OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Clay (Kentucky)

Clay és una població dels Estats Units a l'estat de Kentucky. Segons el cens del 2000 tenia 1.179 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Clay tenia 1.179 habitants, 485 habitatges, i 333 famílies. La densitat de població era de 500,2 habitants/km².
Dels 485 habitatges en un 31,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,9% hi vivien parelles casades, en un 9,1% dones solteres, i en un 31,3% no eren unitats familiars. En el 29,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,43 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,99.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,8% tenia menys de 18 anys, un 7,8% entre 18 i 24, un 30,8% entre 25 i 44, un 21,4% de 45 a 60 i un 15,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.625 $ i la renda mediana per família de 42.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.729 $ mentre que les dones 16.538 $. La renda per capita de la població era de 15.545 $. Entorn del 10,7% de les famílies i el 13,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Clay». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Clay». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Acrecebus fraileyi

Acrecebus fraileyi és una espècie extinta de primat platirrí de la família dels cèbids que visqué a finals del Miocè. És l'única espècie coneguda del gènere Acrecebus i fou descrita el 2006 a partir d'un espècimen trobat a la formació del Solimões, a l'estat d'Acre (Brasil), en estrats de fa entre 6 i 9 milions d'anys. El seu nom genèric, Acrecebus, significa 'mico d'Acre', mentre que el seu nom específic, fraileyi, és en honor de Carl Frailey, descobridor del material fòssil atribuït a aquest animal.

## Referències

* ↑ Kay RF & Cozzuol MA «New platyrrhine monkeys from the Solimões Formation (late Miocene, Acre State, Brazil)» (en anglès). Journal of Human Evolution, 50, 6, 2006, pàg. 673–686. DOI: 10.1016/j.jhevol.2006.01.002. PMID: 16530809.
# Mihai Ţurcaş

Mihai Ţurcaş (Brașov, 18 de novembre de 1942 - 24 de desembre de 2002) fou un piragüista romanès que va competir durant la dècada de 1960.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Tòquio, on va guanyar la medalla de bronze en la prova del K-4 1.000 metres del programa de piragüisme. Formà equip amb Simion Cuciuc, Atanase Sciotnic i Aurel Vernescu. Quatre anys més tard, als Jocs de Ciutat de Mèxic, guanyà la medalla de plata en la mateixa prova, aquesta vegada formant equip amb Anton Calenic, Haralambie Ivanov i Dimitrie Ivanov.
En el seu palmarès també destaca una medalla d'or al Campionat del Món de piragüisme en aigües tranquil·les de 1966 i dues d'or i una de plata al Campionat d'Europa. Una vegada retirat va exercir d'entrenador.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Mihai Țurcaș». [Consulta: 26 agost 2022].
* ↑ «Mihai Turcas - Comitetul Olimpic si Sportiv Roman». [Consulta: 26 agost 2022].
# Arnolds Park

Arnolds Park és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 1.162 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Arnolds Park tenia 1.162 habitants, 580 habitatges, i 349 famílies. La densitat de població era de 345,1 habitants per km².
Dels 580 habitatges en un 17,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,1% hi vivien parelles casades, en un 5,7% dones solteres, i en un 39,8% no eren unitats familiars. En el 33,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,5.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 15,5% tenia menys de 18 anys, un 6,2% entre 18 i 24, un 23% entre 25 i 44, un 31,6% de 45 a 60 i un 23,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 48 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.441 $ i la renda mediana per família de 43.594 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.211 $ mentre que les dones 20.766 $. La renda per capita de la població era de 24.072 $. Entorn del 3,9% de les famílies i el 5,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Arnolds Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Arnolds Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Bel·larmí Rodríguez i Arias

Bel·larmí Rodríguez i Arias (Barcelona, 28 de juny de 1895 - Barcelona, 22 de juny de 1997) va ser un neuròleg i professor universitari català.
Era fill d'Antoni Rodríguez i Rodríguez-Morini (1863-1937), metge i psiquiatre, i de Trinidad Arias Benítez. Era, doncs, germà de l'arquitecte i dissenyador Germà Rodríguez i Arias. Es va casar amb la seva cosina Esperança Alonso-Cuevillas Rodríguez el 1938.
El 10 d'agost de 1939, va ser detingut per ensenyar en llengua catalana a la facultat de Medicina de la Universitat Autònoma de Barcelona, l'actual Universitat de Barcelona.

