OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tadeusz Baird

Tadeusz Baird (Grodzisk Mazowiecki 26 de juliol de 1928 – Varsòvia 3 de setembre de 1981) fou un compositor polonès.
Estudià en el conservatori de la seva ciutat natal. Va ser considerat com un dels millors compositors polonesos de la seva generació, junt amb Lutoslawski, Panufnik i Penderecki. La seva característica principal consistia, com els altres del grup, en la recerca d'una síntesi, especialment entre els serialismes dodecafònics, o aleatori, i les tècniques més o menys tradicionals, i fins i tot preclàssiques, en aquest sentit, els coetanis polonesos se situaren a un nivell que sols produí, entre els occidentals, de forma molt aïllada i, en realitat, sense una orientació general gaire clara.
Formà part de la important i innovadora generació de músics polonesos, entre els que també cal citar, a Serocki, Kotoński i Penderecki.

## Obres

* Sinfonietta (1949)
* Concert per a piano i orquestra (1949)
* 1a Simfonia (1950),
* premi de l'Estat polonès (1951)
* Colas Breugnon, suite per a flauta i orquestra de corda (1951)
* 2a Simfonia (1952)
* Dues sonatines per a piano (1952)
* Concert per a orquestra (1953)
* Suite lírica, sobre un text de J. Tuwin (1953)
* Cassació per a orquestra (1956)
* Quatre assaigs d'orquestració (1957)
* Quartet de corda (1958)
* Expressions variants, per a violí i orquestra (1959)
* Egzorta, per a recitador, cor i orquestra (1960)
* Eròtiques, per a soprano i orquestra (1961)
* Estudi, per a veus, orquestra piano i percussió (1961)
* Variacions envers un tema, per a orquestra (1963)
* Música de l'Epifania, per a orquestra (1963)
* i diversos conjunts de cambra per a flauta, oboè, clarinet, fagot i piano, cançons, composicions corals i diversos encàrrecs per al teatre i el cinema.

## Referències

* Volum núm. 7 de l'Enciclopèdia Espasa (ISBN 84-239-4507-3)
# John Polkinghorne

John Polkinghorne (Weston-super-Mare, 16 d'octubre de 1930 - Cambridge, 9 de març de 2021) va ser un físic matemàtic anglès, que també va ser teòleg i pastor anglicà.

## Vida i Obra

Polkinghorne era fill d'un empleat de correus i va ser escolaritzat a diferents poblacions de Somerset en les quals va ser destinat el seu pare. Després va estudiar a la universitat de Cambridge en la qual es va doctorar el 1955 en el grup de treball de Paul Dirac. Va fer una breu estança a Caltech i, després de ser durant dos cursos, professor de la universitat d'Edimburg, el 1958 va retornar a Cambridge on va ser docent fins al 1979. En aquest període va fer recerca en física de partícules i va ser escollit membre de la Royal Society.
El 1979, va fer un gir radical en la seva carrera acadèmica i va deixar la física per ingressar al seminari de Westcott House, en el qual es va ordenar sacerdot anglicà el 1981. Després de ser vicari a diferents parròquies, el 1986 va ser cridat a Cambridge per a ser mestre de capella del Trinity Hall. El 1989 va ser nomenat president dels Queen's College de Cambrdige, càrrec que va ocupar fins a la seva jubilació el 1996.
Tot i que, com a físic, va publicar un centenar d'articles científics abans de 1980, Polkinghorne és més conegut per la seva obra posterior, en la qual analitza la relació entre ciència i religió, un tema que va adquirir molta importància des de mitjans del segle xx. El seu punt de vista central és que els elements essencials de la creença cristiana no han estat amenaçats per l'avanç científic.

## Referències

* ↑ Taylor i Wilkinson, 2022, p. 296.
* ↑ Taylor i Wilkinson, 2022, p. 299.
* ↑ Watts i Knight, 2016, p. xiii.
* ↑ Taylor i Wilkinson, 2022, p. 301.
* ↑ Nelson i Giberson, 2011, p. 97.
* ↑ Taylor i Wilkinson, 2022, p. 302.
* ↑ Watts i Knight, 2016, p. xiv.

## Bibliografia

* Nelson, Dean; Giberson, Carl. Quantum Leap: How John Polkinghorne found God in science and religion (en anglès). Monarch Books, 2011. ISBN 978-1-85424-972-2.
* Taylor, J.C.; Wilkinson, D.A. «John Charlton Polkinghorne KBE. 16 October 1930 - 9 March 2021» (en anglès). Biographical Memoirs of Fellows of the Royal Society, Vol. 72, 2022, pàg. 293-309. DOI: 10.1098/rsbm.2021.0044. ISSN: 0080-4606.
* Watts, Fraser; Knight, Christopher C. God and the Scientist (en anglès). Routledge, 2016. ISBN 978-1-4094-4569-2.
* Welker, Michael «John Polkinghorne – A Dear Academic, Theological and Personal Friend» (en anglès). Theology and Science, Vol. 21, Num. 1, 2023, pàg. 5-9. DOI: 10.1080/14746700.2022.2155907. ISSN: 1474-6700.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «John Polkinghorne» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Sequeiros Ugarte, Juan. «John Polkinghorne (1930-2021): el encuentro entre ciencia y religión desde la Física» (en castellà). Universidad Pontificia de Comillas, 2021. [Consulta: 26 novembre 2023].
# Fòrum de la Colònia (Tarragona)

El Fòrum de la Colònia de Tàrraco, capital de la Província d'Hispània Citerior, és l'espai on es desenvolupava els afers administratius i comercials de la ciutat romana. Està constituït, actualment, per una plaça porticada, una filera de tabernae i —en la posició central— la cúria. Estudis recents permeten suposar que allò que s'ha conservat no és més que una part (concretament la basílica) del fòrum. La seva gestió depèn del Museu d'Història de Tarragona.
Els darrers treballs han posat de manifest que la primera plaça pública es va definir a finals del s. ii aC, en el moment que la ciutat adquireix la seva forma urbana bàsica amb l'extensió del perímetre emmurallat i l'execució d'importants obres de sanejament públic com el col·lector dels carrers d'Apodaca i de la Unió. Aquesta plaça es crea sobre part de l'oppidum ibèric (Kese) que, des del s. v aC, s'estenia per sobre d'aquest promontori que dominava la badia portuària i la desembocadura del riu. D'aquesta primera configuració del fòrum en coneixem el Capitoli, el temple dedicat a les tres divinitats principals del panteó romà (Júpiter-Juno-Minerva) que presidia la plaça pública. Era un temple de la més pura tradició itàlica, aixecat sobre podi, amb triple cella i planta períptera de sis columnes frontals.
En època d'August es produeix una profunda remodelació amb la creació d'una nova plaça al costat de la primera on destacava una basílica amb tribunal axial, governada per l'estàtua d'August, i locals annexos. Es tracta d'un edifici de tres naus amb ambulacrum o passadís perimetral a l'entorn d'un porticat de 14 x 4 columnes i locals annexos destinats als negocis o a la reunió de confraries religioses (collegia). En aquest mateix període es construeix el teatre, en directa relació urbanística i funcional amb el fòrum i el port. Sota Tiberi es reforma la basílica i es crea l'anomenada «plaça de les Estàtues», un espai intermedi, accessible des de la basílica, que connectava amb un carrer (decumanus) al qual tenien façana les diverses cases (domus) documentades. A l'entorn de la basílica van aparèixer un bon nombre d'estàtues, algunes de les quals estan relacionades amb el culte imperial. A la plaça annexa a la basílica van ser trobades diverses estàtues de membres de la família imperial Juli-Clàudia (27 aC - 68 dC). En el s. ii dC el fòrum de la colònia experimenta noves reformes mantenint-se en ús fins a la segona meitat del s. iv, moment en què data l'enderroc de la basílica.

