OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Wilhelm Posse

Wilhelm Posse (Bydgoszcz, 15 d'octubre de 1852 - Berlín, 20 de juny de 1925) fou un arpista i compositor polonès d'ètnia alemanya.
Va rebre la seva formació inicial del seu pare, un flautista i músic militar, però s'ensenyà a l'arpa sense professor, perfeccionant després els seus coneixements en aquest instrument sota la direcció de Ludwig Grimm i en l'Acadèmia Kullak de Berlín. Als vuit anys (1860) aparegué acompanyant Adelina Patti, i llavors fou contractat en l'orquestra de l'Òpera de Tbilisi, on hi va romandre dos anys, retornant després a Berlín. Des de 1872 fins a 1903 fou arpista de la Reial Òpera i des de 1890 professor de l'Escola Superior de Música de Berlín. i el 1860 aparegué acompanyant Adelina Patti.
Va publicar diversos exercicis com: Etude in C major; Scherzo; Thema mit variationen, i peces de concert per a arpa i arranjà per aquest instrument algunes composicions de Liszt.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 46, pàg. 859 (ISBN 84-239-4546-4)
# Wilhelm Rudnick

Wilhelm Rudnick (nascut el 30 de desembre de 1850 a Dąbrówka, poviat de Bytów; mort el 7 d'agost de 1927) fou un organista i compositor alemany del Romanticisme. Va ser el pare del també músic Otto Friedrich Conrad (1887-1973).
Estudià en l'Institut Reial de música religiosa i en l'Acadèmia Kullak i fou, successivament, organista i director de música de Landsberg de 1879 a 1891 i a partir d'aquest any 1891 fou organista de l'església dels sants Pere i Pau de Liegnitz, i director d'una societat coral de la mateixa població.
Les seves obres principals són: l'òpera Otto der Schütz (1887); Studio obernauf, opereta (1888); cinc sonates, i diverses fantasies per a orgue, preludis i fugues per a orgue; nombrosos cants a una o més veus amb acompanyament d'orgue u orquestra; diverses obres corals; oratoris i d'altra música religiosa.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 52, pàg. 665 (ISBN 84 239-4552-9)

## Enllaços externs

* Biografia (alemany)
# Wilhelm Schneider

Wilhelm Schneider (Neudorf, Saxònia-Anhalt, 21 de juliol de 1783 – Merseburg, Saxònia-Anhalt, 10 d'octubre de 1843) fou un compositor i teòric musical.
Va publicar:
* Was hat der Orgelspieler beim Gottes dienst zu beobachten?, (1823)
* Lehrbuch das Orgelwerk kennen, erkalten, beurteilen, und verbessern zulernen, (1823)
* Gersanglehre für-land und Bürgerschulen, (1825)
* Musikalisches Hilfsbuch bein Kirchendienst, (1826)
* Ausführliche Beschreibung der Domorgel zu Merseburg, (1829)
* Anweisung zu Choralvorspielen, (1829)
* Choralkentniss nebst Regel und Beispielen zu richtigen Vortrag des Altargesangs, (1833)
* Musikalische Grammatsk, (1834)
* Historischetechnische Beschreibung der musikalischen Instrumente, (1834)
* Die Orgelsegister, (1835)
* Musikalische Führer für diejenigen, welche, den Weg zum Schulfach betreten, (1835)

## Referències

* ↑ Enciclopèdia Espasa Volum núm. 54, pàg. 1093 ISBN 84-239-4554-5
# Wilhelm Speidel

Wilhelm Speidel (Ulm, Baden-Württemberg, 3 de setembre de 1826 – Stuttgart, Baden-Württemberg, 13 d'octubre de 1899) fou un pianista i compositor alemany. Era germà de l'escriptor i periodista Ludwig Speidel.
Estudià en el Conservatori de Múnic; després visità en qualitat de virtuós totes les grans ciutats d'Alemanya. El 1854 fou nomenat director de música en la seva ciutat natal i, tres anys després, professor del Conservatori de Stuttgart, del que en fou cofundador. El 1874 fundà un Institut de Música, però el 1884, tornà a dedicar la seva activitat al Conservatori, amb el que fusionà l'Institut. Ensems fou, des del 1857, director de l'Orfeó de Stuttgart.
Entre les seves composicions cal mencionar:
* una sonata per a violoncel;
* una sonata per a violí:
* dues sonates per a piano;
* un trio;
* l'obertura per a König Helge;
* l'escena de Faust per a cor d'homes i orquestra;
* Wikinger Ausfahrt, per a tenor, cor d'homes i orquestra;
* Volkers Schwanenlied, així com peces per a piano, lieder i cors d'homes.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 57, pàg. 779 (ISBN 84-239-4557-X)
# Cantó d'Estrasburg-4

