OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Joan Colominas i Maseras

Joan Colominas i Maseras (Barcelona, 10 d'octubre de 1883 - 1956) fou un periodista, mestre i activista polític barceloní.

## Biografia

Joan Colominas va néixer al carrer Sant Raimon de Barcelona, fill del polític lerrouxista Joan Colominas i Costa (1854-1919) i de la seva esposa, Josepa Maseras i Vallés, ambdós naturals de Barcelona.
Era catedràtic de l'Escola d'Alts Estudis Mercantils i fundador de l'Escola Pericial de Comerç Sabadellenca. Entre octubre de 1907 i octubre de 1908 treballà a l'Escola Moderna del seu cunyat, en la que dirigí el Butlletí en substitució d'Anselmo Lorenzo i com a encarregat de traducció i edició d'obres, i administrador editorial, però Ferrer el va cessar per mala gestió. Durant la Setmana Tràgica participà en els aldarulls amb altres membres del Partit Radical com Josep Ulled i Altemir i Rafael Guerra del Río, i fou una figura clau en la crema de convents.
Força actiu políticament a la Barceloneta, fou president de la Joventut Republicana Radical del districte 1 i a les eleccions municipals de 1913 fou escollit regidor del Districte 7 pel Partit Republicà Radical. També va escriure a La Rebeldía i El Progreso.
El 1915 fou director de l'escola Lliure Graduada del Casino Republicà de la Barceloneta. El 1923 fou diputat de la diputació provincial de Barcelona, el 1925 president de la Federació de Societats de Socors Mutus de la Província de Barcelona, i en 1926 de la Federació de Mutualitats de Catalunya. El 1935 era president del Consell Superior de Cooperació de la Generalitat.
Fou anomenat catedràtic de Llengua Francesa de l'Escola d'Alts Estudis Mercantils de Barcelona en 1921. El desembre de 1937 fou destituït com a catedràtic, sent confirmat en el càrrec un any més tard.
Es va casar amb María de los Ángeles Villafranca Los Arcos (1885-1961), germana de Soledad Villafranca Los Arcos, que fou la companya sentimental de Francesc Ferrer i Guàrdia.

## Referències

* ↑ Registre de Naixements de l'Ajuntament de Barcelona, any 1883, número de registre 5464.
* ↑ Dalmau, Antoni. Set dies de fúria. Columna edicions, 2009, p. 122. ISBN 9788466410946.
* ↑ Eduardo González Calleja. La razón de la fuerza: orden público, subversión y violencia política en la España de la Restauración (1875-1917). CSIC, 1998, p. 431.
* ↑ Martínez de Sas, María Teresa; Pagès i Blanch, Pelai. «Colominas Maseras, Joan». A: Diccionari biogràfic del moviment obrer als països catalans. Barcelona: Abadia de Montserrat, 2000, p. 409. ISBN 848415243X [Consulta: 28 desembre 2014].
* ↑ Julià Cèlia Canyelles. Els governs de la ciutat de Barcelona (1875-1930). Ajuntament de Barcelona, 2013, p. 145. ISBN 978-84-9850-461-3.
* ↑ «La "Gaceta"». La Veu de Catalunya, 06-06-1921, pàg. 8.
* ↑ «Reposición de un catedrático de la Escuela de Comercio». El Diluvio, 11-01-1939, pàg. 2.
# Huxley (Iowa)

Huxley és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 2.316 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Huxley tenia 2.316 habitants, 917 habitatges, i 631 famílies. La densitat de població era de 791,3 habitants/km².
Dels 917 habitatges en un 36,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,1% hi vivien parelles casades, en un 9,3% dones solteres, i en un 31,1% no eren unitats familiars. En el 23,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,2% tenia menys de 18 anys, un 12,1% entre 18 i 24, un 30,4% entre 25 i 44, un 21,7% de 45 a 60 i un 8,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 93 homes.
La renda mediana per habitatge era de 48.068 $ i la renda mediana per família de 56.202 $. Els homes tenien una renda mediana de 37.736 $ mentre que les dones 29.013 $. La renda per capita de la població era de 20.172 $. Entorn del 3,5% de les famílies i el 6,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Huxley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Huxley». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Camp de gas de Bovanénkovo

