OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Zacco sieboldii

Zacco sieboldii és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És un endemisme del Japó.

## Referències

* ↑ Jordan, D. S. & B. W. Evermann 1902. Notes on a collection of fishes from the island of Formosa. Proceedings of the United States National Museum v. 25 (núm. 1289): 315-368.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Hosoya, K., H. Ashiwa, M. Watanabe, K. Mizuguchi i T. Okazaki, 2003. Zacco sieboldii, a species distinct from Zacco temminckii (Cyprinidae). Ichthyol. Res. 50:1-8.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Zacco taliensis

Zacco taliensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Referències

* ↑ Jordan, D. S. & B. W. Evermann 1902. Notes on a collection of fishes from the island of Formosa. Proceedings of the United States National Museum v. 25 (núm. 1289): 315-368.
* ↑ BioLib (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D.E., 1990. A working list of fishes of the world. Copies available from D.E. McAllister, Canadian Museum of Nature, P.O. Box 3443, Ottawa, Ontario K1P 6P4, Canadà. 2661 p. plus 1270 p. Index
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ciutat de la Justícia de Barcelona i l'Hospitalet de Llobregat

La Ciutat de la Justícia de Barcelona i l'Hospitalet de Llobregat és un complex de vuit edificis situat entre la Plaça d'Ildefons Cerdà i el Parc de l'Alhambra. Es troba en els terrenys de la caserna de Lepanto, construïda el 1929 i que durant la Guerra Civil espanyola va allotjar les Brigades Internacionals i la Columna Lenin del POUM. Desafectada el 1988, va ser adquirida el 1999 per la Generalitat de Catalunya per 1.800 milions de pessetes.
El complex va ser projectat pels arquitectes David Chipperfield i Fermín Vázquez (b720 Arquitectos), amb la col·laboració d'Agustí Obiol. Construït entre 2005 i 2009, es va inaugurar oficialment el 2 de maig d'aquest any.
S'hi troben els jutjats del partit judicial de l'Hospitalet de Llobregat i els de primera instància, mercantils, d'instrucció, penals, de vigilància penitenciària, de violència sobre la dona i de menors de Barcelona, el Deganat i la Fiscalia Provincial de Barcelona, i l'Institut de Medicina Legal de Catalunya, així com l'Oficina d'Atenció a la Víctima i els serveis de mediació i assessorament tècnic. A més dels òrgans judicials, també hi ha espais de lloguer per a oficines.

## Referències

* 1 2 «Cuarteles de Lepanto». La Barcelona de antes. Jesús Fraiz.
* ↑ «Los 10 edificios imprescindibles del 48h Open House Barcelona». La Vanguardia, 20-10-2017.
* ↑ «Ciutat de la Justícia». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
* ↑ «S'inaugura la nova Ciutat de la Justícia amb una jornada de portes obertes». 3cat, 02-05-2009.

## Vegeu també

* Palau de Justícia de Barcelona
* Arxiu Central dels Jutjats de la Ciutat de la Justícia de Barcelona

## Enllaços externs

* Ciutat de la Justícia de Barcelona i l'Hospitalet de Llobregat - Lloc web oficial
* «Ciutat de la Justícia». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Zarzis Nord

Zarzis Nord (àrab: جرجيس الشمالية, Jarjīs ax-Xamāliyya) és un municipi de la governació de Médenine, al sud de Tunísia, que s'estén per la costa mediterrània, entre la ciutat de Zarzis i l'illa de Gerba.

## Administració

Forma una municipalitat o baladiyya, amb codi geogràfic 52 19 (ISO 3166-2:TN-12), creada per un decret del 26 de maig de 2016. La municipalitat s'estén per set dels setze sectors o imades de la delegació o mutamadiyya de Zarzis (codi 51 52), a la qual està adscrita a nivell de delegacions:
* El Bassatine (52 55 55)
* Oued Ettieb (52 55 57)
* Hassi El Jerbi (52 55 58)
* Khaoui El Ghedir (52 55 59)
* El Grebis (52 55 63)
* El Ogla (52 55 65)
* Chammakh (52 55 66)

## Referències

* ↑ «مواقع واب البلديات» (en àrab). بوابة الجماعات المحلية [Portal de les Col·lectivitats Locals]. وزارة الداخليّة [Ministeri de l'Interior]. [Consulta: 2 novembre 2023].
* 1 2 «أمر حكومي عدد 600 لسنة 2016 مؤرخ في 26 ماي 2016 [Decret governamental núm. 2016-600 del 26 de maig de 2016]». الرائد الرسمي للجمهورية التونسية [Diari Oficial de la República Tunisiana], any 159 núm. 43, 27-05-2016, p. 1961-1963. ISSN: 9061 0330 9061.
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 12-2012, pàg. 116-119. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].

