OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Wen-Sinn Yang

Wen-Sinn Yang (Berna, 1965) és un violoncel·lista suís nascut de pares d'origen taiwanès.

## Biografia

Wen-Sinn Yang va estudiar amb Claude Starck al Conservatori de Zuric i amb Wolfgang Boettcher a la Universitat de les Arts de Berlín. També assisteix a classes magistrals amb Janos Starker i David Geringas. El 1989 Yang va ser nomenat violoncel·lista principal principal de l'Orquestra Simfònica de la Ràdio de Baviera. El 1991 va guanyar el primer premi al Concurs Internacional de Ginebra.
La carrera concertística de Yang el va portar a actuar sota la direcció de directors com Lorin Maazel, Colin Davis, Wolfgang Sawallisch i Semyon Bychkov. Com a músic de cambra, Wen-Sinn Yang és membre de trios: el "Kandinsky Trio" i el "Schäfer, Then-Bergh, Yang Trio". També va ser el company dels violinistes Julia Fischer, Lisa Batiashvili, Thomas Brandis i Ingolf Turban; del quartet Auryn, el violista Hermann Voss i el clarinetista Eduard Brunner.
Del 1995 al 1997, va ensenyar a l'Acadèmia de Música de Saarbrücken. Del 1998 al 2011, Yang va ser el director artístic del festival de música de cambra de Domleschger Sommerkonzerte (concerts d'estiu) a Suïssa. Des del 2005, Wen-Sinn Yang és professor de violoncel a l'Escola de Música de Múnic.

## Discografia (selecció)

Wen-Sinn Yang ha enregistrat una quarantena de discos per als segells Arts, Wergo, BIS Records, CPO i Oehms Classics.
* Popper, Concerts per a violoncel núm. 1-3 - Orquestra de la ràdio de Colònia, dir. Niklas Willen (CPO) (OCLC 913868524)
* Adrian Oetiker, Recital per a violoncel i piano, Obres de, entre d'altres, Kodály, Schubert, Dohnanyi, Kreisler, Brahms (Oehms)
* Piatti, 12 Capricci op. 25, per a violoncel solista; Capriccio sobre un tema de Niobe de Pacini, op. 21; Rimembranze del Trovatore, op. 20 ° - Wen-Sinn Yang, violoncel Matteo Goffriller, Venècia 1753 i David Tecchler, Roma 1730 °; Chifuyu Yada, piano (desembre 1998 / desembre 2000, arts 47639-2)
* Davidoff, Concerts per a violoncel núm. 1, 2 i 3, 4 - Orquestra Simfònica Nacional de Letònia, dir. Terje Mikkelsen (novembre de 1997 i març de 1998, 2CD separat CPO 777 263-2) (OCLC 123312766 i 767878647)
* Serveis, obres per a violoncel i orquestra (CPO) (OCLC 884909464)
* Haydn, concerts per a violoncel n ° 1 i 2 (Oehms Classics)
* Bach, 6 suites per a violoncel sol, BWV 1007-1012 (Arthaus)
* Dvořák, Obres per a violoncel i orquestra (Arts Music)
* Boccherini, 4 concerts per a violoncel G482, 483, 479, 480 - Streicherakademie Bozen, dir. Georg Egger (juliol de 1999, SACD Arts Music 47754-8) (OCLC 891207950)
* Reimann, Per violoncel i pianoforte ed arpa (Wergo)
* Strauss, Romanç en fa major, per a violoncel i piano (Arts Music)
* Virtuoso: treballs per a violoncel solista de Kodály, Bottermund, Ysaÿe, Klengel i Cassado (Avie Records) (OCLC 767865843)

## Referències

* Aquest article està extret parcialment o totalment de l'article alemany de la Viquipèdia "Wen-Sinn Yang".

## Enllaços externs

* http://wensinnyang.de/
* https://ksliebrandt.com/
* http://www.cellist.nl/database/showcellist.asp?id=109 Arxivat 2015-02-22 a Wayback Machine.
# Batjan

Batjan (modern Bacan) és una illa i antic sultanat d'Indonèsia. Forma part del grup de les Moluques.
Fou un dels primers sultanats musulmans i centre de la propaganda musulmana. Els portuguesos van crear un fortí a l'illa el 1558, però el 1609 el fortí va caure en mans dels neerlandesos. El 1650 va signar un tractat amb la Companyia Neerlandesa de les Índies Orientals i va passar sota el seu control. Els neerlandesos van destruir els arbres que produïen espècies, i va perdre la seva importància. El 1882 una companyia neerlandesa (Companyia de Batjan) va tractar de posar en valor l'illa, però no se'n va sortir. Després del 1889, el sultà fou substituït per un consell de caps sota el control d'un oficial neerlandès.
# Belvédère-Campomoro

