OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Trichomycterus goeldii

Trichomycterus goeldii és una espècie de peix de la família dels tricomictèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9,9 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les conques costaneres de Rio de Janeiro (Brasil).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Valenciennes, A. 1832. Nouvelles observations sur le capitan de Bogota, Eremophilus mutisii. A Voyage de Humboldt et Bonpland, Deuxième partie. Observations de Zoologie et d'Anatomie comparée. París. Humboldt & Bonpland's Voyage v. 2 (Title page 1833): 341-348.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Boulenger, G. A. 1896. Description of a new siluroid fish from the Organ Mountains, Brazil. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 6) v. 18 (núm. 104): 154.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* De Pinna, M. C. C.; Wosiacki, W. «Trichomycteridae (pencil or parasitic catfishes)». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003. ISBN 9788574303611.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Sinogastromyzon nantaiensis

Sinogastromyzon nantaiensis és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud de Taiwan.

## Referències

* ↑ Fang P.-W. 1930. New homalopterin loaches from Kwangsi, China. With supplementary note on basipterigia and ribs. Sinensia v. 1 (núm. 3). 25-42.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Chen, I.-S., C.-C. Han & L.-S. Fang 2002. Sinogastromyzon nantaiensis, a new balitorid fish from southern Taiwan (Teleostei: Balitoridae). Ichthyol. Explor. Freshwaters v. 13 (núm. 3): 239-242.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fang, P.-W. 1930: New and inadequately known Homalopterin loaches of China, with a rearrangement and revision of the generic characters of Gastromyzon, Sinogastromyzon and their related genera. Contributions from the Biological Laboratory of the Science Society of China. (Zoological Series) v. 6 (núm. 4): 25-43.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M. i X.L. Chu 1988. A synopsis of Chinese balitorine loaches (Osteichthyes: Homalopteridae) with comments on their phylogeny and description of a new genus. Rev. suisse Zool. 95(1):181-201.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Memphis (Indiana)

Memphis és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 400 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Memphis tenia 400 habitants, 157 habitatges, i 121 famílies. La densitat de població era de 61,8 habitants/km².
Dels 157 habitatges en un 29,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,7% hi vivien parelles casades, en un 14,6% dones solteres, i en un 22,3% no eren unitats familiars. En el 19,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,55 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23% tenia menys de 18 anys, un 9% entre 18 i 24, un 28% entre 25 i 44, un 26,8% de 45 a 60 i un 13,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.658 $ i la renda mediana per família de 41.528 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.250 $ mentre que les dones 24.688 $. La renda per capita de la població era de 20.054 $. Entorn del 5,9% de les famílies i el 5,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Memphis». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Memphis». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Matlock (Iowa)

Matlock és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 83 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Matlock tenia 83 habitants, 33 habitatges, i 26 famílies. La densitat de població era de 84,3 habitants/km².
Dels 33 habitatges en un 36,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 78,8% hi vivien parelles casades, en un 0% dones solteres, i en un 21,2% no eren unitats familiars. En el 18,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,52 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,3% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 38,6% entre 25 i 44, un 18,1% de 45 a 60 i un 10,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 121,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 36.750 $ i la renda mediana per família de 41.875 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.750 $ mentre que les dones 16.875 $. La renda per capita de la població era de 17.448 $. Entorn del 4% de les famílies i l'11,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Matlock». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Matlock». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Artur Bofill i Poch

Artur Bofill i Poch (Barcelona, 13 d'abril de 1846 - Barcelona, 16 de juny de 1929) fou un naturalista i geòleg català. Era fill del científic i periodista Pere Nolasc Bofill i Mascaró i de Teresa Poch i Creus. Va quedar orfe de pare sent nadó, i de mare als tres anys.
En va llicenciar en Dret i Filosofia i Lletres, a la Universitat de Barcelona. Posteriorment es va dedicar a l'estudi de les Ciències Naturals especialitzant-se en malacologia i a la paleontologia. Reuní una gran col·lecció de materials geològics i malacològics en diversos viatges per Europa i el nord d'Àfrica, els quals donà al Museu Martorell de Barcelona, que ell mateix dirigí a partir del 1887. De 1921 a 1922 fou president de la Institució Catalana d'Història Natural. Dirigí també la Junta de Ciències Naturals i fou secretari perpetu de l'Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona des del 1896 fins a la seva mort. Fou membre també de l'Associació Catalanista d'Excursions Científiques, de la Société géologique de France, de la Société de Géographie botanique de France i de la Sociedad Ibérica de Ciencias Naturales, entre d'altres.
Col·laborà en la redacció de la Geografia General de Catalunya dirigida per Francesc Carreras i Candi, concretament en l'estudi de la part de paleontologia corresponent al Mapa geològic de la província de Barcelona de Jaume Almera. Fou col·laborador també de la publicació Crónica científica.
Va publicar, entre altres obres: Catálogo de los moluscos testáceos del llano de Barcelona (1879), Nova fauna malacològica terrestre i d'aigua dolça de Catalunya (1897), Moluscos fósiles de los terrenos terciarios superiores de Cataluña (1884-1885-1893), El Noguera Ribagorzana Vallis clausa (1909), en col·laboració amb Jaume Almera, i els set volums de l'Estudi sobre la malacologia de les valls pirinenques (1918-21) en col·laboració amb Frederik Haas i Joan Baptista d'Aguilar-Amat.

## Referències

* ↑ Masriera, Alicia «El Museu Martorell, 125 anys de Ciències Naturals (1878–2003)». Monografies del Museu de Ciències Naturals, 3, 2006. Arxivat de l'original el 4 de juliol 2010 [Consulta: 28 maig 2018]. Arxivat 4 de juliol 2010 a Wayback Machine.
* ↑ Directori de les societats filials: (1907-2007). Barcelona: Institut d'Estudis Catalans, 2009. ISBN 978-84-92583-11-9 [Consulta: 28 maig 2018].
* ↑ «Artur Bofill i Poch». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Bofill i Poch, Artur». Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera. [Consulta: 28 maig 2018].
* ↑ «Sr. Artur BOFILL i POCH». Reial Acadèmia de Ciències i Arts de Barcelona. [Consulta: 28 maig 2018].
# Chesterville (Maine)

Chesterville és una població dels Estats Units a l'estat de Maine (EUA). Segons el cens del 2000 tenia 1.170 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Chesterville tenia 1.170 habitants, 467 habitatges, i 324 famílies. La densitat de població era de 12,4 habitants per km².
Dels 467 habitatges en un 33,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,5% hi vivien parelles casades, en un 7,5% dones solteres, i en un 30,6% no eren unitats familiars. En el 22,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,94.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25% tenia menys de 18 anys, un 7,6% entre 18 i 24, un 29,1% entre 25 i 44, un 27,3% de 45 a 60 i un 10,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,1 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.563 $ i la renda mediana per família de 35.938 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.615 $ mentre que les dones 20.592 $. La renda per capita de la població era de 15.376 $. Entorn del 10% de les famílies i el 12,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Chesterville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 10 de febrer 2020. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Chesterville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Trichomycterus guianense

Trichomycterus guianense és una espècie de peix de la família dels tricomictèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,7 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Guaianes i Veneçuela.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Valenciennes, A. 1832. Nouvelles observations sur le capitan de Bogota, Eremophilus mutisii. A Voyage de Humboldt et Bonpland, Deuxième partie. Observations de Zoologie et d'Anatomie comparée. París. Humboldt & Bonpland's Voyage v. 2 (Title page 1833): 341-348.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* De Pinna, M. C. C.; Wosiacki, W. «Trichomycteridae (pencil or parasitic catfishes)». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003. ISBN 9788574303611.
* Eigenmann, C. H. 1909. Reports on the expedition to British Guiana of the Indiana University and the Carnegie Museum, 1908. Report núm. 1. Some new genera and species of fishes from British Guiana. Ann. Carnegie Mus. v. 6 (núm. 1): 4-54.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Medora (Indiana)

Medora és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 565 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Medora tenia 565 habitants, 239 habitatges, i 163 famílies. La densitat de població era de 681,7 habitants/km².
Dels 239 habitatges en un 29,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 45,6% hi vivien parelles casades, en un 18,4% dones solteres, i en un 31,4% no eren unitats familiars. En el 27,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,36 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,85.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,5% tenia menys de 18 anys, un 8,5% entre 18 i 24, un 27,6% entre 25 i 44, un 21,6% de 45 a 60 i un 16,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 76,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.813 $ i la renda mediana per família de 31.111 $. Els homes tenien una renda mediana de 23.646 $ mentre que les dones 20.288 $. La renda per capita de la població era de 13.262 $. Entorn del 7,2% de les famílies i el 10,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Medora». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Medora». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Martensdale

Martensdale és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 467 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Martensdale tenia 467 habitants, 174 habitatges, i 129 famílies. La densitat de població era de 474,5 habitants/km².
Dels 174 habitatges en un 38,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 60,3% hi vivien parelles casades, en un 8% dones solteres, i en un 25,3% no eren unitats familiars. En el 23% dels habitatges hi vivien persones soles el 8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,68 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,15.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,3% tenia menys de 18 anys, un 6,6% entre 18 i 24, un 31,7% entre 25 i 44, un 18,8% de 45 a 60 i un 13,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 41.250 $ i la renda mediana per família de 50.833 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.441 $ mentre que les dones 23.438 $. La renda per capita de la població era de 16.638 $. Entorn del 4% de les famílies i el 4,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Martensdale». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Martensdale». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Amel (riu)

L'Amel (en alemany) o Amblève (en francès) és un riu de Bèlgica, afluent de l'Ourthe que neix a Honsfeld, un nucli de Büllingen a les Hautes Fagnes i que desemboca al riu Ourthe a Comblain-au-Pont.
Rega els municipis d'Amel, Stavelot, Trois-Ponts, Remouchamps i Aywaille.
Al segle xvii, els monjos de l'Abadia de Stavelot van trencar un meandre a Coo i crear així una de les cascades més altes de Bèlgica (13 o 15 metres de desnivell), sia per a activar un molí, sia per a protegir el poble de Coo de les inundacions. Avui, l'antic meandre serveix per a alimentar una petita central hidroelèctrica i la cascada ha esdevingut una atracció turística.

## Afluents

* El Warche
* L'Eau Rouge
* El Salm
* El Roannay
* El Lienne
* El Ninglinspo
* El Rubicon
* Afluents del Mosa en orde davall->damunt
Dieze - Niers - Swalm - Roer - Geleenbeek- Geul - Jeker - Voer - Berwijn - Julienne - Llègia - Ourthe - Hoyoux - Mehaigne - Samson -Sambre - Bocq - Burnot - Molignée - Lesse - Viroin - Semois - Bar - Kuer (Chiers) :
Vegeu també : • Mosa • França • Bèlgica • Països Baixos :
# Agustí Cullell

Agustí Cullell (Barcelona, 17 de juny de 1928 - Madrid, 20 d'abril de 2017) fou director, pedagog i violinista. Va rebre les seves primeres lliçons de música als quatre anys, ja que tota la família estudiava música.
El 1935 va viatjar tota la família a Xile i va ingressar al Conservatori Nacional de Música de la Universitat de Xile. Es va formar com a violinista amb Zoltan Fischer, Enrique Ledermann i Enrique Iniesta; també va estudiar composició amb Domingo Santa Cruz, Alfonso Letelier i René Amengual.

## Activitat

Va fundar el Quartet de Corda del Conservatori Nacional de Xile, va agafar molt de prestigi i va funcionar entre 1952 i 1957. L'any 1955 va ingressar com a violinista a l'Orquestra Simfònica de Xile. L'any 1957 va viatjar arreu d'Europa per perfeccionar-se com a director d'orquestra, treballant amb Ataúlfo Argenta, Louis Fourestier i Alceo Galliera. Al 1959 torna a Xile i, entre els anys 1960 i 1962, va treballar com a director de l'Orquestra Simfònica de Xile. De 1965 a 1968 va ser director de l'orquestra Filharmònica de Xile, i des de 1968 fins al 1973 va treballar com a degà de la Facultat de Belles Arts de la Universitat Austral de Valdivia de Xile i com a director de l'orquestra de la universitat.
Al 1973 marxà de Xile i ocupà, successivament, els càrrecs de director de les orquestres Filharmònica de Bogotà, Simfònica Nacional de Costa Rica i Simfònica del Valle del Cauca de Cali (Colòmbia). A més, durant aquella temporada va dirigir concerts amb importants agrupacions simfòniques d'Argentina, Veneçuela, Xile, Mèxic, República Dominicana, Estats Units i Espanya, entre d'altres. Ha estrenat obres de compositors llatinoamericans, especialment de Xile, com Gustavo Becerra, Gabriel Brncic, Fernando García, Eduardo Maturana, Sergio Ortega, Juan Orrego Salas, Domingo Santa Cruz, y León Schidlowsky.
A part del seu càrrec com a director, també va realitzar càrrecs importants i càtedres a la Universitat de Xile, la Universitat Austral de Xile i la Universitat de Costa Rica. Des de 1977 fins al 1984 va estar a càrrec de la direcció tècnica del Centro Interamericano de Estudios Instrumentales (CIDESIN), organisme dependent de la OEA amb una seu a Costa Rica.

## Premis i reconeixements

Com a reconeixement de la seva labor com a director i pedagog de nombroses distincions:
* Premio Mesa Campbell, Música de Cambra, 1956
* Premi d'Honor, Festivals d'Art Universitaris, Xile 1960
* Premi Nacional de la Crítica, Xile 1967
* Diploma al Mèrit, Facultat de Belles Arts de la Universitat de Costa Rica, 1973
* Título y Cruz de Caballero de la Orden del Mérito Civil de España, 1977
* Diploma al Mèrit, Filharmònica de Bogotà, 1980
* Diploma al Mèrit, Orquestra Simfònica Nacional de Costa Rica, 1984
* Batuta de Plata i Diploma al Mèrit, Orquestra Simfònica del Valle del Cauca (Colòmbia), 1989

## Referències

* ↑ GARCÍA ARANCIBIA, Fernando. FLORES, Bernal. «Cullell, Agustín», Diccionario de la Música Española e Hispanoamericana. Madrid: SGAE, 1999-2002, vol.3
# Dixmont (Maine)

Dixmont és una població dels Estats Units a l'estat de Maine (EUA). Segons el cens del 2000 tenia 1.065 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Dixmont tenia 1.065 habitants, 411 habitatges, i 314 famílies. La densitat de població era d'11,3 habitants per km².
Dels 411 habitatges en un 33,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 63% hi vivien parelles casades, en un 8,3% dones solteres, i en un 23,6% no eren unitats familiars. En el 17,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,59 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,88.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,2% tenia menys de 18 anys, un 5,4% entre 18 i 24, un 31,5% entre 25 i 44, un 29% de 45 a 60 i un 9,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 33.654 $ i la renda mediana per família de 36.607 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.844 $ mentre que les dones 26.000 $. La renda per capita de la població era de 15.826 $. Entorn del 14,1% de les famílies i el 16,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Fills il·lustres

* Frank Addison Porter (1859-1941) pianista i compositor.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Dixmont». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 10 de febrer 2020. [Consulta: 7 d’agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Dixmont». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.