OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Joan Ignasi Puigdollers i Noblom

Joan Ignasi Puigdollers i Noblom (Barcelona, 8 de setembre de 1944) és un polític català, que va ser Conseller de Medi Ambient i Habitatge entre el 30 de juliol de 1997 i el 29 de novembre de 1999.
Es va llicenciar en Ciències Econòmiques per la Universitat de Barcelona (UB) i posteriorment es va diplomar per l'IESE en Graduat social. Entre 1968 i 1971 va treballar com a professor adjunt a la Universitat de Barcelona. En el sector privat ha treballat especialment en la gerència i direcció financera de diverses empreses del sector metal·lúrgic, tant a nivell intern com a consultor extern, especialment col·laborant amb Oliver Wymar i amb Mercer Consulting, de la qual va ser conseller. Ha estat conseller delegat de TABASA, de Túnels del Cadí SAC, president i conseller delegat de Gestió d'Infraestructures, SA (GISA) i conseller delegat de Regs de Catalunya, SA (REGSA), entre d'altres.
Va ser conseller de Medi Ambient de la Generalitat de Catalunya del 1997 al 1999 i ha estat secretari general dels departaments d'Agricultura, Ramaderia i Pesca i de Política Territorial i Obres Públiques i secretari del Govern i de relacions amb el Parlament. El 4 de març de 2011 va esdevenir el Síndic de la Sindicatura de Comptes de Catalunya.
A títol social, va ser un dels patrons fundadors del Banc dels Aliments i hi col·labora com a voluntari.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Perfil de Joan Ignasi Puigdollers». Sindicatura de Comptes. Sindicatura de Comptes. Arxivat de l'original el 20 de juny 2015. [Consulta: 20 juny 2015].
* ↑ «Puigdollers sustituye a Boada al frente de la empresa GISA». El País, 12-07-2000.
# Carlos Pujol Jaumandreu

Carlos Pujol Jaumandreu (Barcelona, 1936-16 de gener de 2012) fou un poeta, traductor, editor, historiador de la literatura i novel·lista. Va preparar antologies i edicions de les obres d'Honoré de Balzac, Voltaire, Charles Pierre Baudelaire, George Orwell, Joan Perucho, etc. Fou traductor de francès, anglès, italià, català i castellà. Doctor en filologia romànica, fins al 1977 fou professor de literatura francesa a la Universitat de Barcelona. Va ser membre permanent del jurat del premi Planeta de novel·la en castellà. Va morir a Barcelona el 16 de gener del 2012.

## Referències

* ↑ Història del premi Planeta Arxivat 2011-01-04 a Wayback Machine. (consulta 9 març 2011)
* ↑ Ara, 17 gener 2012
* ↑ «El conseller de cultura mostra el seu condol per la mort de Carlos Pujol». Arxivat de l'original el 2012-01-26. [Consulta: 19 gener 2012].

## Enllaços externs

* http://www.carlospujol.es
* Compte twitter Leer a Carlos Pujol
# Point Arena

Point Arena és una població dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 474 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Point Arena tenia 474 habitants, 191 habitatges, i 109 famílies. La densitat de població era de 134,6 habitants/km².
Dels 191 habitatges en un 33% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39,3% hi vivien parelles casades, en un 13,6% dones solteres, i en un 42,9% no eren unitats familiars. En el 32,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,48 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 32,9% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 27,8% entre 25 i 44, un 23% de 45 a 60 i un 9,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 106,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.083 $ i la renda mediana per família de 32.885 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.042 $ mentre que les dones 15.000 $. La renda per capita de la població era de 12.591 $. Entorn del 24,1% de les famílies i el 26% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Point Arena». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Point Arena». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Point Reyes Station

Point Reyes Station és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 818 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Point Reyes Station tenia 818 habitants, 352 habitatges, i 218 famílies. La densitat de població era de 87 habitants/km².
Dels 352 habitatges en un 27,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,1% hi vivien parelles casades, en un 8,2% dones solteres, i en un 37,8% no eren unitats familiars. En el 29,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,3% tenia menys de 18 anys, un 7,1% entre 18 i 24, un 23,1% entre 25 i 44, un 35,8% de 45 a 60 i un 14,7% 65 anys o més.
L'edat mitjana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,3 homes.
La renda mitjana per habitatge era de 57.292 $ i la renda mitjana per família de 69.821 $. Els homes tenien una renda mitjana de 41.181 $ mentre que les dones 38.269 $. La renda per capita de la població era de 39.339 $. Entorn del 6% de les famílies i el 6,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Point Reyes Station». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Point Reyes Station». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].

## Enllaços externs

* Costa Nacional de Punta Reyes (Point Reyes National Seashore) (anglès) (castellà)
# Anna Saliente i Andrés

Anna Saliente i Andrés (Barcelona, 28 d'agost de 1991) és una sociòloga i activista política catalana.
Va estudiar sociologia a la Universitat Autònoma de Barcelona on va començar a militar en moviments estudiantils com l'Assemblea de Polítiques i Sociologia.
Ha treballat al col·lectiu feminista Genera, centrat en la defensa dels drets de les dones que exerceixen la prostitució. És membre del Comitè de Defensa de la República d'Horta.
El 2013 va començar com a militant a la CUP d'Horta-Guinardó. Va ser membre del secretariat municipal d'aquest partit a Barcelona, la CUP - Capgirem Barcelona. També és membre de l'organització Endavant (OSAN).
El febrer de 2019 va ser escollida per a encapçalar la candidatura per Barcelona de la CUP a les eleccions locals de 2019. Tot i les expectatives, a les eleccions, la CUP va quedar lluny d'arribar al 5% de vots necessaris per obtenir representació i va perdre els tres regidors que tenia.

## Referències

* 1 2 «CUP - Capgirem Barcelona - Alternativa Municipalista (Capgirem BCN-AMUNT)» (pdf) (en castellà) pàg. 13. Butlletí Oficial de la Província de Barcelona, 29-04-2019. Arxivat de l'original el 12 de maig 2019. [Consulta: 27 juliol 2019].
* ↑ «Anna Saliente, cap de llista de la CUP Barcelona». NacióDigital. [Consulta: 2 febrer 2019].
* ↑ «Anna Saliente, candidata de la CUP a la batllia de Barcelona». Vilaweb. [Consulta: 2 febrer 2019].
* ↑ «Anna Saliente, candidata de la CUP a les eleccions municipals de 2019». Beteve.cat, 02-02-2019. [Consulta: 2 febrer 2019].
* ↑ «Anna Saliente, elegida candidata a la Alcaldía de la CUP en Barcelona» (en castellà), 02-02-2019. [Consulta: 2 febrer 2019].
* ↑ Arnau, Roger. «Per què la CUP no ha aconseguit entrar a l'Ajuntament de Barcelona?». NacióDigital.cat, 27-05-2019. [Consulta: 18 març 2022].
# John Walter Beardsley Tewksbury

John Walter Beardsley Tewksbury (Ashley, 21 de març de 1876 - Tunkhannock, 24 d'abril de 1968) fou un atleta estatunidenc que va competir al tombant del segle xx.
Estudià a la Universitat de Pennsylvania. Va guanyar quatre títols de l'Intercollegiate Association of Amateur Athletes of America a 110 i 220 iardes el 1898 i 1899. El 1900 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de París, on disputà cinc proves del programa d'atletisme. Guanyà la medalla d'or en els 400 metres tanques i els 200 metres, la de plata en els 60 metres i 100 metres i la de bronze en els 200 metres tanques.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Walter Tewksbury». [Consulta: 14 octubre 2024].
* ↑ «John Walter Tewksbury». britannica.com. [Consulta: 4 octubre 2023].
* ↑ «USATF - Hall of Fame», 31-05-2023. [Consulta: 14 octubre 2024].
# Fairmont City

Fairmont City és una vila dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 2.436 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Fairmont City tenia 2.436 habitants, 871 habitatges, i 580 famílies. La densitat de població era de 391,9 habitants/km².
Dels 871 habitatges en un 29,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,9% hi vivien parelles casades, en un 11,7% dones solteres, i en un 33,4% no eren unitats familiars. En el 29,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,8 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,45.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,7% tenia menys de 18 anys, un 11,7% entre 18 i 24, un 28,7% entre 25 i 44, un 18,6% de 45 a 60 i un 14,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 114,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.070 $ i la renda mediana per família de 31.296 $. Els homes tenien una renda mediana de 21.766 $ mentre que les dones 21.576 $. La renda per capita de la població era de 12.203 $. Aproximadament el 14,7% de les famílies i el 18,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Fairmont City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Fairmont City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Victor Dourlen

Victor-Charles-Paul Dourlen (Dunkerque, 3 de novembre de 1780 - París, 8 de gener de 1864) fou un compositor francès.