Belvédère-Campomoro (en cors Belvideri è Campumoru) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament de Còrsega del Sud. L'any 1999 tenia 135 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 62 | 90 | 82 | 106 | 128 | 135 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001-2008 | Antoine Marc Secondi | | |
# Torregassa (Montclar)

Torregassa és una masia que dona nom a una entitat de població del municipi de Montclar (Berguedà). La masia és una obra inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Masia

Masia de planta rectangular coberta a dues aigües de teula àrab i el carener paral·lel a la façana de llevant. Està estructurada en planta baixa i dos pisos superiors. La masia fou reformada al segle XX amb la construcció d'un cos rectangular adossat a la façana de llevant fet amb materials moderns que trenquen l'estructura de la masia. A ponent i a migdia encara es conserven finestres amb llindes de pedra. La majoria són de petites dimensions, allindanades i disposades de forma aleatòria als murs.
Construïda al s. XVII formava part del terme parroquial de Sant Martí de Montclar, probablement existia ja a l'època medieval car el nom de la masia remet a la probable existència d'una torre en aquest indret proper al castell de Montclar i de l'Espunyola.

## Referències

* 1 2 «Torregassa». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 novembre 2015].
# Wheelerigobius maltzani

Wheelerigobius maltzani és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,5 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix de clima tropical i demersal que viu entre 1-10 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic oriental: des del Senegal fins a Ghana i Annobon.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Miller P. J., 1981. The systematic position of a west African gobioid fish, Eleotris maltzani Steindachner. Zool. J. Linn. Soc. v. 73 (núm. 3). 273-286.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Steindachner, F., 1881. Beiträge zur Kenntnis der Meeresfische Afrika's und Beschreibung einer neuen Sargus-Art von den Galapagos-Inseln. Denkschr. Akad. Wiss. Wien v. 44 (núm. 1): 19-58, Pls. 1-10.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* ↑ Miller, P.J. 1990. Gobiidae. p. 925-951. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.

## Bibliografia

* Hureau, J.-C., 1991. La base de données GICIM : Gestion informatisée des collections ichthyologiques du Muséum. p. 225-227. A: Atlas Préliminaire des Poissons d'Eau Douce de France. Conseil Supérieur de la Pêche, Ministère de l'Environnement, CEMAGREF et Muséum national d'Histoire naturelle, París.
* 伍汉霖. 拉汉世界鱼类系统名典 (en xinès). 中国海洋大学出版社, 2017. ISBN 978-7-5670-1538-8.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Cantó de Bastia-1

El cantó de Bastia-1 és una divisió administrativa francesa situat al departament de l'Alta Còrsega i a la Col·lectivitat Territorial de Còrsega.

## Geografia

Aquest cantó és constituït per una part de la vila de Bastia. La seva altitud va de 0 a 963 metres.

## Administració

Llista de consellers generals :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2004 | Jean-Louis Milani | Unió Liberal de Progrés | |

## Composició

Llista de municipis :
| Nom | Població | Codi Postal | Codi Insee |
| Bastia | 37 884 (1) | 20200 | 2B033 |
(1) fracció de municipi

## Enllaços externs

* pla del cantó de Bastia-1 a Mapquest
# Budjnurd

Budjnurd (Bodjnurd o Bojnurd, persa بجنورد) és una antiga província o districte i una vila del Gran Khorasan. La vila, que per algunes restes se sap que era antiga però no és esmentada pels geògrafs àrabs, estava situada al peu de l'Aladagh en la seva part nord. El xa de Pèrsia Abbas I el Gran va portar a la regió als kurds shadlu que encara hi viuen. La seva població estimada el 2005 és de 181.648 habitants.
El districte, amb capital a Budjnud, tenia 150.000 habitants el 1950, turcmans, perses i kurds. El 2004 fou creada com a província del Khorasan Septentrional.

