OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Larimus pacificus

Larimus pacificus és una espècie de peix de la família dels esciènids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 32 cm de longitud total.

## Alimentació

Menja principalment crustacis planctònics.

## Hàbitat

És un peix marí i de clima tropical que viu entre 29-50 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic oriental: des de Mèxic fins al Perú.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Cuvier, G. & Valenciennes A., 1830. Histoire naturelle des poissons. Tome cinquième. Livre cinquième. Des Sciénoïdes. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-xxviii + 1-499 + 4 pp.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Jordan, D. S. & Bollman, C. H., 1890. Descriptions of new species of fishes collected at the Galapagos Islands and along the coast of the United States of Colombia, 1887-'88. A: Scientific results of explorations by the U. S. Fish Commission steamer Albatross. Proceedings of the United States National Museum v. 12 (núm. 770): 149-183.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Jiménez Prado, P. i P. Béarez, 2004. Peces Marinos del Ecuador continental. Tomo 2: Guía de Especies. SIMBIOE/NAZCA/IFEA.
* ↑ Chao, L.N., 1995.
* ↑ Chao, L.N., 1995. Sciaenidae. Corvinas, barbiches, bombaches, corvinatas, corvinetas, corvinillas, lambes, pescadillas, roncachos, verrugatos. p. 1427-1518. A: W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) Guia FAO para identificación de especies para los fines de la pesca. Pacífico Centro-oriental. 3 volums. 1813 p.
* ↑ Béarez, P., 1996. Lista de los peces marinos del Ecuador continental. Rev. Biol. Trop. 44(2):731-741.
* ↑ Escobar-Fernández, R. i M. Siri, 1997. Nombres vernáculos y científicos de los peces del Pacífico mexicano. Universidad Autónoma de Baja California, Sociedad Ictiológica Mexicana, A.C. Mexico.
* ↑ López-Peralta, R.H. i C.A.T. Arcila, 2002. Diet composition of fish species form the southern continental shelf of Colombia. Naga, WorldFish Center Q. 25(3&4):23-29.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Lasiancistrus guacharote

Lasiancistrus guacharote és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 135 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Puerto Rico.

## Referències

* ↑ Regan C. T. 1904. A monograph of the fishes of the family Loricariidae. Trans. Zool. Soc. Lond. v. 17 (pt 3, núm. 1). 191-350.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Armbruster, J. W. 2005: The loricariid catfish genus Lasiancistrus (Siluriformes) with description of two new species. Neotropical Ichthyology v. 3 (núm. 4): 549-569.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Cuvier, G. & A. Valenciennes 1840. Histoire naturelle des poissons. Tome quinzième. Suite du livre dix-septième. Siluroïdes. Hist. Nat. Poiss. v. 15: i-xxxi + 1-540, Pls. 421-455.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Gosline, William A. 1947. Contributions to the classification of the Loricariid catfishes. Archos. Mus. Nat., Rio de Janeiro, 41:79-144.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Sands, David. 1988. A Fishkeeper's Guide to South American Catfishes. Tetra Press, Nova Jersey, Estats Units. 117pp.
* Schaefer, S.A. 2003. Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Laurence Sterne

Laurence Sterne (1713-1768) fou un escriptor anglès i sacerdot, fill d'un militar de prestigi. La seva vida personal no fou gaire feliç, ja que emmalaltí de tuberculosi, la seva dona tenia una malaltia mental i se li morí una filla ben jove. Escrigué diverses novel·les, entre les quals destaquen A Political Romance, Viatge sentimental a través de França i Itàlia --traduït per primera vegada a l'alemany per Johann Joachim Christoph Bode-- i, sobretot Tristram Shandy, --també traduït per Bode--, una sàtira que li valgué el reconeixement de tots els cercles intel·lectuals per la seva novetat en l'estructura. Se'l considera el predecessor de la literatura hipertextual i un membre indiscutible del cànon anglès.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia Espasa Volum núm. 8, pàg. 1271. (ISBN 84-239-4508-1)
# Nit de lluna a Girona

Nit de lluna a Girona és una pintura a l'oli sobre tela de 71 × 56 cm realitzada pel pintor i escriptor torderenc Prudenci Bertrana i Comte l'any 1917. Es troba exposada al Museu d'Art de Girona a la sala 18.

## Descripció

Representa un paisatge urbà: les cases del riu Onyar al seu pas per la ciutat de Girona, sobresortint la part superior de la majestuosa catedral i al seu costat dret la lluna. En primer terme, el riu amb el reflex de les cases, així com la seva vorera superior, ens mostra una composició a base de plans horitzontals amb línies de força verticals. Predominen les gammes fredes: verdes, blaves, ocres i liloses, destacant sobre manera el groc de la lluna. Pinzellada allisada, més empastada a les parts lluminoses. Llum de nit de lluna.

## Moviment de l'obra

* Exposició: Primera Mostra del Patrimoni artístic de la Diputació de Girona. Octubre de 1979. Antic Institut. Catàleg núm. 16
* Exposició: "Rafael Masó, ciutadà de Girona". Octubre de 2007 (cal buscar el catàleg...)

## Referències

* ↑ Registrada amb el núm.142 Dip C3 i inventariada amb el núm 250.242.

## Bibliografia

* Joaquim Pla Cargol: Catálogo de las obras de pintura y escultura existentes en el Museo provincial de Gerona. Ed. Talleres Carles Pla SA. Girona 1932, núm de catàleg 142 a la pàg 34.
# Nocturn en mi menor, op. post. 72 (Chopin)

El Nocturn en mi menor, op. post. 72, és una obra per a piano sol de Frédéric Chopin; seria el dinovè que es publicaria, ja de manera pòstuma, l'any 1855; es va encarregar de la publicació Julian Fontana, que considerava que era una obra de joventut, de l'any 1827; durant molt temps, aquesta data es va considerar indiscutible.

## Anàlisi musical

Es pot considerar que en alguns aspectes és similar al Nocturn en mi bemoll major, op. 55 núm. 2, publicat per Chopin el 1844. Ambdós nocturns mostren un estructura en dues seccions que és única en els seus nocturns, en els quals la segona secció tan sols reforça la primera. També en tots dos nocturns, la segona secció compta amb un canvi que passa d'una melodia suau a un recitatiu agitat, adornat de manera expressiva per passatges amb escales ràpides i trinats.
La composició compta amb una línia ininterrompuda de tresets de corxera en l'acompanyament per sota d'una una melodia lenta la mà dreta amb blanques, negres, dosets i tresets de corxera. Es compon de 57 compassos en 4/4 amb la indicació de tempo Andante, amb una indicació de metrònom de 69 pulsacions.
Una anàlisi informal de la peça és la següent:
* Compassos 1: Introducció; primer tema.
* Compassos 2-9: Tema A, en mi menor.
* Compassos 10-17: Variació sobre el tema A, començant amb octaves a la mà dreta.
* Compassos 18-22: Interludi
* Compassos 23-30: Tema B, en si major, que consisteix en una frase de quatre compassos, que es repeteix amb variacions; segon subjecte.
* Compassos 31-38: Variació molt ornamentada sobre el tema A, en mi menor; primer tema nou.
* Compassos 39-46: Variació sobre el tema A, començant amb octaves a la mà dreta.
* Compassos 47-54: Tema B, modulada a mi major; segon tema nou.
* Compassos 55-57: Coda en mi major.

## Cultura popular

* El nocturn és interpretat per Set de Nou en l'episodi "Error humà" de Star Trek: Voyager.
* El nocturn és interpretat per Doc Holliday en un piano de sala de jocs, en la pel·lícula Tombstone (1993).
* Va ser utilitzat com a tema principal a The Secret Garden (1987).

## Referències

* 1 2 «Compositions:Nocturne in E minor [Op. 72]». Narodowy Instytut Fryderyka Chopina. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 13 agost 2015].
* ↑ Cummings, Robert. «Nocturne for piano No. 19 in E minor, Op. 72/1, CT. 126». AllMusic. [Consulta: 13 agost 2015].

## Enllaços externs

* Nocturn op. post. 72: Partitura lliure a l'IMSLP.
* Enregistrament a musopen.com
# Lebiasina multimaculata

Lebiasina multimaculata és una espècie de peix de la família dels lebiasínids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 15 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical (23 °C-27 °C).

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: sud-oest de Colòmbia.

## Referències

* ↑ Cuvier G. & Valenciennes A., 1847. Histoire naturelle des poissons. Tome dix-neuvième. Suite du livre dix-neuvième. Brochets ou Lucioïdes. Livre vingtième. De quelques familles de Malacoptérygiens, intermédiaires entre les Brochets et les Clupes. Hist. Nat. Poiss. v. 19. i-xix + 1-544 + 6 pp.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Boulenger, G. A., 1911. Descriptions of three new characinid fishes from south-western Colombia. Annals and Magazine of Natural History (Series 8) v. 7 (núm. 38): 212-213.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Weitzman, M. i S.H. Weitzman, 2003. Lebiasinidae (Pencil fishes). p. 241-251. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1985. Aquarien atlas. Band 2. Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde GmbH, Melle, Alemanya. 1216 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J., 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., N.J. 672 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Lefua pleskei

Lefua pleskei és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix d'aigua dolça, demersal i de clima temperat, el qual viu a Rússia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Herzenstein S. M., 1888. Fische. A: Wissenschaftliche Resultate der von N. M. Przewalski nach Central-Asien unternommenen Reisen. Zoologischr. Theil. v. 3 (2 abt.) (1). i-vi + 1-91.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ FishWise (anglès)
* ↑ Warpachowski N. A. i Herzenstein S. M., 1888. Remarks on the ichthyology of the River Amur Basin and adjacent countries. Verhhandlungen der Physikalisch-medizinischen Gesellschaft zu Würzburg, N. S. v. 19 (núm. 8)(for 1887): 1-58.
* ↑ Bogutskaya N. G. i Naseka A. M., 1996. Cyclostomata and fishes of Khanka Lake drainage area (Amur Riber Basin) an annotated check-list with comments on taxonomy and zoogeography of the region. GosNIORKu i Zin Ran. Sant Petersburg. Journal of the Academy of Natural Sciences, Filadèlfia: 1-89.
* ↑ Naseka A. M. i Bogutskaya N. G., 2004. Contribution to taxonomy and nomenclature of freshwater fishes of the Amur drainage area and the Far East (Pisces, Osteichthyes). Bulletin of the Biogeographical Society of Japan v. 12: 279-290.
* ↑ Bogutskaya, N.G. i A.M. Naseka, 2004. Catalogue of agnathans and fishes of fresh and brackish waters of Russia with comments on nomenclature and taxonomy. KMK Scientific Press Ltd. Moscou, Rússia. 389 p.

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Leila Guerriero

Leila Guerriero (Junín, 17 de febrer de 1967) és una periodista i editora argentina, resident a Buenos Aires des de 1984.

## Biografia

Es va iniciar en el periodisme l'any 1992, com a redactora a Página/30, revista mensual del diari Página/12. Formada en turisme, sempre va tenir clar que volia viure d'escriure.
Ha col·laborat tant a la premsa del seu país (La Nación, Rolling Stone, Anfibia), com d'Espanya (suplement cultural Babelia, d'El País i Vanity Fair), Colombia (Gatopardo on fa d'editora) i de Xile (El Mercurio), a més d'un grapat de mitjans internacionals. Actualment, té una col·laboració dominical a la Cadena SER. La seva obra s'ha traduït a l'anglès, l'italià, el portuguès, l'alemany, fel francès i el polonès. És considerada, una de les mestres de la literatura de no-ficció o periodisme narratiu.

## Obres

* Los suicidas del fin del mundo. Crónica de un pueblo patagónico, 2005
* Frutos extraños, cròniques reunides 2001-2008; Alfaguara, 2009
* Los malditos, editora; Ediciones UDP, 2011
* Plano americano, 21 perfils d'artistes publicats originalment en diversos mitjans; Ediciones UDP
* Una historia sencilla; Anagrama, 2013
* Zona de Obras, Circulo de Tiza, 2014
* Teoría de la gravedad, Libros del Asteroide, 2019
* Opus Gelber, Retrato de un pianista, Anagrama, 2019
* La otra guerra, Nuevos Cuadernos Anagrama, 2021
* La llamada. Un retrato. Anagrama 2024

## Premis i reconeixements

* Premi Fundació Nou Periodisme (2010), pel seu article «Rastro en los huesos», crònica de la dictadura argentina.
* Premi César González-Ruano (2013)
* Premi Konex (2014): Diploma al Mèrit, disciplina «Cròniques i Testimonis».
* XIV Premi internacional de Periodisme Manuel Vázquez Montalbán.

## Referències

* ↑ Leila Guerriero. Sobre algunas mentiras del periodismo, El Malpensante, núm. 108
* ↑ «Leila Guerriero». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 23 març 2016].
* ↑ SER, Cadena. «Artículos escritos por Leila Guerriero» (en castellà). [Consulta: 26 juny 2021].
* ↑ Josefina Marambio Márquez. Leila Guerriero perfila a la cultura hispanoamericana, El Mercurio, 21 març 2013

## Enllaços externs

* Guerriero a El Malpensante
* Les columnes de Guerriero al País
* Entrevista a Jot Down
# Leiocassis tenebricus

Leiocassis tenebricus és una espècie de peix de la família dels bàgrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Borneo (Indonèsia).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Ng, H. H. & K. K. P. Lim. 2006. Two new species of Leiocassis (Teleostei: Bagridae), riverine catfishes from northeast Borneo. Ichthyol. Explor. Freshwaters V. 17 (núm. 2): 165-172.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Leiopotherapon

Leiopotherapon és un gènere de peixos pertanyent a la família dels terapòntids.

## Taxonomia

* Leiopotherapon aheneus (Mees, 1963)
* Leiopotherapon macrolepis (Vari, 1978)
* Leiopotherapon plumbeus (Kner, 1864)
* Leiopotherapon unicolor (Günther, 1859)

## Referències

* ↑ Fowler H. W., 1931. Contributions to the biology of the Philippine Archipelago and adjacent regions. The fishes of the families Pseudochromidae ... and Teraponidae, collected by ... steamer "Albatross," chiefly in Philippine seas and adjacent waters. Bull. U. S. Natl. Mus. Núm. 100, v. 11. i-xi + 1-388.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Mees, G. F., 1963. Description of a new freshwater fish of the family Theraponidae from Western Australia. J. R. Soc. West. Aust. v. 46 (núm. 1): 1-4.
* ↑ Vari, R. P., 1978. The terapon perches (Percoidei, Teraponidae). A cladistic analysis and taxonomic revision. Bull. Am. Mus. Nat. Hist. v. 159 (art. 5): 175-340.
* ↑ Kner, R., 1864. Specielles Verzeichniss der während der Reise der kaiserlichen Fregatte "Novara" gesammelten Fische. Sitzungsber. Akad. Wiss. Wien v. 49: 481-486.
* ↑ Quilang, J.P., 2003. Meristic, morphometric, and isozyme variation in the silver perch, Leiopotherapon plumbeus (Kner, 1864). Masters's thesis. Institute of Biology, College of Science, University of the Philippines Diliman, Quezon City.
* ↑ Günther, A., 1859. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the acanthopterygian fishes in the collection of the British Museum. Gasterosteidae, Berycidae, Percidae, Aphredoderidae, Pristipomatidae, Mullidae, Sparidae. Cat. Fishes v. 1: i-xxxi + 1-524.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
# Nothobranchius steinforti

Nothobranchius steinforti és una espècie de peix de la família dels aploquèilids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Tanzània.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 «Nothobranchius steinforti» (en anglès). Fishbase.

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
* Wildekamp, R. H. 1977. Zur identifikation von Nothobranchias guentheri (Pfeffer, 1893) und Nothobranchias palmqvisti (Lönnberg, 1907), zwei Saisonfische aus dem südöstolichen Kenia und dem nordöstlichen Tansania; mit der Beschreibung von Nothobranchias steinforti species novum. Deutsche Killifisch Gem. J. v. 9 (núm. 3): 33-46.
# Leiopotherapon aheneus

Leiopotherapon aheneus és una espècie de peix pertanyent a la família dels terapòntids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 13 cm de llargària màxima (normalment, en fa 8).

## Alimentació

És omnívor i la seua dieta inclou gambes petites i peixets.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima tropical (21°S-23°S).

## Distribució geogràfica

Es troba a Austràlia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Fowler H. W., 1931. Contributions to the biology of the Philippine Archipelago and adjacent regions. The fishes of the families Pseudochromidae ... and Teraponidae, collected by ... steamer "Albatross," chiefly in Philippine seas and adjacent waters. Bull. U. S. Natl. Mus. Núm. 100, v. 11. i-xi + 1-388.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Mees, G. F., 1963. Description of a new freshwater fish of the family Theraponidae from Western Australia. J. R. Soc. West. Aust. v. 46 (núm. 1): 1-4.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Allen, G.R., S.H. Midgley i M. Allen, 2002. Field guide to the freshwater fishes of Australia. Western Australian Museum, Perth, Austràlia Occidental. 394 p.
* ↑ Allen, G.R., 1989. Freshwater fishes of Australia. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City, Nova Jersey.
* ↑ Allen, G.R., 1989.
* ↑ Allen, G.R., S.H. Midgley i M. Allen, 2002.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
* ↑ Lake, J.S., 1978. Freshwater fishes of Australia. An illustrated field guide. Nelson Australia, Melbourne, 160 p.
* ↑ Merrick, J.R. i G.E. Schmida, 1984. Australian freshwater fishes: biology and management. Griffin Press Ltd., Austràlia Meridional. 409 p.
* ↑ Paxton, J.R., D.F. Hoese, G.R. Allen i J.E. Hanley, 1989. Pisces. Petromyzontidae to Carangidae. Zoological Catalogue of Australia, Vol. 7. Australian Government Publishing Service, Canberra, 665 p.

## Bibliografia

* Axelrod, H.R., W.E. Burgess, N. Pronek i J.G. Walls, 1991. Dr. Axelrod's Atlas of freshwater aquarium fishes. Sisena edició. T.F.H. Publications, Neptune City, Nova Jersey, Estats Units.
* Baillie, J. i B. Groombridge (eds.), 1996. 1996 IUCN red list of threatened animals. UICN, Gland, Suïssa. 378 p.
* Groombridge, B. (ed.), 1994. 1994 IUCN Red List of Threatened Animals. UICN, Gland, Suïssa i Cambridge, la Gran Bretanya.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Notoraja azurea

Notoraja azurea és una espècie de peix de la família dels raids i de l'ordre dels raïformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 64,5 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima temperat i demersal que viu entre 765-1.440 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Austràlia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Ishiyama R., 1958. Studies on the rajid fishes (Rajidae) found in the waters around Japan. J. Shimonoseki Coll. Fish. v. 7 (núms. 2-3). 191-394.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ McEachran, J.D. & Last, P.R., 2008. New deepwater skates of the genus Notoraja (Rajoidei: Arhynchobatidae) from southern Australia and the eastern Indian Ocean. Pp. 155-172. A: Last, P.R., White, W.T., Pogonoski, J.J. & Gledhill, D.C. (eds.): Descriptions of new Australian skates (Batoidea: Rajoidei). CSIRO marine and atmospheric research paper núm. 021.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Last, P.R. i J.D. Stevens, 1994. Sharks and rays of Australia. CSIRO, Austràlia. 513 p.

## Enllaços externs

* AQUATAB