## Referències

* ↑ «Rodríguez i Arias, Bel·larmí». Reial Acadèmia de Medicina de Catalunya. [Consulta: 14 juliol 2022].
* ↑ «Esquela de Trinidad Arias y Benítez» (en castellà). La Vanguardia, 03-07-1946, pàg. 6.
* ↑ Mercader, David. «Cronologia de la repressió del català de 1560 fins a 2016». L'Unilateral, 20-09-2016. [Consulta: 14 juliol 2022].
* ↑ Mayans, Pere. «L’escola franquista, per l’anorreament d’una llengua i una cultura». VilaWeb, 11-12-2019. [Consulta: 14 juliol 2022].
* ↑ «LA LLENGUA DURANT EL FRANQUISME: REPRESSIÓ I RECUPERACIÓ». Google Sites. [Consulta: 14 juliol 2022].

## Bibliografia

* http://ramc.cat/aw-team-member/rodriguez-i-arias-bel%C2%B7larmi/
* https://www.galeriametges.cat/galeria-fitxa.php?icod=GLM
* https://raco.cat/index.php/Gimbernat/article/view/44867/54653
* https://webs.ucm.es/BUCM/med/archivo/ficha_medico.php?id_medico=121 Arxivat 2020-09-28 a Wayback Machine.
# Districte d'Agen

El districte d'Agen és un districte francès del departament d'Òlt i Garona, a la regió de la Nova Aquitània. Té 12 cantons i 71 municipis. El cap és la prefectura d'Agen.

## Cantons

* cantó d'Agen Centre
* cantó d'Agen Nord
* cantó d'Agen Nord-Est
* cantó d'Agen Oest
* cantó d'Agen Sud-Est
* cantó d'Astafòrt
* cantó de Bòuvila
* cantó de La Pluma
* cantó de La Ròca Timbaut
* cantó de Lo Pòrt
* cantó de Praissàs
* cantó de Puègmiròl

## Vegeu també

* Cantons de l'Olt i Garona
# Spiere

Spiere és un nucli del municipi de Spiere-Helkijn a la província Flandes Occidental de Bèlgica. És un poble flamenc a la frontera lingüística amb facilitats per a la minoria de parla francesa.

## Hidrografia

A l'inici del segle xix l'Escalda va ser canalitzada el que necessitava la construcció de múltiples rescloses. A la resclosa de Spiere (1920-22) passen unes 80 embarcions comercials per dia. Altres elements hidrogràfics són els afluents de l'Escalda, Grote Spiere, Zwarte Spiere i l'Spierekanaal.

## Història

Durant excavacions a la vall del Grote Spiere als anys 1970 es van trobar molt artefactes del neolític, de l'època romana i traces d'una palissada de l'edat mitjana. El primer escrit Spiere amb les variants Espiera, Spiera, Lespire, Lespiera i Spira. Seria el riu que va donar el nom al poble, un nom compost de dos arrels: spei = brollar ara un sufix usual per a cursus d'aigua. A l'edat mitjana era compost de dues senyories, una que pertanyia al comtat de Flandes i la segona als comtat de Tournai. El delme de l'església parroquial esqueia al capítol de la Mare de Déus de Tournai, al bisbat de Tournai que després del concordat del 1801 passà al bisbat de Gant.
El 1576 ambdues pertanyen a la nissaga brugenca de Gruuthuuse que el 1593 va haver de vendre per amortitzar el seu deute. Quan Felip III de Borgonya va voler introduire una gabella, neix una insurrecció tot arreu al comtat de Flandes i un grup d'insurrectes van cercar asil a l'església de Spiere. El comte decideix incendiar l'edifici i matar tots els rebels. Al segle xvi, durant la rebel·lió dels Vuitanta Anys contra Espanya la zona pateix una decadència economica. Durant la Guerra franco-espanyola (1635-1659) el poble i l'església pateixen múltiples saquejos, el que va repetir-se el 1693 i 1693 durant noves hostilitats franco-espanyoles. Una pau relativa va instaurar-se després del Tractat de Rijswijk (1697). Caldria esperar el tractat d'Utrecht del 1713 perquè el poble trobés una certa serenitat, fins que França decideix el 23-25 de març del 1793 d'annexionar Spiere i seixanta més municipis.
El 1815 el poble passa al Regne Unit dels Països Baixos i el 1830 a Bèlgica. L'obertura del Spierekanaal i la construcció de la línia n° 85 Leupegem-Herseaux del ferrocarril van desenclavar el poble, però la majoria de la població va treballar a la indústria del tèxtil del nord de França. El 1962, quan va traçar-se la frontera lingüística belga, van acordar-se facilitats a la minoria de parla francès.

## Referències

* 1 2 A. de Gunsch i S. De Leeuw, citats per «Spiere», Inventaris van het Bouwkundig Erfgoed, Brussel, Onroerend Erfgoed, 2005, (en català: Fitxa de l'institut del patrimoni immoble de Flandes)
             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Spiere
# Victoria (Illinois)

Victoria és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 323 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Victoria tenia 323 habitants, 117 habitatges, i 87 famílies. La densitat de població era de 189 habitants/km².
Dels 117 habitatges en un 33,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 66,7% hi vivien parelles casades, en un 7,7% dones solteres, i en un 24,8% no eren unitats familiars. En el 22,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,76 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,26.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30,3% tenia menys de 18 anys, un 5,6% entre 18 i 24, un 26,9% entre 25 i 44, un 20,7% de 45 a 60 i un 16,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.000 $ i la renda mediana per família de 32.083 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.281 $ mentre que les dones 22.917 $. La renda per capita de la població era de 13.446 $. Aproximadament el 3,4% de les famílies i el 7,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Victoria». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Victoria». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Simfonia núm. 7 (Holmboe)

La Simfonia núm. 7, op. 50, va ser escrita pel compositor danès Vagn Holmboe el 1950. Es va estrenar el 18 d'octubre de 1951 a Copenhaguen, interpretada per l'Orquestra Simfònica de la Ràdio Danesa dirigida per Nikolai Malkó. Està escrita en un sol moviment dividit en quatre seccions separades per tres intermedis. Té una durada d'uns 24 minuts.

## Moviments

* I Allegro Con Fuoco
* Intermedi I. Andantino
* II Adagio
* Intermedi II. Andantino
* III Presto
* Intermedi III. Andantino
* IV Coda, Andante

## Origen i context

Holmboe manifesta la utilització de metamorfosi musical: «La Setena Simfonia va sorgir a partir d'uns quants compassos inicials i una línia melòdica, en circumstàncies similars a les de la Sisena Simfonia, tot i que amb la gran diferència que aquí l'obertura de la simfonia era clara per a mi des del principi, mentre que el desenvolupament posterior estava envoltat en foscor... Evidentment, era un intent d'aconseguir la metamorfosi. No podria dir si ho he aconseguit o no, i en qualsevol cas no puc trobar cap forma general de metamorfosi en l'obra; però, d'altra banda, no hi ha dubte que el desenvolupament del material porta el segell de la metamorfosi».

## Instrumentació

La simfonia va ser escrita per a una gran orquestra formada per 3 flautes, 2 oboès, 2 clarinets, 2 fagots - 4 trompes, 3 trompetes, 3 trombons, 1 tuba, timbales, percussió (3 músics), celesta i cordes.

## Referències

* 1 2 Ketting, Knud. «Holmboe: The Complete Symphonies». BIS. [Consulta: 10 juliol 2024].
* ↑ «Symfoni nr. 7». Wise Music Classical. [Consulta: 10 juliol 2024].
# Yorktown (Indiana)

Yorktown és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 4.785 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Yorktown tenia 4.785 habitants, 1.842 habitatges, i 1.368 famílies. La densitat de població era de 523,4 habitants/km².
Dels 1.842 habitatges en un 37,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 61,5% hi vivien parelles casades, en un 10,2% dones solteres, i en un 25,7% no eren unitats familiars. En el 21,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,53 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,96.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,7% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 29% entre 25 i 44, un 23,6% de 45 a 60 i un 13,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 50.974 $ i la renda mediana per família de 58.784 $. Els homes tenien una renda mediana de 41.346 $ mentre que les dones 26.611 $. La renda per capita de la població era de 26.065 $. Entorn del 3,9% de les famílies i el 4,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Yorktown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Yorktown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Joandomènec Ros i Aragonès

Joandomènec Ros i Aragonès (Barcelona, 8 de març de 1946) és un biòleg català, catedràtic de la Universitat de Barcelona. Va ser president de l'Institut d'Estudis Catalans (IEC) entre el 2013 i el 2021, i és rector de la Universitat Catalana d'Estiu de 2015 ençà.

## Biografia

Doctor en biologia per la Universitat de Barcelona, és catedràtic d'Ecologia des del 1986. Ros ha treballat en el departament d'Ecologia de la UB i també de la Universitat de Múrcia. És especialista en biologia i ecologia d'organismes i comunitats bentòniques en el medi marí, aspectes sobre els quals ha publicat una dotzena de llibres, així com articles en diverses revistes científiques. El seu camp de treball també s'ha centrat en la conservació de la natura i l'ecologia general.
Ha estat director del grup de recerca Ecologia del Zoobentos Marí a la Universitat de Barcelona, integrat en el Laboratori Europeu Associat de Ciències del Mar. Igualment, ha col·laborat amb la Generalitat de Catalunya dins el Consell de Protecció de la Natura i ha coordinat la Càtedra UNESCO de Medi Ambient i Desenvolupament Durable a la Universitat de Barcelona. Fou director del Programa de Ciències del Mar de la Universitat de la Mediterrània i director del programa Estratègia catalana per a la conservació i l'ús sostenible de la diversitat biològica promogut per l'Institut d'Estudis Catalans. Igualment, ostentà la presidència de la Universitat Catalana d'Estiu entre el 2001 i el 2008 i fou guardonat amb la Medalla Narcís Monturiol al mèrit científic i tecnològic per la Generalitat de Catalunya l'any 2006.
El 2009 va ser nomenat vicepresident de l'IEC, organització de la qual és membre des de 1990 i on havia ocupat el càrrec de secretari general entre els anys 2005 i 2009. El 10 de juny de 2013 prengué el relleu a Salvador Giner al capdavant de la presidència de la institució. El 2015 torna a ser rector de la Universitat Catalana d'Estiu.

## Referències

* 1 2 «Joandomènec Ros pren el relleu a Salvador Giner al capdavant de l'IEC». Vilaweb, 10-06-2013. [Consulta: 11 juny 2013].
* ↑ «Joan Domènec Ros Aragonés» (en castellà). Dialnet. Fundación DIALNET. [Consulta: 14 abril 2013].
* ↑ «Consell de Protecció de la Natura». Gencat.cat. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 abril 2013].
* ↑ «Membres IEC-Joandomènec Ros i Aragonès». Institut d'Estudis Catalans. Arxivat de l'original el 28 de gener 2013. [Consulta: 14 abril 2013].
* ↑ «Finalment, només una candidatura opta a la presidència del IEC». Vilaweb, 14-04-2013. [Consulta: 14 abril 2013].
* ↑ «Joandomènec Ros s'autoproclama rector de la UCE». VilaWeb.cat, 14-02-2015. [Consulta: 4 juny 2015].
# Districte de Vilanuèva d'Òlt

El districte de Vilanuèva d'Òlt és un districte francès del departament d'Òlt i Garona, a la regió de la Nova Aquitània. Té 11 cantons i 92 municipis. El cap és la sotsprefectura de Vilanuèva d'Òlt.

## Cantons

* cantó de Cancon
* cantó de Castilhonés
* cantó de Fumèl
* cantó de Montclar
* cantó de Montflanquin
* cantó de Pena d'Agenés
* cantó de Santa Liurada
* cantó de Tornon d'Agenés
* cantó de Vilanuèva d'Òlt Nord
* cantó de Vilanuèva d'Òlt Sud
* cantó de Vilareal

## Vegeu també

* Cantons de l'Olt i Garona
# Torre de defensa de Can Planes (Sitges)

La torre de defensa de Can Planes és una torrassa del municipi de Sitges (Garraf) declarada bé cultural d'interès nacional. Està situada al Parc del Garraf. També havia rebut la denominació de Can Planes una casa benestant de la mateixa població, aterrada per les bombes de la guerra civil.
Es tracta d'una construcció simple amb una torre de defensa annexa. La masia és de planta baixa amb un pis. Està oberta a una sola vessant, molt poc pronunciada. Al costat de la casa es troba una torre de planta quadrada, a la qual li queden restes de matacans i espitlleres, que han estat engrandides com finestres. La part inferior de la torre està molt malmesa, ja que ha saltat el morter.
Una de les obertures de la torre té els brancals i la llinda de pedra. La porta principal de la casa està feta de dovelles de pedra. La torre és de planta quadrada, amb restes de matacans i d'espitlleres -per bé que reformades en finestres-, i s'hi accedia per una porta adovellada situada a mitjana altura.
Antigament denominada Font de la Gallina, es troba citada ja en el segle xiii, per bé que l'edifici actual és del segle xv o del XVI. Se la vincula amb el sistema defensiu de Campdàsens, i la torre és un edifici protegit.

## Referències

* ↑ http://www.fotosdebarcelona.com/cat/galeria-detail.asp?idLocalidad=20&idFotos=83%5BEnllaç+no+actiu%5D
* 1 2 «Can Planes». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2014].
* ↑ Servei del Patrimoni Arquitectònic El Baix Penedès. El Garraf Barcelona: Generalitat de Catalunya, 1991. Col. Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya 3. ISBN 84-393-1227-X
* ↑ http://www.patrimonionacional.biz/monumento/10050/torre.de.can.planes.html Arxivat 2010-06-06 a Wayback Machine.
# Volo

Volo és una vila del Comtat de Lake (Illinois) als Estats Units d'Amèrica.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Volo tenia 180 habitants, 52 habitatges, i 39 famílies. La densitat de població era de 24,9 habitants/km².
Dels 52 habitatges en un 32,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,8% hi vivien parelles casades, en un 13,5% dones solteres, i en un 23,1% no eren unitats familiars. En el 13,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,08 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,33.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,8% tenia menys de 18 anys, un 10,6% entre 18 i 24, un 33,3% entre 25 i 44, un 21,7% de 45 a 60 i un 11,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 120,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.833 $ i la renda mediana per família de 45.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.750 $ mentre que les dones 36.250 $. La renda per capita de la població era de 22.791 $. Aproximadament el 13,5% de les famílies i el 33% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Volo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Volo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Wilkinson (Indiana)

Wilkinson és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 356 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Wilkinson tenia 356 habitants, 153 habitatges, i 104 famílies. La densitat de població era de 624,8 habitants/km².
Dels 153 habitatges en un 32% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,2% hi vivien parelles casades, en un 5,9% dones solteres, i en un 32% no eren unitats familiars. En el 26,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,83.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,5% tenia menys de 18 anys, un 8,4% entre 18 i 24, un 31,2% entre 25 i 44, un 23% de 45 a 60 i un 14,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 48.750 $ i la renda mediana per família de 52.143 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.750 $ mentre que les dones 25.500 $. La renda per capita de la població era de 21.289 $. Entorn del 2,9% de les famílies i el 2,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Wilkinson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Wilkinson». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Valentin Geuck

Valentin Geuck (Kassel, 1570 - Kassel, 1596) fou un compositor alemany.
Restà al servei del langrave Maurice de Hesse-Cassel i deixà tres llibres de motets de 6 a 8 veus (Cassel, 1603 a 1605 i dos llibres de Lieder (Cassel, 1603).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volu núm. 25, pàg. 1520 (ISBN 84-239-4525-1)

## Enllaços externs

* Treballs per o sobre Valentin Geuck en biblioteques (catàleg WorldCat) (anglès)