OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cafeosita

La cafeosita és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el nom pels elements que componen la seva fórmula química: calci, ferro, oxigen i sofre.

## Característiques

La cafeosita és una oxisulfosal de fórmula química Ca₄Fe²⁺₃Fe³⁺₂◻O₆S₄. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional en el mes de gener de l'any 2024, i va ser publicada a la revista internacional Meteoritics & Planetary Science per Marina A. Ivanova et al. en el mes de desembre de 2024 amb el títol «Cafeosite, Ca₄Fe²⁺₃Fe³⁺₂◻O₆S₄, a new meteoritic oxysulfide, a redox indicator of metamorphic alteration of carbonaceous asteroids». Cristal·litza en el sistema ortoròmbic.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conserva a les col·leccions de l'Institut Vernadsky de Geoquímica i Química Analítica de l'Acadèmia de Ciències de Rússia, a Moscou, amb número de catàleg: 16185.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al meteorit Dhofar 225, una condrita carbonatada recuperada a la governació de Dhofar, a Oman. Aquest meteorit és l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral. La cafeosita és la segona espècie descoberta a Oman després de la hapkeïta, la qual també va ser descoberta en un meteorit.

## Referències

* ↑ «Cafeosite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 19 febrer 2024].
* ↑ Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 77». European Journal of Mineralogy, 36, 1, 06-02-2024, pàg. 165–172. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-36-165-2024 [Consulta: 19 febrer 2024].
* ↑ Ivanova, Marina A.; Britvin, Sergey N.; Gulyaeva, Roza I.; Petrova, Sofia A.; Zinovieva, Nina G.; Kozlov, Vladimir V.; Tyushnyakov, Stanislav N.; Kasatkin, Anatoly V. «Cafeosite, CaFe+Fe+2□OS, a new meteoritic oxysulfide, a redox indicator of metamorphic alteration of carbonaceous asteroids». Meteoritics & Planetary Science, 60, 2, 2025, pàg. 175–189. DOI: https://doi.org/10.1111/maps.14296 [Consulta: 9 març 2025].
* ↑ «Hapkeite». Mindat. [Consulta: 19 febrer 2024].
# Beyne-Heusay

Beyne-Heusay (en való Binne-Heuzea) és un municipi belga de la província de Lieja a la regió valona. Està format pels antics municipis de Bellaire, Beyne-Heusay, Queue-du-Bois, i Moulins-sous-Fléron (que formava part de Fléron).

## Referències

* ↑ «Beyne-Heusay | Visitez Liège». [Consulta: 1r gener 2019].

## Enllaços externs

* Web de l'ajuntament
# Unitat perifèrica de Lacònia

La unitat perifèrica de Lacònia (grec Νομός Λακωνίας) és una de les unitat perifèrica de Grècia. Per a la història de la regió del mateix nom, vegeu Lacònia. Correspon a l'antiga prefectura de Lacònia.
# Valon (Alier)

Vallon-en-Sully és un municipi francès situat al departament de l'Alier i a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps.
# Isabel de Valois i de Baviera

Isabel de Valois i de Baviera (francès: Isabelle de France) (París, 9 de novembre de 1389 - Blois, 13 de setembre de 1409) fou princesa de França, reina consort d'Anglaterra (1396-1399) i duquessa consort de Valois i d'Orleans (1406-1409).

## Biografia

Nasqué el 9 de novembre de 1389 sent la filla del rei Carles VI de França i la seva esposa Elisabet de Baviera. Era neta per línia paterna del rei Carles V de França i Joana de Borbó, i per línia materna del duc Esteve III de Baviera i Taddea Visconti. Fou germana del rei Carles VII de França.

## Núpcies i descendents

Es casà el 1396 a la ciutat de Calais amb el rei Ricard II d'Anglaterra, sent la segona esposa d'aquest. D'aquesta unió no tingueren fills.
Es casà, en segones núpcies, el 29 de juny de 1406 a Compiègne amb el duc Carles I d'Orleans, cosí seu. D'aquesta unió tingueren una filla:
* la infanta Joana d'Orleans (1409-1432), casada el 1424 amb Joan II d'Alençon.

