OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Malta (Illinois)

Malta és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 969 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Malta tenia 969 habitants, 372 habitatges, i 264 famílies. La densitat de població era de 984,6 habitants/km².
Dels 372 habitatges en un 34,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,6% hi vivien parelles casades, en un 6,5% dones solteres, i en un 29% no eren unitats familiars. En el 22% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,6 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,04.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,6% tenia menys de 18 anys, un 9,4% entre 18 i 24, un 31,8% entre 25 i 44, un 18,7% de 45 a 60 i un 13,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.417 $ i la renda mediana per família de 51.667 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.260 $ mentre que les dones 23.611 $. La renda per capita de la població era de 20.839 $. Aproximadament el 4,3% de les famílies i el 6,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Malta». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Malta». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Jordi Calafell

Jordi Calafell (8 de novembre de 1961). és un fotògraf i comissari artístic. Des de 1988 és tècnic de l'Arxiu Fotogràfic de Barcelona. Ha comissariat exposicions d'artistes com Jacques Léonard, i de temàtiques com La Setmana tràgica, entre d'altres. Ha publicat diversos ha publicat diversos articles sobre el patrimoni fotogràfic barceloní.
Com a fotògraf Calafell realitza un treball majoritàriament en blanc i negre, que ha sigut classificat d'experimental, amb aproximacions pictorialistes, on els desenfocaments i les exposicions múltiples l'apropen al pictorialisme. Només treballa amb fotografia analògica, tot reconeixent la influència del realisme abstracte de fotògrafs com Manuel Esclusa i Manuel Serra. Des de 1996 els seus projectes se centren sobre el paisatge amb un marcat caràcter documental. Exposa regularment des de 1991, tant en individuals com en col·lectives.

## Comissariats

Al llarg de la seva carrera ha comissariat diverses exposicions:
* 1998 - Amadeo i Audouard, fotografies d'escena
* 2000 - Desastre
* 2006/2007 - Entre la crònica i l'imaginari. Fotografies de la Segona República.
* 2007/2008 - Montjuic 1915, primera mirada
* 2009/2010 - Fotografia, ciutat i conflicte
* 2011/2012 - Jacques Léonard. Barcelona gitana
* 2013/2014 - Consuelo Bautista. Raval
* 2014 - A propòsit de l'11 de setembre

## Referències

* ↑ Culturas (La Vanguardia), 06-11-2002 [Consulta: 7 setembre 2015].
* ↑ Montañés, Jose Ángel «El fotógrafo de los gitanos». El País, 27-05-2011 [Consulta: 7 setembre 2015].
* ↑ Fancelli, Agustí «Cierra 1909». El País, 21-07-2009 [Consulta: 7 setembre 2015].
* ↑ «Jordi Calafell». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 23 març 2016].
* ↑ Graell, Vanessa «La realidad superpuesta.». Tendències (El Mundo), 20-11-2014 [Consulta: 7 setembre 2015].
* ↑ Tudela, Mònica «Un homenaje al negativo anónimo». El Periódico de Catalunya, 02-01-2014 [Consulta: 7 setembre 2015].
* ↑ «Audouard i Amadeo, fotografies d'escena». Time Out Barcelona. [Consulta: 8 setembre 2015].
* ↑ Moix, Llàtzer «El álbum de fotos de Barcelona». La Vanguardia, 26-10-2006 [Consulta: 7 setembre 2015].
* ↑ «Exposició fotogràfica "Montjuïc 1915. Primera mirada"». CCMA, 08-03-2008. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 8 setembre 2015].
* ↑ «1909: fotografia, ciutat i conflicte». Any Cerdà, 2009. [Consulta: 8 setembre 2015].
* ↑ «Jacques Léonard. Barcelona gitana» (en castellà). Arxiu Fotogràfic de Barcelona. [Consulta: 8 setembre 2015].
* ↑ «Consuelo Bautista. Raval». Consuelo Bautista, 2013. [Consulta: 8 setembre 2015].
* ↑ «“A propòsit de l'11 de setembre” a l'Arxiu Fotogràfic de Barcelona». Bonart, 12-06-2014. [Consulta: 8 setembre 2015].

## Enllaços externs

* http://www.jordicalafell.cat
# Francesc de Bofarull i Sans

Francesc de Bofarull i Sans (Barcelona, 2 de setembre de 1843 - Barcelona, 6 de febrer de 1938) fou un arxiver i historiador català.

## Biografia

El seu pare fou Manuel de Bofarull i de Sartorio, arxiver de la Corona d'Aragó. En morir aquest va continuar la seva tasca, entre 1893 i 1911.
Va estudiar la carrera de Dret, perfeccionant-la amb estudis a l'Escola Superior de Diplomàtica, i va formar part de la junta directiva de l'Ateneu Barcelonès. El 1883 fou escollit acadèmic de l'Acadèmia de Bones Lletres de Barcelona i acadèmic corresponent de la Reial Acadèmia de la Història.

## Publicacions destacades

* Bibliología (1890)
* El Testamento de Ramon Llull (1899)
* Antigua Marina Catalana (1901)
* La heráldica en la filigrana del papel (1901)
* Los animales en las marcas del papel (1910)

## Referències

* ↑ Maria de Nadal, Joaquim «Mi padre y sus amigos». Destino: Año XVII, No. 834, 01-08-1953, pàg. 16-17.
* ↑ «Francesc de Bofarull i Sans». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Història de l'Arxiu de la Corona d'Aragó». Ministeri de Cultura. [Consulta: 4 octubre 2008].
# Terra Natura (Múrcia)

Terra Natura és un parc temàtic de Múrcia que es va inaugurar el 27 d'abril del 2007 un segon parc temàtic, ubicat a Espinardo, un barri de Múrcia.

## Descripció

Està format per uns 130.000 metres quadrats, dividits en tres àrees: Kenya, Ibèria (fauna ibèrica) i una tercera on el protagonista és un parc aquàtic similar al Mare Nostrum de Benidorm, i que és el primer de la regió murciana. El parc cull al voltant d'uns 700 animals de 50 espècies africanes i ibèriques. En cada zona hi ha diverses animacions, la més concorreguda de les quals és el "Desafío de las rapaces".
Al mirador dels lleons s'ubica un restaurant bufet lliure de menjar mediterrani. Al parc n'hi ha dos més, que es preveu que augmentin en el futur amb un altre de normal i un de dedicat a l'alta gastronomia.

## Horari i tarifes

L'horari d'obertura del parc és de 10 a 19 hores, encara que en estiu es preveu que siga més ampli. El preu actual (2007) és de 10 € per persona i dia.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de Terra Natura Múrcia (català)(castellà)(anglès)
# Lincoln (Iowa)

Lincoln és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 182 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lincoln tenia 182 habitants, 75 habitatges, i 51 famílies. La densitat de població era de 152,8 habitants/km².
Dels 75 habitatges en un 29,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,3% hi vivien parelles casades, en un 6,7% dones solteres, i en un 30,7% no eren unitats familiars. En el 28% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,43 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,8% tenia menys de 18 anys, un 6% entre 18 i 24, un 26,4% entre 25 i 44, un 19,2% de 45 a 60 i un 22,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.750 $ i la renda mediana per família de 39.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.250 $ mentre que les dones 22.000 $. La renda per capita de la població era de 14.313 $. Entorn del 13,7% de les famílies i el 15,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lincoln». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lincoln». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Shaochilong maortuensis

Shaochilong maortuensis (Shaochilong, “dragó amb dents de tauró”) és un gènere representat per una única espècie de dinosaure teròpode carcarodontosàurid, que va viure a mitjan període Cretaci, fa aproximadament 92 milions d'anys, a l'inici del Turonià, a Àsia, Les seves restes foren trobades en la formació d'Ulansuhai en el que avui és Xina. L'espècie tipus S. maortuensis, originalment fou nomenada Chilantaisaurus maortuensis, però redescrita i reclasificada en 2009.
# Sicyopus nigriradiatus

Sicyopus nigriradiatus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5,6 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix de clima tropical i bentopelàgic.

## Distribució geogràfica

Es troba a Oceania: Pohnpei (est de les Illes Carolines, la Micronèsia).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1863. Descriptions of the gobioid genera of the western coast of temperate North America. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 15. 262-267.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Parenti, L. R. & J. A. Maciolek. 1993. New sicydiine gobies from Ponape and Palau, Micronesia, with comments on systematics of the subfamily Sicydiinae (Teleostei: Gobiidae). Bull. Mar. Sci. v. 53 (núm. 3): 945-972.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Donaldson, T.J. i R.F. Myers, 2002. Insular freshwater fish faunas of Micronesia: patterns of species richness and similarity. Environ. Biol. Fish. 65:139-149.
* ↑ Myers, R.F., 1999. Micronesian reef fishes: a comprehensive guide to the coral reef fishes of Micronesia. Coral Graphics, Barrigada, Guam. 330 p.
* ↑ Parenti, L.R. i J.A. Maciolek, 1996. Sicyopterus rapa, new species of sicydiine goby (Teleostei: Gobiidae), from Rapa, French Polynesia. Bull. Mar. Sci. 58(3):660-667.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The diversity of fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts, Estats Units, 1997.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A: M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Watson, R. E., 1999: Two new subgenera of Sicyopus, with a redescription of Sicyopus zosterophorum (Teleostei: Gobioidei: Sicydiinae). Aqua, Journal of Ichthyology and Aquatic Biology v. 3 (núm. 3): 93-104.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Montara

Montara és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 2.950 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Montara tenia 2.950 habitants, 1.010 habitatges, i 756 famílies. La densitat de població era de 289,8 habitants/km².
Dels 1.010 habitatges en un 40,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63,4% hi vivien parelles casades, en un 7,8% dones solteres, i en un 25,1% no eren unitats familiars. En el 15,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 2,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,8 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,1.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,4% tenia menys de 18 anys, un 4,7% entre 18 i 24, un 28,7% entre 25 i 44, un 32,5% de 45 a 60 i un 8,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 95.326 $ i la renda mediana per família de 100.881 $. Els homes tenien una renda mediana de 67.708 $ mentre que les dones 50.704 $. La renda per capita de la població era de 44.360 $. Entorn del 0,5% de les famílies i el 2,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Montara». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Montara». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Partit Liberal Weylerista

El Partit Liberal Weylerista va ser un partit polític d'àmbit eminentment mallorquí que s'organitzà a l'entorn del general Weyler com escissió del Partit Liberal al final de la Restauració.

## Antecedents

La pèrdua de les darreres colònies espanyoles provocà una important diversitat de reaccions que s'agruparen sota l'epígraf de regeneracionisme. José Canalejas y Méndez cercava un general perquè liderés aquest moviment dins la facció liberal però Weyler en aquells moments es volia mantenir allunyat del joc polític. Per això finalment es decidí pel general Polavieja.
Però el mateix any 1898 es fundà a Mallorca el Cercle Weylerista compost al mateix temps per conservadors, catòlics, republicans i liberals. El grup publicà un manifest weylerista al diari La Ultima Hora i comptava amb el suport del seu propietari Josep Tous Ferrer, els republicans Jeroni Pou i Francesc García Orell, l'industrial Joan Oliver àlies Maneu, el propietari Joan Sureda Bimet o l'escriptor Joan Torrendell. El document proclamava l'adhesió dels mallorquins al militar, culpava de la crisi als polítics i defensava la necessitat de regenerar el país.
Però l'aliança de Polavieja amb el Partit Conservador provocà una nou acostament entre Canalejas i Weyler que aquest cop tengué èxit. A les eleccions a Corts de 1899 elements weyleristes es presentaren a Mallorca a les eleccions amb la Coalició Liberal encapçalada per Epifani Fàbregas. Per mor d'això el 1901 els weyleristes mallorquins s'integraren al Partit Liberal.