## Biografia

Va entrar al Conservatori de París el 1799, a l'edat de 19 anys i va ser alumne de François-Joseph Gossec i de François Adrien Boieldieu. Al conservatori va ser professor de cant elemental el 1800. Presentat al Prix de Rome pels seus professors, el 1805, s'emporta el primer gran premi de Roma de composició musical amb la seva cantata Cupidon pleurant Psyché. És nomenat professor d'harmonia el 1812, càrrec que ocuparà fins al 1842. Dourlen va formar sobretot Émile Bienaimé, Ambroise Thomas, Boïeldieu fill, François Bazin, Henri Herz, Félix Le Couppey, Anton-François Marmontel, Théodore Labarre, Henri Hippolyte Potier o Besozzi i Alexandre Goria.
Dourlen és sobretot conegut com a teòric i els seus tractats d'harmonia basats en els mètodes de Catel han servit molt de temps de referència, sobretot el seu Tractat d'harmonia (1838), el seu Tractat d'acompanyament pràctic (1834) així com el seu Mètode elemental per al piano-forte.

## Composicions

Com a compositor, se li deuen diverses cantates entre les quals Alcyone (1804) i nou òperes, de les quals vuit han estat estrenades al Teatre Feydeau:
* Philoclès (1806)
* Linée ou la Mine de Suède (1808)
* La Dupe de son art (1809)
* Cagliostro ou les Illuminés (1810)
* Plus heureux que sage (1816)
* Le Frère Philippe (1818)
* Marini ou le Muet de Venise (1819)
* La Vente après décès (1821)
* Le Petit Souper (1822)
Va compondre igualment un Primer Concert, un Trio per a piano, violí i baix, un conjunt de sonates fàcils, un Pupurri sobre els aires de Jean de Paris, de les cançons i de les romances així com de les fantasies.

## Anècdota

En el moment del seu sojorn a la Vil·la Médici, efectuat entre juliol 1805 i juliol 1810, Victor Dourlen va trobar entre els altres pensionats el pintor Dominique Ingres. Aquest pintà el 1808 Oedipe explique l'énigme du Sphinx i el mateix any va realitzar un retrat de Dourlen.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia Espasa Volum núm. 8, pàg. 801. (ISBN 84-239-4508-1)
* ↑ Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 29, pàg. 1283 (ISBN 84 239-4529-4)
* ↑ Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 46, pàg. 1038 (ISBN 84-239-4546-4)
* ↑ Enciclopèdia Espasa v. 26, pàg. 713, (ISBN 84-239-4526-X)

## Enllaços externs

* Premi de Roma de 1803 a 1809
# Paralepidocephalus yui

Paralepidocephalus yui és una espècie de peix de la família dels cobítids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Hàbitat

Viu en zones de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Yunnan (Xina).

## Referències

* ↑ Vladykov V. D. 1929. Sur un nouveau genre de Cobitides: Sabanejewia. Bull. Mus. Natl. Hist. Nat. (Sér. 2) v. 1 (núm. 1). 85-90.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Paralepidocephalus yui». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Nichols, J.T. 1943. The freshwater fishes of China. Natural history of Central Asia: Volum IX. The American Museum of Natural History, Nova York, Estats Units, 322 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Ludwig, A., J. Bohlen, C. Wolter i C. Pitra 2001: Phylogenetic relationships and historial biogeography of spined loaches (Cobitidae, Cobitis and Sabanejewia) as indicated by variability of mitochondrial DNA. Zoological Journal of the Linnean Society v. 131: 381-392.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Proudlove, G.S. 1997. A synopsis of the hypogean fishes of the world. p. 351-354. A Proceedings of the 12th International Congress of Speleology, La Chaux de Fonds, Suïssa. vol. 3.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Paraliparis antarcticus

Paraliparis antarcticus és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Descripció

* Fa 16,3 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu entre 300 i 782 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Antàrtic: l'est de l'Antàrtida.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Collett R., 1879. Fiske fra Nordhavs-expeditionens sidste togt, sommeren 1878. Forh. Vidensk. Selsk. Christiania v. 14. 1-106.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Regan, C. T., 1914. Diagnoses of new marine fishes collected by the British Antarctic ('Terra Nova') expedition. Annals and Magazine of Natural History (Series 8) v. 13 (núm. 73): 11-17.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Matallanas, J., 1999. New and rare snailfish genus Paraliparis from the Weddell Sea with the description of two new species. J. Fish Biol. 54:1017-1028.
* ↑ Andriàixev, A. P., 1998. A review of recent studies of Southern Ocean Liparidae (Teleostei: Scorpaeniformes). Cybium 22(3):255-266.
* ↑ Andriàixev, A. P., 1982. A review of the genus Paraliparis (Liparidae) from the East Antarctic. J. Ichthyol. 22(4):1-12.
* ↑ Duhamel, G., 1992. Description d'espèces nouvelles de Careproctus et Paraliparis et données nouvelles sur ces genres et le genre Edentoliparis de l'océan Austral (Cyclopteridae, Liparinae). Cybium 16(3):183-207.
* ↑ Miller, R. G., 1993. A history and atlas of the fishes of the Antarctic Ocean. Foresta Institute, Nevada.
* ↑ Pequeño, G., 1989. Peces de Chile. Lista sistemática revisada y comentada. Rev. Biol. Mar., Valparaíso 24(2):1-132.

## Bibliografia

* Txernova, N. V.; Stein, D. L.; Andriàixev, A. P «Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes» (en anglès). California Academy of Sciences Annotated Checklists of Fishes, 31, 72, 2004.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Paraliparis atramentatus

Paraliparis atramentatus és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Descripció

* Fa 6,9 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu entre 1.000 i 1.188 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al mar de la Xina Oriental i davant Honshu (el Japó).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Collett R., 1879. Fiske fra Nordhavs-expeditionens sidste togt, sommeren 1878. Forh. Vidensk. Selsk. Christiania v. 14. 1-106.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Gilbert, C. H. & Burke, C. V., 1912. New cyclogasterid fishes from Japan. Proceedings of the United States National Museum v. 42 (núm. 1907): 351-380, Pls. 41-48.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Txernova, N. V.; Stein, D. L.; Andriàixev, A. P «Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes» (en anglès). California Academy of Sciences Annotated Checklists of Fishes, 31, 72, 2004.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Gran Premi de Mònaco del 1964

Resultats del Gran Premi de Mònaco de Fórmula 1 de la temporada 1964, disputat al circuit urbà de Montecarlo el 10 de maig del 1964.