El cantó d'Estrasburg-4 (alsacià Kanton Stroosburi-4) és una divisió administrativa francesa situat al departament del Baix Rin i a la regió del Gran Est. Comprèn el Quartier des Quinze.
# Alhèras

Alhèras (francès Allières) és un municipi francès del departament de l'Arieja i la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Bœsenbiesen

Bœsenbiesen (en alsacià Biese) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 272 habitants.
Forma part del cantó de Sélestat, del districte de Sélestat-Erstein i de la Comunitat de comunes del Ried de Marckolsheim.

## Demografia

Demografia :
| 1793 | 1800 | 1806 | 1821 | 1831 | 1836 | 1841 | 1846 | 1851 | 1856 | 1861 | 1866 |
| 205 | 138 | 155 | 226 | 305 | 300 | 262 | 283 | 289 | 304 | 308 | 322 |
| 1871 | 1875 | 1880 | 1885 | 1890 | 1895 | 1900 | 1905 | 1910 | 1921 | 1926 | 1931 |
| 305 | 287 | 263 | 275 | 292 | 277 | 276 | 275 | 266 | 224 | 222 | 204 |
| 1936 | 1946 | 1954 | 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 | 2012 | 2019 |
| 210 | 203 | 210 | 222 | 227 | 229 | 237 | 239 | 272 | 296 | 303 | 321 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Jean-Blaise Loos | |

## Referències

* ↑ cassini.ehess.fr
# Schœnau

Schœnau (en alsacià Scheenài) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 473 habitants.
Forma part del cantó de Sélestat, del districte de Sélestat-Erstein i de la Comunitat de comunes del Ried de Marckolsheim.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 406 | 416 | 389 | 448 | 420 | 473 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Gérard Bernard | |

## Agermanaments

* Lo Cos e Bigaròca
# William Henry Speer

William Henry Speer (Londres, 1863 - Sidmouth, Dorset, 1937) fou un compositor i organista anglès. Estudià literatura en la Universitat de Cambridge i música en la Royal Academy of Music. Després d'haver-ho estat d'altres moltes esglésies, el 1906 fou nomenat organista de la parròquia de Bexhill. Les seves obres principals són:
* The Jackdaw of Rheims, balada per a cors i orquestra;
* Rapsòdia en mi bemoll major, per a orquestra;
* Simfonia en mi bemoll major;
* Festival Ouverture;
* un quartet per a instruments d'arc i melodies vocals.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 57, pàg. 778 ISBN 84-239-4557-X
# Districte d'Akjaik

El districte d'Akjaik (Kazakh: Ақжайық ауданы) és un districte de la província del Kazakhstan Occidental, situada al centre d'aquesta. La capital del districte és la ciutat d'Ulbixin.
# William Horatio Clarke

William Horatio Clarke (Newton, Massachusetts, 8 de març de 1840 - 1913) fou un organista estatunidenc. Fou organista, successivament a Norwood, Dedham, Boston i Woburn, traslladant-se més tard a Dayton (Ohio), on fou anomenat superintendent de les escoles públiques. En el Clarigold Hall de Reading (Massachusetts) funda una famosa capella de música, a la que dotà d'un magnífic orgue, obra seva. A més, va col·laborar en diaris i revistes musicals. A més de nombroses antífones i motets publicà:
* Harmonic School for the Organ (1878)
* Organ Collection for hurch Service (1879);
* Anthems and Responses (1879);
* Short Organ Gems (1886);
* The Organist's Retrospect (1896);
* Cheerful Phylosophy for Thoughtful Invalids (1896);
* The Art of Transparent Water Coloring (1902);
* New Method for Reed Organe (1901);
* Short Service Preludes (1903);
* Valuable Organ Information (1904)
* Artistíc Information for Reed Òrgans (1905);
* Artistic Method for Reed Organs (1905);
* How to use organ stops and pedals (1908);
* Standard Organ Building (1909);
* A Cloister Reverie (1909).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 31, pàg. 157 ISBN 84-239-4531-6
# Hohengœft

