majoria dels municipis belgues van sofrir un moviment major de fusions.
Durant la revolució industrial, la indústria dels claus, dels draps i dels canons de fusells va desenvolupar-s'hi, però va desaparèixer poc després de la segona guerra mundial.

## Economia i geografia

Olne és un poble rural, típic del País d'Herve i dormitori, del qual els tres quarts són terres de conreu i 16% són construïts. De 2000 a 2005 unes 20 hectàrees de terres de conreu van urbanitzar-se. 40% de la població activa treballa a l'aglomeració liegesa. Tret d'unes pedreres, no hi ha cap indústria. Subsisteixen una vintena d'empreses agrícoles[. Olne és el municipi del qual la població té els ingressos mitjans superiors del districte de Verviers i és un dels municipis de Bèlgica més rics.
S'hi fabriquen unes especialitats gastronòmiques: el formatge d'Herve, la botifarra negra agredolça i la doreye, un pastís d'arròs, de llet, de canella i d'ous.

## Llocs d'interès

* El castell des barons d'Olne
* La fàbrica de cervesa senyorial
* L'església de Sant Sebastià
* Olne Carer Major i paret del cementiri
* Cases típiques
* Calvari a l'entrada del poble

## Nuclis

* Olne
** nuclis: Saint-Hadelin. Hansez, Gelivaux.
** llocs dits: Bois d'Olne, Froidbermont, La Bouteille, Riessonsart, Le Rafhay, Froidheid, Vaux, Fosse Berger, La Croix Renard
* ↑ Statbel, web de les estadístiques del Servei federal d'economia de Bèlgica
* ↑ Chiffres clés pour la commune de Olne, Brussel·les, Statbel, 2006
# El Sanatori (Sant Just Desvern)

El Sanatori és un edifici senyorial d'estil eclèctic del municipi de Sant Just Desvern (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Està situat en plè nucli urbà, al Carrer Bonavista, número 29–31, en una finca situada entre els carrers Bonavista, Major i Ateneu. Conté nombrosos detalls ornamentals de caràcter historicista.

## Descripció

És un edifici residencial de planta baixa i pis. La façana principal està formada per dues torres acabades amb dues cúpules, de racó de claustre i d'influència oriental, cobertes amb ceràmica vidriada blava. La façana posterior és absolutament diferent i té un clar caire clàssic, d'inspiració noucentista. Posseeix darrere una escala de doble tramada, molt característica del conjunt. La distribució interior es realitza al voltant d'un vestíbul-pati central cobert, amb magnífica galeria a la seva planta pis.

## Història

Fou dissenyat per l'arquitecte Andreu Audet i Puig, autor, també, del Casino de La Rabassada, i fou construït l'any 1922 pel mestre d'obres santjustenc Magí Campreciós Poll. Es va edificar en una finca propietat de Victoriano de la Riba Ruiz, i la primera propietària fou Elisa Romero, artista de l'Edèn Concert de Barcelona. A principis dels anys 30 fins al 1950 fou casa de salut amb el nom de Bonavista Casa Mèdica de Repòs, regentada pels doctors Rodríguez-Arias i Vilardell. Fins a l'any 2002 hi va viure la família Figueras.

## Referències

* ↑ «El Sanatori». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 març 2015].

## Bibliografia

* Pérez Sánchez, Miquel i Sanahuja Torres, Dolors: Itinerari d'Arquitectura de Sant Just Desvern. Recorregut Urbà i de masies de Muntanya. Quaderns d'Estudis Santjustencs II. Ajuntament de Sant Just Desvern. Sant Just Desvern, 1985. PP 36–37.
* Ajuntament de Sant Just Desvern i Centre d'Estudis Santjustencs: Fills de Magí Campreciós: mestres de cases (catàleg de l'exposició) Sant Just Desvern, 2002.
* Ajuntament de Sant Just Desvern i Centre d'Estudis Santjustencs: Un patrimoni que es fa mirar. Ajuntament de Sant Just Desvern, 2003. Pàg. 35.
# Agapi

Agapi (grec antic: Ἀγάπιος, Agápios; llatí: Agapius) fou un metge grec d'Alexandria (Egipte) que va exercir a Constantinoble amb èxit i va gaudir de molta reputació. Amb el seu treball es va fer molt ric. Va viure probablement al segle vi, ja que Suides i Foci el fan contemporani de Damasci.

## Referències

* ↑ Agapius a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 60