OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hawthorne (Califòrnia)

Hawthorne és una ciutat dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2005 tenia 100.754 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hawthorne tenia 84.112 habitants, 28.536 habitatges, i 19.775 famílies. La densitat de població era de 5.359 habitants/km².
Dels 28.536 habitatges en un 43,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 38,6% hi vivien parelles casades, en un 23,5% dones solteres, i en un 30,7% no eren unitats familiars. En el 24,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,93 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,5.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 31,7% tenia menys de 18 anys, un 11,3% entre 18 i 24, un 34,9% entre 25 i 44, un 16,1% de 45 a 60 i un 6,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 29 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.887 $ i la renda mediana per família de 35.149 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.481 $ mentre que les dones 27.427 $. La renda per capita de la població era de 15.022 $. Entorn del 18,4% de les famílies i el 20,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hawthorne». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 17 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hawthorne». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 17 juliol 2010].
# Seweryn Goszczyński

Seweryn Goszczyński (Ilince, raval de Kíev, 4 de novembre de 1801 - Lviv, Ucraïna, 25 de febrer de 1876) fou un poeta polonès.
Freqüentà el Gimnàs d'Human, on travà amistat amb Bohdan Zaleski, i des del 1820 estudià a la Universitat de Varsòvia. Una de les seves obres més importants és el gran poema Zamek Kaniowski (El castell de Kaniow), publicat a Varsòvia el 1828, en el qual pinta en vius colors la vida dels cosacs.
Embolicat en les conspiracions polítiques del seu país, fou un dels qui, el 29 de novembre de 1830, atemptaren contra el gran príncep Constantí a Belvedere; després serví en l'exèrcit polonès, al qual dedicà molts cants patriòtics, i amb el qual participà en diversos fets d'armes.
Després de la caiguda de Varsòvia fugí a la Galitzia, on publicà la seva obra mestra, Sobotka (Lviv, 1834), i recollí els materials per a la novel·la Król zamczyska (El rei del castell) (Poznań, 1842). Des del 1838 visqué alternativament a França i a Suïssa, escrivint diversos contes en prosa (Oda, Dziennik podróży do Tatrów (Diari d'un viatge pels Tatra), Straszny straszelec (El terrible caçador) i altres), així com la col·lecció titulada Trzy struny (Les tres cordes), (Estrasburg, 1839-40). Més tard s'afilià a la secta mística de Towianski, i el 1872 es traslladà de París a Lviv. La seva última poesia, de gran volada, Posłanie do Polski (Missives a Polònia), la publicà a París el (1869).
Les seves Obres escollides es publicaren a Varsòvia el 1874.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 26, pàgs. 748-49 (ISBN 84-239-4526-X)
# Ferran Alsina i Parellada

Ferran Alsina i Parellada (Barcelona 16 de febrer de 1853 - íd. 3 de febrer de 1908) fou un tècnic de la indústria tèxtil i economista català.
Fill de Josep Alsina i Postius fabricant natural de Berga i d'Engràcia Parellada i Alabern natural de Cornellà.
Havia estudiat a Anglaterra i a Alemanya fet que li va permetre millorar el sistema de Jacint Barrau per la pana estampada. Fins al 1883 fou fabricant a Sant Andreu. El 1889 dirigia amb Eusebi Güell i Bacigalupi el Vapor Vell (Sants), on de fet va patir un atemptat per voler fer reformes que augmentessin la productivitat. Malgrat els trets que va rebre, quedà il·lès. Va ocupar alts càrrecs al grup de la família Güell, i se li atribueix el disseny de la fàbrica tèxtil de la colònia Güell, i també va participar de la fundació del complex de la Cooperativa del Ter. Però finalment va fundar la seva pròpia fàbrica.
Enemistat amb Valentí Almirall, fou un dels membres de l'escissió conservadora del Centre Català que el 1887 formaren la Lliga de Catalunya. Va desenvolupar un paper important com a delegat per Barcelona a l'Assemblea de Manresa del 1892 i a la de Reus del 1893, que convocaven el conjunt d'entitats reunides a la Unió Catalanista. A la primera hi feu un discurs eminentment proteccionista, tot demanant la reforma del sistema tributari. A la segona va presentar la ponència sobre tributació i reclamà la descentralització administrativa i econòmica.
Al Tibidabo va formar la Mentora Alsina, un grup de gent que experimentava amb la física i en feren un museu. També va deixar un llegat per poder establir uns premis científics.

## Obres

* Criteri econòmic general catalanista
* Noves científiques

## Referències

* ↑ «Registre de Naixements.Any 1853.Llibre 1.Registre núm.719». Arxiu Municipal Contemporani de Barcelona, 16-02-1853. [Consulta: 25 setembre 2019].
* 1 2 3 4 5 6 Diccionari d'Història de Catalunya; ed. 62; Barcelona; 1998; ISBN 84-297-3521-6; p. 35
* ↑ Laura Calosci, Presentació històrica del Vapor Vell
* ↑ Alsina i Parellada, Ferran. «En la Assemblea de Manresa». Criteri económich general catalanista. La Renaixensa, 1893. [Consulta: 15 març 2011].
* ↑ Albertí, Santiago. Diccionari biogràfic 4 v.. Barcelona: Albertí editor, 1966-1970, p. V.2, p. 105.
* ↑ Alsina i Parellada, Ferran. «En la Assemblea de Reus». Criteri económich general catalanista. La Renaixensa, 1893. [Consulta: 15 març 2011].
# Tomeurus gracilis

Tomeurus gracilis és una espècie de peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: rius Orinoco i Amazones (Veneçuela, Guaiana, Surinam, Guaiana Francesa i Brasil).

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eigenmann, C. H.: Reports on the expedition to British Guiana of the Indiana University and the Carnegie Museum, 1908. Report no. 1. Some new genera and species of fishes from British Guiana. Ann. Carnegie Mus. vol. 6 (núm. 1): 4-54. Any 1909.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès) i (txec)
# Unió Esportiva l'Alcúdia

La Unió Esportiva l'Alcúdia és l'equip de futbol del municipi de L'Alcúdia, a la Ribera Alta.
L'actual club naix el 2011 com a fusió de l'antic Club Esportiu l'Alcúdia i l'Escola Municipal de Futbol-L'Alcúdia. Una personalitat molt vinculada al club ha sigut Enrique Ferragut, qui ha sigut president, secretari tècnic i speaker.
L'any 1983, el CE l'Alcúdia va ser convidat a un torneig internacional de futbol a la ciutat francesa de Bolena, en la qual participaven equips de diferents parts d'Europa. Aquell esdeveniment va fer que la delegació de l'equip quedara gratament sorpresa, i en tornar van començar a valorar la possibilitat d'organitzar un torneig de similar característiques. Un any després de la participació a Bolena, l'agost del 1984 es va celebrar la primera edició del Torneig Internacional de futbol Sub-20 de l'Alcúdia, més conegut com el COTIF.

## Referències

* ↑ «Los dos clubes de fútbol de l'Alcúdia se unen y nace la Unió Esportiva». Las Provincias, 22-07-2011. [Consulta: 4 març 2023].
* ↑ «Enrique Ferragut, la voz de la UE L'Alcúdia» (en castellà). Golsmedia, 30-01-2023. [Consulta: 4 març 2023].
* 1 2 3 Cerdà, Toni «El gran COTIF del verano - Panenka». Panenka, 23-07-2018.
# Home Garden

Home Garden és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 1.702 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Home Garden tenia 1.702 habitants, 427 habitatges, i 368 famílies. La densitat de població era de 1.173,5 habitants/km².
Dels 427 habitatges en un 48,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55% hi vivien parelles casades, en un 21,3% dones solteres, i en un 13,8% no eren unitats familiars. En el 10,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,95 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 4,1.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 37,9% tenia menys de 18 anys, un 9,4% entre 18 i 24, un 26,3% entre 25 i 44, un 18,9% de 45 a 60 i un 7,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 27 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 112,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 25.450 $ i la renda mediana per família de 24.214 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.071 $ mentre que les dones 14.338 $. La renda per capita de la població era de 22.357 $. Entorn del 33,5% de les famílies i el 41,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Home Garden». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Home Garden». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Nikita Denise

Denisa Balážová (25 de juliol de 1976, Brno, Txecoslovàquia), més coneguda pel seu nom artístic Nikita Denise, és una actriu porno txeca.
Denisa Balážová es va traslladar des de la República Txeca als Estats Units quan tenia 19 anys en 1995. Va començar a treballar com a ballarina i va realitzar pel·lícules eròtiques fins que es va introduir en la indústria del cinema X. Ha participat en més de 320 pel·lícules i ha rebut diversos premis de la indústria del cinema X, inclòs el premi AVN a la millor actriu de l'any en 2002. Ha compartit rodatge amb actrius com Jewel De Nyle i Jenna Jameson.
En 2006, va debutar com a directora amb el film Nikita's Extreme Idols. Aquesta pel·lícula també va suposar el seu retorn com a actriu després de més d'un any sense rodar.
El 24 de juliol de 2006 va aparèixer en Inside the Porn Actor's Studio presentat per Richard Christy, una paròdia de la versió Inside the Actor's Studio.
En 2010 Nikita Denise va tornar al porno fent vídeos per a llocs web com naughtyamerica.com mostrant la seva nova figura amb alguns kg de més, bust nou i 7 tatuatges.

## Premis

* Guanyadora del Premi AVN, actriu de l'Any (2002)
* Guanyadora del Premi AVN, millor escena sexual en grup – Succubus (2002)
* Guanyadora del Premi AVN, millor All-Girl Sex Scene – I Dream of Jenna (2003)
* Guanyadora del Premi AVN, millor Couples Sex Scene – Vampyres 2, The (2003)

## Aparició en televisió

* Howard Stern (6 d'agost de 2002)

## Referències

* ↑ «Who is Nikita Denise?» (en anglès). StarNoStar. [Consulta: 16 juny 2014].
* ↑ Nikita Denise Directorial Debut: Nikita's Extreme Idols Arxivat 2006-06-14 a Wayback Machine. Consultat el 13 de juny de 2006
# Atrició (lingüística)

Una atrició és el procés de reduir la força o l'efectivitat d'alguna cosa mitjançant un atac o pressió sostinguts. En lingüística, es refereix al procés de pèrdua de la llengua materna, habitualment per manca d'ús en haver incorporat una segona llengua com a idioma usual de comunicació. Es dona a tots els nivells —com ara en el cas de l'atrició fonològica: adaptació del repertori fonològic d'una llengua a una altra—, però afecta sobretot al vocabulari. El fenomen s'ha fet palès sobretot en comunitats d'immigrants que, en integrar-se al nou país i aprendre'n l'idioma, usen cada cop menys la seva llengua materna, tant per disminució de contextos possibles com per actitud (la llengua materna és vista com menys útil o desitjable en el nou context), una situació més freqüent en infants.
Aquelles estructures i expressions que es van aprendre primer són les darreres en perdre's, perquè han rebut prou reforçament com per resistir períodes més perllongats sense emprar-les. La relació entre les llengües i la similitud o no de determinades construccions afecta també a la transferència. No s'ha de confondre l'atrició amb l'alternança de codi, usual en contextos de multilingüisme, on un parlant prefereix una estructura o la recorda més ràpidament en un idioma i no en un altre.

## Referències

* ↑ Adéla Kot'átková (2023): «Atrició fonològica i desestabilització de l’estàndard en la televisió valenciana». Zeitschrift für Katalanistik, 36, p. 237–262.
* ↑ Köpke, B.; Schimd, M. S.; Keijzer, M. C.; Dostert, S. (2007): «Language Attrition». Studies in Bilingualism, 33.
* ↑ De Bot, K., & Weltens, B. (1991). Recapitulation, regression, and language loss. First language attrition, p. 31-51.
# Cylinder (Iowa)

Cylinder és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia 110 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cylinder tenia 110 habitants, 45 habitatges, i 31 famílies. La densitat de població era de 606,7 habitants per km².
Dels 45 habitatges en un 35,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,8% hi vivien parelles casades, en un 6,7% dones solteres, i en un 31,1% no eren unitats familiars. En el 26,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 13,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,44 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,1% tenia menys de 18 anys, un 4,5% entre 18 i 24, un 30,9% entre 25 i 44, un 23,6% de 45 a 60 i un 11,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 100 homes.
La renda mediana per habitatge era de 24.750 $ i la renda mediana per família de 40.625 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.625 $ mentre que les dones 14.250 $. La renda per capita de la població era de 12.953 $. Entorn del 21,2% de les famílies i el 31,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cylinder». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cylinder». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Adrià Alsina Leal

Adrià Alsina Leal (Barcelona, 1982) és un periodista i politòleg català.
El 2004 es va llicenciar Ciències Polítiques per la Universitat Autònoma de Barcelona i el 2006 en Periodisme per la Universitat Pompeu Fabra. Més tard va cursar un màster en Comerç Internacional a Madrid i un altre de Comunicació Global a Hong Kong. Ha treballat com a consultor de comunicació internacional per a organitzacions com ara el Banc Mundial, Banc Africà de Desenvolupament, l'OCDE i el Banc Interamericà de Desenvolupament.
A partir d'agost de 2016 va ser el cap de premsa de l'Assamblea Nacional Catalana (ANC). A les següents eleccions es va presentar per a presidir l'entitat. Va entrar com a membre del Secretariat d'aquesta organització en el mandat d'Elisenda Paluzie. Al setembre de 2018 en va dimitir en presentar-se com a candidat a les primàries per a l'Alcaldia de Barcelona on va quedar en segona posició en la primera volta i primer en la segona volta. D'aquesta manera, ocupa la quarta posició de la candidatura Barcelona és capital liderada pel filòsof Jordi Graupera.
Ha col·laborat com a tertulià o col·laborador a Ràdio Sant Cugat, Vilaweb, Dossier Econòmic, TV3 o Bloomberg TV. Ha exercit de professor a les universitats de la Sorbona, Xinesa de Hong Kong, a l'IDEC de la Universitat Pompeu Fabra i és professor associat a la Universitat de Vic. Ha viscut a São Paulo, París, Hong Kong, Washington, Madrid, Londres i Hamburg, parla anglès, portuguès i francès.
Adrià Alsina explica les decisions dels líders i la comunicació de l'independentisme durant l'any 2017 i proposa una estratègia per arribar més forts la pròxima vegada en l'obra Per què la independència va fracassar i per què encara és possible (Madrid: Catarata, 2021).

## Referències

* 1 2 «Adrià Alsina». Via empresa. [Consulta: 24 desembre 2018].
* 1 2 C, J. M. «De barman a jefe de prensa de la Asamblea Nacional Catalana». Economia Digital. [Consulta: 24 desembre 2018].
* 1 2 «Adrià Alsina dimite de la ACN para presentarse a l'alcadía de Barcelona». La Vanguardia, 21-09-2018. [Consulta: 24 desembre 2018].
* ↑ «Adrià Alsina guanya la segona volta de les Primàries Catalunya a Barcelona». Vilaweb. [Consulta: 24 desembre 2018].
# Vicent Madramany

Vicent Madramany Vallés (l'Alcúdia, Ribera Alta, 1946 - Perpinyà, Rosselló, 29 de març de 2018) va ser un col·leccionista, empresari i mecenes d'art, co-fundador del Partit Socialista del País Valencià (PSPV) i fundador del Centre d'Art Contemporani nord-català À Cent Metres Du Centre Du Monde.
Madramany, que va començar en política i va formar part del secretariat del PSPV de l'Alcúdia, erigint-se com a referent en la defensa de la unió amb el PSOE i el Partit Socialista Popular (PSP) de Tierno Galván, quan els socialistes valencians decidien quina postura prendre, va liderar la internacionalització del món cooperatiu valencià. Va ser gerent de la Cooperativa Agrària de l'Alcúdia i va ser destinat amb la cooperativa Anecoop a internacionalitzar la cooperativa a Europa, recalant Perpinyà. A més de ser conegut per la política i pel seu treball d'importació i exportació de fruita, també fou conegut gràcies a la seva passió per l'art. L'any 1979 es va desplaçar a Perpinyà per dedicar-se a la seva feina d'importació i exportació de fruita, la seva professió. Però la seva gran passió era l'art, que des de molt jove el va llançar a la pintura i al col·leccionisme, al cap de poc d'aterrar a Perpinyà va fundar-hi un museu d'art contemporani en un vell magatzem de fruites a prop de l'estació de trens, "À cent mètres du centre du monde" ("A cent metres del centre del món"), que es va convertir en un referent artístic de la capital dels Pirineus Orientals. Des del seu centre d'art de Perpinyà, obert el 2004, Matamala va promoure un conveni amb el Consorci de Museus de la Comunitat Valenciana per tal de promocionar els artistes valencians. El museu de Madramany, actualment dirigit pel seu deixeble Salvador Pavia, compta amb més de 400 obres i quatre exposicions anuals, entre les quals destaquen obres de Manuel Boix i Artur Heras i Sanz, Rafael Armengol, Carmen Calvo Sáenz de Tejada, Tània Blanc o Balbino Giner, entre d'altres.
Pare d'un fill, Héctor, i avi de dos nets, Marco i Alexandre, Madramany estava perfectament integrat a Perpinyà si bé eren constants les seves visites a la Comunitat Valenciana, així com la seva col·laboració amb entitats valencianes. Va morir el 29 de març de 2018 a Perpinyà, on residia des de 1979.

## Referències

* 1 2 «S'ha mort Vicent Madramany a 71 anys Fou co-fundador del PSPV i fundador de la galeria d'art nord-catalana "À Cent Mètres du Centre du Monde"». VilaWeb, 31-03-2018 [Consulta: 31 març 2018].
* 1 2 «Francia despide a Vicent Madramany, empresario y mecenas de arte». Valencia Plaza, 31-03-2018 [Consulta: 31 març 2018].
* 1 2 3 4 Peris, Yolanda «Fallece Vicent Madramany, un hombre del campo y del arte». Levante-El Mercantil Valenciano, 31-03-2018 [Consulta: 31 març 2018].
* ↑ Cerdà, Paco «De l'Alcúdia al ´centro del mundo´». Levante-El Mercantil Valenciano, 12-12-2010 [Consulta: 31 març 2018].
# Lafayette (Califòrnia)

Lafayette és una ciutat dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2007 tenia 23.910 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Lafayette tenia 23.908 habitants, 9.152 habitatges, i 6.754 famílies. La densitat de població era de 607,3 habitants/km².
Dels 9.152 habitatges en un 36,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 64,9% hi vivien parelles casades, en un 6,5% dones solteres, i en un 26,2% no eren unitats familiars. En el 20,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,6 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,02.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,9% tenia menys de 18 anys, un 4,4% entre 18 i 24, un 24,9% entre 25 i 44, un 30,4% de 45 a 60 i un 14,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 102.107 $ i la renda mediana per família de 120.364 $. Els homes tenien una renda mediana de 90.067 $ mentre que les dones 51.855 $. La renda per capita de la població era de 54.319 $. Entorn del 2,1% de les famílies i el 2,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Lafayette». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Lafayette». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].