Hohengœft (en alsacià Geft) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament del Baix Rin. L'any 1999 tenia 480 habitants. Limita al nord-est amb Rangen i Willgottheim, a l'est amb Wintzenheim-Kochersberg, al sud-est amb Kuttolsheim i Nordheim, al sud-oest amb Wasselonne, a l'oest amb Crastatt i al nord-oest amb Zehnacker.
Forma part del cantó de Saverne, del districte de Molsheim i de la Comunitat de comunes de la Mossig i del Vignoble.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 323 | 334 | 304 | 307 | 435 | 480 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2001- | Pierre-Paul Enger | |
# William Wallace (compositor)

William Wallace (Greenock, 3 de juliol de 1860 - Malmesbury, 16 de desembre de 1940) fou compositor anglès.
No adaptant-se la seva primitiva carrera, la de medicina, a la verdadera vocació que sentia per la música, fou aquella definitivament abandonada el 1888, ingressant Wallace com alumne en la Royal Academy of Music, de Londres, on cursà dos anys. Diverses circumstàncies li impediren continuar l'ensenyança oficial, prosseguint després els estudis sota la seva pròpia direcció i guia. Aquesta formació autodidacta no va impedir a Wallace arribar a ésser un dels músics més distingits dels seu país, figurant les seves obres freqüentment en els concerts simfònics i de cambra. Les composicions d'aquest autor mostren força originalitat d'idees i un accentuat sentiment poètic.
Va publicar i escriure diversos poemes simfònics;
* Pelleas et Melisande, una suite de Maurice Maeterlinck,
* The Creation, simfonia,
* The Massacre of the Mapherson, cantata,
* The Rhapsody of Mary Magdalene, escena lirica, i diversos cicles de cançons amb acompanyament de piano.
A més va publicar:
* The Treshold of Music;
* The Musical Faculty;
* Richard Wagner has he Lived;
* Liszt, Wagner and the Princess;
* The Conductor and his Forerunners.
També és autor de diversos treballs de medicina, especialment sobre oftalmologia.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 69, pàg. 1559 (ISBN 84-239-4569-3)
# L'Airièra

Lairièra (en francès Lairière) és un municipi de França de la regió d'Occitània, al departament de l'Aude.
# Witold Friemann

Witold Friemann (Konin, 20 d'agost de 1889 - Laski prop de Varsòvia, 22 de març de 1977) fou un compositor, pianista i pedagog polonès. Estudià en el Conservatori de Varsòvia, anant més tard a Leipzig, on perfeccionà els estudis de composició amb Max Reger. Fou professor de piano i composició en el Conservatori de Lviv, i des de 1922 titular de la càtedra de teoria musical en la Universitat d'aquella capital. Va escriure, entre altres obres de menor importància, dos Concerts de piano, peces per al mateix instrument, obres corals, alguna òpera i lieder.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, Volum núm. 24, pàg. 1300-01, ISBN 84-239-4524-3
# Wojciech Sowiński

Wojciech Albert Sowiński (Łukaszówka, Podíl·lia, Ucraïna, 1803 - París, França, 1880) fou un pianista i compositor polonès.
Feu els seus estudis a Viena, on fou deixeble de Czerny i de Seyfried, i entaulà amistat amb Schubert i Moscheles. Després de fer un llarg viatge per Itàlia, el 1830 s'establí a París, on es dedicà a donar concerts i a l'ensenyança.
Publicà un gran nombre d'obres per a orquestra, música di càmera, composicions per a piano i el diccionari biogràfic Les musiciens poloneis et slaves ancians et modernes (París, 1857).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 57, pàg. 743 (ISBN 84-239-4557-X)
# Ruta 2 del metro de Nova York

La Ruta 2 Seventh Avenue exprés és un servei de ferrocarril metropolità subterrani del Metro de Nova York, als Estats Units d'Amèrica. Els trens del servei 2 circulen entre l'estació de Wakefield-241st Street i Brooklyn College-Flatbush Avenue. El servei és de tipus exprés a la zona de Manhattan, excepte a altes hores de la nit que el servei és de tipus local, i a la zona de Bronx i Brooklyn són sempre de tipus local.
A diferència d'altres metros, cada servei no correspon a una única línia, sinó que un servei pot circular per diverses línies de ferrocarril. El servei 2 utilitza les següents línies:
| Línia | << | >> | Vies | Temps |
| White Plains Road Line | tota la línia | tota la línia | local | tot el temps |
| Lenox Avenue Line | sud de 135th Street | sud de 135th Street | N/A | tot el temps |
| Broadway-Seventh Avenue Line | 96th Street | Chambers Street | exprés (local a la nit) | tot el temps |
| Broadway-Seventh Avenue Line | Brooklyn Branch, via Clark Street Tunnel | Brooklyn Branch, via Clark Street Tunnel | N/A | tot el temps |
| Eastern Parkway Line | nord de Franklin Avenue | nord de Franklin Avenue | local | tot el temps |
| Nostrand Avenue Line | tota la línia | tota la línia | N/A | tot el temps |
| Eastern Parkway Line | sud de Franklin Avenue | sud de Franklin Avenue | local | alguns viatges en hora punta |
| New Lots Line | tota la línia | tota la línia | N/A | alguns viatges en hora punta |
# Ruta A del metro de Nova York

La Ruta A Eighth Avenue Express és un servei de ferrocarril metropolità subterrani del Metro de Nova York, als Estats Units d'Amèrica. És el servei que recorre més quilòmetres, 50 km, des de l'estació de Inwood-207th Street (a Inwood, Manhattan), a Far Rockaway-Mott Avenue (a Far Rockaway, Queens), o fins a Lefferts Boulevard.
La ruta A opera tot el temps. És de tipus exprés a Manhattan i Brooklyn i local a Queens. Efectua cins viatges en hora punta des de l'estació de Beach 116th Street cap a Manhattan, al matí i a la tarda cinc més des de Manhattan a Rockaway Park-Beach 116th Street. A més a totes hores hi ha un servei de tren llançadora (Rockaway Park Shuttle) que connecta Rockaway Park amb la línia principal per on transcorre la ruta A, a l'estació de Broad Channel.
Al vespre tard i a les nits, aproximadament 10:30 p.m. to 5:30 a.m. (Dissabtes fins a les 6 a.m.; diumenges fins a les 7 a.m.), el servei A és de tipus local a Manhattan, Brooklyn, i Queens, acabant només a Far Rockaway. Durant aquest temps, la llançadora S circula entre les estacions d'Euclid Avenue i Lefferts Boulevard.
La ruta A és l'únic servei que enllaça amb les tres llançadores tot el temps (42nd Street, Franklin Avenue, i Rockaway Park).
A diferència d'altres metros, cada servei no correspon a una única línia, sinó que un servei pot circular per diverses línies de ferrocarril. El servei A utilitza les següents línies:
| Línia | << | >> | Vies | Temps |
| Eighth Avenue Line | nord de 168th Street | nord de 168th Street | N/A | sempre |
| Eighth Avenue Line | sud de 168th Street | sud de 168th Street | exprés | sempre excepte tard a la nit |
| Eighth Avenue Line | sud de 168th Street | sud de 168th Street | local | tard a la nit |
| Fulton Street Line | nord de Euclid Avenue | nord de Euclid Avenue | exprés | sempre excepte tard a la nit |
| Fulton Street Line | nord de Euclid Avenue | nord de Euclid Avenue | local | tard a la nit |
| IND Fulton Street Line | sud de Euclid Avenue | sud de Euclid Avenue | local | sempre |
| Rockaway Line | | Far Rockaway | N/A | sempre |
| Rockaway Line | | Rockaway Park | N/A | hora punta cap a zona congestionada |
# Wonderful Tonight

«Wonderful Tonight» és una cançó composta i interpretada per Eric Clapton inclosa al seu disc de 1977 Slowhand. Aquesta cançó la va escriure per a qui era llavors la seva muller, Pattie Boyd. El 1988, Clapton va tocar al concert per a Nelson Mandela com a artista convidat amb els Dire Straits, on s'hi va fer una versió de la cançó amb el suport del grup.

