OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# L

La L és la dotzena lletra de l'alfabet català i novena de les consonants. El seu nom és ela, el o ele.

## Història

La lletra L deriva del semític i va ser adaptada pels semites d'un símbol egipci. La lletra grega lambda (Λ, λ) i les seves equivalents etrusca i llatina, representen el mateix so que el de la lletra semítica.
El seu origen gràfic el trobem a l'alfabet fenici, on designava una lletra el nom de la qual era bastó (representat invertidament al llarg dels anys).
| Jeroglífic egipci (`wt) | Proto-semítica (L) | Fenícia (L) | Etrusca (L) | Grega (lambda) |

## Fonètica

En català representa el so lateral aproximant alveolar velaritzada de l'alfabet fonètic internacional [ɫ], encara que hi ha tendència a substituir-la per castellanització per una lateral aproximant alveolar sonora [l].
Quan n'hi ha dues de seguides, llavors fa el dígraf ll que representa el so lateral aproximant palatal sonor. Antigament també podia representar aquest últim so si anava sola a començament de mot.
Per a distingir el so lateral palatal del dígraf ll [ʎ] del so de la ela geminada [ɫ.ɫ] (p.ex; «cella» i «cel·la»), s'escriu un punt alçat, o volat, entre les dues eles.

## Significats de la lletra L

* Bioquímica: en majúscula símbol de la leucina.
* Física: en majúscula símbol del nombre leptònic
* Matemàtiques: en els nombres romans té el valor de 50. Sol indicar la longitud
* Unitats: en minúscula és el símbol del litre, unitat de volum.
* Vehicles: Si és de color blanc sobre fons verd indica que un conductor és novell; sobre fons blau indica vehicle en pràctiques a través d'una escola; en fons vermell, en pràctiques en un vehicle privat. A les matrícules, indica procedència de Luxemburg i, abans, de Lleida
* Al tèxtil indica talla gran
* És el nom d'un llenguatge de programació

## Lletres similars i símbols relacionats

* LL, dígraf usat en català i altres llengües
* L·L, ela geminada, usada en català.
* Ŀ, ela amb punt volat, usada en català (obsoleta).
* Ĺ, ela amb accent agut, usada en l'eslovac.
* Ł, ela barrada usada en polonès.
* Ļ, ela amb ogonek, usada en letó
* Ľ, ela amb anticircumflex, usada en eslovac.
* Ḷ, ela amb punt inferior, usada en asturlleonès.
* Ɫ, ela amb titlla al mig, usada en l'alfabet AFI
* Л, ela de l'alfabet ciríl·lic.
* ל, lletra làmed de l'alfabet hebreu.
* Λ, lletra lambda de l'alfabet grec.
* £, símbol de la lliura esterlina.
* ₤, símbol de la lira italiana, usat abans de l'euro.

## Referències

* ↑ «"Ela" segons l'AVL». Acadèmia Valenciana de la Llengua. [Consulta: 25 setembre 2018].
* ↑ «"El" segons l'AVL». Acadèmia Valenciana de la Llengua. [Consulta: 25 setembre 2018].
* ↑ «"Ele" segons l'AVL». Acadèmia Valenciana de la Llengua. [Consulta: 25 setembre 2018].
* ↑ Guia de correcció fonètica Arxivat 2009-02-02 a Wayback Machine., de Gabriel Bibiloni.
Viccionari
# Harpocratió d'Argos

Harpocratió d'Argos (en llatí Harpocration, en grec antic Ἁρποκρατίων) fou un filòsof platònic grec nascut a Argos.
Va escriure un comentari sobre Plató en 24 llibres i un lèxic sobre el mateix Plató en dos llibres, que s'esmenten a Suides. Sembla ser el mateix Harpocratió mencionat per Ateneu de Naucratis juntament amb Crisip de Soli i Estobeu.

## Referències

* ↑ 1.Harpocration a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 352-353
# Aardonyx celestae

Aardonyx celestae és una espècie de dinosaure prosauròpode que va viure al Juràssic inferior. Les seves restes fòssils es van trobar a la formació d'Elliot de Sud-àfrica. Té unes característiques del braç que són intermèdies entre els prosauròpodes i els sauròpodes.
Basant-se en l'estructura de les extremitats posteriors i la cintura pelviana d'Aardonyx es pot inferir que aquest dinosaure normalment es movia bípedament, però podia deixar-se caure i efectuar un moviment quadrúpede similar al d'Iguanodon. Comparteix alguns atributs amb els gegantins sauròpodes quadrúpedes com l'apatosaure. El descobriment del paleontòleg australià Adam Yates i del seu equip es va publicar a la revista científica Proceedings of the Royal Society B el novembre del 2009. El paleontòleg britànic Paul Barret del Museu d'Història Natural de Londres, que no estava implicat en la recerca, va comentar que el descobriment d'Aardonyx "ajuda a ocupar un espai important en el nostre coneixement de l'evolució dels sauròpodes, mostrant un animal primàriament bípede que podria haver començat a adquirir trets específics necessaris per a una vida sobre les quatre extremitats".
D'acord amb el Dr. Matthew Bonnan, un coautor de l'estudi, "Ja sabiem que els primers sauròpodes i quasi-sauròpodes podien ser bípedes. El que ens mostra Aardonyx, tanmateix, és que caminar sobre quatre potes i carregar pes a l'interior del peu és una tendència que va començar molt aviat en aquests dinosaures, molt abans del que haviem hipotetitzat prèviament.". Bonnan afegeix, "Des d'un nivell científic, és molt satisfactori tenir una hipòtesi de com es pensa que aquests dinosaures van esdevenir grans, aleshores comprovar-la en el camp i obtenir aquest tipus de dades - - un nou dinosaure - - que realment comença a omplir alguns d'aquests espais anatòmics."

## Referències

* ↑ Yates, A. M.; Bonnan, M. F.; Neveling, J.; Chinsamy, A. «A new transitional sauropodomorph dinosaur from the Early Jurassic of South Africa and the evolution of sauropod feeding and quadrupedalism». Proceedings of the Royal Society B, Forthcoming, 2009. DOI: 10.1098/rspb.2009.1440.
* 1 2 3 Associated Press (November 11, 2009). Scientists: New dinosaur species found in South Africa. NPR.
* ↑ Dixon, Robyn «New dinosaur a kind of missing link». Los Angeles Times, 12-11-2009, p. A24 [Consulta: 14 novembre 2009]. També publicat en el diari australià The Age com a: Dixon, Robyn «Missing link African dinosaur discovery excites scientists». The Age, 13-11-2009, p. 11 [Consulta: 14 novembre 2009].
Gèneres de sauropodomorfs :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Sauropsida
Clade: Avemetatarsalia
Clade: Dinosauria :
Sauropodomorpha :
Sauropoda :
Neosauropoda :
Macronaria :
Titanosauria :
# Òrbita síncrona

Una òrbita síncrona o sincrònica és una òrbita en què el període orbital del cos orbitant (normalment un satèl·lit) és igual al període de rotació del cos al voltant del qual orbita (normalment un planeta) i, a més, orbita en el mateix sentit que aquest cos.
Un satèl·lit en una òrbita síncrona que a més sigui equatorial i circular apareixerà suspès i immòbil en un punt sobre l'equador del planeta orbitat. Tanmateix, una òrbita síncrona no necessàriament ha de ser equatorial ni circular. Un cos en una òrbita síncrona no equatorial apareixerà oscil·lant de nord a sud al voltant d'un punt sobre l'equador del planeta, mentre que un cos en una òrbita el·líptica semblarà que oscil·la d'est a oest. Per a un observador situat en el cos orbitat o central, la combinació d'aquests dos moviments produeix una figura amb forma de vuit.
Una òrbita síncrona al voltant de la Terra s'anomena òrbita geosíncrona. Si, a més, aquesta és equatorial i circular s'anomena òrbita geoestacionària.
Una òrbita síncrona al voltant del Sol s'anomena òrbita heliosíncrona.
Aquesta última, no s'ha de confondre amb l'òrbita polar heliosíncrona que és una òrbita geocèntrica que manté fixa la seva orientació relativa amb el Sol, de manera que l'angle entre el pla de l'òrbita i l'eix Terra-Sol es manté constant al llarg de l'any.

## Referències

* ↑ Ridpath, 2018, «synchronous orbit».
* ↑ Ridpath, 2018, «geostationary orbit».

## Bibliografia

* Ridpath, I. A Dictionary of Astronomy (en anglès). 3a edició. Oxford University Press, 2018. ISBN 9780192542618.

## Vegeu també

* Rotació síncrona
# Olm

Un olm o proteu (Proteus anguinus) és un amfibi de l'ordre dels urodels.

## Particularitats

Pot arribar als 30 cm, és cilíndric de color blanc o rosat, amb extremitats escarransides i brànquies vermelles. Els seus ulls, coberts per la seva pell, no són funcionals i només perceben la llum. Part de la seva morfologia s'atribueix a un procés de neotènia. Les seves potes són desproporcionades a la mida del seu cos. Té 2 dits a les potes del darrere i 3 a les potes del davant.
La seva dieta es basa principalment en puces d'aigua i altres crustacis aquàtics.
La seva maduresa sexual arriba als 12 anys.

## Distribució i hàbitat

És un amfibi en perill d'extinció que viu en aigües molt pures dins de les coves. Només es troba a la regió del karst dinàric: a Eslovènia, al nord d'Itàlia, a Croàcia i a Bòsnia i Hercegovina. Animal tímid, no va ser fins al segle xvii que va ser descobert pel baró Johann Weichard. L'aigua subterrània en què viu sol estar entre els 5 °C i els 15 °C.

## Reproducció

La femella sol pondre fins a 70 ous, d'uns 4-5 mm de diàmetre, sota les roques. Tot i això, les femelles poden retenir els ous dins del cos i comportar-se com a vivípara fins a la seva eclosió; donen a llum 2 cries plenament formades.

## Amenaces

La principal amenaça per l'espècie és la contaminació de les aigües i la captura furtiva com animal de companyia.

## Referències

* ↑ «Olm». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ «AmphibiaWeb» (en anglès). [Consulta: 26 agost 2016].
* ↑ Anfibios y reptiles (en castellà). 2a edició. Madrid: Susaeta, 1991, p. 52-53.

## Enllaços externs

* AmphibiaWeb page for the olm.
* Flora and Fauna of Caves: Proteus anguinus.
# Myrtletown

Myrtletown és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 4.459 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Myrtletown tenia 4.459 habitants, 1.738 habitatges, i 1.119 famílies. La densitat de població era de 808,3 habitants/km².
Dels 1.738 habitatges en un 31,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,8% hi vivien parelles casades, en un 11,5% dones solteres, i en un 35,6% no eren unitats familiars. En el 27,6% dels habitatges hi vivien persones soles l'11% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,42 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,92.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,5% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 27,1% entre 25 i 44, un 22,7% de 45 a 60 i un 18,6% 65 anys o més.
L'edat mitjana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 82,5 homes.
La renda mitjana per habitatge era de 37.417 $ i la renda mitjana per família de 43.250 $. Els homes tenien una renda mitjana de 32.500 $ mentre que les dones 22.161 $. La renda per capita de la població era de 19.057 $. Entorn del 14,4% de les famílies i el 13,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Myrtletown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Myrtletown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Jordi Amirutza

Jordi Amirutza o Jordi Amirutzes fou un escriptor grec nascut a Trebisonda, que tenia el favor de Joan VIII Paleòleg que el va consultar sobre la seva assistència al concili de Florència del 1439. Jordi va anar a Florència i després va tornar a Trebisonda on també va tenir el favor de l'emperador David Comnè (1458-1461) a la cort del qual va exercir probablement els càrrec de logoteta i protovestarca. Pels seus coneixement fou conegut com "el filòsof".
Després de la conquesta de Trebisonda pels otomans, va obtenir el favor del soldà Mehmet II, principalment degut a la seva connexió amb un paixà turc amb el que alguna parenta (probablement una germana o una filla) hi estava casada; va tenir diverses converses amb el sultà sobre filosofia i religió.
Es va convertir a l'islam junt amb el seu fill, i la seva sobtada mort poc temps després mentre jugava als daus, fou vista pels cristians com un càstig per la seva apostasia.
Va escriure en grec l'obra que porta el nom en llatí de Ad Demetrium Nauplii Ducem de iis quae contiqerunt in Synodo Florentina en la qual s'oposava a la unió de les esglésies llatina i grega. Se li coneixen dues obres més: Dialogus de Fidee in Christo cum Rege Turcarum, i Epistola ad Bessarion Cardinales.

## Referències

* ↑ 4.Georgius Amyrutza or Amyrutzes a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 247
# Arthur (Iowa)

Arthur és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 245 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Arthur tenia 245 habitants, 112 habitatges, i 62 famílies. La densitat de població era de 630,6 habitants per km².
Dels 112 habitatges en un 27,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,1% hi vivien parelles casades, en un 3,6% dones solteres, i en un 44,6% no eren unitats familiars. En el 42,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 29,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,19 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,08.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,5% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 24,5% entre 25 i 44, un 17,6% de 45 a 60 i un 24,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 81,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.833 $ i la renda mediana per família de 36.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.750 $ mentre que les dones 17.500 $. La renda per capita de la població era de 14.007 $. Entorn del 4,7% de les famílies i el 8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Arthur». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Arthur». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Sheridan (Illinois)

Sheridan és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 2.411 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Sheridan tenia 2.411 habitants, 285 habitatges, i 214 famílies. La densitat de població era de 660,2 habitants/km².
Dels 285 habitatges en un 43,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,3% hi vivien parelles casades, en un 10,5% dones solteres, i en un 24,9% no eren unitats familiars. En el 20,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,86 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,32.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 10,7% tenia menys de 18 anys, un 21,4% entre 18 i 24, un 52,4% entre 25 i 44, un 11,8% de 45 a 60 i un 3,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 660,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 45.000 $ i la renda mediana per família de 49.615 $. Els homes tenien una renda mediana de 24.270 $ mentre que les dones 21.406 $. La renda per capita de la població era d'11.352 $. Aproximadament el 2,3% de les famílies i el 3,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Sheridan». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Sheridan». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Kaiju

Un kaiju (en japonès 怪獣 kaijū, "monstre", provinent de la unió dels caràcters que signifiquen "misteriós" i "bèstia") és com popularment es coneixen les criatures estranyes, especialment monstres gegants, que apareixen en sèries de televisió i pel·lícules japoneses, tant de tokusatsu com d'anime. Aquests monstres també són coneguts amb el terme daikaiju (大怪獣 daikaijū "monstre gegant"). Al Japó, les "pel·lícules de kaiju" són tot un gènere, amb referents com Godzilla, Gamera, King Ghidorah o Gyaos.

## Concepte

Els models típics de kaiju i kaijin són animals convencionals, insectes o criatures mitològiques, a més d'exemples més exòtics: les característiques dels monstres de Choujin Sentai Jetman estan basades en semàfors, les aixetes i els tomàquets; Kamen Rider Super-1 inclou un exèrcit de monstres basats en objectes domèstics, com ombrel·les i escales de mà.
Si bé el terme kaiju es fa servir a occident per a descriure els monstres de tokusatsu i del folklore japonès, monstres com vampirs, homes llop, de Frankenstein, mòmies, zombis i moltes altres entitats de la mitologia occidental es troben en aquesta categoria des de la perspectiva japonesa.
Els kaiju solen ser representats estant al servei d'un mal major. Alguns kaiju són guerrers d'elit que serveixen com la mà dreta d'un dolent més important i que en última instància són destruïts per les forces heroiques. Dit açò, durant les primeres èpoques de tokusatsu, els monstres "heroics" es van observar en les pel·lícules Daikaiju Eiga, i no fou fins a més tard, quan la televisió tokusatsu va començar a utilitzar herois. Aquests kaiju van adoptar molts trets de monstres clàssics, com la "criatura incompresa".

## Vegeu també

* Pel·lícula de monstres

## Enllaços externs

* Henshin! Online Arxivat 2019-01-29 a Wayback Machine. (anglès)
* Kaijuphile (anglès)
* Toho Kingdom (anglès)
* SciFi Japan (anglès)
* Kaiju Big Battel - Un grup amb seu Boston basat en els escenaris de kaijus. (anglès)
# Francesc Esteve i Botey

