OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vicent Mariner

Vicent Mariner d'Alagó (València, 18 de febrer de 1571 (?) - Madrid, 1 de maig de 1642) fou un famós hel·lenista, humanista i traductor valencià.

## Vida

Va estudiar a la Universitat de València, i va ser deixeble de l'hel·lenista Juan Mingues. Traslladat a Madrid el 1611, allí va ser mestre i instructor del duc de Lerma, a qui havia conegut quan aquest era virrei de València. En la cort va formar part d'algunes acadèmies erudites i va entaular relacions d'estreta amistat amb Lope de Vega i amb Quevedo. El 1633, el rei Felip IV sancionà el seu nomenament com a bibliotecari del Monestir de Sant Llorenç de l'Escorial, però no va aconseguir el càrrec de cronista del regne, ni altres a què també aspirava.

## Obra

La seva obra de traducció és ingent. Va traduir nombroses obres clàssiques del grec al llatí i al castellà. També traduí l'obra d'Ausiàs March al llatí. En total es creu que va arribar a traduir més de 140.000 pàgines. Menció especial mereix la seva traducció al castellà de la Poètica i la Retòrica d'Aristòtil, i les traduccions al llatí de la Ilíada i l'Odissea. Malgrat la seva fama, gairebé cap de les seves traduccions no fou mai impresa; per això els estudiosos de la seva obra, tant de traducció com de creació, han de treballar sobre els trenta-quatre manuscrits conservats al convent dels Trinitaris de Madrid (d'on passaren a la Biblioteca Nacional) i en altres fons espanyols i estrangers.

## Referències

* 1 2 Coronel Ramos, Marco Antonio. L'Ausiàs March llatí de l'humanista Vicent Mariner. València: Alfons el Magnànim (IVEI), 1997. ISBN 8478222278.
* ↑ Ramírez i Molas, Pere «Utilitat de la traducció llatina de Vicent Mariner per a la interpretació textual d'Ausiàs March». Boletín de la Sociedad Castellonense de Cultura, XLVI (1970), núm. 1, pàg. 273-303.
* ↑ «La arte Rethórica de Aristóteles. La Rethórica que Aristóteles dedicó a Alejandro Magno. El libro de la Poética de Aristóteles». Manuscrit: Matritensis BN 9973
* ↑ «Eustathii… in Homeri Iliada Commentaria. Tum ipsa Homeri Ilias Heroico carmine Latina facta» Manuscrits: Matritensis BN 11514 (vol.I) i Matritensis BN 9859 i 9860 (vol. II)
* 1 2 García de Paso Carrasco, María Dolores; Rodríguez Herrera, Gregorio. Vicente Mariner y sus traducciones de la Ilias y la Odyssea. Córdoba: Servicio de Publicaciones de la Universidad de Córdoba, 1996. ISBN 8478012710.
* ↑ «Eustathii… in Homeri Odysseam Commentaria. Tum ipsa Homeri Odyssea Heroico carmine Latina facta» Manuscrits: Matritensis BN 9861 y 9862
* ↑ Andrés, G. de «Cronología de las obras del polígrafo Vicente Mariner». Cuadernos bibliográficos. CSIC [Madrid], XXXVIII, 1979, pàgs. 139 ss..
# Talpó comú

El talpó comú (Microtus duodecimcostatus) és una espècie de rosegador que es troba a la península Ibèrica i França.

## Descripció

És un talpó de potes curtes i orelles molt petites que queden amagades entre els pèls del cap. La cua és curta: fa, a tot estirar, 1/3 de la longitud del cap més el cos. Tot i que mena una vida totalment subterrània i cavadora, les seves extremitats no presenten adaptacions especials per a excavar, llevat de les ungles de les mans, més llargues i robustes que les dels peus.
El pelatge és bru grisós pel dors, més groguenc pels flancs i encara més clar amb tonalitats grises pel ventre. La cua presenta un color força clar, tirant a crema, tant per la part superior com per la inferior.
Dimensions corporals: cap + cos= 9 - 11 cm; cua = 2 - 3,5 cm
Pes: 19 - 32 g.

## Hàbitat

Espais oberts, preferentment camps de conreu -d'alfals, de naps, de remolatxes, de fruiters (pomeres, pereres), etc.-, on pot arribar a causar veritables estralls. També se'l pot trobar en hàbitats curiosos, com per exemple als talussos i als parterres separadors de les autopistes, on s'ha fet localment molt abundant.

## Costums

Colonial i fonamentalment diürn, és el més subterrani de tots els talpons. Totes les activitats les realitza a sota terra, en unes galeries llargues i tortuoses que ell mateix excava. Allà cerca aliment (arrels, bulbs, tubercles), reposa, s'aparella, cria, etc. Solament surt a la superfície per iniciar l'excavació d'una nova galeria o per cercar menjar que no troba sota el sòl, com per exemple fruits caiguts dels arbres.

## Rastre

La terra que treu de les galeries l'acumula a la superfície en uns pilonets semblants als de la rata talpera, però de mida més petita i amb la terra més engrunada.

## Sinònims

* centralis, Miller, 1908
* flavescens, Cabrera, 1924
* fuscus, Miller, 1908
* ibericus, Gerbe, 1854
* pascuus, Miller, 1911
* provincialis, Miller, 1909
* regulus, Miller, 1909

## Espècies semblants

Els altres talpons de tons marronosos tenen la cua bicolor, més fosca per sobre que per sota.

## Bibliografia

* Vigo, Marta: Guia dels mamífers terrestres de Catalunya. Enciclopèdia Catalana, col·lecció Pòrtic Natura, núm. 18. Barcelona, maig del 2002. ISBN 84-7306-680-4, planes 166-167.

## Referències

* Fordham et al. (2006). Microtus duodecimcostatus. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 14 desembre 2007 (en anglès).
# Porfirió

Porfirió (en grec antic: Πορφυρίων) va ser un gegant, fill d'Urà i de Gea.
És un dels gegants que es va revoltar contra els déus a la Gigantomàquia. Apol·lo el va abatre amb les seves fletxes, igual que va fer amb Tifó. Segons una altra versió, Zeus li va fer venir un gran desig per Hera, i quan Porfirió li va esquinçar el vestit, Zeus el va fulminar amb un llamp i Hèracles el va matar amb les fletxes.

## Referències

* ↑ Píndar. Pítiques, VIII, 12 i seg.
* ↑ Apol·lodor. Biblioteca, I, 6, 1-2
* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 455. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, pàg. 182. (El Cangur / Diccionaris, núm. 209). ISBN 8429741461
# Poropuntius carinatus

Poropuntius carinatus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 23 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les conques dels rius Mekong i Salween.

## Referències

* ↑ Smith H. M. 1931. Descriptions of new genera and species of Siamese fishes. Proceedings of the United States National Museum v. 79 (núm. 2873). 1-48.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., 2001. Fishes of Laos. WHT Publications Ltd., Colombo 5, Sri Lanka. 198 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Poropuntius ikedai

Poropuntius ikedai és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a Hainan (Xina).

## Referències

* ↑ Smith H. M. 1931. Descriptions of new genera and species of Siamese fishes. Proceedings of the United States National Museum v. 79 (núm. 2873). 1-48.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Porotergus

Porotergus és un gènere de peixos pertanyent a la família dels apteronòtids.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica.

## Taxonomia

* Porotergus duende (De Santana & Crampton, 2010)
* Porotergus gimbeli (Ellis, 1912)
* Porotergus gymnotus (Ellis, 1912)

## Referències

* ↑ Eigenmann C. H., 1912. The freshwater fishes of British Guiana, including a study of the ecological grouping of species, and the relation of the fauna of the plateau to that of the lowlands. Mem. Carnegie Mus. v. 5 (núm. 1). i-xxii + 1-578.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ De Santana, C. D. & Crampton, W. G. R., 2010. A Review of the South American Electric Fish Genus Porotergus (Gymnotiformes: Apteronotidae) with the Description of a New Species. Copeia, 2010 (1): 165-175.
* ↑ Eigenmann, C. H., 1912. The freshwater fishes of British Guiana, including a study of the ecological grouping of species, and the relation of the fauna of the plateau to that of the lowlands. Memoirs of the Carnegie Museum. V. 5 (núm. 1): i-xxii + 1-578, Pls. 1-103.
* ↑ Eigenmann, C. H., 1912.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
# Port Howard

Port Howard, o també Puerto Mitre en castellà, és la població més important de l'illa Gran Malvina, a l'arxipèlag de les Malvines.
Està situat a la costa est de l'illa i té port al canal Falkland, que separa l'illa de la de Soledad, amb la que està unida per ferry. També disposa de dues pistes d'aterratge d'avions. L'assentament té un terme d'uns 800 km² i només una vintena d'habitants, que es dediquen a la cria d'ovelles, la pesca o els serveis. Port Howard fou fundat el 1866 pels germans Waldron, anglesos. Durant la Guerra de les Malvines, el 1982, l'assentament fou ocupat durant un temps per un miler de soldats argentins, i fou escenari de batalles navals.

## Referències

* ↑ «Port Howard» (en anglès). Australian Antarctic Data Centre. [Consulta: 4 agost 2024].
* ↑ «Geographic names of Antarctica» ( PDF) (en anglès). Gazeetteer. United States Board on Geographic Names, núm. 14, 1-1956.
* ↑ Moreno, Isidoro J. Ruiz. Comandos en Acción (en castellà). Printower Media, 1986. ISBN 978-1-61860-023-3.
# Mas de Baix

El Mas de Baix és un mas del terme de Cabassers (el Priorat), dintre de la finca del Mas Roger, que té també dintre de la mateixa finca el Mas de Dalt. Sovint, la denominació Mas Roger s'utilitza com a sinònim de Mas de Dalt i no per a referir-se a la finca que conté els dos masos. El setembre de 1974 s'hi establí una comuna agrícola formada per quatre joves (entre els quals, Climent Olm, més tard impulsor del projecte Rocaviva), sota el patrocini del propietari del mas, Josep Vidal i Llecha, que tindria continuïtat fins al 1986, data en què s'hi acabà la vida comunitària.

## Referències

* ↑ Biete i Farré, Vicenç «Toponímia de Cabacers i el seu terme». Revista Catalana de Geografia, 1978, núm. 5 a 8, pàg. 59. Arxivat de l'original el 2022-02-12 [Consulta: 13 febrer 2022].
* ↑ Biete i Farré, Vicenç «Toponímia de Cabacers i el seu terme». Revista Catalana de Geografia, 1979, núms. 5 a 8, pàg. 62. Arxivat de l'original el 2022-02-12 [Consulta: 13 febrer 2022].
* ↑ Canela, Anna «Cartes des del Mas de Baix». La Corbella. Revista d'estudis llibertaris del Camp de Tarragona, 2021, núm. 6, pàg. 68-77.
# Iberolacerta cyreni

Iberolacerta cyreni és una espècie de sauròpsid escatós endèmica del Sistema Central de la península Ibèrica. Antigament era considerada subespècie d’Iberolacerta monticola. L'estatus específic d’aquest tàxon està recolzat per la morfologia, els al·lozims i l'ADN mitocondrial. Antigament estava inclòs al gènere Lacerta, però ara està inclòs a Iberolacerta.

## Morfologia

És una sargantana mitjana i robusta; el cap i el tronc mesuren fins a 6 cm i la cua equival a 1,5 vegades aquesta longitud. El cap és gros i deprimit, com el tronc i la cua, que també són una mica deprimits i robusts. Té les potes ben desenvolupades. L'escata internasal és grossa i en contacte amb la rostral; les dorsals són grosses, de vegades lleugerament carenades però més sovint llises, i s'empetiteixen en els flancs. Encara que les diferents formes presenten coloració i dibuix variables. El dors és gris o castany oliva, lleugerament metàl·lic i pràcticament uniforme, blanc pur, groguenca o verdosa. Les cries presenten la cua d'una tonalitat blavosa que desapareix en l'adult.