El camp de gas de Bovanénkovo és un camp de gas natural situat al Districte Autònom Iamalo-Nenets (Rússia). Fou descobert el 1972 i desenvolupat per Gazprom. Entrà en servei el 2012 i forneix tant gas natural com condensats. Té unes reserves provades de 4,9 × 10$^{12}$. El 2010 produïa uns 311.000.000 m³ al dia. Forma part del Projecte Iamal.
El primer pou hi fou perforat a la darreria del 2008, coincidint amb l'inici de la construcció de la secció Bovanénkovo-Ukhtà del gasoducte Iamal-Europa.
El 2020 produí 99.000 milions de metres cúbics (contra una capacitat nominal de 115.000 milions). El desenvolupament de capes de gas humides situades a una major profunditat podria augmentar-ne la capacitat a 140.000 milions de metres cúbics l'any.
El camp de gas de Kharassavei és 100 km al nord de Bovanénkovo.

## Transport

La línia Óbskaia-Bovanénkovo, una línia de ferrocarril de 572 km de llargada, parteix d'Óbskaia i garanteix l'accés al camp de gas de Bovanénkovo a totes les estacions de l'any. Fou inaugurada el 2011. El port del camp de gas de Kharassavei es pot fer servir a l'estiu. El camp de gas també té connexions mitjançant l'aeroport de Bovanénkovo.

## Referències

* ↑ «Russia taps super-giant gas field after 40-year wait» (en anglès). phys.org, 2012. [Consulta: 1r juny 2013].
* ↑ «Gazprom launches Yamal megaproject» (en anglès). , 03-12-2008.
* 1 2 Iermakov, V. Big Bounce: Russian gas amid market tightness (en anglès). Oxford Institute for Energy Studies setembre 2021. p. 21.
* ↑ «Obskaya – Bovanenkovo railroad» (en anglès). Gazprom. Arxivat de l'original el 4 novembre 2021. [Consulta: 4 novembre 2021].
# Silurus duanensis

Silurus duanensis és una espècie de peix de la família dels silúrids i de l'ordre dels siluriformes. Es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Torres, Armi G. «Silurus duanensis Hu, Lan & Zhang, 2004» (en anglès). Fishbase.
* ↑ Hu, X.-Y.; Lan, J.-H.; Zhang, C.-G. «中文 [A new species of the genus Duanensis Silurus (Siluriformes, Siluridae) from Guangxi, China]» p. 586-590, 2004. DOI: 10.3969/j.issn.1000-0739.2004.03.036. [Consulta: 11 desembre 2021].
# Pere Trijueque i Fonalleras

Pere Trijueque i Fonalleras (Palamós, 31 de març de 1943 - 11 de febrer de 2022) fou un investigador especialitzat en la història de Palamós.

## Biografia

Enginyer tècnic químic de formació, va dedicar una part important de la seva vida a la recerca de la història local, camp on ha fet un treball exhaustiu que li ha valgut el reconeixement de la seva vila natal. El 29 de juny del 2006, se li va atorgar el títol de Fill predilecte de la vila de Palamós.
L'any 1997, arran d'un greu accident a la via pública, Trijueque es veu forçat a deixar el seu lloc de treball. Aleshores, se centra en la seva gran afició: la recerca històrica de la vila de Palamós. Tot i haver de conviure de manera crònica amb les seqüeles de l'accident, Trijueque aconsegueix reunir amb esforç, perseverança i amb molta dedicació, una obra bibliogràfica important. Entre els anys 1999 i 2003, edita la col·lecció Guspires composta de 14 monografies sobre Palamós i Vall-llobrega. A més, de la publicació, entre 1991 i 2010, d'una desena de llibres d'investigació local. Entre els anys 2009-2012, edita i dirigeix el díptic setmanal "El Blet i el Blat", compendi de cròniques locals recollit en tres volums (consultables a SAMP). Ha escrit articles a les revistes Proa, a l'Institut d'Estudis del Baix Empordà, a Quaderns Blaus de la Càtedra d'Estudis Marítims, a més de nombroses aportacions i col·laboracions en articles, revistes i publicacions.
També ha fet grans aportacions en el camp de l'arxivística. Va ser el braç dret del Dr. Josep M. Marquès, director de l'Arxiu Diocesà de Girona, en la indexació i digitalització de bona part de l'Arxiu, única en l'Estat espanyol, tal com destaca Joan Bada i Elias en el seu llibre Biobibliografia de Josep M. Marquès, (1939-2007): "la gran tasca ha estat la informatització de més de 270.000 documents que li ha permès figurar en l'apartat d'arxivística del llibre Guiness dels rècords".

