OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# El viatge de l'emperador

El viatge de l'emperador (títol original en francès: La Marche de l'empereur) és un documental de naturalesa francès del 2005 escrit i dirigit per Luc Jacquet, coproduïda per Bonne Pioche i la National Geographic Society. Ha estat doblat al català central i al valencià.
El film descriu el viatge anual que fan els pingüins emperador per l'Antàrtida. Cap a la tardor, tots els individus en edat de criança (a partir dels cinc anys) sorgeixen de l'oceà, el seu hàbitat, per caminar terra endins als indrets que fan servir per criar. Allà, els pingüins participen del festeig que, si té èxit, donarà un pollet. Perquè el nouvingut sobrevisqui, els pares hauran de fer diversos desplaçaments entre l'oceà i els criadors durant els següents mesos.
Per a rodar la pel·lícula, els operadors de càmera Laurent Chalet i Jérôme Maison van romandre un any al continent antàrtic, prop de la Base Dumont d'Urville, a Terra Adèlia.
El viatge de l'emperador va guanyar l'Oscar al millor documental de l'any 2005. També va estar nominat al Premi César a la millor primera pel·lícula el 2006.

## Argument

La pel·lícula mostra els viatges anuals dels pingüins emperadors de l'Antàrtida. Durant la tardor tots els pingüins en edat reproductiva deixen l'oceà, el seu hàbitat habitual, per iniciar un viatge vers l'interior de l'Antàrtida, vers els seus indrets de nidificació i reproducció ancestrals. És allà on els emperadors comencen el festeig qui donarà lloc a una nova vida. Amb la finalitat que els pollets sobrevisquin, els seus pares han de fer llargs viatges des de l'indret de nidificació fins a l'oceà on capturen l'àpat al llarg d'alguns mesos.

## Repartiment

Als pingüins emperadors se'ls hi ha posat veu en les diferents llengües en què s'ha doblat la pel·lícula.
França:
* Veu del narrador (el pare): Charles Berling
* Veu del segon narrador (el nadó): Jules Sitruk
* Veu de la narradora (la mare): Romane Bohringer
En altres llengües la narració ha estat simplificada i hi ha hagut dos o fins i tot un narrador només.
* Espanya: Maribel Verdú i José Coronado
* Estats-Units: Morgan Freeman
* Índia: Amitabh Bachchan

## Premis i nominacions
### Premis

* 2006: Émilie Simon rep un premi de la música en la categoria: àlbum de música original de cinema o televisió de l'any per El viatge de l'emperador.
* 2006: Oscar al millor documental.
* 2006: Premiat en el Festival internacional de cinema de Pyongyang.

### Nominacions

* 2006: BAFTA a la millor fotografia per Laurent Chalet i Jérôme Maison.
* 2006: BAFTA al millor muntatge per Sabine Emiliani.
* 2006: Premi César a la millor primera pel·lícula per Luc Jacquet.

## Referències

* ↑ «El viatge de l’emperador». Desdelsofà.cat. [Consulta: 21 gener 2023].
* ↑ «Programació». À Punt. [Consulta: 6 gener 2024].
* ↑ «NY Times: March of the Penguins». The New York Times. [Consulta: 23 novembre 2008].
* ↑ «Meilleur Premier Film». academie-cinema.org. [Consulta: 23 octubre 2024].

## Enllaços externs

* El viatge de l'emperador Arxivat 2008-03-06 a Wayback Machine. de Luc Jacquet
# Marta Barbarà Alà

Marta Barbarà Alà (10 de setembre de 1970) és una actriu i directora de doblatge catalana. Entre les actrius que ha doblat habitualment, es poden mencionar Drew Barrymore (per exemple, a Scream), Scarlett Johansson (a Match Point), Eva Green (Casino Royale), Bryce Dallas Howard (a la saga de Jurassic World) i Eva Mendes.
Va començar al món del doblatge a l'estudi QT-Lever de Barcelona. Entre les primeres veus que ha interpretat es troben alguns personatges de Tom i Jerry. Ha posat veu a diversos personatges animats, com l'Helena de Les tres bessones, en Krilin de Bola de Drac i el protagonista de la sèrie Fly, a més de diferents princeses Disney tant en català com en castellà. Entre els personatges de Disney, destaquen Pocahontas de la pel·lícula homònima, l'Esmeralda d'El geperut de Notre Dame, la Nala adulta de The Lion King, i la princesa Jasmine d'Aladdin. També ha doblat personatges infantils secundaris com a Cinema Paradiso. A banda, va posar la veu al personatge de Stormfront de la sèrie The Boys, d'Amazon Prime Video.
Dirigeix l'escola de doblatge First Rec de Vilassar de Dalt, juntament amb el tècnic de so Raül Marsal. També ha fet alguns papers per a televisió, a la sèrie catalana Nissaga de poder, i per a teatre, per exemple a l'obra Las bellacas dirigida per Carla Torres Danés.
És filla de la també actriu Marta Padovan.