## Enllaços externs

* Zarzis Nord - Lloc web oficial -
# Zeitz

Zeitz és una ciutat d'Alemanya a l'estat de Saxònia-Anhalt a la vora del riu Elster. Zeitz és un punt d'enllaç de les línies fèrries Leipzig-Probstzella i Weißenfels-Zeitz, a 160 m sobre el nivell del mar. Té diversos ponts que travessen el riu, i una església catòlica i cinc d'evangèliques, antic Ajuntament, monuments a l'emperador Guillem I i al regidor Delbrück (erigit pel seu deixeble Guillem IV, Gimnàs, Escola d'Arts i Oficis, Biblioteca pública (25.000, volums), Orfanat, Tribunal de Justícia, Oficina de muntanyes, etc. i un ferrocarril funicular que uneix el nucli antic de la ciutat amb l'eixample d'aquesta, que els últims anys ha agafat amb empenta la construcció.
Malgrat que la Reunificació alemanya va fer marxar diverses indústries principals, encara i resten algunes com la construcció de maquinària, carruatges i objectes de fusta, pianos, sabons i perfumeria, gèneres de llana i cotó, sucre, etc. Immediats a la ciutat hi ha els Dominis Zeitz (Domäne Zeits), aquest complex fou el punt de mira dels bombardeigs de la segona Guerra Mundial, en aquells anys tenia un institut educatiu per a infants orfes. El castell Moritzburg, antiga residència dels bisbes de Zeitz i des de 1653 fins a 1717 dels ducs de Saxònia-Zeitz, amb l'església de la Trinitat, que durant molts anys fou un asil i correccional.

## Història

Zeitz fou una antiga colònia eslava, adquirí gran importància en el segle x en fer-la el rei Otó I del Sacre Imperi Romanogermànic (968) seu episcopal i crear la Marca de Zeitz. El caràcter de municipi independent no l'adquirí fins després del 1200. A caus de les freqüents invasions dels vendes, el bisbe traslladà la seu a Naumburg (Saale) (1029), pel qual el bisbat prengué el nom de Naumburg-Zeitz. El 1537 es tingueren a Zeitz les negociacions — per cert estèrils— per la renovació del pacte de successió entre Brandenburg, Hessen i Saxònia. Allí hi residiren des del 1656 fins al 1718 els ducs de Saxònia-Zeitz.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 70, pàg. 1154 ISBN 84-239-4570-7
# Districte de Vallemaggia

El Districte de Vallemaggia és un dels 8 districtes del cantó de Ticino (Suïssa). Té 5819 habitants (cens de 2007) i una superfície de 569.5 km². Està format per sis municipis i el cap del districte és Cevio.

## Municipis

Circolo della Maggia :
| Nom | Habitants (Des. 2007) | Superfície en km² | Núm. OFS |
| Avegno-Gordevio | 1379 | 27.4 | 5324 |
| Maggia | 2412 | 111.3 | 5317 |
| Total | 3791 | 138.7 | |
Circolo della Rovana :
| Nom | Habitants (Des. 2007) | Superfície en km² | Núm. OFS |
| Bosco/Gurin | 54 | 22.1 | 5304 |
| Campo (Vallemaggia) | 57 | 43.3 | 5307 |
| Cerentino | 63 | 20.1 | 5309 |
| Cevio | 1230 | 151.4 | 5310 |
| Linescio | 46 | 6.6 | 5315 |
| Total | 1450 | 243.5 | |
Circolo di Lavizzara :
| Escut | Nom | Habitants (Des. 2007) | Superfície en km² | Núm. OFS |
| | Lavizzara | 578 | 187.2 | 5323 |
| | Total | 578 | 187.2 | |

## Fusions

* Municipis el 2003
* Municipis el 2006
* Municipis el 2008

## Vegeu també

* Districtes del Cantó de Ticino
# Patricia Schwager

Patricia Schwager (Frauenfeld, Turgòvia, 6 de desembre de 1983) és una ciclista suïssa, professional del 2006 al 2016. Va competir als campionats del món de ciclisme en ruta del 2012 de Valkenburg aan de Geul i del 2013 de Florència.