## Referències

* 1 2 3 «Mor l'investigador de Palamós Pere Trijueque». el Punt Avui, 12-02-2022 [Consulta: 23 agost 2022].
* ↑ «Palamós atorga aquest dijous el títol de Fill Predilecte a Pere Trijueque pel seu treball sobre la història del poble». Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, 28-06-2006.
* ↑ Fonalleras, Pere Trijueque i. «Palamos i Sant Joan». [Consulta: 15 agost 2017].
* ↑ Càtedres. «Càtedres > Estudis Marítims > Publicacions». [Consulta: 15 agost 2017].
* ↑ «Arxiu diocesà | Bisbat de Girona». Arxivat de l'original el 2017-10-31. [Consulta: 15 agost 2017].
# Jaume Casals i Pons

Jaume Casals i Pons (Barcelona, 15 de gener de 1958) ha estat rector de la Universitat Pompeu Fabra (UPF) entre 2013 i 2021. És catedràtic de Filosofia en aquesta Universitat des del 2003. Doctor en filosofia, premi extraordinari, per la UAB (1984). Membre numerari de l'Institut d'Estudis Catalans.
Abans d'esdevenir rector (juny del 2013), fou president del Consell d'Estudis i vicepresident executiu de l'Institut d'Educació Contínua (IDEC) de la UPF, així com vicerector de Postgrau i Doctorat (2001-2005) i de Professorat de la UPF (2005-2009).

## Publicacions
### Llibres

* La filosofia de Montaigne. Barcelona: Edicions 62, 1986. 320 pàg.
* L'experiment d'Aristòtil. Literatura d'una incursió en la metafísica. Barcelona: Edicions 62, 1992. 110 pàg.
* El pou de la paraula. Una història de la saviesa grega. Barcelona: Edicions 62, 1996. 101 pàg. ISBN 9788429742220.
* El aprendizaje de la muerte en la historia de las ideas. Santiago de Xile: Ediciones UDP, 2010. 172 pàg.

### Traduccions

* MONTAIGNE, M. de. Apologia de Ramon Sibiuda. Barcelona: Laia, 1982. (Textos Filosòfics). [Ed. P. Lluís Font, trad. J. C. P.].
* MONTESQUIEU, Ch. baron de. Cartes perses. Barcelona: Laia, 1984. (Textos Filosòfics). [Ed. J. Ramoneda, trad. J. C. P.].
* MONTAIGNE, M. de. Diario de viaje a Italia. Barcelona: Península, 1986. (Nexos). [Introducció, traducció al castellà i notes a càrrec de J. C. P., cf. supra].
* BERGSON, H. Assaig sobre les dades immediates de la consciència, seguit de la intuïció filosòfica. Barcelona: Edicions 62, 1991. (Textos Filosòfics). 284 pàg. [Introducció, traducció, notes i edició a càrrec de J. C. P., cf. supra].

## Referències

* ↑ «Jaume Casals i Pons». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Jaume Casals, único candidato a rector a las elecciones de la UPF del 29 de abril». ep.catalunya.es europa.press, 12-04-2013. [Consulta: 18 gener 2017].
* ↑ Vallespín, Ivanna. «Jaume Casals, elegido nuevo rector de la Universidad Pompeu Fabra». El País, 29-04-2013. [Consulta: 18 gener 2017].
* ↑ Sánchez, Sònia. «Jaume Casals, nou rector de la UPF amb només un 7% de participació». Ara.cat, 29-04-2013. [Consulta: 18 gener 2017].
* ↑ «Jaume Casals pren possessió com a nou rector de la UPF». E-Notícies. Universitat Pompeu Fabra, 03-06-2013. [Consulta: 18 gener 2017].