## Galeria d'imatges

* detall
* detall

## Referències

* ↑ AADD. Museus i Centres de Patrimoni Cultural a Catalunya. Barcelona: Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya, 2010, p. 116. ISBN 84-393-5437-1.
* 1 2 «Sala2, Fòrum de la Colònia». mnat. MNAT. [Consulta: 29 juliol 2014].
# Henderson (Illinois)

Henderson és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 319 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Henderson tenia 319 habitants, 137 habitatges, i 102 famílies. La densitat de població era de 456,2 habitants/km².
Dels 137 habitatges en un 20,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 62,8% hi vivien parelles casades, en un 8% dones solteres, i en un 25,5% no eren unitats familiars. En el 21,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,6.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 15,7% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 24,1% entre 25 i 44, un 36,4% de 45 a 60 i un 16,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 47 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 102,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.636 $ i la renda mediana per família de 39.583 $. Els homes tenien una renda mediana de 35.313 $ mentre que les dones 24.000 $. La renda per capita de la població era de 17.114 $. Aproximadament el 6,3% de les famílies i el 7,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Henderson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Henderson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Retrat de Beethoven (1804)

Aquest retrat de Beethoven és un oli sobre llenç pintat el 1804 per Willibrord Joseph Mähler quan Ludwig van Beethoven, amb 34 anys, gaudia d'un gran prestigi com a pianista a Viena. En aquella època estava component la seva Simfonia núm. 3 en mi bemoll major, op. 55 (coneguda com a Heroica).
És el primer de quatre retrats del compositor alemany pintats per Mähler, artista nascut al mateix barri que la mare de Beethoven, Maria Magdalena van Beethoven, i que entraria a formar part del grup selecte dels «amics de Bonn» de Beethoven, i els dos van mantenir la seva amistat la resta de la seva vida.
Es creu que Beethoven tenia en gran estima aquest retrat, ja que el mantenia sempre a la vista en el seu escriptori. Allà també tenia el del seu admirat avi, Ludwig van Beethoven, qui havia estat mestre de capella de l'orquestra del príncep elector de Colònia, realitzat per Amelius Radoux.<ref(anglès)«Amelius Radoux (1704-1773?), Ludwig van Beethoven (d. Ä.) (1712-1773) - Fotografie des Ateliers Gerlach & Wiedling nach dem Gemälde von Amelius Radoux.» Arxivat 2016-03-05 a Wayback Machine. Consultat el 26 de març de 2016.</ref>
La Biblioteca Pública de Nova York posseeix una còpia del retrat, pintada per un artista desconegut cap a 1808, que va pertànyer a Ferdinand Luib, propietari del Allgemeine Musikalische Zeitung. Fou biògraf de Franz Schubert i probablement l'hauria regalat a Alexander Wheelock Thayer, un dels primers biògrafs de Beethoven.

## Galeria

* El retrato original comparado con la copia
* Retrat original
* Còpia

## Referències

* ↑ de Almeida, Hermione (anglès). Nature, Politics, and the Arts: Essays on Romantic Culture for Carl Woodring, Capítol I. Rowman & Littlefield, 2015. A Google Books. Consultat el 26 de març de 2016.
* ↑ (anglès)«Willibrord Joseph Mähler (1778-1860), Ludwig van Beethoven, 1804 - Fotografie von Rudolf Stepanek nach dem Gemälde von Willibrord Joseph Mähler.» Arxivat 2016-04-09 a Wayback Machine. Beethoven-Haus Bonn. Consultat el 26 de març de 2016.
* ↑ "Willibrord Joseph Mähler (1778–1860), Ludwig van Beethoven, 1804 – Fotografie von Rudolf Stepanek nach dem Gemälde von Willibrord Joseph Mähler" Arxivat 2016-04-09 a Wayback Machine., Digital Archives Beethoven Haus Bonn.
* ↑ ((anglès)Fitxa. New York Public Library. Consultat el 26 de març de 2016.
# Reus Comercial: revista semanal ilustrada

Reus Comercial: revista semanal ilustrada va ser una publicació periòdica que va sortir a Reus l'any 1911. Portava per lema: «Comercio e Industria. Agricultura».

### Finalitat, continguts i abast

Donava notícia de les activitats mercantils de la ciutat i de la comarca, els preus de l'oli, l'avellana, el vi..., amb comentaris sobre les variacions que podien tenir. Informava de les activitats de la Cambra de Comerç de Reus i de les Cambres de l'estat, segons es llegeix al núm. 1.
Informava dels preus al mercat dels dilluns a Reus, de les exportacions a l'Argentina i a altres països, dels moviments al Port de Tarragona (les entrades i sortides de mercaderies). Feia referència al canvi de moneda i al valor de les accions de les empreses locals: Gas Reusense, La Industrial Harinera, Banc de Reus, Carrilet de Reus a Salou, Empresa Hidrofórica, Institut Pere Mata, i altres.
Publicava també la situació dels mercats europeus, i contava amb la col·laboració dels cònsols de diversos països que enviaven articles periòdicament.

### Director i col·laboradors

El periòdic va sortir per iniciativa de Francesc Cubells Florentí, que n'era també el director. Els col·laboradors coneguts eren Claudi Oliveras, l'enòleg director de l'Estació Enològica de Reus, R. de Mas, el mateix director i diversos corresponsals.

### Aspectes tècnics

Era una publicació setmanal que normalment tenia 18 pàgines, mida foli i amb capçalera tipogràfica. S'imprimia a la Impremta de Rabassa i Estivill. El preu de cada número era de 15 cèntims, i la subscripció trimestral de dues pessetes. El primer número va sortir el 5 de setembre de 1911 i l'últim conegut el 21 de novembre del mateix any. Es conserven exemplars a la Biblioteca Central Xavier Amorós de Reus i a la Biblioteca del Centre de Lectura de Reus.

## Referències

* 1 2 170 anys de premsa a Reus: 1813-1983. Reus: Generalitat de Catalunya; Ajuntament de Reus, 1983, p. 4.
* ↑ Reus Comercial. «Nuestro propósito», núm. 1, p. 1-2
* ↑ «Reus Comercial». Catàleg Argus. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 setembre 2023].
* ↑ «Reus comercial». Catàleg de la Biblioteca. Centre de Lectura. [Consulta: 28 setembre 2023].

## Vegeu també

* La Premsa a Reus 1813 - 1939
# Reus Deportiu: butlletí mensual

Reus Deportiu: butlletí mensual, va ser un periòdic reusenc portaveu del club Reus Deportiu, que sortí el novembre de 1929. L'últim número conegut és del juny de 1935.
El butlletí tenia quatre pàgines (de vegades vuit), amb diferents formats al llarg del temps. Oscil·lava entre 2 i 4 columnes. S'imprimia a la Impremta Foment de Marian Roca i durant un temps a la Impremta Diana, les dues de Reus. Alguns col·laboradors van ser Joan Basora, Francesc Estivill, Domènec Rom, Eduard Salvat i d'altres, a més de Joan Domènech i Antoni Martí.
La seva finalitat era reflectir tots els esdeveniments esportius de l'entitat, de totes les seves seccions, i analitzar i divulgar els seus moviments econòmics. En totes les seccions esportives dona els noms dels esportistes que les formen, amb els resultats obtinguts a les confrontacions amb altres equips. Inclou quadres gràfics amb els pressupostos. També tracten el tema de l'ampliació del club i dels terrenys que es necessiten per fer-ho.
El Butlletí va aparèixer quan era president del club Antoni Martí Bages, que va ser alcalde de Reus, i amb la col·laboració estreta del doctor Joan Domènech que feia difusió de seves idees d'higiene aplicades a la joventut.
El número de juny de 1935 fa una història del club des de la seva fundació el 1909 fins al 1934, amb fotografies sobre esdeveniments. Aquest número inclou també articles de diferents personalitats que han format part del club o que hi estan relacionades. Aquesta recopilació històrica menciona que va sortir un primer número del Butlletí el mateix dia de la formació del Club, el 23 de novembre de 1909, que no s'ha conservat.

## Localització

* Biblioteca Central Xavier Amorós. Reus.
* Biblioteca del Centre de Lectura de Reus i Biblioteca de Catalunya.

## Referències

* 1 2 3 4 La Premsa a la província de Tarragona durant la Segona República: 1931-1936. Tarragona: La Diputació, 1996, p. 517-519. ISBN 848861828X.
* 1 2 3 «Història». Reus Deportiu: butlletí mensual, Any III, núm. 5, 6-1935, pàg. 3-7.
* ↑ «Reus Deportiu». Catàleg Argus. [Consulta: 21-VI-2015].
* ↑ «Reus Deportiu». CCUC. [Consulta: 21-VI-2015].

## Vegeu també

* La Premsa a Reus 1813 - 1939
# Revista d'Etnologia de Catalunya

La Revista d'etnologia de Catalunya (REC) és una publicació científica i acadèmica, especialitzada en els àmbits de l'antropologia, l'etnologia i el patrimoni cultural a Catalunya i d'arreu, creada el 1992 i editada pel Centre de Promoció de la Cultura Popular i Tradicional Catalana, que posteriorment esdevindria en la Direcció General de Cultura Popular, Associacionisme i Acció Culturals de la Generalitat de Catalunya.
La revista, que es publica ininterrompudament des del mes de juliol de 1992, amb una periodicitat que ha variat entre semestral i anual, s'ha convertit en una plataforma de difusió de les iniciatives, les realitzacions, les teories i les experiències dels investigadors, les entitats i els col·lectius que conformen aquest camp del coneixement dins de les ciències socials. La REC és una publicació periòdica que ha esdevingut punt de referència i lloc de trobada de l'antropologia i l'etnologia catalanes, així com de les ciències socials en general, tant des d'un punt de vista acadèmic i analític com des del vessant de la producció cultural i el patrimoni etnològic.
Sota el prisma de la interdisciplinarietat, la REC presenta treballs i articles que s'estructuren en les següents seccions: Dossier monogràfic, Miscel·lània, Recerques etnològiques i Crònica (Activitats, Associacions, Museografia i Bibliografia).
Darrere de la creació de la REC es troben dues figures que han estat cabdals en aquesta empresa, Antoni Anguela, cap del Servei de Patrimoni Etnològic del Centre de Promoció de la Cultura Popular i Tradicional Catalana (CPCPTC) i Joan Maria Llobet Armengou, cap del Servei de Publicacions del Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya.

## Referències

* ↑ Roma, Josefina «La revista d'Etnología de Catalunya y la antropología». Revista de Dialectología y Tradiciones Populares, Tom 57, núm. 1, 2002, pàgs. 259-270. ISSN: 0034-7981.
* 1 2 3 Calvo i Calvo, Lluís «De l'ahir, de l'avui i del demà d'un projecte antropològic i cultural: la Revista d'Etnologia de Catalunya». Revista d'Etnologia de Catalunya, Núm. 38, 2012, pàgs. 8-11. ISSN: 1132-6581 [Consulta: 2 juny 2020].
* 1 2 «Revista d'etnologia de Catalunya». Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 juny 2020].
* ↑ «Revista d'etnologia de Catalunya». RACO. [Consulta: 2 juny 2020].

## Enllaços externs

* Revista d'etnologia de Catalunya
# Revista del Ateneo

Revista del Ateneo: órgano oficial de la sociedad de este nombre, y periódico de literatura y de intereses morales y materiales va ser una publicació que sortí a Reus el 1863.

## Història

Amb el nom d'Ateneo artístico y literario el 1863 va néixer a Reus una de les moltes entitats ateneístiques que sorgiren a la ciutat, amb la finalitat de propagar "los conocimientos científicos, artísticos y literarios, el desenvolvimiento moral del país y el fomento de sus intereses materiales". La societat estava instal·lada al carrer de la Presó número 9. El 14 de maig de 1863 va sortir el primer número d'aquesta revista, on explicaven els projectes de l'entitat: a més de fer classes, certàmens i exposicions anuals volien establir "un Museo de pintura y antigüedades y una exposición permanente de obras artísticas e industriales acompañada de obras de la naturaleza" i una biblioteca que esperaven que aviat fos la primera de Reus. Al número 2 (8-VII-1863) declarava "siendo el principal objeto de esta Revista instruir el pueblo trabajador que en su mayoria forma el Ateneo [...] debemos procurar debatir en ella cuestiones de verdadero interés general".
La Revista explicava la vida de l'entitat, els seus projectes, i assenyalava tímidament allò que no trobava bé de la política municipal El fundador i director de la revista va ser Francesc Bartrina, que hi col·laborava en català, i hi signaven articles Ciril Freixa, Enric Roger, Josep Güell i Mercader i d'altres.
Tenia 16 pàgines, capçalera tipogràfica i textos en castellà i català. S'imprimia a la Impremta de Masip i Triquell i es repartia gratuïtament entre els socis. El periodista i escriptor reusenc Gras i Elies diu: "Esta importante publicación era órgano oficial de la sociedad de este nombre".
Només se'n conserven dos números.

## Localització

* Biblioteca Central Xavier Amorós de Reus
* Arxiu Històric de Barcelona

## Referències

* ↑ Freixa, Ciril «El Ateneo artístico y literario». Diario de Reus, 7-VI-1863, pàg. 2.
* ↑ Anguera, Pere. Breu notícia d'ateneus reusencs vuitcentistes. Reus: El Llamp, Taula de Cultura Popular, 1985, p. 14.
* ↑ «Nuestro propósito». Revista del Ateneo, Año I, núm. 1, 14-V-1863, pàg. 1.
* ↑ «Intenciones». Revista del Ateneo, núm. 2, 8-VII-1863, pàg. 2.
* ↑ Gras i Elies, Francesc. El Periodismo en Reus desde 1813 hasta nuestros días. Tarragona: Tipografía de F. Arís e Hijo, 1904, p. 32.
* ↑ «Revista El Ateneo». [Consulta: 30-I-2014].
* ↑ «Revista del Ateneo». CCUC. [Consulta: 15-V-2015].

## Vegeu també

* La Premsa a Reus 1813 - 1939
# Revue Horticole

Revue Horticole, (abreujat Rev. Hort.), va ser una revista il·lustrada amb descripcions botàniques que va ser editada per la Société nationale d'horticulture de France i publicada des de l'any 1829 fins al 1974 amb el nom de Revue Horticole; résumé de tout ce qui parait d'intéressant en jardinage [etc.]. Es van publicar 146 volums i va ser substituïda el 1974 per Pepinieristes Hort. Maraich..

## Publicació

* Sèrie núm. 1, Vols. 1-3, 1829-40;
* Sèrie núm. 2, vols. 1-5, 1841-46;
* Sèrie núm. 3, vols. 1-5, 1847-51;
* Sèrie núm. 4, vols. 1-9, 1852-60; 1861-65; vol. 37+, 1866+

## Referències

* ↑ a Tropicos

## Enllaços externs

* a Google
# Rhabdalestes

Rhabdalestes és un gènere de peixos pertanyent a la família dels alèstids.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica.

## Taxonomia

* Rhabdalestes aeratis (Stiassny & Schaefer, 2005)
* Rhabdalestes brevidorsalis (Pellegrin, 1921)
* Rhabdalestes leleupi (Poll, 1967)
* Rhabdalestes maunensis (Fowler, 1935)
* Rhabdalestes rhodesiensis (Ricardo-Bertram, 1943)
* Rhabdalestes septentrionalis (Boulenger, 1911)
* Rhabdalestes tangensis (Lönnberg, 1907)
* Rhabdalestes yokai (Ibala Zamba & Vreven, 2008)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Stiassny, M. L. J. & S. A. Schaefer, 2005. Rhabdalestes aeratis, new species (Characiformes: Alestidae): first occurrence of the genus from the Middle Congo River basin. Ichthyol. Explor. Freshwaters v. 16 (núm. 3): 271-278.
* ↑ Lönnberg, E., 1907. Fishes. (Sjöstedts Kilimandjaro-Meru Expedition, 5.) Uppsala. Fishes. (Sjöstedts Kilimandjaro-Meru Expedition, 5.): 1-8.
* ↑ Ibala Zamba, A. & Vreven, E., 2008. Rhabdalestes yokai (Characiformes: Alestidae), a new species from the Léfini and Sangha River basins (Congo River basin), Africa. Ichthyological Exploration of Freshwaters, 19 (4): 377-384.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)