## Referències

* 1 2 «Entrevista a Marta Barbarà i Raül Marsal de l’escola de doblatge First Rec - Pànxing». [Consulta: 1r juny 2024].
* 1 2 3 4 5 6 7 «La Vermella - Marta Barbarà, la veu de Drew Barrymore, Scarlett Johansson i Eva Mendes». CCMA. [Consulta: 1r juny 2024].
* ↑ «El Teatreneu de Barcelona acoge la comedia 'Las bellacas' interpretada por actrices de doblaje y teatro». [Consulta: 1r juny 2024].

## Enllaços externs

* Marta Barbarà a Eldoblatge.com
# Pundamilia

Pundamilia és un gènere de peixos pertanyent a la família dels cíclids.

## Taxonomia

* Pundamilia azurea (Seehausen & Lippitsch, 1998)
* Pundamilia igneopinnis (Seehausen & Lippitsch, 1998)
* Pundamilia macrocephala (Seehausen & Bouton, 1998)
* Pundamilia nyererei (Witte-Maas & Witte, 1985)
* Pundamilia pundamilia (Seehausen & Bouton, 1998)

## Referències

* ↑ Seehausen, O., E. Lippitsch, N. Bouton & H. Zwennes, 1998. Mbipi, the rock-dwelling cichlids of Lake Victoria: description of three new genera and fifteen new species. Ichthyol. Explor. Freshwaters v. 9 (núm. 2): 129-228.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 Seehausen, O., E. Lippitsch, N. Bouton & H. Zwennes, 1998. Mbipi, the rock-dwelling cichlids of Lake Victoria: description of three new genera and fifteen new species. Ichthyological Exploration of Freshwaters. An international journal for field-orientated ichthyology. v. 9 (núm. 2): 129-228.
* ↑ Witte-Maas, E. L. M. & F. Witte, 1985. Haplochromis nyererei a new cichlid fish from Lake Victoria named in honour of Mwalimu Nyerere President of Tanzania. Leiden. New Cichlid: 13 pp.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Argenh

Argenh (francès Argein) és un municipi francès, situat a la regió d'Occitània, departament de l'Arieja.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Capitans Generals de l'Esquadra de Galeres d'Espanya

L'Esquadra de Galeres d'Espanya o Esquadra de la Guarda de la Costa d'Espanya, inicialment anomenada Esquadra de la Guarda de la Costa del Regne de Granada, es finançava amb les butlles de la Santa Croada.
La jerarquia de l'Esquadra de Galeres tenia els següents graus:
* Capitans Generals,
* Tinents Generals o Governadors,
| Relació de Capitans Generals de l'Esquadra de Galeres d'Espanya | Des de | Fins |
| Enrique Bazan y Benavides, marquès del Viso y de Bayona | 30 juny 1662 | 7 abril 1675 |
| Francisco Diego de Bazán y Doria, marquès de Bayona, marquès de Santa Cruz | 8 febrer 1676 | 23 setembre 1680 (mort a Madrid) |
| Pedro Manuel Colón de Portugal, duc de Veragua | 1 març 1685 | 17 febrer 1693 (cessa) |
| Baltasar Gómez Manrique de Mendoza de los Cobos y Luna, V marquès de Camarasa | 19 març 1693 | 8 octubre 1694 (cessa) |
| Beltrán Vélez de Guevara, duc de Nájera | 11 juny 1696 | juliol 1701 (deixa el càrrec per desacord amb les noves autoritats) |
| Vicente de Argote i de Córdoba, comte de Fuencalada | | |
| José de los Ríos, comte de Fernán Núñez | 13 gener 1731 | - |

## Enllaços externs

* Todoavante.es
# Pundamilia azurea

Pundamilia azurea és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 9,6 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 29-31.

## Alimentació

Menja plàncton.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: és una espècie de peix endèmica d'un grup d'illes al mig del Golf Speke (llac Victòria, Tanzània).

## Referències

* 1 2 3 Seehausen, O., E. Lippitsch, N. Bouton & H. Zwennes, 1998. Mbipi, the rock-dwelling cichlids of Lake Victoria: description of three new genera and fifteen new species. Ichthyol. Explor. Freshwaters v. 9 (núm. 2): 129-228.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Van Oijen, M.J.P., 1996. The generic classification of the haplochromine cichlids of Lake Victoria, East Africa. Zool. Verh. Leiden 302:57-110.

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City, Nova Jersey, Estats Units.
* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Riehl, R. i H.A. Baensch, 1996. Aquarien Atlas, Band 1. 10a. edició. Mergus Verlag GmBH, Melle, Alemanya. 992 p.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Puntioplites

Puntioplites és un gènere de peixos de la família dels ciprínids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Taxonomia

* Puntioplites bulu (Bleeker, 1851)
* Puntioplites falcifer (Smith, 1929)
* Puntioplites proctozystron (Bleeker, 1865)
* Puntioplites waandersi (Bleeker, 1858-1859)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Bleeker, P. 1851. Vierde bijdrage tot de kennis der ichthyologische fauna van Borneo, met beschrijving van eenige nieuwe soorten van zoetwatervisschen. Natuurkundig Tijdschrift voor Nederlands Indië v. 2: 193-208.
* ↑ Smith, H. M. 1929. Notes on some Siamese fishes. Journal of the Siam Society, Natural History Supplement v. 8 (núm. 1): 11-14.
* ↑ Bleeker, P. 1865. Sur une nouvelle espèce de Puntius à épine anale dentelée. Verslagen en mededeelingen. Koninklijke Akademie van Wetenschappen (Netherlands). Afdeling Natuurkunde. v. 17: 198-202, 1 pl.
* ↑ Bleeker, P. 1858-1859. [Zoetwatervisschen uit de omstreken van Ngawi, verzameld door J. T. van Bloemen Waanders.]. Natuurkundig Tijdschrift voor Nederlands Indië v. 16: 357-358.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
# Puntius manipurensis

Puntius manipurensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a l'Índia.

## Referències

* ↑ Hamilton, F. [Buchanan] 1822. An account of the fishes found in the river Ganges and its branches. Edimburg i Londres. Fishes Ganges: i-vii + 1-405, Pls. 1-39.
* ↑ BioLib
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lambert, Derek J.: Freshwater Aquarium Fish. Chartwell Books, Edison, Nova Jersey, Estats Units. Any 1997. ISBN 0-7858-0867-1.
* Menon, A. G. K., K. Rema Devi & W. Vishwanath 2000. A new species of Puntius (Cyprinidae: Cyprininae) from Manipur, India. J. Bombay Nat. Hist. Soc. v. 97 (núm. 2): 263-268.
* Mills, Dick: The Bumper Book of Tropical Aquarium Fishes (2a edició). Interpet Publishing. Any 2002. ISBN 1842860747.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Puntius yuensis

Puntius yuensis és una espècie de peix de la família dels ciprínids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a l'Índia.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Arunkumar, L. & H. T. Singh. 2003. Two new species of puntiid fish from the Yu River system of Manipur. J. Bombay Nat. Hist. Soc. v. 99 (núm. 3) [for 2002]: 481-487.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Lambert, Derek J.: Freshwater Aquarium Fish. Chartwell Books, Edison, Nova Jersey, Estats Units. Any 1997. ISBN 0-7858-0867-1.
# Puzanovia rubra