## Enllaços externs

* Discursos i entrevistes com a rector de la Universitat Pompeu Fabra Arxivat 2013-07-29 a Wayback Machine.
* Web personal - Jaume Casals Arxivat 2013-07-23 a Wayback Machine.
* Portal de Producció Científica de la UPF
# Mountain Ranch

Mountain Ranch és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 1.557 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Mountain Ranch tenia 1.557 habitants, 656 habitatges, i 474 famílies. La densitat de població era de 14,6 habitants/km².
Dels 656 habitatges en un 19,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,6% hi vivien parelles casades, en un 5,3% dones solteres, i en un 27,7% no eren unitats familiars. En el 21,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,37 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,76.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 18,7% tenia menys de 18 anys, un 3,8% entre 18 i 24, un 18,9% entre 25 i 44, un 38,3% de 45 a 60 i un 20,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 50 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.311 $ i la renda mediana per família de 39.324 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.864 $ mentre que les dones 33.289 $. La renda per capita de la població era de 19.594 $. Entorn del 10% de les famílies i el 13,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Mountain Ranch». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Mountain Ranch». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Haverhill (Iowa)

Haverhill és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 170 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Haverhill tenia 170 habitants, 62 habitatges, i 45 famílies. La densitat de població era de 504,9 habitants/km².
Dels 62 habitatges en un 38,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,5% hi vivien parelles casades, en un 4,8% dones solteres, i en un 27,4% no eren unitats familiars. En el 22,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,74 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,24.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,2% tenia menys de 18 anys, un 5,9% entre 18 i 24, un 32,9% entre 25 i 44, un 18,2% de 45 a 60 i un 11,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.417 $ i la renda mediana per família de 48.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.750 $ mentre que les dones 19.688 $. La renda per capita de la població era de 18.702 $. Cap de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Haverhill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Haverhill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Il gattopardo (sèrie de televisió)

Il gattopardo és una sèrie de televisió de la plataforma Netflix que es va estrenar el 2025. Està basada en la novel·la clàssica homònima de Giuseppe Tomasi di Lampedusa. Dirigida per Tom Shankland amb la col·laboració de Laura Luchetti i Giuseppe Capotondi, és la segona adaptació després de la pel·lícula de 1963 de Luchino Visconti. Es va estrenar a Netflix el 5 de març de 2025, amb subtítols en català.
El productor de la sèrie és Fabrizio Donvito en representació d'Indiana Production juntament amb Moonage Pictures. El guió està escrit per Richard Warlow i Benji Walters amb Tom Shankland com a director principal, juntament amb Giuseppe Capotondi i Laura Luchetti. La sèrie és escrita per Paolo Buonvino.
El rodatge va començar el 2023, i es va agradar a Palerm, Catània i Siracusa i Roma.

## Referències

* ↑ «‘The Leopard’: Netflix Drops Teaser Trailer For Italian Period Drama». deadline.
* ↑ Staff, News. «Netflix series 'The Leopard' remakes the classic Italian novel as a sumptuous period drama» (en anglès). CityNews Halifax, 28-02-2025. [Consulta: 28 febrer 2025].
* ↑ D'Alessandro, Anthony. «Netflix Shows Off New & Returning International Series For 2025 With 'The Leopard', 'Celda 211', 'Atrapados' & More». Deadline Hollywood, 19-11-2024. [Consulta: 19 novembre 2024].
* ↑ «Il Gattopardo». Goita què fan, ara!. [Consulta: 10 març 2025].
* ↑ Vivarelli, Nick. «'The Leopard' First Look: Netflix Reimagines Classic Novel and Promises 'Great Artistic and Production Ambition' (EXCLUSIVE)». Variety.com, 10-07-2023. [Consulta: 25 agost 2023].
* ↑ «Paolo Buonvino is to score Netflix's The Leopard». Film Music Reporter, 19-07-2023. [Consulta: 25 agost 2023].
* ↑ «NewsNetflix's The Leopard goes on floors». Cinema Express, 27-04-2023.
# Silurus lanzhouensis

