# Conservatori Stern

LStern'sche Konservatorium va ser un conservatori originalment privat de Berlín fundat el 1850, que va existir amb aquest nom fins al 1936 i, després de la municipalització com a conservatori municipal, va ser institució pròpia fins al 1966. Des de llavors, la tradició del conservatori ha continuat com a "Institut Julius Stern" de la "Universitat de les Arts de Berlín". D'ell van sorgir molts músics importants.

## Història

Va ser fundada l'any 1850 com a empresa privada amb el nom de "Conservatori Municipal de Música de Berlín" per Julius Stern, Theodor Kullak i Adolf-Bernhard Marx. El 1855 Kullak va marxar i va fundar la Nova Acadèmia de Música. Atès que Marx també va dimitir el 1856, el conservatori va quedar finalment sota la direcció exclusiva de Stern. Fins que es va fundar la "Royal Academic University of Music" el 1869, el conservatori va ser el principal centre de formació de professions musicals a Berlín i va seguir sent una alternativa important fins i tot després. Va florir, sobretot sota la propietat i la gestió de Gustav Hollaender des de 1895 fins a 1915, hi assistien més d'un miler d'estudiants a l'any i es gestionava sense cap subvenció. El 1899 es va traslladar a les sales de Berlín-Kreuzberg, Bernburger Straße 21–22, on també hi havia l'Alte Philharmonie. Durant l'època imperial, l'actor emèrit del castell i antic professor del Conservatori de Viena Leo Friedrich va treballar en aquest conservatori. Va ensenyar a l'"Escola d'Òpera" i al mateix temps va ser cap de l'"Escola de Drama", que es va restablir experimentalment.
El 1935, durant l'època nazi, l'institut va ser rebatejat com a "Konservatorium der Reichshauptstadt Berlin" i "arianitzat" en acomiadar els professors i estudiants jueus. Els fills de Gustav Hollaender Kurt Hollaender, Susanne Landsberg de soltera Hollaender i Melanie Herz-Hollaender van fundar llavors l'"escola de música privada jueva Hollaender" a Sybelstrasse 9. Paula Salomon-Lindberg, Anneliese Landau, Oskar Guttmann i altres també hi van ensenyar. L'escola comptava temporalment amb 24 professors i 150 alumnes. Kurt Hollaender i la seva dona Herta van ser deportats al gueto de Litzmannstadt l'octubre de 1941, on probablement van morir el mateix any. Susanne Hollaender va ser assassinada al camp de concentració d'Auschwitz. Melanie Hollaender probablement va aconseguir emigrar el 1939. Segons Ancestry, va morir a Londres-Hampstead el juliol de 1953 (nascuda el 8 de novembre de 1881). També hi ha una targeta sobre "internats estrangers" que els descriu com a exempts d'internament el 1939. El seu marit, Heinrich Adolf Herz, ja havia mort l'agost de 1925. El seu fill, Walter Julius, va canviar el seu nom pel de Hertner i va morir a Londres el 1978.
Després del final de la Segona Guerra Mundial, el 1945 el nom de la universitat es va canviar novament pel de "Conservatori Municipal". Des de 1966, el conservatori està afiliat a la Universitat de les Arts de Berlín (des de 2001: Universitat de les Arts de Berlín).
Dins de la universitat, la seva tradició es manté a l'"Institut Julius Stern". Es considera una de les institucions més grans i reconegudes per a la promoció de joves músics a nivell nacional. Actualment, uns 70 nens i joves melòmans i especialment superdotats d'entre 9 i 19 anys hi estan rebent una formació musical integral, a més de cursar una escola general. El suport consisteix principalment en classes individuals intensives i adequades a l'edat. Cursos addicionals de teoria musical i formació de l'oïda, fent música en conjunts com els 12 violoncel·listes de l'Institut Julius Stern i l'Orquestra de Cambra Julius Stern, així com oportunitats d'actuació habituals dins i fora de la universitat completen la formació musical. Nombrosos estudiants de l'Institut Julius Stern són guanyadors de concursos nacionals i internacionals. De 1999 a 2009, l'Institut Julius Stern va ser dirigit per Doris Wagner-Dix. Anita Rennert és directora de l'Institut Julius Stern des del 2010. Treballa com a professora de metodologia de guitarra i també de guitarra a la Universitat de les Arts de Berlín. La Julius Stern Chamber Orchestra es va fundar el novembre de 1999. A més de les principals lliçons instrumentals, ofereix als joves músics l'oportunitat d'adquirir una experiència orquestral d'alt nivell. Des de desembre de 2005, l'orquestra està dirigida per Zvi Carmeli, succeint a Andreas Schüller i Christoph Altstaedt.

## Directors

* 1850–1883: Julius Stern
* 1883–1888: Robert Radecke
* 1888–1894: Jenny Meyer
* 1895–1915: Gustav Hollaender
* 1915–1930: Alexander von Fielitz
* 1930–1933: Paul Graener
* 1933–1935: Siegfried Eberhardt
* 1935–1945: Bruno Kittel
* 1946–1949: Heinz Tiessen
* 1950–1960: Hans Joachim Moser
* um 1990 ?: Ingeborg Peukert
* 1999–2009 Doris Wagner-Dix
* Seit 2010: Anita Rennert

## Professors coneguts

| Hans Ailbout, Compositor Claudio Arrau, Pianista Herbert Ahlendorf, Director Károly Aggházy, Pianista Heinrich Barth, Pianista Karl Gustav Berndal, Actor de teatre Georg Bertram, Pianista Theodor Bohlmann, Pianista Siegfried Borries Violinista Rudolf Maria Breithaupt, Pianista i compositor Hans von Bülow, Pianista i director Gustav Bumcke, Compositor, teoria i harmonia, música de cambra de vent, saxo Erich Bürger, Guitarrista Alfredo Cairati, Professor de cant Otto Dienel, Organista Heinrich Ehrlich, Pianista i compositor Traugott Fedtke, Director de cor Edwin Fischer, Pianista Eduard Franck, Compositor i pianista Leo Friedrich, Actor i dramaturg Friedrich Gernsheim, Pianista, director i compositor Conrad Hansen, Pianista August Haupt, Organista Anton Hekking, Violoncel·lista | Victor Hollaender, Pianista, Director i compositor Engelbert Humperdinck, Director de banda i compositor Berthold Kellermann, Pianista, director d'orquestra i professor de música Friedrich Kiel, Compositor Wilhelm Klatte, teòric de la música Emma Koch, pianista Martin Krause, Pianista Arnold Krug, Pianista i compositor Adolf Kullak, Pianista Theodor Kullak, Pianista James Kwast, Pianista Ferdinand Laub, violinista Max Loewengard, Compositor Albert Löschhorn, Pianista Paul Lutzenko, Pianista Adolf Bernhard Marx, Compositor Jenny Meyer, cantant Ernst Guido Naumann, Pianista, director de banda i compositor Wilma Neruda, Violinista Selma Nicklass-Kempner, cantant Georg von Petersenn, Pianista Hans Pfitzner, Violinista, director i compositor | Gustav Pohl, Pianista Walter Pörschmann, Bandoneó, acordió Adalbert Quadt, Guitarrista Rudolf Radecke, Director de cor i compositor Georg Wilhelm Rauchenecker, Compositor, director musical i violinista Fritz Hans Rehbold, Pianista Julius Reubke, Pianista i Organista Nikolaus Rothmühl, cantant Philipp Rüfer, Pianista i compositor Émile Sauret, Violinista Arrigo Serato, Violinista Margarethe Siems, Cantant d'òpera Leopold Schmidt, historiador de la música Arnold Schönberg, Compositor i teòric musical Joseph Schwarz, Pianista Julius Stern, Cap de cor i cantant Ernst Eduard Taubert, Teoria musical, composició i piano Arthur Troester, Teoria musical, composició i piano Diez Weismann, Violinista Arthur Willner, Pianista i compositor Konrad Wölki, Mandolinista i compositor |