Puzanovia rubra és una espècie de peix de la família dels zoàrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 38 cm de longitud total i 200 g de pes.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu entre 200-800 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Cap Erimo (el Japó) fins als mars d'Okhotsk i Bering.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Fedorov V. V., 1975. Description of a new genus and species of a zoarcid fish Puzanovia rubra, gen. et sp. n. (Pisces, Zoarcidae) from the northern part of the Pacific Ocean. Voprosy Ikhtiol. v. 15 (núm. 4). 587-591.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Fedorov, V. V., 1975. Description of a new genus and species of a zoarcid fish Puzanovia rubra, gen. et sp. n. (Pisces, Zoarcidae) from the northern part of the Pacific Ocean. Voprosy Ikhtiologii v. 15 (núm. 4): 587-591.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Tokranov, A.M., A.M. Orlov i I.A. Biryukov, 2004. Distribution and size-weight composition of some rare fish species in Pacific waters off the northern Kurile Islands and southeast Kamchatka. J. Ichthyol. 44(3): 175-185.
* ↑ Fedorov, V.V., I.A. Chereshnev, M.V. Nazarkin, A.V. Shestakov i V.V. Volobuev, 2003. Catalog of marine and freswater fishes of the northern part of the Sea of Okhotsk. Vladivostok: Dalnauka, 2003. 204 p.
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.

## Bibliografia

* Anderson, M.E., 1994. Systematics and osteology of the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes). Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. 60:120 p.
* Anderson, M.E. i V.V. Fedorov, 2004. Family Zoarcidae (Swainson, 1839). Eelpouts. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (34):58.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Pyrolycus manusanus

Pyrolycus manusanus és una espècie de peix de la família dels zoàrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 17,1 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 78-81.
* Carn gelatinosa.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu entre 1.623-1.971 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Papua Nova Guinea.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Machida Y. & Hashimoto J., 2002. Pyrolycus manusanus, a new genus and species of deep-sea eelpout from a hydrothermal vent field in the Manus basin, Papua New Guinea (Zoarcidae, Lycodinae). Ichth. Research v. 49 (núm. 1). 1-6.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Machida, Y. & J. Hashimoto, 2002. Pyrolycus manusanus, a new genus and species of deep-sea eelpout from a hydrothermal vent field in the Manus basin, Papua New Guinea (Zoarcidae, Lycodinae). Ichth. Research v. 49 (núm. 1): 1-6.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Anderson, M.E., 1994. Systematics and osteology of the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes). Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. 60:120 p.
* Anderson, M.E. i V.V. Fedorov, 2004. Family Zoarcidae (Swainson, 1839). Eelpouts. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (34):58.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Pyrrhulina australis

Pyrrhulina australis és una espècie de peix de la família dels lebiasínids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Paraguai i Riu de La Plata.

## Referències

* ↑ Cuvier G. & Valenciennes A., 1846. Histoire naturelle des poissons. Tome dix-huitième. Suite du livre dix-huitième. Cyprinoïdes. Livre dix-neuvième. Des Ésoces ou Lucioïdes. Hist. Nat. Poiss. v. 18. i-xix + 2 pp. + 1-505 + 2 pp.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Eigenmann, C. H. & C. H. Kennedy. 1903. On a collection of fishes from Paraguay, with a synopsis of the American genera of cichlids. Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia v. 55: 497-537.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Weitzman, M. i S.H. Weitzman, 2003. Lebiasinidae (Pencil fishes). p. 241-251. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Britski, H.A. i B.S. Lopes 2007. Peixes do Pantanal: manual de identificaçäo, 2 ed. re. ampl. Brasília, DF: Embrapa Informaçäo Tecnológica, 227 p.
* ↑ López, H.L., R.C. Menni i A.M. Miguelarena, 1987. Lista de los peces de agua dulce de la Argentina. Biología Acuática Núm. 12, 50 p. (Instituto de Limnología "Dr. Raúl A. Ringuelet").
* ↑ López, H.L., A.M. Miquelarena i J. Ponte Gómez, 2005. Biodiversidad y distribución de la ictiofauna Mesopotámica. Miscelánea 14:311-354.
* ↑ Nion, H., C. Rios i P. Meneses, 2002. Peces del Uruguay: Lista sistemática y nombres comunes. Montevideo, Uruguai, DINARA, Infopesca.
* ↑ Ortega, H. i R.P. Vari, 1986. Annotated checklist of the freshwater fishes of Peru. Smithson. Contrib. Zool. (437):1-25.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de l'Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J., 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey, Estats Units. 672 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Myers, G. S., 1926: Eine neue südamerikanische Characinidenart der Gattung Pyrrhulina. Blätter für Aquarien- und Terrarien-Kunde. Stuttgart. v. 37: 441-442.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Regan, C. T., 1912: A revision of the South American characid fishes of the genera Chalceus, Pyrrhulina, Copeina, and Pogonocharax. Annals and Magazine of Natural History (Series 8) v. 10 (núm. 58): 387-395.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Casa Mestres (Martorell)