## El weylerisme dins el Partit Liberal

Els anys que els seguidors de Weyler estigueren integrats dins les files del Partit Liberal ocuparen diversos llocs de responsabilitat. El metge Jaume Font i Monteros va ser batle de Palma entre 1905-1906 i l'empresari Josep Tous Ferrer regidor de l'ajuntament entre 1912-1913.
El fill del general, Ferran Weyler Santancana va ser elegit diputat per Mallorca (1908 i 1915) i per Ocaña (1910, 1914 i 1916).

## L'escissió liberal

L'entrada en política de Joan March Ordinas "Verga" a través del Partit Liberal suposà l'escissió del sector weylerista.
A les eleccions a Corts del febrer de 1918 per l'article 29 de la Llei Electoral va ser proclamat diputat Ferran Weyler, fill del general Weyler. Però als comicis de juny de 1919 no aconseguiren representació.

## Referències

* 1 2 CARDONA, GABRIEl. El desastre del 98 y el militarismo
* ↑ TORRENDELL, JOAN. Els encarrilats (Introducció)
* ↑ MARIMON, Antoni (1993).Les repercussions de les guerres de Cuba i Filipines a les Illes Balears Volum I (tesi doctoral UIB)
# Uadi Qelt

El Uadi Qelt (en àrab: وادي القلط; també: Uadi al-Qult, Uadi el-Qult, Uadi Qelt, Uadi Qilt o Uadi Qult) és un uadi de Cisjordània que naix a prop de Jerusalem i acaba a prop de Jericó, al costat de la mar Morta, indret on qual s'uneix al riu Jordà.
El Uadi Qelt conté una varietat única de flora i fauna. El Monestir de Sant Jordi de Coziba i la sinagoga de Wadi Qelt es troben en el uadi, que tradicionalment se sol identificar amb el Perath bíblic esmentat en Jeremies 13:5.

## Història
### Història antiga

Segons algunes versions, alguns passatges bíblics podrien al·ludir al Uadi Qelt o al camí que hi corria paral·lel.
El Uadi Qelt conté monestirs i antics indrets cristians. També hi ha aqüeductes al llarg del seu curs, el més antic dels quals és del període asmoneu (segle ii abans de la nostra era). Els aqüeductes transportaven l'aigua de les tres fonts principals cap a la vall a Jericó. La sinagoga de Wadi Qelt, construïda com a part d'un palau reial d'hivern asmoneu, sembla ser una de les sinagogues més antigues del món. Al Uadi Qelt hi havia els palaus d'hivern dels reis asmoneus i d'Herodes I el Gran.
Joan de Tebes fundà el Monestir de Sant Jordi de Coziba al voltant de l'any 480; en el segle vi esdevingué un important centre sota sant Jordi de Coziba. Durant segles, els ermitans que vivien a les coves dels penya-segats propers se solien reunir en el monestir cada setmana.

### Ocupació israeliana

Després de la Guerra sionista dels Sis Dies del 1967, el Wadi Qelt va ser ocupat militarment per l'estat sionista d'Israel juntament amb la resta de Cisjordània. Algunes parts del uadi les declararen reserva natural, com ara la Reserva Natural d'Ein Prat.
La ruta del Uadi Qelt és prou popular entre els senderistes palestins. Es pot anar caminant des de la ciutat d'Hizma fins a Jericó, un viatge de 25 quilòmetres amb un descens de 850 m. Molts pastors beduïns encara usen el uadi per a fer pasturatge.
Les autoritats palestines van tractar el 2015 de crear rutes per a senderistes al Uadi Qelt, però les senyalitzacions van ser destruïdes poc després.