## Estudiants coneguts

| Haim Alexander, Compositor Kees van Baaren, Compositor i professor de música Wolfgang Kohly, Contrabaixista, Filharmònica de Berlín Hans von Benda, Director Otto Besch, Compositor Franz von Blon, Compositor, director i violinista Edith Boroschek de soltera Friedländer, soprano Manfred Bukofzer, musicòleg Georg Döring (1861–1945), cantant d'òpera alemany (baix) Siegfried Eberhardt, Violinista Caroline Fischer, Pianista Edwin Fischer, Pianista Richard Franck (1858–1938), compositor i pianista alemany Aline Friede (1856–1946), Cantant d'òpera alemany (alto, mezzosoprano) Isy Geiger Hermann Goetz, compositor i organista Ernst Grenzebach (1871–1936), Professor de cant Charles Tomlinson Griffes, Compositor Adalbert Gülzow, Violinista Trude Hesterberg, Soubrette Friedrich Hollaender, Compositor Emil Honigberger, Director de cor i organista Walter Jenson, Trompetista, líder d'orquestra i arranjador | Otto Klemperer, Dirigent Margarete Krämer-Bergau, cantant Peter Kreuder, Compositor Horst Kudritzki, Pianista, compositor i director d'orquestra Hanne-Lore Kuhse, Cantant de cambra Franz Landé, Músic i director d'orquestra Ari Leschnikow, Cantant amb els Comediants Harmonistes Melitta Lewin Hannah von Mettal, traductor Moritz Moszkowski, Compositor Edda Moser, Cantant d'òpera Armin Mueller-Stahl, Actors, músics, pintors Emmy Neiendorff Alberto Nepomuceno, Compositor Ralph Neubert, Piano Selma Nicklass-Kempner, Cantant Otto Nikitits, Violinista, professor de violí a Londres i Berlín Max Nivelli, Cantant d'òpera i productor de cinema Felix Nowowiejski, Organista, Manuel María Ponce, Compositor Joseph Plaut, recitador | Margarethe Quidde, Pianista i violoncel·lista Heinrich Reimers (Pianista) Julius Reubke, Pianista, organista i compositor Karl Ristenpart, Dirigent Eddie Rosner, violinista Walter Schartner, Compositor Ruth Schönthal, Carl Schuricht, Director i compositor Meta Seinemeyer, Cantant Willy Sommerfeld, Pianista de cinema mut Mischa Spoliansky, Compositor Christian Stadelmann, violinista Gerd Starke, clarinetista Bruno Walter, Dirigent Marek Weber, Violinista i director d'orquestra Hermann Weigert, Dirigent Ruth Wolffreim, Cantant d'òpera (Soprano) |

## Referències

* ↑ Wilhelm Klatte, Ludwig Misch: Das Sternsche Konservatorium der Musik zu Berlin: 1850–1925. Festschrift zum 75jährigen Jubiläum. S. 50.

## Bibliografia

* Ernst Otto Nodnagel: Gedenkblätter zur Einweihungsfeier der neuen Räume des Stern’schen Konservatoriums der Musik zu Berlin. Berlín 1899.
* Wilhelm Klatte i Ludwig Misch: Sternsches Konservatorium der Musik zu Berlin, 1850–1925. Festschrift zum 75-jährigen Jubiläum. Julius Sittenfeld, Berlín 1925.
* Dietmar Schenk, Das Stern’sche Konservatorium der Musik. Ein deutsch-jüdisches Privatkonservatorium der Bürgerkultur Berlins. 1850–1936, al: Berlin in Geschichte und Gegenwart. Anuari dels Arxius de l'Estat de Berlín 2000, Berlin 2000, S. 57–79
* Cordula Heymann-Wentzel: Das Stern’sche Konservatorium der Musik in Berlin – ein privates Ausbildungsinstitut im Besitz Berliner jüdischer Familien. In: Beatrix Borchard, Heidy Zimmermann (Hrsg.): Musikwelten – Lebenswelten. Colònia 2000, ISBN 978-3-412-20254-5, S. 249–263.
* Ottokar Hahn: Das Julius-Stern-Institut. Gegenwart und Geschichte. Festschrift zum 155. Jahrestag der Gründung. Encàrrec del Cercle Europeu d'Amics de l'Institut Julius Stern i la Universitat de les Arts de Berlín, Berlín 2005.
* Cordula Heymann-Wentzel: Das Sternsche Konservatorium der Musik in Berlin: Rekonstruktion einer verdrängten Geschichte. Tesi. Universitat de les Arts, Berlín 2010 Descarregar
* Katharina Schmidt-Hirschfelder: Musikschule modern. Das Julius-Stern-Institut feiert 160. Geburtstag. In: Jüdische Allgemeine, 18. Novembre 2010.
* Anita Rennert (Hrsg.): Musik ist für immer: Die Geschichte des Julius-Stern-Instituts. Berlín 2020, ISBN 978-3-89462-351-7.

## Enllaços externs

* Base de dades personal del Conservatori Stern als arxius de la Universitat de les Arts de Berlín-(alemany)
* (alemany)
* Escola privada de música jueva. A: Directori de plaques commemoratives de l'Associació Educativa de Luisenstadt-(alemany)
* Institut Julius Stern per a la Promoció de Joves Músics. Lèxic del districte a berlin.de-(alemany)