## Palmarès

* 2012
** Campiona de Suïssa en contrarellotge
* 2013
** Campiona de Suïssa en contrarellotge
** Vencedora d'una etapa a l'Albstadt-Frauen-Etappenrennen
* 2014
** Vencedora d'una etapa a la Joe Martin Stage Race

## Referències

* ↑ «Patricia Schwager». ProCyclingStats. [Consulta: 2 octubre 2013].
* ↑ «Final Results / Résultats finaux: Road Race Women Elite / Course en ligne femmes élite» (PDF). Sport Result. Tissot Timing, 28-09-2013. Arxivat de l'original el 12 October 2013. [Consulta: 28 setembre 2013].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Districte de Birbhum

El districte de Birbhum —বীরভূম জেলা en bengalí— és una divisió administrativa de Bengala Occidental a l'Índia, a la divisió de Burdwan. La capital és Suri. Té una superfície de 4.545 km². El districte és conegut com a "País de la terra vermella" i el nom derivaria de "terra" (Bhumi) i Brau o Valent (Bir) que vol dir Terra de Valents. És travessat pels rius Ajay, Mayurakshi (Mor), Kopai, Bakreswar, Brahmani, Dwarka, Hinglo, Chapala, Bansloi i Pagla.
El 1901 estava dividit en dues subdivisions:
* Suri
* Rampur Hat
Actualment està formada per tres subdivisions:
* Suri
* Bolpur
* Rampurhat
Està dividida també en 19 blocks de desenvolupament, 6 municipalitats i 167 gran panchayat.
La seva població era 851.235 (1872), 792.031 (1881), 798.254 (1891), 902.280 (1901), 2.095.829 (1981) i 3.015.422 (2001).

## Història

Al segle xiii era un principat hindú amb capital a Rajnagar o Nagar, i fou conquerida pels musulmans. Birbhum fou saquejada pels oriyes el 1244. El zamindari de Birbhum es va formar sota l'Imperi Mogol i apareix al segle xviii amb un sanad concedit per Jafar Khan, nawab de Murshidabad, a Asad-ullah, que el va tenir com un feu militar; probablement la seva família ja governava la regió des de vers el 1600. En aquest temps incloïa gran part del districte de Santal Parganas i mesurava 9.992 km², va passar als britànics el 1765 i nominalment va passar al districte de Murshidabad, però en la pràctica governat pels zamindars de Birbhum i Bankura. El 1787 la Companyia va assolir el govern directe dels zamindaris. El territori era assolar per bandes procedents de les muntanyes occidentals de Chota Nagpur i el rages no podien fer res i per això la Companyia Britànica de les Índies Orientals va haver d'assolir el govern directe. El zamindari de Birbhum i el de Bankura van formar un districte britànic amb guarnició militar. El 1788 es va produir un fort atac per una banda de 500 homes que van destruir uns 40 pobles; el 1789 els atacs encara foren majors i les bandes arribaven a tres o quatre-cents homes; el col·lector va aixecar una milícia i va demanar reforços i els va derrotar i expulsar; en endavant el districte va romandre tranquil. Només fou afectat per la revolta dels santals el 1855. Al començament del segle xix es va crear al districte de Bankura amb el zamindari de Bishnupur i uns anys després es van separar territoris del districte per integrar-se al nou de Santal Parganas. El districte junt al de Bankura era conegut per patir epidèmies de febres i per ser els districtes amb més leprosos.

## Vegeu també

* Ganutia.

## Referències

* The Imperial Gazetteer of India, 1885, Sir William Wilson Hunter, London, Trübner & co.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. , Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India. Oxford: Clarendon Press, 1908.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial del districte
# Zoarchias macrocephalus

Zoarchias macrocephalus és una espècie de peix de la família dels estiquèids i de l'ordre dels perciformes.