La casa Mestres és una obra del municipi de Martorell (Baix Llobregat) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici cantoner neoclàssic construït a principis de la dècada de 1860. Consta de soterrani, planta baixa, dos pisos i terrat. En origen contia tres habitatges. En aquest immoble s'han fet reformes importants l'any 1959 i l'any 1986. La reforma de 1959 consistí en la redistribució de l'espai interior i l'embelliment de les façanes amb esgrafiats de Ferran Serra. La façana principal presenta un portal de pedra flanquejat per dues finestres, un balcó seguit amb tres portals al primer pis i al segon tres portals, cadascun amb el seu balcó. A sota del ràfec hi ha tres ulls de bou. Pel que fa als esgrafiats, als angles estan remarcats per un dibuix de carreus. A l'altura del primer pis hi ha representades dues noies: la de la banda dreta cull raïm d'una parra, mentre que la de l'esquerra porta un càntir i una gerra. Els elements decoratius de la segona planta són dues decoracions florals emmarcades i un remat al damunt dels balcons. A sota el ràfec hi ha un fris que s'estén per ambdues façanes.
A la façana de ponent el canvi estructural que s'hi va fer el 1959 fou la transformació de la caseta de sortida al terrat en una torratxa. Aquest element accentua la verticalitat d'aquesta façana en contraposició amb la principal on predomina la línia vertical. A la part superior s'hi obre un finestral semicircular per sota del qual hi ha un rellotge de sol flanquejat per dos "putti". Els elements decoratius més destacats són dues flàmules amb motius vegetals que flanquegen els dos extrems.

## Història

Miquel Puig construí aquesta casa a finals del segle xix, després que de l'inici de les obres del nou pont sobre l'Anoia que va contribuir a la urbanització d'aquest indret. La part inferior del torrent de Rosanes no es va cobrir fins a 1960. Fou aleshores que el nou propietari, Enric Mestres, va fer obres d'embelliment i reforma. L'any 1986, l'Ajuntament de Martorell, va reformar l'edifici per establir-hi un esplai d'avis, associacions culturals, etc.

## Referències

* 1 2 3 «Casa Mestres». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 febrer 2016].
# Mie Bjørndal Ottestad

Mie Bjørndal Ottestad (Oslo, 17 de juliol de 1997) és una ciclista noruega de carretera i ciclocròs, professional des del 2021 i que actualment corre per a l'equip Uno-X Mobility en categoria UCI Women’s WorldTeam.
Ha guanyat 2 cops els nacionals de ruta i una vegada el de contrarrellotge. El seu triomf més destacat fins a la data és el Tour de Normandia

## Palmarès en ruta

* 2020
** Campiona de Noruega en ruta
* 2023
** Campiona de Noruega en contrarellotge
** Vencedora d'una etapa a la Volta a Andalusia
* 2024
** Campiona de Noruega en ruta
** 1a al Tour de Normandia
* 2025
** Vencedora d'una etapa a la Volta a Extremadura

### Resultats a les Grans Voltes
#### Giro d'Itàlia

* 2024. 24a posició.

#### Tour de França

* 2022. 17a posició.
* 2023. No surt a la 5a etapa
* 2024. 29a posició.

## Palmarès en ciclocròs

* 2019
** Campiona de Noruega en ciclocròs
* 2021
** Campiona de Noruega en ciclocròs
* 2023
** Campiona de Noruega en ciclocròs

## Referències

* ↑ «Mie Bjørndal Ottestad» (en anglès). UCI. [Consulta: 22 gener 2025].
* ↑ «Tour de Normandie Féminin: Uno-X's Ottestad snatches overall from breakaway» (en castellà). cyclingnews, 17-03-2024. [Consulta: 22 gener 2025].

## Enllaços externs

* Fitxa a procyclingstats.com
* Fitxa a firstcycling.com