## Referències

* Frye, R.N. « Bud̲j̲nūrd». Encyclopaedia of Islam, segona edició. Editada per: P. Bearman, Th. Bianquis, C.E. Bosworth, E. van Donzel, W.P. Heinrichs. Brill Online, 2012. 23 d'abril de 2012 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-2/budjnurd-SIM_1493>
* Article «BOJNŪRD» a Encyclopaedia Iranica
# Sent Julian de Garona

Sent Julian de Garona (francès Saint-Julien o Saint-Julien-sur-Garonne) és un municipi del departament francès de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània.
La batalla de Salvetat, una de les batalles de la croada albigesa, fou lluitada en setembre de 1217 en la que les tropes de Ramon VI de Tolosa van derrotar els croats de Simó de Montfort i van poder prendre Tolosa de Llenguadoc el 13 de setembre, però els croats ràpidament la posaren en setge i la van recuperar després de vuit mesos, el juny de 1218, i durant el qual va morir el mateix Simó de Montfort.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
* ↑ Soldevila i Zubiburu, Ferran. Els Primers temps de Jaume I (en anglès). Institut d'Estudis Catalans, 1988, p.140.
* ↑ Soldevila i Zubiburu, Ferran. Història de Catalunya. 2a edició. Història de Catalunya, 1963, p.250.
* ↑ Diccionari d'Història de Catalunya. Edicions 62, 1998, p. 21. ISBN 84-297-3521-6.
# Vedelha

Vedelha (occità Vedelha) és un municipi francès, situat a la regió d'Occitània, departament de l'Arieja.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Cantó de l'Île-Rousse

El cantó de l'Île-Rousse és una divisió administrativa francesa situat al departament de l'Alta Còrsega i a la Col·lectivitat Territorial de Còrsega.

## Geografia

El cantó és organitzat al voltant de l'Île-Rousse dins el districte de Calvi. La seva alçària varia de 0 a 561 metres (ambdues a Corbara) amb una alçària mitjana de 178 m.

## Administració

Llista de consellers generals :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2004- | Hyacinthe Mattei | Socialistes i aliats | |

## Composició

Llista de municipis :
| Nom | Població | Codi Postal | Codi Insee |
| Corbara | 706 | 20256 | 2B093 |
| L'Île-Rousse | 2 774 | 20220 | 2B134 |
| Monticello | 1 253 | 20220 | 2B168 |
| Pigna | 95 | 20220 | 2B231 |
| Sant'Antonino | 77 | 20220 | 2B296 |
| Santa-Reparata-di-Balagna | 838 | 20220 | 2B316 |

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 2.837 | 3.286 | 3.730 | 4.474 | 4.751 | 5.743 |

## Referències

* ↑ «Décret n° 2014-255 du 26 février 2014 portant délimitation des cantons dans le département de la Haute-Corse».

## Enllaços externs

* El cantó de l'Île-Rousse al web de l'Insee
# Luis Uruñuela Fernández

Luis Uruñuela Fernández (Sevilla, 1937) és un antic polític andalús del Partit Andalusista (PA).
Va ser escollit per al Congrés dels Diputats el 1979, servint per només dos mesos abans de deixar de ser el primer alcalde elegit democràticament de Sevilla.
Uruñuela va ser un impulsor del metro de Sevilla, que va veure moltes obres durant el seu mandat. A partir de 1983, el seu successor Manuel del Valle i el president de la Junta d'Andalusia José Rodríguez de la Borbolla, tots dos del Partit Socialista Obrer Espanyol (PSOE), van frenar el projecte.
El maig de 2009, Uruñuela, Del Valle i Soledad Becerril van rebre la medalla de Sevilla per ser els tres primers alcaldes democràtics de la ciutat. Va utilitzar el seu discurs per reiterar el seu suport a l'ampliació del Metro al Casc Antic.
Va tenir quatre filles i un fill. La seva primera filla, María José, va morir sobtadament als 46 anys el gener de 2012.

## Referències

* ↑ «"Empezamos a gobernar con una legislación franquista"» (en castellà). Diario de Sevilla, 12-02-2017.
* ↑ «"Sin el PA no habría Metro"» (en castellà). Diario de Sevilla, 04-04-2009.
* ↑ «Fallece Manuel del Valle, el alcalde que cambió Sevilla» (en castellà). Estadio Deportivo, 27-03-2020.
* ↑ «De Uruñuela y su deseo de que el metro atravesase el centro a Del Valle y el diseño de la ciudad de la Expo» (en spanish). ABC, 31-05-2009.
* ↑ Navarro Antolín, Carlos «Fallece María José Uruñuela, hija del ex alcalde de Sevilla» (en castellà). , 15-01-2012.
# Kachelotplate