### Monestir de Sant Jordi de Coziba

El Monestir de Sant Jordi de Coziba està enclavat en un penya-segat del Uadi Qelt. Construït en el segle vi, continua habitat hui dia per monjos ortodoxos.

## Vegeu també

* Vall del Jordà.

## Referències

* ↑ Jeremies 13:5.
* 1 2 «Reserva Natural de En Prat». allaboutjerusalem.com. [Consulta: 23 maig 2017].
* ↑ Sinagoga més antiga. Arxivat 2021-08-11 a Wayback Machine. Associated Press. 29 de març de 1998.
* ↑ La sinagoga més antiga de Palestina, Archaeology, volum 51, núm. 4, juliol/agost 1998, Spencer P. M. Harrington.
* ↑ «Jericho - The Winter Palace of King Herod - Jewish Virtual Library». jewishvirtuallibrary.org.
* ↑ Walking Palestine: 25 Journeys Into The West Bank. Oxford: Signal, 2012, p. 201. ISBN 978-1-908493-61-3.
* ↑ Gruber, Angela «In the occupied West Bank, even hiking is political». , 03-04-2015.
# Lidderdale

Lidderdale és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 186 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lidderdale tenia 186 habitants, 81 habitatges, i 52 famílies. La densitat de població era de 29,7 habitants/km².
Dels 81 habitatges en un 30,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,6% hi vivien parelles casades, en un 7,4% dones solteres, i en un 35,8% no eren unitats familiars. En el 30,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 16% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,3 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,9% tenia menys de 18 anys, un 7,5% entre 18 i 24, un 25,3% entre 25 i 44, un 23,7% de 45 a 60 i un 16,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 106,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 29.306 $ i la renda mediana per família de 29.722 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.056 $ mentre que les dones 19.375 $. La renda per capita de la població era de 13.513 $. Cap de les famílies i el 2,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lidderdale». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lidderdale». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Javier Calvo Perales

Javier Calvo Perales (Barcelona, 1973) és un traductor i escriptor català en castellà.
Va guanyar el premi Biblioteca Breve 2012 per El jardín colgante (Seix Barral, 2012), la continuació de Corona de flores (Mondadori, 2010). Calvo també ha escrit les novel·les Mundo maravilloso (Mondadori, 2007, finalista del VII Premio de Novela Fundación José Manuel Lara) i El dios reflectante (Mondadori, 2003), a més de ser autor dels llibres de narrativa breu Suomenlinna (Alpha Decay, 2010), Los ríos perdidos de Londres (Mondadori, 2005) i Risas enlatadas (Mondadori, 2001). Les seves novel·les s'han traduït a l'anglès, el francès, l'alemany i l'italià. Calvo també col·labora ocasionalment en premsa.

## Obres

* Risas enlatadas, relatos, Mondadori, 2001
* El dios reflectante, novela, Mondadori, 2003
* Los ríos perdidos de Londres, Mondadori, 2005; llibre format per 4 novel·les curtes:
** Una belleza rusa, Crystal Palace, Rosemary y Mary Poppins: los ríos perdidos
* Mundo maravilloso, novela, Mondadori, 2007
* Corona de flores, novela gótica, Mondadori, 2007
* Suomenlinna, Alpha Decay, 2010
* El jardín colgante, Seix Barral, 2012
* El sueño y el mito, Aristas Martínez, 2014
* El fantasma en el libro, Seix Barral, 2016
* Piel de plata, Seix Barral, 2019

## Referències

* ↑ «Javier Calvo: "Evito el contacto con los autores que traduzco como si fueran la peste"» (en castellà), 23-03-2016. [Consulta: 23 gener 2022].
* ↑ «Javier Calvo». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 23 març 2016].
# Portada/efemèride març 31

« 30 de març · 31 de març · 1 d'abril »