# Yuliy Meitus

Julij Serhijowytsch Mejtus (Kropívnitski (Ucraïna), 15 de juliol, 1903 - Kíiv, 2 de abril, 1997), va ser un compositor ucraïnès.

## Biografia

Nascut fill d'un metge, Julij Mejtus va assistir inicialment a la classe de piano d'Heinrich Neuhaus a l'escola de música de Jelizavetgrad. El 1919 va participar en la Guerra Civil Russa com a pianista de la unitat política de Semyon Budyonny del Primer Exèrcit de Cavalleria Roja. Del 1923 al 1931 va estudiar, entre altres coses, al Conservatori de Kharkiv, composició amb Semyon Bogatyrev. El 1924 va fundar una de les primeres bandes de jazz d'Ucraïna. 1923–1924 va ser concertista al Teatre d'Òpera i Ballet de Kharkiv. Com a compositor del teatre d'avantguarda anti governamental "Berezil" i el seu director Les Kurbas, va escriure la música d'una dotzena de produccions entre 1927 i 1932. En aquest teatre va conèixer la seva futura esposa Aleksandra Vasilyeva, que també es va convertir en la llibretista de diverses de les seves obres. Després de l'arrest i l'execució de Kurbas, Mejtus va ser un dels que van condemnar públicament l'artista per evitar els seus propis desavantatges greus. El treball intensiu de Mejtu en el camp de la música de cinema també va començar als anys trenta. Al començament de la guerra germano-soviètica el 1941, va ser evacuat a Turkmenistan juntament amb altres artistes soviètics. El juny de 1944 va poder tornar a Ucraïna, on es va establir a la capital Kíiv.
En la seva música, que es basa en les tradicions ucraïneses i russes, Mejtus es va adherir a l'estètica del realisme socialista requerida per la política cultural soviètica. Va compondre unes 300 cançons, la majoria basades en poesia ucraïnesa o russa, sovint d'autors contemporanis. A més de la seva música per a obres de teatre i pel·lícules, el treball de Mejtu inclou 18 òperes. Entre els seus nombrosos premis hi havia: el títol d'"Artista popular d'Ucraïna" (1973) i el Premi Taras Xevtxenko (1991), encara que la seva obra gairebé no es va notar a l'estranger durant la seva vida. Julij Mejtus va morir el 2 d'abril de 1997 a Kíiv i hi va ser enterrat al cementiri de Baikove. A Kíiv, un carrer va rebre el nom de Mejtus el 1999, i a la seva ciutat natal es va instal·lar un museu amb material del llegat del compositor el 1985 a l'escola de música núm. 2, i el 2003 a l'escola de música núm. “H. G. Neuhaus” una sala commemorativa, es va col·locar una placa commemorativa a la façana.

## Obres (selecció)
### òpera

* Perekop, juntament amb Vsevolod Rybaltschenko i Mykhailo Tic (1937/1938)
* Haydamaki basat en un poema de Taras Xevtxenko (1940/1941)
* Laila i Majnun, juntament amb Daňatar Öwesow, basat en la història d'amor oriental sobre Majnūn Lailā (1945/1946)
* The Young Guard, llibret: Andrij Malyschko basat en la novel·la Young Guard d'Aleksandr Fadéiev (1947, rev. 1950)
* Stolen Happiness, llibret: Maksym Rylskyj basat en un drama d'Ivan Franko (1958/1959)
* Anna Karenina basada en la novel·la Anna Karenina de Lev Tolstoi (1970)
* Mariana Pineda, basada en l'obra de Federico García Lorca (1978)

### Veu(s) vocal(es) i orquestra

* Cinc cançons populars ucraïneses per a veu baixa i orquestra (1934) (amb els títols: 1. Про стару солдатчину, 2. Ой, там, за ярочком..., 3. Вітер, 2. Ой, там, за ярочком..., 3. Вітер, вітер коло хати, 4. Строкова пісня, 5. Ви музики грайтє)
* Cinc cançons populars ucraïneses per a veu alta i orquestra (1937) (amb els títols: 1. Ой, у Києві та на городищі, 2. Ой, пряду, пряду, 3. За городом качки пливуть, 4. Закувала зозуленька, 5. Ой, лопнув обруч)
* Cinc cançons populars ucraïneses per a cor i orquestra (1939) (amb els títols: 1. Вийду я на гору, 2. Ой, гей, та хто горя не знає, 3. Сніжок іде, 4. Ой, сиділа дочка, як перепілочка, 5. Ой, на горі монастир)
* El Jurament. Cantata basada en paraules de Mykola Bashan (1941)

### Orquestra

* 5 suites (1927; 1929; 1939; 1942; 1944)
* Camins de Glòria. Poema simfònic (1945)
* Simfonia turkmena (1946)
* Obertura (1954)

### Duo i música de cambra

* Variacions sobre un tema ucraïnès per a violí i piano (1930)
* Poema, Nocturn i Allegro per a violí i piano (1965)

### Flauta sola

* Als Carpats (1973)

### Cor

* Partisan Suite per a cor i piano (1942)
Moviments corals a capella basats en textos de Taras Xevtxenko, Platon M. Voronʹko, Oleksandr Tvardovskyi i altres.

### Cançó

Cançons i romanços basats en textos d'Anna Akhmatowa, Pjatrus Brovka, Musa Cälil (del "Moabiter Heften"), Rassul Gamsatow, Mustai Karim, Dmitri Kedrin, Kaisyn Kuliev, Andrij Malyschko, Eduardas Mieželaitis, Lessya Ukrainka, Yevgeny Vinokurov, Leonid Wyscheslavskyj i altres.

## Bibliografia

* L. Archimowitsch und I. Mamtschur: Julij Mejtus. Moskau (Sovetskij kompozitor) 1983, 136 S. (russisch)

## Enllaços web

* Literatura de i sobre Julij Mejtus al catàleg de la Biblioteca Nacional d'Alemanya
* Julij Mejtus a MGG Online
* Natalia Kostjuk: Мейтус, Юлій Сергійович (Mejtus, Julij Sergiyovich) a l'Enciclopèdia Xevtxenko, Kíev (Xevtxenko-
* Institut de Literatura) 1978/2015 (Ucraïna)
* Мейтус Юлий Сергеевич (Mejtus Julij Sergeyevich), a biografija.ru (rus)
* Julij Mejtus a la base de dades de pel·lícules IMDb (anglès)
* Ruth Renée Reif: Julij Sergejewitsch Mejtus a: Els deu compositors més importants d'Ucraïna, a crescendo.de, 15 d'abril de 2022

## Referències

* ↑ Opern von Julij Mejtus auf operone.de (Auswahl)
* ↑ Мемориальный музей Мейтуса (Mejtus-Gedenkmuseum) (ukrainisch)
* ↑ Musikschule Nr. 1 „H. G. Neuhaus“ mit Hinweis auf den Mejtus-Gedenkraum (ukrainisch)
* ↑ Swetlana Orel: Юлий Мейтус – возвращение в родной город (Julij Mejtus – Rückkehr in seine Geburtsstadt), auf zn.ua, 11. Mai 2007 (ukrainisch)
* ↑ https://www.tobias-broeker.de/newpage4ee1d3ff
* ↑ http://ukrnotes.in.ua/noty/Maitus/tekst/biografi_Maitus_128.php
* ↑ https://revolution.allbest.ru/music/00923268_0.html
* ↑ Les simfonies com a expressió de l'època en què es van crear, a nzz.ch, 19 de maig de 2012
* ↑ Sofia Nyblom: “Consolació. Forgotten Treasures of the Ukrainian Soul", llibret per al CD BIS-2222, 2016 (alemany/anglès)