Kachelotplate és una illa frisona oriental situada entre Borkum i Juist i al nord de l'illa deshabitada de Memmert.
És la més jove de les «illes» frisones, puix que el seu reconeixement com a illa no arribà fins al 28 de juliol del 2003. Aquell dia el Niedersächsischer Landesbetrieb für Wasserwirtschaft und Küstenschutz (Servei Baix-Saxó d'Hidràulica i Recerca Costanera) declarà que l'antic banc de sorra de Kachelotplate havia crescut tant que ja no s'inundava ni durant les més altes marees i n'establí les dimensions en 2,5 per 1,3 quilòmetres.
Actualment conté dunes de formació eòlica on ja hi creixen herbes. En el futur és possible que Kacheloplate s'acabi unint a Memmert tot formant una sola illa, puix que l'estret que les separa perd profunditat, i hom creu que aquest extrem pot trigar desenes d'anys. De moment, és encara possible que en cas d'una tempesta excepcional (i amb una fortíssima marea meteorològica) l'illa desaparegui momentàniament sota les aigües del mar del Nord.
Serveix d'àrea de nidificació de molts ocells, així com de refugi per foques.
El nom de l'illa prové del mot francès cachalot ('catxalot').
# Scarus perrico

Scarus perrico és una espècie de peix de la família dels escàrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 76 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Golf de Califòrnia fins al Perú, incloent-hi les Illes Galápagos.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Jordan, D. S. & C. H. Gilbert. 1882. Descriptions of thirty-three new species of fishes from Mazatlan, Mexico. Proceedings of the United States National Museum v. 4 (núm. 237): 338-365.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Thomson, D.A., 1987. Reef fishes of the Sea of Cortez. The rocky-shore fishes of the Gulf of California. The University of Arizona Press, Tucson, Arizona, Estats Units. 302 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Akodon simulator

Akodon simulator és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu a altituds d'entre 400 i 2.500 msnm a l'Argentina i Bolívia. Els seus hàbitats naturals són les iungues i els herbassars nebulosos. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, simulator, significa ‘imitador’ en llatí.

## Referències

* ↑ Jayat, J. Akodon simulator. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 16 octubre 2016.
* ↑ Entrada «Akodon» d'Animalia (en anglès).
# Akodon sylvanus

Akodon sylvanus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic de l'Argentina, on viu a altituds d'entre 900 i 2.400 msnm. Els seus hàbitats naturals són els boscos i els herbassars. Algunes poblacions estan amenaçades per la tala d'arbres i la transformació del seu medi per a usos agrícoles. El seu nom específic, sylvanus, significa ‘dels boscos' en llatí.

## Referències

* ↑ Jayat, J.; D'Elía, G. Akodon sylvanus. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 16 octubre 2016.
* ↑ Entrada «Akodon» d'Animalia (en anglès).
# Oxymycterus amazonicus

Oxymycterus amazonicus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic del Brasil. El seu hàbitat natural són els boscos humits de plana de la conca de l'Amazones. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, amazonicus, significa ‘amazònic’ en llatí.

## Referències

* ↑ Patton, J. et al. Oxymycterus amazonicus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 30 octubre 2016.
* ↑ Entrada «Oxymycterus» d'Animalia (en anglès).
# Necromys lactens

Necromys lactens és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu a altituds d'entre 2.000 i 4.000 msnm a l'Argentina i Bolívia. Els seus hàbitats naturals són la puna i les valls seques dels vessants orientals dels Andes. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, lactens, significa ‘lletós’ en llatí.

## Referències

* ↑ Dunnum, J. et al. Necromys lactens. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 30 octubre 2016.
* ↑ Entrada «Necromys» d'Animalia (en anglès).
# Oxymycterus hiska

Oxymycterus hiska és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu a altituds d'entre 610 i 3.500 msnm a Bolívia i el Perú. S'alimenta d'insectes i altres invertebrats. El seu hàbitat natural són les iungues. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, hiska, significa ‘petit’ en aimara.

## Referències

* ↑ Zeballos, H. Oxymycterus hiska. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 2 novembre 2016.
* ↑ Entrada «Oxymycterus» d'Animalia (en anglès).
# Thalpomys cerradensis

Thalpomys cerradensis és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic del centre del Brasil. Els seus hàbitats naturals són els herbassars oberts i el cerrado. Es creu que no hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie, encara que algunes poblacions estan afectades per la destrucció i fragmentació del seu medi. El seu nom específic, cerradensis, significa ‘del cerrado’ en llatí.