Silurus lanzhouensis és una espècie de peix de la família dels silúrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 100 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba al riu Groc (Xina).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Linnaeus C. 1758. Systema Naturae, Ed. X. (Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio decima, reformata.) Holmiae. Systema Nat. ed. 10 v. 1. i-ii + 1-824.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Chen, H.-L. 1977. A review of the Chinese Siluridae. Acta Hydrobiol. Sinica v. 6 (núm. 2): 197-218, Pls. 1-2.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kobayakawa, M. 1989. Systematic revision of the catfish genus Silurus, with description of a new species from Thailand and Burma. Jap. J. Ichthyol. 36(2):155-186.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ulysse Chevalier

Ulysse Chevalier (24 de febrer de 1841, Rambouillet, Yvelines - 27 d'octubre de 1923, Romans, Vienès) va ser un historiador, biblioteconomista i liturgista francès. Va publicar nombroses obres sobre la història de Dauphiné, per exemple, els cartularis de l'església i la ciutat de Die (1868), de l'abadia de Saint André le-Bas a Viena del Delfinat (1869), de l'abadia de Notre-Dame de Bonnevaux a la diòcesi de Vienne (1889), de l'abadia de Sant Chaifre a Le Monestier (1884), els inventaris i diverses col·leccions d'arxius dels Dauphins de Viennais, i un Bibliothèque Liturgique en sis volums (1893-1897), els volums tercer i quart del que constitueixen el Repertorium hymnologicum, que conté més de 20.000 articles. La seva principal obra és el Répertoire des sources historiques du moyen âge, en les que s'hi troben obres dels trobadors provençals, entre ells Blacas d'Aulps i el seu fill Blacas.

## Referències

* «Ulysse Chevalier». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Enciclopèdia Espasa Volum núm. 8, pàg. 1040 (ISBN 84-239-4508-1)

## Enllaços externs

* Obres de Ulysse Chevalier al Projecte Gutenberg.
# Torre de Can Ratés

La Torre de Can Ratés és una antiga torre de defensa habilitada com a masia de Santa Susanna (Maresme) declarada bé cultural d'interès nacional.

## Descripció

La torre de can Ratés es coneix també com torre del Refugi. Està situada en el pati de la masia del mateix nom. Es tracta d'una torre de planta circular i base atalussada construïda amb pedra, que en algunes parts conserva l'arrebossat i l'emblanquinat. Les finestres, formades per pedres més grans, són allargades i estan distribuïdes de forma irregular. La torre està coronada amb una corsera rematada amb merlets esglaonats.

## Història

Santa Susanna es caracteritza per ser la població costanera de la comarca del Maresme que té més torres de vigía. Als segles XV i XVI hi havia amb molta freqüència atacs per part dels pirates. Aquestes torres servien per prevenir els atacs i també per defensar-se'n. Aquesta torre va ser construïda per Bartomeu Poch l'any 1584 al costat de la masia.
Possiblement, en el moment de la construcció de la torre, aquesta comunicaria amb la masia mitjançant un cos edificat, situat a l'alçada de la primera planta. Les ampliacions posteriors de la masia van suposar que aquest cos quedés integrat a les noves construccions que es lliuren a la torre.
El 1861 la finca fou adquirida per Josep Ratés, el baró de Ratés. El 1989 la va comprar l'Ajuntament de Santa Susanna, que el 2017 va promoure la restauració de la torre juntament amb la Diputació de Barcelona, sota la supervisió del Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya.

## Referències

* 1 2 3 «Torre de Can Ratés». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 agost 2017].
* ↑ Mallorquí Garcia, David «La torre de guaita de la masia de can Ratés. Intervenció de conservació-restauració». In Marítima núm. 2, 2019, pàg. 281-292.
# Hansell

Hansell és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 96 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hansell tenia 96 habitants, 42 habitatges, i 27 famílies. La densitat de població era de 168,5 habitants/km².
Dels 42 habitatges en un 21,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,5% hi vivien parelles casades, en un 2,4% dones solteres, i en un 35,7% no eren unitats familiars. En el 28,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,29 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,85.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,8% tenia menys de 18 anys, un 9,4% entre 18 i 24, un 27,1% entre 25 i 44, un 31,3% de 45 a 60 i un 12,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 32.250 $ i la renda mediana per família de 47.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.250 $ mentre que les dones 23.750 $. La renda per capita de la població era de 17.389 $. Entorn del 13,9% de les famílies i el 12,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hansell». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hansell». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.