## Resultats de la cursa

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retir. | Pos. de sort. | Punts |
| 1 | 8 | Graham Hill | BRM | 100 | 2h 41' 19. 5 | 3 | 9 |
| 2 | 7 | Richie Ginther | BRM | 99 | + 1 Volta | 8 | 6 |
| 3 | 11 | Peter Arundell | Lotus - Climax | 97 | + 3 Voltes | 6 | 4 |
| 4 | 12 | Jim Clark | Lotus - Climax | 96 | Motor | 1 | 3 |
| 5 | 19 | Jo Bonnier | Cooper - Climax | 96 | + 4 Voltes | 11 | 2 |
| 6 | 18 | Mike Hailwood | Lotus - BRM | 96 | + 4 Voltes | 15 | 1 |
| 7 | 16 | Bob Anderson | Brabham - Climax | 86 | Caixa canvi | 12 | |
| 8 | 24 | Jo Siffert | Lotus - BRM | 78 | + 22 Voltes | 16 | |
| 9 | 9 | Phil Hill | Cooper - Climax | 70 | Suspensions | 9 | |
| 10 | 20 | Lorenzo Bandini | Ferrari | 68 | Caixa canvi | 7 | |
| Ret | 6 | Dan Gurney | Brabham - Climax | 62 | Caixa canvi | 5 | |
| Ret | 4 | Maurice Trintignant | BRM | 53 | Sobreescalfament | 13 | |
| Ret | 5 | Jack Brabham | Brabham - Climax | 29 | Injecció | 2 | |
| Ret | 10 | Bruce McLaren | Cooper - Climax | 17 | Rodes | 10 | |
| Ret | 21 | John Surtees | Ferrari | 15 | Caixa canvi | 4 | |
| Ret | 15 | Trevor Taylor | BRP - BRM | 8 | Pèrdua de combustible | 14 | |
| NVQ | 17 | Chris Amon | Lotus - BRM | | | | |
| NVQ | 2 | Peter Revson | Lotus - BRM | | | | |
| NVQ | 3 | Bernard Collomb | Lotus - BRM | | | | |
| NVS | 14 | Innes Ireland | Lotus - BRM | | Accident a les pràctiques | | |
| WD | 1 | Andre Pilette | Scirocco - Climax | | | | |
| WD | 22 | Giancarlo Baghetti | BRM | | Cotxe no disponible | | |
| WD | 23 | Tony Maggs | BRM | | Cotxe no disponible | | |

## Altres

* Pole: Jim Clark 1' 34" 0
* Volta ràpida: Graham Hill 1' 33. 9 (a la volta 53)

## Enllaços externs

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-11-12. [Consulta: 16 juny 2010].
# Paraliparis cephalus

Paraliparis cephalus és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Descripció

* El mascle fa 8,2 cm de llargària màxima i la femella 8,4.
* Nombre de vèrtebres: 57-63.
* Pell transparent.
* Peritoneu de color negre.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu entre 294 i 1.800 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic nord: des de les illes del Comandant i el nord de la Colúmbia Britànica fins al sud de Califòrnia (els Estats Units).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Collett R., 1879. Fiske fra Nordhavs-expeditionens sidste togt, sommeren 1878. Forh. Vidensk. Selsk. Christiania v. 14. 1-106.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Gilbert, C. H., 1892. Descriptions of thirty-four new species of fishes collected in 1888 and 1889, principally among the Santa Barbara Islands and in the Gulf of California. A: Scientific results of explorations by the U. S. Fish Commission steamer Albatross. Proceedings of the United States National Museum v. 14 (núm. 880): 539-566.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Stein, D. L., 1978. A review of the deepwater Liparidae (Pisces) from the coast of Oregon and adjacent waters. Proc. Cal. Acad. Sci. 127:1-55.
* ↑ Parin, N.V., V.V. Fedorov i B.A. Sheiko, 2002. An annotated catalogue of fish-like vertebrates and fishes of the seas of Russia and adjacent countries: Part 2. Order Scorpaeniformes. J. Ichthyol. 42(Suppl.1):S60-S135.
* ↑ Coad, B.W., 1995. Encyclopedia of Canadian fishes. Canadian Museum of Nature and Canadian Sportfishing Productions Inc. Singapur.
* ↑ Evermann, B.W. i E.L. Goldsborough, 1907. The fishes of Alaska. Bull. U.S. Bur. Fish. 26: 219-360.
* ↑ Gilbert, C. H., 1896. The ichthyological collections of the streamer 'Albatross' during the years 1890 and 1891. Rep. U.S. Comm. Fish. 19: 393-476.
* ↑ McAllister, D.E., 1990. A list of the fishes of Canada. Syllogeus Núm. 64. Nat. Mus. Nat. Sci., Ottawa, el Canadà. 310 p.
* ↑ Quast, J.C. i E.L. Hall, 1972. List of fishes of Alaska and adjacent waters with a guide to some of their literature. U.S. Dep. Commer., NOAA Tech. Rep. NMFS SSRF-658, 47 p.
* ↑ Acadèmia Russa de les Ciències, 2000. Catalog of vertebrates of Kamchatka and adjacent waters. 166 p.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Txernova, N. V.; Stein, D. L.; Andriàixev, A. P «Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes» (en anglès). California Academy of Sciences Annotated Checklists of Fishes, 31, 72, 2004.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB