OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Scyliorhinus tokubee

Scyliorhinus tokubee és una espècie de peix de la família dels esciliorrínids i de l'ordre dels carcariniformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 41,3 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix marí de clima temperat.

## Distribució geogràfica

Es troba al Japó.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Blainville, 1816. Prodrome d'une nouvelle distribution systématique du règne animal. Bull. Soc. Philomath. Paris v. 8. 105-112 (sic for 113-120) +121-124.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Shirai, S., S. Hagiwara & K. Nakaya. 1992. Scyliorhinus tokubee sp. nov. from Izu Peninsula, southern Japan (Scyliorhinidae, Elasmobranchii). Jpn. J. Ichthyol. v. 39 (núm. 1): 9-16.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Dulvy, N.K. i J.D. Reynolds, 1997. Evolutionary transitions among egg-laying, live-bearing and maternal inputs in sharks and rays. Proc. R. Soc. Lond., Ser. B: Biol. Sci. 264:1309-1315.

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V.: FAO species catalogue. Volum 4. Sharks of the world. An annotated and illustrated catalogue of shark species known to date. Part 2 - Carcharhiniformes. FAO Fish. Synop. 125(4/2):251-655. Any 1984.
* Compagno, L.J.V. i V.H. Niem, 1998. Scyliorhinidae. Catsharks. p. 1279-1292. A: K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO Identification Guide for Fishery Purposes. The Living Marine Resources of the Western Central Pacific. FAO, Roma, Itàlia.
* Compagno, L.J.V., D. Dando i S. Fowler, 2005. A field guide to the sharks of the world. Harper Collins Publishing Ltd., Londres, Gran Bretanya, 368 p.
* Coppola, S.R., W. Fischer, L. Garibaldi, N. Scialabba i K.E. Carpenter, 1994 SPECIESDAB: Global species database for fishery purposes. User's manual. FAO Computerized Information Series (Fisheries). Núm. 9. Roma, Itàlia, FAO. 103 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Philip Jakob Milchmeyer

Philip Jakob Milchmeyer (Frankfurt, Alemanya, 1750 - Estrasburg, 15 de març de 1813) fou un pianista i mecànic alemany.
Fou músic de la cort de Baviera, i després d'haver romàs molt de temps a París s'establí a Magúncia. Allà construí un piano amb tres teclats, capaç de produir 150 combinacions de sonoritats diferents. Finalment, es traslladà, a Estrasburg, on es dedicà a l'ensenyança del piano.
Publicà un mètode per a piano, i l'obra Die wchre Art, das Pianoforte su spielen (1997).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 35, pàg. 228 (ISBN 84 239-4535-9)
# Philip Libon

Philip Libon (Cadis, Espanya, 1785 - París, França, 1838) fou un violinista i compositor francès.
De pares francesos, va rebre en la seva ciutat natal les primeres lliçons de música i violí, mostrant una gran disposició, ja que amb catorze any era un consumat violinista. Els seus pares determinaren, que per a completar la seva educació musical, enviar-lo a Londres, on va romandre sis anys rebent lliçons del cèlebre violinista Viotti i cursant la composició amb Cimador. Durant aquest temps es formà la seva personalitat musical amb el tracte freqüent amb artistes notables, establerts llavors a Londres a causa de les guerres de la Revolució francesa. Viotti volgué que el públic coneixes el seu deixeble i li feu executar els seus Concerts en algunes sessions musicals en el Hay-Market.
En Joseph Haydn el felicità per l'execució dels seus quartets; el príncep hereu de Portugal admirà el talent de Libón en un concert que aquest va donar en la cort de Lisboa i el prengué al seu servei en qualitat de violinista a solo, i el 1798 aconseguí un èxit brillant a Madrid, on estava de pas cap a França.
El 1800 arribà a París, sent molt aplaudit en quants concerts prengué part. Formà part de la música particular de l'emperadriu Josefina (1804); Maria Lluïsa el nomenà acompanyador (1810), i la Restauració francesa li conservà el seu càrrec en la música particular del rei.
La seva excel·lent escola oferia totes les qualitats de la del seu mestre, però, malgrat del seu bon gust. A vegades mancava de certa manca d'inspiració. Va compondre:
* Sis concerts per a violí.
* Aires variats per a violí i orquestra, i per a violí i quartet de piano.
* Sis trios per a dos violins i violoncel.
* Tres grans duos concertants per a violins.
* 30 capricis per a violí.
* Una col·lecció d'aires variats per a violí i quartet.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 30. pàg. 507 ISBN 84-239-4530-8
# Philippe de Monte

Philippe de Monte, també conegut com a Philippus de Monte o Filippo di Monte (Mechelen, Flandes, ara Bèlgica, 1521 - Praga, Bohèmia, ara República Txeca, 4 de juliol de 1603) fou un compositor madrigalista belga.
Probablement fou deixeble de Roland de Lassus, malgrat que va estudiar amb altres mestres, ja que aquell només contava un any més que Philipp. Posteriorment residí algun temps a Itàlia, i el 1555, fou cantor del rei d'Anglaterra i el 1568, tal vegada per recomanació del seu mestre i compatriota, mestre de capella de l'emperador Maximilià II i més tard de Rodolf II.
Se'l considera com un dels representants més il·lustres de l'escola flamenca i es distingeix per la puresa de l'harmonia, i per la senzillesa d'estil i per la seva inspiració sempre elevada. Entre els seus alumnes es compten compositors com Jan van Macque.

## Obres més destacades

* 3 Llibres de Misses: de 4 a 8 veus (1557, 1579 i 1588)
* 8 Llibres de Motets: de 2 a 6 veus (1569, 1572, 1574, 1576, 1584, 1585 i 1587
* Eccellenze di Maria Vergine: madrigals religiosos a 5 veus (1593)
* molts més llibres de Madrigals, d'1 a 7 veus (1576)
* Les Sonets de Pierre de Ronsard: a 5 a 7 veus (1576)
Moltes d'aquestes obres també foren publicades en les antologies de l'època i reproduïdes en col·leccions modernes.

## Referències

* ↑ «Biografia a Enciclopèdia britànica».
* ↑ Enciclopèdia Espasa Volum núm. 19, pàg. 1230 (ISBN 84-239-4519-7

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Tom núm. 23, pàg. 617 (ISBN 84-239-4523-5)
# Phractura ansorgii

Phractura ansorgii és una espècie de peix de la família dels amfílids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en àrees de clima tropical entre els 20 i els 24 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Nigèria i Togo.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Boulenger G. A. 1900. On some little-known African silurid fishes of the subfamily Doradinae. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 7) v. 6 (núm. 36). 520-529.
* 1 2 BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl 1991. Aquarien atlas. Bd. 3. Melle: Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Alemanya. 1104 p.
* ↑ Paugy, D., K. Traoré i P.S. Diouf 1994. Faune ichtyologique des eaux douces d'Afrique de l'Ouest. p.35-66. A G.G. Teugels, J.F. Guégan i J.J. Albaret (eds.) Biological diversity of African fresh- and brackish water fishes. Geographical overviews presented at the PARADI Symposium, Senegal, 15-20 November 1993. Ann. Mus. R. Afr. Centr., Sci. Zool., 275:177 p.

## Bibliografia

* Boulenger, G. A. 1902. Descriptions of two new fishes discovered by Dr. W. J. Ansorge in southern Nigeria. Proceedings of the General Meetings for Scientific Business of the Zoological Society of London 1901, v. 2 (pt 2): 623-624, Pl. 37.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Skelton, P.H. i G.G. Teugels, 1986. Amphiliidae. p. 54-65. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, Bèlgica; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Skelton, P.H., 1992. Amphiliidae. p. 450-467. A C. Levêque, D. Paugy, i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Vol. 2. Coll. Faune Tropicale núm. 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica i O.R.S.T.O.M., París, França. PDF (anglès)
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Phractura brevicauda

Phractura brevicauda és una espècie de peix de la família dels amfílids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Camerun, Gabon i curs inferior del riu Congo.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Boulenger G. A. 1900. On some little-known African silurid fishes of the subfamily Doradinae. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 7) v. 6 (núm. 36). 520-529.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Boulenger, G. A. 1911. Catalogue of the fresh-water fishes of Africa in the British Museum (Natural History). Londres. V. 2: i-xii + 1-529.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Skelton, P.H. i G.G. Teugels, 1986. Amphiliidae. p. 54-65. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, Bèlgica; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Skelton, P.H., 1992. Amphiliidae. p. 450-467. A C. Levêque, D. Paugy, i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Vol. 2. Coll. Faune Tropicale núm. 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica i O.R.S.T.O.M., París, França. PDF (anglès)
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Phractura longicauda

Phractura longicauda és una espècie de peix de la família dels amfílids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,7 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en àrees de clima tropical entre els 23 i els 28 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: rius costaners del sud del Camerun, Guinea Equatorial i conca del riu Congo.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Boulenger G. A. 1900. On some little-known African silurid fishes of the subfamily Doradinae. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 7) v. 6 (núm. 36). 520-529.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl 1997. Aquarien Atlas, Band 5. Mergus Verlag, Melle, Alemanya. 1148 p.

## Bibliografia

* Boulenger, G. A. 1903. Descriptions of new freshwater fishes from southern Cameroon. Annals and Magazine of Natural History (Series 7) v. 12 (núm. 70): 435-441.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Skelton, P.H. i G.G. Teugels, 1986. Amphiliidae. p. 54-65. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, Bèlgica; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Skelton, P.H., 1992. Amphiliidae. p. 450-467. A C. Levêque, D. Paugy, i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Vol. 2. Coll. Faune Tropicale núm. 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica i O.R.S.T.O.M., París, França. PDF (anglès)
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Pia Unió de la Verge de la Pietat

Pía Unió de la Verge de la Pietat va ser una publicació d'informació religiosa, en català, editada a Igualada l'any 1918.

## Descripció i continguts

Portava el subtítol Del reial col·legi de les Escoles Pies d'Igualada. Segons els números, tenia entre quatre i vuit pàgines, a dues columnes, amb un format de 21 x 13 cm. El primer número va sortir el mes de gener de 1918 i el darrer, el núm. 6, l'octubre del mateix any.
Era una publicació editada per l'Escola Pia d'Igualada, que acull el santuari de la Mare de Déu de la Pietat. S'hi publicaven articles sobre la història del col·legi, notícies sobre l'epidèmia de grip, cròniques religioses i poemes, entre d'altres d'Antoni Font, escolapi, i de “l'exalumne del col·legi, l'emminent poeta igualadí D. Jaume Boloix i Canela”.
L'any 1957 se'n va publicar una segona època, en castellà, amb el títol Pía Unión de Ntra. Sra. de la Piedad.

## Referències

* ↑ Miret Solé, M. Teresa. La premsa a Igualada (1808?-1982). Barcelona: Generalitat de Catalunya, 1983, p. vol. 1, p. 279.
* ↑ Castellà Raich, Gabriel. L'Escola Pia d'Igualada (anys 1732-2002). Igualada: Escola Pia de Catalunya, 2006, p. 280.
* ↑ Miret Solé, M. Teresa. La premsa a Igualada (1808?-1982). Barcelona: Generalitat de Catalunya, 1983, p. vol. 2, p. 264.

## Localització

* Biblioteca Central d'Igualada. Plaça de Cal Font. Igualada.

## Enllaços externs

* https://trencadis.diba.cat/
# Piabina

Piabina és un gènere de peixos de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Taxonomia

* Piabina anhembi (da Silva & Kaefer, 2003)
* Piabina argentea (Reinhardt, 1867)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ da Silva, J. F. P. & C. C. Kaefer. 2003. Uma nova espécie de Piabina Reinhardt, 1867 (Teleostei: Ostariophysi: Characidae) para o alto Rio Tietê, São Paulo, Brasil. Comun. Mus. Ciênc. Technol. PUCRS, Sér. Zool. Porto Alegre v. 16 (núm. 1): 53-65.
* ↑ Reinhardt, J. T. 1867. Om trende, formeentligt ubeskrevne fisk af characinernes eller Karpelaxenes familie. Oversigt over det Kongelige Danske Videnskabernes Selskabs Forhandlinger og dets Medlemmers Arbeider (Kjøbenhavn) 1866: 49-68, Pls. 1-2.
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ Practical Fishkeeping (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
# Piabucina

Piabucina és un gènere de peixos pertanyent a la família dels lebiasínids.

## Taxonomia

* Piabucina astrigata (Regan, 1903)
* Piabucina aureoguttata (Fowler, 1911)
* Piabucina boruca (Bussing, 1967)
* Piabucina elongata (Boulenger, 1887)
* Piabucina erythrinoides (Valenciennes, 1849)
* Piabucina festae (Boulenger, 1899)
* Piabucina panamensis (Gill, 1877)
* Piabucina pleurotaenia (Regan, 1903)
* Piabucina unitaeniata (Günther, 1864)

## Referències

* 1 2 Cuvier, G. & A. Valenciennes, 1850. Histoire naturelle des poissons. Tome vingt-deuxième. Suite du livre vingt-deuxième. Suite de la famille des Salmonoïdes. Table générale de l'Histoire Naturelle des Poissons (pp. 1-91). Hist. Nat. Poiss. v. 22: i-xx + 1 p. + 1-532 + 1-91, Pls. 634-650.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Regan, C. T., 1903. Descriptions of new South-American fishes in the collection of the British Museum. Annals and Magazine of Natural History (Series 7) v. 12 (núm. 72): 621-630.
* ↑ Fowler, H. W., 1911. New fresh-water fishes from western Ecuador. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 63: 493-520.
* ↑ Bussing, W. A., 1967. New species and new records of Costa Rican freshwater fishes with a tentative list of species. Revista de Biología Tropical v. 14 (núm. 2): 205-249.
* ↑ Boulenger, G. A., 1887. An account of the fishes collected by Mr. C. Buckley in eastern Ecuador. Proceedings of the General Meetings for Scientific Business of the Zoological Society of London 1887 (pt 2): 274-283, Pls. 20-24.
* ↑ Boulenger, G. A., 1899. Viaggio del Dott. Enrico Festa nel Darien e regioni vicine. Poissons de l'Amérique Centrale. Teleostei. Bollettino dei Musei di Zoologia ed Anatomia Comparata della R. Università di Torino v. 14 (no. 346): 1-4.
* ↑ Gill, T. N., 1877. Notes on fishes from the Isthmus of Panama, collected by Dr. J. F. Bransford, U. S. N. Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia v. 28 (for 1876): 335-339.
* ↑ Regan, C. T., 1903. Descriptions of new South-American fishes in the collection of the British Museum. Annals and Magazine of Natural History (Series 7) v. 12 (núm. 72): 621-630
* ↑ Günther, A., 1864. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the Physostomi, containing the families Siluridae, Characinidae, Haplochitonidae, Sternoptychidae, Scopelidae, Stomiatidae in the collection of the British Museum. Cat. Fishes v. 5: i-xxii + 1-455.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
# Piabucina boruca

Piabucina boruca és una espècie de peix de la família dels lebiasínids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 11,8 cm de longitud total.

## Alimentació

Menja insectes terrestres.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical (23 °C-29 °C).

## Distribució geogràfica

Es troba a Centreamèrica: conques dels rius Grande de Térraba i Coto (sud-oest de Costa Rica).

## Referències

* ↑ Cuvier, G. & A. Valenciennes, 1850. Histoire naturelle des poissons. Tome vingt-deuxième. Suite du livre vingt-deuxième. Suite de la famille des Salmonoïdes. Table générale de l'Histoire Naturelle des Poissons (pp. 1-91). Hist. Nat. Poiss. v. 22: i-xx + 1 p. + 1-532 + 1-91, Pls. 634-650.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Bussing, W. A., 1967. New species and new records of Costa Rican freshwater fishes with a tentative list of species. Revista de Biología Tropical v. 14 (núm. 2): 205-249.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Weitzman, M. i S.H. Weitzman, 2003. Lebiasinidae (Pencil fishes). p. 241-251. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Bussing, W.A., 1998. Peces de las aguas continentales de Costa Rica. Segona edició. San José, Costa Rica: Editorial de la Universidad de Costa Rica. 468 p.
* ↑ Bussing, W.A., 1998.
* ↑ Bussing, W.A., 1987. Peces de las aguas continentales de Costa Rica. Editorial de la Universidad de Costa Rica, Ciudad Universitaria Rodrigo Facio. San José, Costa Rica.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de l'Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J., 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey, Estats Units. 672 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Sint-Truiden

Sint-Truiden (francés Saint-Trond, limburguès Sintruin) és una ciutat belga a la província de Limburg, d'uns 38.000 habitants.

## Seccions

| # | Nom | Extensió (km²) | Població (2001) |
| I | Sint-Truiden | ? | 21.939 |
| II | Halmaal | 1,75 | 334 |
| III | Wilderen | 2,49 | 1.053 |
| IV | Duras | 2,89 | 437 |
| V | Gorsem | 2,30 | 412 |
| VI | Runkelen | 1,86 | 425 |
| VII | Zepperen | 11,17 | 3.007 |
| VIII | Kortenbos | ? | 206 |
| IX | Ordingen | 1,78 | 923 |
| X | Brustem | 9,00 | 2.514 |
| XI | Groot-Gelmen | 4,92 | 556 |
| XII | Engelmanshoven | ? | 407 |
| XIII | Gelinden | ? | 1.388 |
| XIV | Aalst | 4,12 | 712 |
| XV | Kerkom-bij-Sint-Truiden | 5,04 | 590 |
| XVI | Velm | 10,45 | 2.175 |
Font:www.limburg.be

## Història

La ciutat va créixer als voltants de l'abadia fundada al segle vii per Trudó, que va donar el seu nom a la futura ciutat. El 1227 el príncep-bisbe del Principat de Lieja, Hug de Pierrepont compra la sobirania de Sint-Truiden de l'arquebisbe de Metz i des d'aleshores, la ciutat va esdevenir una bona vila fins a l'any 1795. Al segle xv, durant la política annexionista del ducat de Borgonya les batalles de Montenaken (1465) i de Brustem (1467) als afores de Sint-Truiden van marcar la història de la ciutat. El 1465, Carles I de Borgonya va ocupar la ciutat i imposar la pau de Sint-Truiden que significa l'annexió de fet de tot el principat.
El 1795 comença un breu episodi d'annexió a França cap a la creació el 1815 de Regne Unit dels Països Baixos. Des de 1830 és belga.

## Fills il·lustres

* Felix Aerts (1827-1888) compositor musical.

## Agermanaments

* Duràs