Francesc Esteve Botey (Sant Martí de Provençals, Barcelona 1884 - Madrid, 4 de juliol de 1955) fou un pintor i aiguafortista català.
Va fer els estudis a Madrid. Graduant-se de batxiller al mateix temps que acudia a l'Escola Central d'Arts i Oficis per rebre ensenyances de dibuix, en les que aconseguí els premis ordinaris i extraordinaris corresponents i amb ells l'estímul necessari per ingressar en l'Escola Especial de Pintura, Escultura i Gravat i de la institució obrera d'ensenyança Foment de les Arts, de Madrid.
També va pertànyer al professorat de l'Escola Central d'Arts i Oficis, havent estat premiada la seva activitat docent amb diverses recompenses. Tercera medalla en l'Exposició Nacional de Belles Arts de 1908; una altra tercera en la de 1910; segona en la de 1915 i primera en la de 1920; medalla d'or en l'Exposició de Belles Arts de Panamà celebrada el 1916.
Pensionat per l'Estat, va residir a París, havent viatjat per França, Bèlgica i Anglaterra, i la seva activa i entusiasta gestió es deu la repatriació de la famosa col·lecció d'aiguaforts de Goya, La Tauromaquia (que avui posseeix el Circulo de Bellas Artes de Madrid).
Va concórrer, entres d'altres, a les Exposicions artístiques celebrades a Buenos Aires, Aix-les-Bains, Brussel·les, Múnic, Brighton, Londres, i Panamà, així com les de Madrid, Barcelona, Bilbao, Màlaga, Cadis, etc.
Va figurar com a jurat de concursos, exposicions i oposicions, i en el primer Congrés Nacional de Belles Arts celebrat a Madrid per iniciativa de l'Associació de Pintors i Escultors, ocupà una presidència. Té publicades conferències, discursos i memòries. Va col·laborar amb originals literaris i artístics en importants revistes i publicacions d'art.
Va escriure el llibre titulat Grabado (compendi de la seva història i tractat dels procediments a seguir en aquesta manifestació artística).

## Obres

* Soledad
* Venècia
* Pais nevado* Puerto de Barcelona
* Zoco de Benibuifrur
* La mantilla
* Anacoreta
* ¡Pobre hijo mio!
* etc. i de
* Retrato de la reina Maria de Inglaterra (reproducció de Moro)
* Inocencio X (reproducció de Velázquez)
* General Palafox (reproducció de Goya)
* Ecce-Homo (reproducció de Ribera)
* Cristo Crucificado (reproducció de Velázquez), aiguafort de dibuix exquisit
* Floristes valencianes (reproducció) de
* Pinar (reproducció)
* Cementerio de San Marín (reproducció)
* Retrato de mi hijo, quadre de fàcil colorit i correcta dibuix (reproducció)
* Barcas en el port, reproducció en tríptic d'aiguaforts (primera medalla en l'Exposició Nacional de 1920
* Notre Dame de París (reproducció)
* Dia de hinvierno (reproducció de premi únic de Belles Arts)
* Ruïnes de Sant-Jean de Vignes (reproducció de Soissons)
* El bebedor, (reproducció en aquarel·la)

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, Tom núm. 22, pàgs. 941-42 ISBN 84-239-4522-7
# Gai Valeri Flac (cònsol)

Gai Valeri Flac (en llatí Caius Valerius Flaccus) va ser un magistrat romà del segle i aC. Formava part de la gens Valèria i portava el cognomen de Flac. Era germà de Luci Valeri Flac, cònsol l'any 86 aC.
Va ser pretor urbà l'any 98 aC, cònsol el 93 aC junt amb Marc Herenni i després va succeir a Tit Didi com a procònsol a Hispània. Va presentar una sol·licitud al senat per donar la ciutadania romana a Cal·lifana de Vèlia. Durant la seva etapa com a procònsol a Hispània els celtibers, cruelment tractats per Didi, es van revoltar a Bèlgida i van matar tot els senadors locals cremant-los dins l'edifici del senat, ja que s'oposaven a la revolta. Flac va ocupar la ciutat per sorpresa i va matar tots els que havien participat en la crema del senat. Se'l menciona com a imperator i propretor de la Gàl·lia l'any 83 aC.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 159.
# Correctionville

Correctionville és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 851 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Correctionville tenia 851 habitants, 343 habitatges, i 230 famílies. La densitat de població era de 576,4 habitants per km².
Dels 343 habitatges en un 28% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 53,6% hi vivien parelles casades, en un 9,9% dones solteres, i en un 32,9% no eren unitats familiars. En el 30% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,38 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,95.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,3% tenia menys de 18 anys, un 7,5% entre 18 i 24, un 23% entre 25 i 44, un 19,9% de 45 a 60 i un 25,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.615 $ i la renda mediana per família de 35.000 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.250 $ mentre que les dones 21.389 $. La renda per capita de la població era de 16.074 $. Entorn del 12,6% de les famílies i el 17,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Correctionville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-16. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Correctionville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.