## Versions

* El grup britànic Damage el va publicar com a senzill el 1997, i va arribar al núm. 3 a les llistes britàniques
* L'artista de country David Kersh en va fer una versió que aparegué el seu àlbum If I Never Stop Loving You
* El cantant argentí de blues JAF en va gravar una versió en castellà al seu àlbum Diapositivas de 1990
* Michael Bublé en va fer una versió en cooperació amb Ivan Lins al seu àlbum Call Me Irresponsible
* El cantant de country Don Williams en va fer una altra versió el 2003
* El grup de Heavy Metal Sangtraït va fer una versió d'aquesta peça l'any 2005, dins d'un recull de balades pròpies anomenat Crits de silenci

## Referències

* ↑ Aprenda a tocar la Guitarra, pag. 34, Susaeta ed.s.a. ISBN 9788430546794

## Enllaços externs

* Fitxa a Allmusic
# Theobaldo Gatti

Theobaldo Gatti (Florència, Toscana vers el 1650 - París, 1727) fou un violinista i compositor francès d'ascendència italiana.
Durant cinquanta-dos anys figurà en l'orquestra de l'Òpera de París, i en aquest teatre li representaren les seves dues obres, Coronis i Silla, el 1691 i 1701 respectivament.
Publicà 12 Airs italiens (París, 1696).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 25, pàg. 1055 (ISBN 84-239-4525-1)
# Prètides

Les Prètides (en grec antic Προιτίδες), segons la mitologia grega, van ser les filles de Pretos, rei d'Argos (o de Tirint), i d'Estenebea.
Segons una tradició són dues, Lisipe i Ifianassa, però la tradició més acceptada parla de tres: Lisipe, Ifianassa, i Ifínoe.
Quan van arribar a l'edat de casar-se, Hera les va fer embogir. Hi ha diverses explicacions per a aquesta maledicció: de vegades es diu que van dir que eren més belles que la deessa, i van provocar la seva gelosia. D'altres vegades es van burlar del temple que hi havia vora de casa seva, perquè deien que el palau del seu pare tenia més riqueses. També es deia que van robar l'or del vestit de la deessa per fer-se'n un per elles. El resultat va ser que es van creure que eren vedelles, i anaven pels camps mugint i menjant herba, i refusaven tornar al palau.
L'endeví Melamp es comprometé a guarir-les a canvi d'un terç del regne de Pretos. El rei s'hi negà, considerant que el preu era massa alt. Llavors la bogeria de les germanes va augmentar, i recorrien l'Argòlida i el Peloponès en totes direccions. El rei va cridar Melamp i l'endeví li va exigir, a més de la tercera part del regne per a ell, una altra tercera part pel seu germà Biant. Pretos, pensant que si no ho acceptava, les condicions següents podrien ser pitjors, va acordar el pacte. Melamp, amb l'ajuda dels joves més forts d'Argos, va perseguir les noies per les muntanyes donant grans crits acompanyats de danses violentes. Durant la persecució, la germana gran, Ifínoe, va morir esgotada, però les altres dues van ser purificades amb unes herbes d'el·lèbor que Melamp va barrejar a l'aigua d'una font on van anar a beure. Melamp es casà amb Ifianassa i el seu germà amb Lisipe, i van governar Argos a la mort del rei Pretos.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: edicions de 1984, 2008, p. 458. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Edicions 62, Col·lecció El Cangur / Diccionaris, núm. 209. Barcelona, octubre del 1997. ISBN 84-297-4146-1, planes 183-184.
# Sado (Portugal)

Sado és una freguesia municipi portuguès de Setúbal, amb una superfície de 16,9 km² i 5.783 habitants (2011), per una densitat de 342,2 hab/km². Fou creada per la Llei Núm. 113/85, de 4 d'octubre a partir de llocs fins aleshores adscrits a la freguesia de São Sebastião. Abasta tres localitats principals: Praias do Sado, Santo Ovídio i Faralhão, així com una de les principals zones industrials de Setúbal, Mitrena.