## Ecologia

Les localitats d'aquesta espècie són escasses i no hi ha gaires estudis sobre llur biologia; per una altra banda, aquesta forma tampoc no és ben coneguda a la resta de l'àrea. També és present en localitats rocoses de tipus rascler, amb escassa cobertura vegetal, a les esquerdes de la roca, normalment herbàcia. És resistent al fred; pot suportar estius molt curts i poc càlids i hiverns llargs, refugiada a les esquerdes rocoses.
S'alimenta quasi exclusivament de petits artròpodes, sobretot d'insectes com dípters, ortòpters, himenòpters (sobretot formigues i també abelles), hemípters i lepidòpters i llurs larves, incloses preses relativament grosses, de les quals consumeix de 5 a 10 per dia.
Pel que fa a la reproducció, se'n coneix la posta a la segona quinzena de juliol, formada per de cinc a deu ous de 9x14 mm, incubats durant uns 59 dies, que donen cries que mesuren 22 cm de cap i tronc i 22 mm de longitud total. Té un interval de preferència tèrmica molt ampli, de 30 a 42 °C, i sembla regular poc o gens la seva temperatura corporal. Es comporta amb marcada tigmotèrmia i, encara que és àgil, és un animal poc actiu, que s'assolella durant hores, fora de les estones de caça. Qualsevol petit núvol els fa desaparèixer, però tornen a sortir si el sol surt novament.
Aquesta espècie és endèmica del Sistema Central d'Espanya, a la Sierra de Béjar, la Serra de Gredos, la Serrota i la Serra de Guadarrama, entre els 1.300 i 2.500 m d'alçada.
És una espècie amenaçada. Les seves poblacions estan molt fragmentades i estan amenaçades per la pèrdua d’hàbitats, especialment a causa de la construcció d’estacions d'esquí i de carreteres. També podria ser afectat negativament en el futur pel canvi climàtic.

## Referències

* 1 2 3 Valentin Pérez-Mellado, Marc Cheylan, Iñigo Martínez-Solano 2009. Iberolacerta cyreni. The IUCN Red List of Threatened Species 2009: e.T61514A12498292. http://dx.doi.org/10.2305/IUCN.UK.2009.RLTS.T61514A12498292.en. Downloaded on 19 May 2019.
* ↑ ENCICLOPÈDIA CATALANA, 1986. Història Natural dels Països Catalans. Volum 13: Amfibis i Rèptils. Barcelona
# Governació de Menufeya

La governació de Menufeya (àrab: محافظة المنوفية, muḥāfaẓat al-Manūfiyya) és una de les governacions o muhàfadha d'Egipte, situada al nord del país. La seva capital és Shibin el-Kom, i l'any 2006 tenia 3.270.404 habitants. Les principals ciutats són Quesna, Tala, Bagour, Menouf, Ashmoun i Sers el-Lyan. L'agricultura és la base de l'economia de la governació.
En aquesta governació hi van néixer dos dels presidents egipcis: Anwar el-Sadat (1918-1981, nascut a Mit Abu al-Kum) i Hosni Mubarak (nascut el 1928 a Kafr-El Meselha).

## Referències

* ↑ Dades a Geohive basades en dades de la CAPMAS (Central Agency for Public Mobilisation and Statistics)

## Enllaços externs

* Governació de Menufeya Lloc web oficial
# Cap Septentrional

El Cap Septentrional és una de les nou províncies noves de Sud-àfrica, formada el 1994 de l'antiga província del Cap. Limita al nord amb Namíbia i Botswana, al sud amb les províncies del Cap Occidental i el Cap Oriental i a l'est amb l'Estat Lliure i la província del Nord-oest. És la província més gran i menys poblada. La capital és Kimberley. La província és dividida en 30 municipis:
* Benede Oranje
* Bo Karoo
* Diamondfields
* Dikgatlong
* Emthanjeni
* Gamagara
* Ga-Segonyana
* Hantam
* Kai Garib
* Kalahari
* Kamiesberg
* Kareeberg
* Karoo Hoogland
* Kgatelopele
* Kheis
* Khara Hais
* KhGi-Ma
* Magareng
* Mier
* Nama Khoi
* Phokwane
* Renosterberg
* Richtersveld
* Siyancuma
* Siyathemba
* Sol Plaatje
* Thembelihle
* Tesantsabane
* Ubuntu
* Umsombomvu
# Tatia boemia

Tatia boemia és una espècie de peix de la família dels auqueniptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,9 cm de llargària total.