## Descripció

* Fa 12,3 cm de llargària màxima.
* 28-33 espines i 80-87 radis tous a l'aleta dorsal.
* 91-95 radis tous a l'aleta anal.
* 116-122 vèrtebres.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix marí, bentopelàgic (entre 5 i 15 m de fondària) i de clima subtropical, el qual viu al Pacífic occidental: la prefectura de Mie (el Japó).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Jordan, D. S. & J. O. Snyder, 1902. A review of the blennoid fishes of Japan. Proceedings of the United States National Museum v. 25 (núm. 1293): 441-504.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Kimura, S. & Sato, A., 2007. Descriptions of two new pricklebacks (Perciformes: Stichaeidae) from Japan. Bulletin of the National Museum of Nature and Science (Ser. A) Suppl. 1: 67-79.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Enllaços externs

* AQUATAB (txec)
* ION (anglès)
* BioLib (anglès)
# Brahuis

Els brahuis (urdú: بروہی) són una ètnia dràvida que viu al Balutxistan. Encara que ètnicament separats dels balutxis, els brahuis estan emparentats culturalment amb aquests, havent absorbit llur cultura i passat per intenses relacions i barreges al llarg de segles. Es calcula que són més de dos milions, la majoria a l'antiga regió del Kanat de Kalat. La llengua dels brahuis, el brahui, és l'únic llenguatge dravídic septentrional. Hi ha qui el considera una resta de la llengua de l'antiga civilització de la vall de l'Indus. A causa del seu aïllament, el brahui té moltes paraules emprades al balutxi. Aquest poble sempre va estar sotmès a altres pobles fins que, sota els kans de Kalat, va crear un estat independent.

## Referències

* ↑ Rooman, Anwar. The Brahuis of Quetta-Kalat region (en anglès). Pakistan Historical Society, 1960, p. 10.

## Enllaços externs

* South Asia Language Resource Center.
* Brahui people, Britannica.com.
* Baloch Nationalism: Its origin and development.
# Districte de Buner

El districte de Buner és una divisió administrativa de la Província de la Frontera del Nord-oest al Pakistan. La capital és la ciutat de Daggar 34° 30′ 41″ N, 72° 29′ 02″ E﻿ / ﻿34.51139°N,72.48389°E﻿ / 34.51139; 72.48389. Té una superfície de 1.865 km² i una població (1998) de 506.048 habitants. És format només per un tehsil, Daggar o Bunner.

## Història

La Vall de Buner es troba al nord de Peshawar. Està habitada per les tribus salarzai i ashazai gadazai dels paixtus, coneguts en conjunt com a bunerwals o ashizii; són subdivisions de la tribu Yusufzai; també hi viuen gujars, panjabis i hazares.
Aquesta zona formà part de l'antic regne d'Udyana i s'han trobat diverses restes arqueològiques de l'era budista. Troballes interessants s'han fer a Mahaban, Banj, Asgrani, Panjkotai, Gumbatai, i Girarai. Mahaban ha estat identificada amb l'Aornos, la fortalesa assetjada per Alexandre el Gran, però el Dr. Stein ho va refutar el 1904, considerant més probable que fos Banj.
El 1898 una revolta local va causar l'enviament d'una força militar britànica.
L'abril del 2009 els islamistes de la regió i del Swat, van ocupar la vall de Baner i la ciutat de Baner, després d'una batalla amb la milícia local favorable al govern. Es va decretar la xaria. Baner era a menys de 200 km d'Islamabad. El 29 d'abril paracaigudistes pakistanesos van recuperar la ciutat però la vall restà en poder dels islamistes.

## Notes

* ↑ http://www.statpak.gov.pk/depts/pco/statistics/admin_unit/admin_list_tehsil.html Arxivat 2010-03-05 a Wayback Machine.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.

## Vegeu també

* Ranigat.
# Engany musical

Un engany musical és una peça de música clàssica composta per algú intencionalment atribuïda a un altre. A continuació es llisten una sèrie d'enganys musicals atribuïts a diferents compositors famosos, que en realitat són de:
Obres adscrites a personatges ficticis o històrics:

## Vegeu també

* L'amour est un oiseau rebelle

## Referències

* ↑ «Musical Crimes: paragery, Deceit, and Socio-Hermeneutics». Arxivat de l'original el 2008-09-18. [Consulta: 28 maig 2012].
* ↑ «Cassadó i Frescobaldi». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 28 maig 2012].
* ↑ Biblioteca del Congrés Fritz Kreisler Collection
# Boissey (Ain)

Boissey és un municipi francès, situat al departament de l'Ain i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. El 2018 tenia 351 habitants.
# Hoxie (Arkansas)