## Referències

* ↑ Lei n.º 113/85, de 4 de Outubro (en portuguès).
# Cantó de Nantua

El cantó de Nantua és una divisió administrativa francesa del departament de l'Ain i del districte de Nantua. El cap cantonal és Nantua i agrupa 12 municipis.

## Municipis

* Apremont
* Brion
* Charix
* Béard-Géovreissiat
* Lalleyriat
* Maillat
* Montréal-la-Cluse
* Nantua
* Les Neyrolles
* Le Poizat
* Port
* Saint-Martin-du-Frêne

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1955 | M. Perrin | radical |
| 1955-1967 | Claudius Piron | Divers gauche |
| 1967-1985 | Simon Pernod | UDF-CDS |
| 1985-2011 | Claude Ferry | RPR, després UMP, després divers droite |
| 2011- | Jean Deguerry | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Vegeu també

* Cantons de l'Ain
# Creys-Mépieu

Cessieu és un municipi francès, situat a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps, al departament de la Isèra. En aquest municipi hi ha la Central Nuclear de Creys-Malville.
Creada per decret prefectural de l'11 d'agost de 1994, Creys-Mépieu neix de la fusió dels municipis de Creys-Pusignieu i Mépieu que estaven associats des del 29 de setembre de 1989.

## Altres imatges

* Creys.
* La columna dedicada a la Mare de Déu, a Creys.
* Castell de Mépieu.
# Vaala

Vaala, antiguament Säräisniem és una localitat de Finlàndia; estava situada a la Província d'Oulu fins a l'abolició de les províncies. És la regió de Kainuu. Té una població d'uns 3.751 habitants amb una densitat de 2,8 hab./km².
El seu llac, Oulujärvi, és el 4º més gran de Finlàndia.

## Enllaços externs

* Web oficial del municipi de Vaala – pàgina oficial (finès)
# Amt Altdöbern

Amt Altdöbern (baix sòrab Amtske Stara Darbnja) és un amt (mancomunitat de municipis) del districte d'Oberspreewald-Lausitz, a Brandenburg, Alemanya. Té una extensió de 236,31 km² i una població de 5.916 habitants (2013). La seu és a Altdöbern. El burgmestre és Detlef Höhl.

## Subdivisions

L'Amt Altdöbern és format pels municipis:
* Altdöbern (Stara Darbnja)
* Bronkow (Bronkow)
* Luckaitztal (Lukajca Dolk)
* Neupetershain (Nowe Wiki)
* Neu-Seeland (Nowe Jazorat)

## Enllaços externs

* www.amt-altdoebern.de
# Abadia de Fossanova

L'Abadia de Fossanova, anteriorment coneguda com a Fossa Nuova, és un monestir cistercenc ubicada a Itàlia, més precisament a la Província de Latina, a prop de l'estació de ferrocarril de Priverno, uns 67 quilòmetres al sud-est de Roma.
És l'exemple més fi de les abadies cistercienses i del principi de l'estil gòtic borgonyó a Itàlia, i data de finals del segle xii a finals del segle xiii. L'església (1187 - 1208) és bastant similar a l'Abadia de Casamari. Els altres edificis conventuales són també dignes de menció. Sant Tomás D'aquino va morir aquí el 1274.

## Referències

Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
# Districte de Tarn Taran

El districte de Tarn Taran és una divisió administrativa del Panjab (Índia) amb capital a Tarn Taran. La superfície és de 2.449 km² i la població (agafada segons el cens del 2001 pels tahsils que la formen) de 939.057 habitants.

## Administració

El 31 de març de 2007 estava dividit en tres tehsils:
* Patti
* Tarn Taran
* Khadur Sahib
I vuit blocs:
* Bhikhiwind
* Chohla Sahib
* Gandiwind
* Khadur Sahib
* Naushera Panuan
* Patti
* Tarn Taran
* Valtoha
El nombre de pobles és de 623.

## Referències

Dades del districte (PDF)