## Reproducció

Assoleix la maduresa sexual quan arriba als 5,24 cm de longitud.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Uruguai.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Miranda Ribeiro A. de 1911. Fauna brasiliense. Peixes. Tomo IV (A) (Eleutherobranchios Aspirophoros). Arq. Mus. Nac. Rio de J. v. 16. 1-504.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Sarmento-Soares, L. M. i R. F. Martins-Pinheiro 2008: A systemtic review of Tatia (Siluriformes: Auchenipteridae: Centromochlinae). Neotropical Ichthyology v. 6 (núm. 3): 495-542. .

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916. ISBN 086622131X.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Auchenipteridae (Driftwood catfishes). p. 470-482. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Koch, W. R. & R. E. Reis. 1996. Tatia boemia, a new species of auchenipterid catfish (Teleostei: Siluriformes) from the rio Uruguai drainage, southern Brazil. Ichthyol. Explor. Freshwaters v. 7 (núm. 1): 85-90.
* Mees, G. F. 1988: Notes on the genus Tatia (Pisces, Nematognathi, Auchenipteridae). Proceedings of the Koninklijke Nederlandse Akademie van Wetenschappen (Series C, Biological and Medical Sciences) v. 91 (núm. 4): 405-414.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Sands, David. 1988. A Fishkeeper's Guide to South American Catfishes. Ed. Salamander, Nova Jersey, Estats Units. 117pp. ISBN 0861013484.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Cascades Murchison

Les cascades Murchison, també conegudes com a cascades Kabalega o Kabarega, és un conjunt de tres grans cascades en els Nil Blanc (Nil Victòria) amb un desnivell de 43 m entre l'altiplà i la fossa, que acaben desguassant sobre el Llac Albert. Les cascades Murchison és el pas obligat de l'únic desguàs del llac Victòria, passant al seu través al voltant de 300 m³/s. Es troben dins del Parc Nacional Murchison.
L'explorador britànic Samuel White Baker va ser el primer europeu que el 1864 les va visitar i les va nomenar en honor del president de la Royal Geographical Society Roderick Murchison.
Ernest Hemingway es va estavellar en avió just aigües avall de les cascades de Murchison el 1954.

## Galeria d'imatges

* Cascades Murchison
* Vista de les cascades des de dalt

## Notes

* ↑ Durant el règim d'Idi Amin durant la dècada del 1970, el nom es va canviar a Cascades de Kabalega, en honor de l'Omukama (rei) Kabalega de Bunyoro, encara que mai es va promulgar legalment. Es va tornar al nom de cascades Murchison després de la caiguda d'Idi Amin, però encara també es coneixen com cascades Kabalega.

## Referències

* ↑ Murchison Falls, in Encyclopædia Britannica Online, 2010 [Consulta: 8 maig 2010].
* ↑ Hemingway es va estavellar prop de Murchison Falls el 1954

## Vegeu també

* Cascades Ripon
* Llista de cascades
* Paraa

## Enllaços externs

* Fotografies de les cascades Murchison
* Fotografies de les cascades Murchison
# Tatia simplex

Tatia simplex és una espècie de peix de la família dels auqueniptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2,8 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: riu Das Mortes (Mato Grosso, Brasil).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Miranda Ribeiro A. de 1911. Fauna brasiliense. Peixes. Tomo IV (A) (Eleutherobranchios Aspirophoros). Arq. Mus. Nac. Rio de J. v. 16. 1-504.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916. ISBN 086622131X.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Auchenipteridae (Driftwood catfishes). p. 470-482. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Mees, G. F. 1974. The Auchenipteridae and Pimelodidae of Suriname (Pisces, Nematognathi). Zool. Verh. (Leiden) Núm. 132: 1-256, Pls. 1-15.
* Mees, G. F. 1988: Notes on the genus Tatia (Pisces, Nematognathi, Auchenipteridae). Proceedings of the Koninklijke Nederlandse Akademie van Wetenschappen (Series C, Biological and Medical Sciences) v. 91 (núm. 4): 405-414.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Sands, David. 1988. A Fishkeeper's Guide to South American Catfishes. Ed. Salamander, Nova Jersey, Estats Units. 117pp. ISBN 0861013484.
* Sarmento-Soares, L. M. i R. F. Martins-Pinheiro 2008: A systemtic review of Tatia (Siluriformes: Auchenipteridae: Centromochlinae). Neotropical Ichthyology v. 6 (núm. 3): 495-542. .
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.