Hoxie és una població dels Estats Units a l'estat d'Arkansas. Segons el cens del 2000 tenia 2.817 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hoxie tenia 2.817 habitants, 1.108 habitatges, i 797 famílies. La densitat de població era de 273,3 habitants/km².
Dels 1.108 habitatges en un 36% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,6% hi vivien parelles casades, en un 14,9% dones solteres, i en un 28% no eren unitats familiars. En el 24,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,03.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,9% tenia menys de 18 anys, un 9,4% entre 18 i 24, un 28,1% entre 25 i 44, un 21,8% de 45 a 60 i un 12,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.726 $ i la renda mediana per família de 30.085 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.583 $ mentre que les dones 18.418 $. La renda per capita de la població era de 12.190 $. Entorn del 20,7% de les famílies i el 24,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hoxie». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hoxie». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Psychoda formosa

Psychoda formosa és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Nova Zelanda.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Satchell, G. H., 1954. Keys to the Described Species of New Zealand Psychodidae with Descriptions of Eight New Species. Transactions of the Royal Entomological Society of London, 105: 475–491.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ S. L. Goldson, 2012. Larvae of four New Zealand species of Psychoda (Diptera: Psychodidae). New Zealand Entomologist. Vol. 6, núm. 3. Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. i
* ↑ The Diptera Site - The BioSystematic Database of World Diptera (anglès)
* ↑ Blakely, T. J., Harding, J. S. i Didham, R. K., 2011. Distinctive aquatic assemblages in water-filled tree holes: a novel component of freshwater biodiversity in New Zealand temperate rainforests. Insect Conservation and Diversity.
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Tetraodon suvattii

Tetraodon suvattii és una espècie de peix de la família dels tetraodòntids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 11,5 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a la conca del riu Mekong.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Linnaeus, C., 1758. Systema Naturae, Ed. X. (Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio decima, reformata.) Holmiae. Systema Nat. ed. 10 v. 1. i-ii + 1-824.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Sontirat, S., 1989. Four new species of freshwater fishes from Thailand. Kasetsart J. Nat. Sci. v. 23 (núm. 1): 98-109.
* 1 2 3 4 «Tetraodon suvattii» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Kottelat, M., 1998. Fishes of the Nam Theun and Xe Bangfai basins, Laos, with diagnoses of twenty-two new species (Teleostei: Cyprinidae, Balitoridae, Cobitidae, Coiidae and Odontobutidae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 9(1): 1-128.
* ↑ Kottelat, M., 2001. Fishes of Laos. WHT Publications Ltd., Colombo 5, Sri Lanka. 198 p.
* ↑ Monkolprasit, S., S. Sontirat, S. Vimollohakarn i T. Songsirikul, 1997. Checklist of Fishes in Thailand. Office of Environmental Policy and Planning, Bangkok, Tailàndia. 353 p.

## Bibliografia

* Bleeker, P., 1851: Over drie nieuwe soorten van Tetraödon van den Indischen Archipel. Natuurkundig Tijdschrift voor Nederlandsch Indië v. 1: 96-97.
* Dekkers, W. J., 1975: Review of the Asiatic freshwater puffers of the genus Tetraodon (Linnaeus, 1758) (Pisces, Tetraodontiformes, Tetraodontidae). Bijdragen tot de Dierkunde v. 45 (núm. 1): 87-142.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Roberts, T. R., 1998: Freshwater fugu or pufferfishes of the genus Tetraodon from the Mekong basin, with descriptions of two new species. Ichthyological Research v. 45 (núm. 3): 225-234.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Desplaçament (nàutica)

El desplaçament és, en nàutica, el pes d'un vaixell amb una càrrega determinada. És a dir, és el pes del vaixell més la càrrega que transporti.
És habitual definir diferents tipus de desplaçament segons diverses condicions de càrrega:
* Desplaçament en rosca: és el desplaçament d'un vaixell sense combustible, llast ni lubricants; per tant inclou el pes del buc, les màquines, les peces de respecte (recanvis) i altres equips que estiguin al vaixell de forma permanent.
* desplaçament estàndard: és el desplaçament en rosca més equipació (bots, instruments de navegació, etc.) més tripulació amb el seu equipatge, líquids en circulació, queviures, munició (en els vaixells de guerra), aigua dolça i oli lubricant. Quedarien exclosos el combustible i l'aigua de reserva per a les calderes.
* Desplaçament en llast: és el desplaçament en rosca més el pes de tot allò necessari per a la navegació (combustible, llast, queviures, etc.) però sense cap mena de càrrega útil.
* Desplaçament màxim: és el desplaçament que s'assoleix quan el vaixell es troba submergit fins a la línia de càrrega màxima.
Viccionari