OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pseudocalliurichthys ikedai

Pseudocalliurichthys ikedai és una espècie de peix de la família dels cal·lionímids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2,3 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix de clima temperat i demersal que viu entre 1-8 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Illa Iriomote (el Japó).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Nakabo T., 1982. Revision of genera of the dragonets (Pisces: Callionymidae). Publ. Seto Mar. Biol. Lab. v. 27 (núm. 1/3). 77-131.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Nakabo, T., H. Senou & M. Aizawa. 1998. New species of Pseudocalliurichthys (Teleostei: Callionymidae) from Iriomote Island, Japan. Copeia 1998 (núm. 2): 452-455.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fricke, R., 2001. Callionymidae. Dragonets. p. 3549-3571. A: K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma.
* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Salmo taleri

Salmo taleri és una espècie de peix de la família dels salmònids i de l'ordre dels salmoniformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 26 cm de longitud total.

## Hàbitat

Viu en zones d'aigües dolces temperades (43°N-42°N, 19°E-20°E).

## Distribució geogràfica

Es troba a la conca del llac Skadar (Montenegro).

## Referències

* ↑ Linnaeus, C. 1758. Systema Naturae, Ed. X. (Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio decima, reformata.) Holmiae. Systema Nat. ed. 10 v. 1. i-ii + 1-824.
* ↑ Karaman, S., 1933. Novi prilozi poznavanju nasih salmonida. Ribarskog Lista (or Ribarski List), Sarajevo. Ribarskog Lista v. 7: 1-3.
* ↑ «Salmo taleri». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., 1997. European freshwater fishes. Biologia 52, Suppl. 5:1-271.

## Bibliografia

* Dorofeeva, E. A., 1998: Systematics and distribution history of European salmonid fishes of the genus Salmo. Voprosy Ikhtiologii v. 38 (núm. 4): 437-447. (En rus, traducció a l'anglès al Journal of Ichthyology v. 38 (núm. 6):419-429).
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hartley, S.E. i M.T. Horne, 1984. Chromosome relationships in the genus Salmo. Chromosoma 90: 229-237.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Phillips, R.B. i P.E. Ihssen, 1985. Chromosome banding in salmonid fish: Nucleolar organizer regions in Salmo and Salvelinus. Canad. J. Genet. Cytol.. 27:433-440.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.

## Enllaços externs

* AQUATAB (anglès)
# Paraliparis calidus

Paraliparis calidus és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Descripció

* Fa 14,2 cm de llargària màxima.
* Cap, aletes i ventre de color negre.
* Absència d'aletes pèlviques.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu entre 150 i 1.207 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic occidental: des del golf de Sant Llorenç (el Canadà) fins al golf de Mèxic.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Collett R., 1879. Fiske fra Nordhavs-expeditionens sidste togt, sommeren 1878. Forh. Vidensk. Selsk. Christiania v. 14. 1-106.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Cohen, D. M., 1968. The cyclopterid genus Paraliparis, a senior synonym of Gymnolycodes and Eutelichthys, with the description of a new species from the Gulf of Mexico. Copeia 1968 (núm. 2): 384-388.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Coad, B.W., 1995. Encyclopedia of Canadian fishes. Canadian Museum of Nature and Canadian Sportfishing Productions Inc. Singapur.
* ↑ Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* ↑ Scott, W.B. i M.G. Scott, 1988. Atlantic fishes of Canada. Can. Bull. Fish. Aquat. Sci. 219: 731 p.
* ↑ Wenner, C. A., 1979. Notes on fishes of the genus Paraliparis (Cyclopterida) on the middle Atlantic continental slope Copeia 1979: 145-146.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Txernova, N. V.; Stein, D. L.; Andriàixev, A. P «Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes» (en anglès). California Academy of Sciences Annotated Checklists of Fishes, 31, 72, 2004.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Nova Amsterdam

Nova Amsterdam (en neerlandès Nieuw-Amsterdam) era el nom de l'assentament fortificat del segle xvii a la colònia de Nous Països Baixos i que acabaria esdevenint la ciutat de Nova York. Va ser fundada el 1625 per la Companyia Holandesa de les Índies Occidentals i estava localitzada a la punta sud de l'illa de Manhattan. Aquest era un punt estratègic i fortificable i la seva finalitat era defensar l'accés fluvial a les operacions de comerç de pells a la vall del Hudson.
En 1609 els comerciants holandesos havien establert llocs de comerç de pells als rius Hudson, Delaware i Connecticut, i la immigració europea va començar el 1614 amb colons neerlandesos, creant finalment la colònia dels Nous Països Baixos, amb capital a Nova Amsterdam. El 1626 el director de la colònia, Peter Minuit, va comprar l'illa de Manhattan als Lenape: segons la llegenda, la va pagar amb uns grans de vidre que tenien un valor de 24 dòlars. El lloc va ser rebatejat com Nova Amsterdam i es va especialitzar en el comerç de pells. La colònia el 1657 es va expandir mitjançant la conquesta de la colònia de Nova Suècia, centrada a la vall de Delaware però malgrat l'èxit comercial no va aconseguir atreure el mateix nivell d'assentament que les colònies angleses, i Nova Amsterdam va arribar a ser l'assentament colonial neerlandès més gran de l'Amèrica del Nord.
La rendició del Fort Amsterdam al Regne Unit el 1664 fou una de les raons de la Segona guerra Anglo-Holandesa. El 1664, el duc de York va rebre el control de les colònies angleses al nord del riu Delaware. Va crear la província de Nova York a partir de l'antic territori holandès i va rebatejar Nova Amsterdam com a Nova York. Els neerlandesos van reprendre-la el 1673, i el 1674, al final de la Segona guerra Anglo-Holandesa, pel tractat de Westminster els neerlandesos van guanyar el control de Surinam i, a canvi, els anglesos van passar a controlar Nova Amsterdam. Cap a l'any 1700 la població lenape s'havia reduït a 200 habitants.

## Referències

* ↑ «Nova York | enciclopèdia.cat». [Consulta: 12 juliol 2019].
* ↑ «New York City - The arts» (en anglès). [Consulta: 12 juliol 2019].
* ↑ Miller, Christopher L., George R. Hamell «A New Perspective on Indian-White Contact: Cultural Symbols and Colonial Trade». The Journal of American History, 73, 9-1986 [Consulta: 21 març 2007].
* ↑ Homberger, Eric. Owl Libros. The Historical Atlas of New York City: A Visual Celebration of 400 Years of New York City's History, 2005, p. 34. ISBN 0805078428.
* ↑ Westdorp, Martina. «Behouden of opgeven ? Het lot van de nederlandse kolonie Nieuw-Nederland na de herovering op de Engelsen in 1673» (en neerlandès). De wereld van Peter Stuyvesant. Arxivat de l'original el 30 de juny 2008. [Consulta: 1r novembre 2008].
* ↑ «"Gotham Center for New York City History" Línia del temps 1700-1800» (en anglès). [Consulta: 19 febrer 2008].
# Pseudochondrostoma duriense

Pseudochondrostoma duriense és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 40 cm de longitud total.

## Reproducció

Té lloc entre l'abril i el juny.

## Alimentació

Menja matèria vegetal, petits invertebrats i detritus.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima temperat.

## Distribució geogràfica

Es troba al nord-oest de la península Ibèrica: conques dels rius Eo, Masma, Oro, Eume, Allones, Donas, Tambre, Ulla, Umia, Miño, Limia, Cávado, Ave i Duero.

## Referències

* ↑ Robalo, J. I., V. C. Almada, A. Levy & I. Doadrio. 2006. Re-examination and phylogeny of the genus Chondrostoma based on mitochondrial and nuclear data and the definition of 5 new genera. Molecular Phylogenetics and Evolution v. 42: 362-372.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Coelho, M. M., 1985. The straight mouth Portuguese Chondrostoma (Agassiz, 1835). Taxonomic position and geographic distribution of Chondrostoma polylepsis (Steindachner, 1865) and Chondrostoma willkommi (Steindachner, 1866), with the description of a new subspecies Chondrostoma polylepsis duriensis. Arquivos do Museu Bocage Serie A v. 3 (núm. 2): 13-38.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M. i J. Freyhof, 2007. Handbook of European freshwater fishes. Publications Kottelat, Cornol, Suïssa. 646 p.
* ↑ Kottelat, M. i J. Freyhof, 2007.

## Bibliografia

* Elvira, B., 1997. Taxonomy of the genus Chondrostoma (Osteichthyes, Cyprinidae): an updated review. Folia Zool. 46 (Suppl. 1):1-14.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Semaprochilodus laticeps

Semaprochilodus laticeps és una espècie de peix de la família dels proquilodòntids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 44 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Orinoco.

## Referències

* ↑ Fowler H. W., 1941. A collection of fresh-water fishes obtained in eastern Brazil by Dr. Rodolpho von Ihering. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 93. 123-199.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Steindachner, F., 1879. Beiträge zur Kenntniss der Süsswasserfische Südmaerikas. Anz. Akad. Wiss. Wien v. 16 (núm. 15): 149-152.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Castro, R.M.C. i R.P. Vari, 2003: Prochilodontidae (Fannel mouth characiforms). p. 65-70. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Oliveira, C.M. Nirchio, A. Granado i S. Levy, 2003. Karyotypic characterization of Prochilooduc mariae, Semaprochilodus kneri and Semaprochilodus laticeps (Teleostei: Prochilodontidae) from Caicara del Orinoco, Venezuela. Neotropical Ichthyology. 1(1): 47-52.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de l'Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Castro, R.M.C., 1990. Revisao taxonómica da familia Prochilodontidae (Ostariophysi: Characiformes). Tesi doctoral. Universidade de São Paulo, São Paulo, Brasil. 347 p.
* Castro, R. M. C. i R. P. Vari, 2004: Detritivores of the South American fish family Prochilodontidae (Teleostei: Ostariophysi; Characifomes). A phylogenetic and revisionary study. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 622: i-v + 1-186 + 187-189.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J., 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey, Estats Units. 672 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Roberts, T. R., 1973: Osteology and relationships of the Prochilodontidae, a South American family of characoid fishes. Bulletin of the Museum of Comparative Zoology v. 145 (núm. 4): 213-235.
* Vari, R. P., 1983: Phylogenetic relationships of the families Curimatidae, Prochilodontidae, Anostomidae, and Chilodontidae (Pisces: Characiformes). Smithsonian Contributions to Zoology. Núm. 378: i-iii + 1-60.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Paraliparis dactylosus

Paraliparis dactylosus és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids. El mascle fa 8,9 cm de llargària màxima i la femella 12,1. Tenen entre 59 i 69 vèrtebres. És un peix marí i batidemersal que viu entre 541 i 1.000 m de fondària. Es troba al Pacífic nord: des del mar de Bering i les illes Aleutianes fins a Oregon i les costes centrals de Califòrnia (els Estats Units). És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Collett R., 1879. Fiske fra Nordhavs-expeditionens sidste togt, sommeren 1878. Forh. Vidensk. Selsk. Christiania v. 14. 1-106.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Gilbert, C. H., 1896. The ichthyological collections of the steamer Albatross during the years 1890 and 1891. Report of the United States Fish Commission v. 19 (1893): 393-476, Pls. 20-35.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Stein, D. L., 1978. A review of the deepwater Liparidae (Pisces) from the coast of Oregon and adjacent waters. Proc. Cal. Acad. Sci. 127:1-55.
* ↑ Chernova, N.V., D.L. Stein i A.P. Andriashev, 2004. Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (31):72.
* ↑ Quast, J.C. i E.L. Hall, 1972. List of fishes of Alaska and adjacent waters with a guide to some of their literature. U.S. Dep. Commer., NOAA Tech. Rep. NMFS SSRF-658, 47 p

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Eschmeyer, William N., ed. 1998. Catalog of Fishes. Special Publication of the Center for Biodiversity Research and Information, núm. 1, vol. 1-3. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. ISBN 0-940228-47-5.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Synodontis pleurops

Synodontis pleurops és una espècie de peix de la família dels mochòkids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 32,5 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: conca del riu Congo.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Boulenger, G. A. 1897. Descriptions of new fishes from the upper Congo.--II. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 6) v. 20 (núm. 119): 422-427.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Gosse, J.-P., 1986. Mochokidae. p. 105-152. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Paugy, D. i T.R. Roberts, 1992. Mochokidae. p. 500-563. A C. Levêque, D. Paugy, i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Vol. 2. Coll. Faune Tropicale núm. 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica i O.R.S.T.O.M., París, França.
* Paugy, D. i T.R. Roberts, 2003. Mochokidae, p. 195-268 a C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douce et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest, vol. 2. Coll. Faune et Flore tropicales 40. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Flandes, Museum National d'Histoire Naturalle, París, França i Institut de Recherche pour le Développement, París, França. 815 p.
* Vigliotta, T. R. «A phylogenetic study of the African catfish family Mochokidae (Osteichthyes, Ostariophysi, Siluriformes), with a key to genera» (en anglès). Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia, 157, 1, 2008, pàg. 73-136. DOI: 10.1635/0097-3157(2008)157[73:APSOTA]2.0.CO;2.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pseudocrenilabrus

Pseudocrenilabrus és un gènere de peixos pertanyent a la família dels cíclids que es troba a Àfrica.

## Taxonomia

* Pseudocrenilabrus multicolor (Schoeller, 1903)
* Pseudocrenilabrus nicholsi (Pellegrin, 1928)
* Pseudocrenilabrus philander (Weber, 1897)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Schöller, C. H., 1903. Ein neuer Chromis. Blätter für Aquarien- und Terrarien-Kunde. Stuttgart. v. 14: 203-206.
* ↑ Seegers, L., 1990: Bemerkungen zur Gattung Pseudocrenilabrus Teil 2: Pseudocrenilabrus multicolor victoriae nov. subsp. Aquarien und Terrarien-Zeitschrift v. 43 (núm. 2): 99-103.
* ↑ Pellegrin, J., 1928. Mutanda ichthyologica. 2. Paratilapia ventralis Nichols. Revue de Zoologie et de Botanique Africaines v. 16 (núm. 1): 1.
* ↑ Schindler, I., 1989: Pseudocrenilabrus nicholsi vs Pseudocrenilabrus ventralis. DCG-Info. 2o(7). 124-125.
* ↑ Weber, M., 1897. Beiträge zur Kenntniss der Fauna von Süd-Afrika. I. Zur Kenntniss der Süsswasser-Fauna von Süd-Afrika. Zoologische Jahrbücher. Supplementheft, Jena v. 10: 135-199.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ Catalogue of Life Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Semion Nadson

Semion Nadson (Sant Petersburg, 14 de desembre de 1862 $^{(Julià)}$ - Ialta, 19 de gener de 1887 $^{(Julià)}$), nom complet Semion Iàkovlevitx Nadson, rus: Семён Я́ковлевич На́дсон, fou un poeta rus.

## Biografia

El pare de Semion, Iàkov Semiónovitx Nadson, era un jueu que s'havia convertit a l'ortodòxia grega i funcionari a Sant PetersburgLa seva mare, Antonina Stepànovna Mamontova, provenia d'una antiga família noble ortodoxa russa. Al cap d'un any de néixer Nadson, la família es va traslladar a Kíev.
Semion Nadson va quedar orfe de pare quan tenia 2 anys. Després de la mort del seu marit, A.S. Mamontova va romandre a Kíev, on vivia com a mestressa de casa i professora i es mantenia a si mateixa i als seus dos fills amb les seves pròpies feines (Nadson tenia una germana, Anna, un any i mig més jove que ell). Quan Nadson tenia uns set anys, va marxar a Petersburg, on es va establir amb el seu germà Diodor Stepànovitx Mamontov.
El 1882, en acabar la seva formació a l'escola militar, fou destinat com a subtinent al regiment de l Caspi, estacionat a Kronstadt. Semion Nadson va començar a escriure poesia des de jove. Mentre servia a l'exèrcit, es va unir al grup de poesia de Puixkin i va conèixer molts poetes famosos d’aquella època. El 1885, juntament amb la seva dona, marxaren a l'estranger per rebre tractament mèdic; retornat el 1886, visqueren als suburbis de Kíev. El 1886, per consell del metge, es va traslladar a viure a Ialta, Crimea.
Tot i publicar només un llibre de poemes (va morir de tuberculosi als 24 anys), Nadson va tenir un èxit significatiu, tot i que la crítica el va menystenir durant molt de temps. El seu poema Porà, rus: Пора ("Ara és l'hora" en català), va ser musicat per Serguei Rakhmàninov (Op.14, núm. 12). Alguns dels seus altres poemes també van ser incorporats a cançons de Serguei Rakhmàninov, César Cui, etc.

## Citació

»No hi ha cap turment al món més fort que el turment d'una paraula.«.

## Poema "Ara és l'hora"

Пора! Явись, пророк! Всей силою печали, Всей силою любви взываю я к тебе! Взгляни, как дряхлы мы, взгляни, как мы устали, Как мы беспомощны в мучительной борьбе! Теперь - иль никогда!.. Сознанье умирает, Стыд гаснет, совесть спит. Ни проблеска кругом, Одно ничтожество свой голос возвышает...
Ara és l'hora! Mostra't, oh profeta! Immergit en l'angoixa, immergit en l'amor, crido! Mira que dèbils i cansats estem, Estem desesperats en el nostre martiri! Vine ara o no vinguis mai! El seny lúcid mor, El rubor s'esvaeix i la consciència s'adorm. No llueix cap llum, Només l'oblit alça la veu...

## Referències

* ↑ Waldstein, Herman. «NADSON, SIMON YAKOVLEVICH». A: The Jewish Encyclopedia (en anglès). volum 9, p. 140.
* ↑ «Category:Nadson, Semyon - IMSLP/Petrucci Music Library: Free Public Domain Sheet Music» (en anglès).
* ↑ Citat de Dmitri Volkogónov: Trotzki: Das Janusgesicht der Revolution. 2017 (Visualització parcial en línia).

## Enllaços externs

* (rus) Un poema de Nadson
* (rus) Breu biografia de Nadson i llista de poemes
* (rus) Article sobre la mort de Nadson