## Interessos polítics

Isabel de Valois fou casada a l'edat de 7 anys amb el rei Ricard II d'Anglaterra com a part d'un tractat de pau entre Anglaterra i França amb motiu de la Guerra dels Cent Anys. La cerimònia es va celebrar a Calais, però no es podia consumar almenys fins al dotzè aniversari de la núvia.
Des de la seva arribada a Anglaterra el rei Ricard va gaudir de l'estimació fraternal vers Isabel, la qual era massa petita per esdevenir en la seva esposa. L'any 1399, però, Ricard II fou deposat per Enric de Lancaster i fou assassinat l'any següent.
El nou rei anglès apartà la jove reina vídua de la cort reial del castell de Windsor, sent enviada a Sunninghill. Enric IV va planejar casar-la amb el seu hereu, però Isabel de Valois s'hi negà i s'entregà a un rigorós dol pel seu marit. Finalment el rei Enric IV casà el seu fill amb la germana d'Isabel i aquesta fou enviada de nou a França.
El 1404 el seu padrí Lluís I d'Orleans demanà la mà d'Isabel per al seu fill Carles I d'Orleans. El casament, realitzat dos anys després, provocà que Isabel es veiés rebaixada de categoria, ja que va passar de ser reina vídua a duquessa consort d'un espòs cinc anys més jove que ella. Fou en aquest moment que el rei Carles VI decidí elevar el títol del comtat de Valois al de ducat de Valois.
Isabel de Valois va morir el 13 de setembre de 1409 a Blois en donar a llum a la seva única filla. Fou enterrada a la capella de Notre-Dame des Bonnes Nouvelles, a l'abadia de Saint-Laumer de Blois. Posteriorment el rei Lluís XII de França traslladà les seves restes al monestir dels Celestins de París, que fou destruït durant la Revolució Francesa.

## Referències

* ↑ Williams, 2016, p. 28.
* 1 2 Williams, 2016, p. 32–33.
* 1 2 «Feminae: Details Page». Feminae: Medieval Women and Gender Index.
* 1 2 Hamilton, 2010, p. 205.
* ↑ Autrand, 1986, p. 402.
* ↑ Autrand, 1986, p. 330.
* 1 2 Autrand, 1986, p. 331.
* ↑ Autrand, 1986, p. 345.
* ↑ Knecht, 2007, p. 51.
* ↑ Autrand, 1986, p. 401.
* ↑ Autrand, 1986, p. 442.
* ↑ Goodrich, 1967, p. 107.
# Arkalik

Arkalik (en kazakh Арқалық Arqalıq) és una ciutat del nord del Kazakhstan a la província de Kostanay. Anteriorment havia estat el centre de la província de Turgai, que va ser abolida el 1997. Actualment és el centre administratiu de la regió dins la província de Kostanay.
Fundada l'any 1956, obtingué l'estatus de ciutat el 1965. La distància a la capital del Kazakhstan, Astanà, és de 670 km. Té aeroport però actualment només s'utilitza esporàdicament.
Cap a 2005, unes 45.000 persones hi vivien.
Històricament havia estat el centre dels programes espacials soviètics. L'activitat econòmica principal és la mineria de la bauxita.

## Referències

* «City of Arkalyk». Arxivat de l'original el 18 d'abril 2005. [Consulta: 15 maig 2005].
# Rhabdalestes rhodesiensis

Rhabdalestes rhodesiensis és una espècie de peix de la família dels alèstids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,3 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: la República Democràtica del Congo i Zàmbia.

## Referències

* ↑ Hoedeman, J. J., 1951. Studies on African characid fishes I. The tribe Alestidi. Beaufortia Núm. 3: 1-8.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Ricardo-Bertram, C.K., 1943. The fishes of the Bangweulu region. J. Linn. Soc., Zool., 41:183-217.
* ↑ Bell-Cross, G., 1976. The fishes of Rhodesia. National Museums and Monuments of Rhodesia, Salisbury, Rhodesia. 268 p.
* ↑ Kapasa, C.K. i I.G. Cowx, 1991. Post-impoundment changes in the fish fauna of Lake Itezhi-tezhi, Zambia. J. Fish Biol. 39(6):783-793.
* ↑ Poll, M., 1967. Contribution à la faune ichthyologique de l'Angola. Diamang Publ. Cult., núm. 75:381 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Divisió de Peixos de l'Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Americà d'Història Natural. Museu Americà d'Història Natural, Central Park West, NY 10024-5192 (Estats Units).
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Paugy, D., 1984. Characidae. p. 140-183. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.
* Paugy, D., 1990. Characidae. p. 195-236. A: C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest. Tom I. Coll. Faune Tropicale n° XXVIII. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren i O.R.S.T.O.M., París, 384 p.
* Poll, M., 1967. Revision des Characidae nains Africans. Ann. Mus. R. Afr. Cent. Ser. 8 Zool. Núm. 162: 1-158.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991. World fishes important to North Americans. Exclusive of species from the continental waters of the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Publ. (21):243 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# El Kabaria

El Kabaria (àrab: الكَبَّارِيَّةُ, al-Kabbāriyya) és una ciutat de Tunísia a la rodalia de Tunis, situada uns 4 km al sud de la ciutat, encara a la governació de Tunis, però unida de fet a la ciutat de Ben Arous (situada més al sud), a la de Jebel Jelloud (al port) i a les de Sidi Belhassen i El Ouardia, situades a l'oest i sud-oest. És capçalera d'una delegació amb 77.780 habitants al cens del 2004.

## Administració

Com a delegació o mutamadiyya, duu el codi geogràfic 11 66 (ISO 3166-2:TN-12) i està dividida en vuit sectors o imades:
* El Kabaria 1 (11 66 51)
* El Kabaria 2 (11 66 52)
* El Kabaria 3 (11 66 53)
* El Kabaria 4 (11 66 54)
* Cité Ennour (11 66 55)
* Ibn Sina 1 (11 66 56)
* Ibn Sina 2 (11 66 57)
* El Mourouj 2 (11 66 58)
Al mateix temps, constitueix una de les circumscripcions o dàïres, amb codi geogràfic 11 11 24, de la municipalitat o baladiyya de Tunis (codi geogràfic 11 11).

## Referències

* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 12-2012, pàg. 31-37. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 12-2012, pàg. 131-132. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
# Districte de Charolles

El Districte de Charolles és un dels cinc districtes del departament francès de Saona i Loira, a la regió de Borgonya-Franc Comtat. Té 13 cantons i 136 municipis. El cap del districte és la sotsprefectura de Charolles.

## Cantons

cantó de Bourbon-Lancy - cantó de Charolles - cantó de Chauffailles - cantó de La Clayette - cantó de Digoin - cantó de Gueugnon - cantó de La Guiche - cantó de Marcigny - cantó de Palinges - cantó de Paray-le-Monial - cantó de Saint-Bonnet-de-Joux - cantó de Semur-en-Brionnais - cantó de Toulon-sur-Arroux

## Vegeu també

* Cantons de Saona i Loira
# Panpi Ladutxe

Panpi Ladutxe (Azkaine, 13 de juliol de 1955 - Baiona, 1 de desembre de 2021) fou un jugador de pilota basca basc.
Començà jugant com a saguer, però també jugava de davanter. Un cop retirat, Panpi fou entrenador de pilotaris com Sebastien Gonzalez i Yves Salaberry.
Personatge popular com era, participà en recopilatoris musicals i en sèries televisives.

## Palmarés

* Campió per parelles: 1987 i 1989
** Subcampió per parelles: 1988

## Referències

* ↑ «Muere el expelotari labortano Panpi Ladutxe» (en castellà). Naiz.eus, 01-12-2021. [Consulta: 11 desembre 2021].
* ↑ Berria: Ladutxerekin laborategian
* ↑ Diario Vasco: Bessonart se entrena con Pampi Laduche
* ↑ Pàgina no oficial
* ↑ Berria: Iñigo Aranbarri, Joseba Apaolaza eta Asier Hormaza 'Pilotari' telesaileko aktoreen artean
# Districte d'Arcaishon

El Districte d'Arcaishon és un nou districte creat el 2007 al departament francès de la Gironda, a la regió d'Aquitània. Està format per 4 cantons i 17 municipis. El cap del districte és Arcaishon.

## Cantons

* cantó d'Arcaishon
* cantó d'Audenja
* cantó de Belin e Beliet
* cantó de La Tèsta de Buc

## Vegeu també

* Cantons de la Gironda
# Valamugil georgii

Valamugil georgii és una espècie de peix de la família dels mugílids i de l'ordre dels mugiliformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 30 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar i els ous pelàgics.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

És un endemisme d'Austràlia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Smith J. L. B., 1948. A generic revision of the mugilid fishes of South Africa. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 11) v. 14 (núm. 120) (1947). 833-843.
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Harrison, I.J. i H. Senou, 1997. Order Mugiliformes. Mugilidae. Mullets. p. 2069-2108. A: K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Volum 4. Bony fishes part 2 (Mugilidae to Carangidae). FAO, Roma, Itàlia.
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
* ↑ Johnson, J.W., 1999. Annotated checklist of the fishes of Moreton Bay, Queensland, Australia. Memoirs of the Queensland Museum 43(2):709-762.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr., 2003. Family Mugilidae (Mullets). p. 655-656. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Harrison, I.J., 1995. Mugilidae. Lisas. p. 1293-1298. A: W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.). Guía FAO para Identificación de Especies para los Fines de la Pesca. Pacífico Centro-Oriental. 3 Vols. FAO, Roma, Itàlia.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McDowall, R.M., 1997. The evolution of diadromy in fishes (revisited) and its place in phylogenetic analysis. Rev. Fish Biol. Fish. 7(4):443-462.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Districte de Liborna

El Districte de Liborna és un districte francès del departament de la Gironda, a la regió de la Nova Aquitània. Està format per 9 cantons i 129 municipis. El cap del districte és Liborna.

## Cantons

* cantó de Brana
* cantó de Castilhon de Dordonha
* cantó de Coutras
* cantó de Fronçac
* cantó de Guîtres
* cantó de Liborna
* cantó de Lussac
* cantó de Pujòus
* cantó de Senta Fe la Granda

## Vegeu també

* Cantons de la Gironda
# Estació de Vacarisses

Mapa sinòptic línia R4 :
Vacarisses és una estació de ferrocarril propietat d'ADIF situada a la urbanització de Can Serra de Vacarisses a la comarca del Vallès Occidental. L'estació es troba a la línia Barcelona-Manresa-Lleida i hi tenen parada trens de la línia R4 de Rodalies de Catalunya, operat per Renfe Operadora.
Aquesta estació de la línia de Manresa va entrar en funcionament l'any 1859 quan va entrar en servei el tram construït per la Companyia del Ferrocarril de Saragossa a Barcelona entre Terrassa (1856) i Manresa.
L'any 2016 va registrar l'entrada de 22.000 passatgers.
En el mateix terme municipal de Vacarisses, però, hi ha una segona estació de la mateixa línia de ferrocarril que és el baixador de Vacarisses-Torreblanca.

## Serveis ferroviaris

Rodalia de Barcelona :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Sant Vicenç de Calders Vilafranca del Penedès Martorell | Vacarisses-Torreblanca | | Castellbell i el Vilar-Monistrol de Montserrat | Manresa |

## Referències

* ↑ «Línia R4». Rodalies.gencat.cat. Rodalies de Catalunya.
* ↑ «Anuari estadístic DPTOP 2016. Transport per ferrocarril». Departament de Territori i Sostenibilitat. Arxivat de l'original el 2018-05-04. [Consulta: 9 setembre 2018].

## Vegeu també

* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Districte d'Arle

El Districte d'Arle és un dels 4 districtes del departament de les Boques del Roine, a la regió de Provença-Alps-Costa Blava. Té 9 cantons, 36 municipis i el cap és la sotsprefectura d'Arle.

## Cantons

* cantó d'Arle Est
* cantó d'Arle Oest
* cantó de Castèurainard
* cantó d'Aiguiera
* cantó d'Orgon
* cantó de Pòrt Sant Loïs
* cantó de Les Santes Maries de la Mar
* cantó de Sant Romieg de Provença
* cantó de Tarascó

## Vegeu també

* Cantons de les Boques del Roine
# Districte de Privàs

El Districte de Privàs és un dels tres districtes del departament de l'Ardecha, a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. Té 7 cantons i 65 municipis. El cap del districte és la prefectura de Privàs.

## Cantons

* cantó de Lo Borg Sant Andiòu
* cantó de Chaumeirac
* cantó de La Vòuta (Ardecha)
* cantó de Privas
* cantó de Ròchamaura
* cantó de Sant Pèire Viala
* cantó de Vivièrs

## Vegeu també

* Cantons de l'Ardecha
# Vandellia balzanii

Vandellia balzanii és una espècie de peix de la família dels tricomictèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Cuvier G. & Valenciennes A., 1846. Histoire naturelle des poissons. Tome dix-huitième. Suite du livre dix-huitième. Cyprinoïdes. Livre dix-neuvième. Des Ésoces ou Lucioïdes. Hist. Nat. Poiss. v. 18. i-xix + 2 pp. + 1-505 + 2 pp.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* De Pínna, M.C.C. i W. Wosiacki, 2003. Trichomycteridae (pencil or parasitic catfishes). p. 270-290. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Eigenmann, C. H., 1920: Limits of the genera Vandellia and Urinophilus. Science (new series) v. 51 (núm. 1322): 441.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Pellegrin, J., 1909: Les poissons du genre Vandellia C. V. Bulletin de la Société philomathique de Paris (10th Série) v. 1 (núms. 4-6): 197-204.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Vanderhorstia fasciaventris

Vanderhorstia fasciaventris és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 8 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima subtropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a la costa oriental de Sud-àfrica i les Illes Ryukyu.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Smith J. L. B., 1949. Forty-two fishes new to South Africa, with notes on others. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 12) v. 2 (núm. 14). 97-111.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Masuda, H. i G.R. Allen, 1993. Meeresfische der Welt - Groß-Indopazifische Region. Tetra Verlag, Herrenteich, Melle. 528 p.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.

## Bibliografia

* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.
# Vanderhorstia hiramatsui

Vanderhorstia hiramatsui és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6,5 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima subtropical i demersal que viu fins als 42 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Japó.

## Referències

* ↑ Smith J. L. B., 1949. Forty-two fishes new to South Africa, with notes on others. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 12) v. 2 (núm. 14). 97-111.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Iwata, Shibukawa & Ohnishi. 2007. Bulletin of the National Museum of Nature and Science, Ser. A, Suppl., (1): 185-205.
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Enllaços externs

* AQUATAB