## Referències

* ↑ Marinho Filho, J.; Bonvicino, C. R.; Vieira, E. Thalpomys cerradensis. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 16 novembre 2016.
* ↑ Entrada «Thalpomys» d'Animalia (en anglès).
# Thalpomys lasiotis

Thalpomys lasiotis és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic del centre del Brasil. Els seus hàbitats naturals són els herbassars oberts, els herbassars humits i el cerrado. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, lasiotis, significa ‘orella peluda’ en llatí.

## Referències

* ↑ Marinho Filho, J.; Bonvicino, C. R.; Vieira, E. Thalpomys lasiotis. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 17 novembre 2016.
* ↑ Entrada «Thalpomys» d'Animalia (en anglès).
# Rheomys mexicanus

Rheomys mexicanus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic d'Oaxaca. El seu hàbitat natural són els rierols que transcorren pels boscos tropicals. Es tracta d'un animal semiaquàtic. Està amenaçat per la desforestació i la contaminació de l'aigua. El seu nom específic, mexicanus, significa ‘mexicà’ en llatí.

## Referències

* ↑ Timm, R.; Álvarez-Castañeda, S. T.; Lacher, T. Rheomys mexicanus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 3 desembre 2016.
* ↑ Entrada «Rheomys» d'Animalia (en anglès).
# 'Arab al-Rashayida

'Arab al-Rashayida (àrab: عرب الرشايدة, ʿArab ar-Raxāyida) és una vila de la governació de Betlem, al centre de Cisjordània, situada 12 kilòmetres a l'est de Jerusalem. Segons l'Oficina Central d'Estadístiques de Palestina (PCBS), tenia 1.829 habitants en 2016.

## Referències

* ↑ «Projecció de població pel Districte de Betlem, ordenat per municipis, 2006- 2016». Arxivat de l'original el 2013-11-22. [Consulta: 2 octubre 2017].
# Nephelomys meridensis

Nephelomys meridensis és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic del nord-oest de Veneçuela, on viu a altituds d'entre 1.500 i 3.250 msnm. Es tracta d'un animal nocturn i omnívor. El seu hàbitat natural són les selves nebuloses. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, meridensis, significa ‘de Mérida’ en llatí.

## Referències

* ↑ Percequillo, A. Nephelomys meridensis. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 26 gener 2017.
* ↑ Entrada «Nephelomys» d'Animalia (en anglès).
Espècies d'orizominis :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Família: Cricetidae ·  Subfamília: Sigmodontinae :
# Torçó

Els torçons, retorçons o retortillons són contraccions intermitents de l'úter que provoquen molèsties. Apareixent unes hores després del part i s'intensifiquen al posar el nounat al pit, perquè la lactància estimula l'oxitocina i la contracció de l'úter cap a la seva mida original. Desapareixen en 48 hores.
Aquests termes també es poden referir a les contraccions, sovint molestes o doloroses, de l'intestí.

## Referències

* ↑ «torçó - Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 7 juny 2024].
* ↑ «Educació maternal: Preparació per al naixement». Departament de Salut de la Generalitat de Catalunya, 01-12-2009. [Consulta: 8 març 2025].
# Percocypris regani

Percocypris regani és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 1 kg de pes.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: la Xina.

## Referències

* ↑ Chu Y.-T., 1935. Comparative studies on the scales and on the pharyngeals and their teeth in Chinese cyprinids, with particular reference to taxonomy and evolution. Biol. Bull. St. John's Univ. Shanghai Núm. 2. i-x + 1-225.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Tchang, T.-L., 1935. Two new species of Barbus from Yunnan. Bulletin of the Fan Memorial Institute of Biology, Peiping (Zoological Series) v. 6 (núm. 2): 60-64.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Hwang, H.C., I.Y. Chen i P.C. Yueh, 1988. The freshwater fishes of China in colored illustrations. Vol. 2 Shanghai Sciences and Technology Press, Shanghai, la Xina. 201 p.
* ↑ Kottelat, M., 2001. Freshwater fishes of northern Vietnam. A preliminary check-list of the fishes known or expected to occur in northern Vietnam with comments on systematics and nomenclature. Environment and Social Development Unit, East Asia and Pacific Region. El Banc Mundial. Freshwater Fish. Vietnam (BOOK), juny: i-iii + 1-123 + 1-18.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB