OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Victor Capoul

Joseph-Amédée-Victor Capoul (Tolosa de Llenguadoc, 27 de febrer de 1839 - Pujaudran, 18 de febrer de 1924), fou un tenor francès.
Alumne del Conservatori de París, que durant molts anys fou el cantant predilecte del públic parisenc. Dotat de figura elegant, de gran distinció en l'escena i traient gran partit de la seva veu d'escàs volum, però agradable i cantant amb gust exquisit, comptà amb el sexe femení com els seus més entusiastes admiradores, al que contribuí i no poc a crear-li la seva reputació preeminentment entre els tenors francesos del seu temps.
Debutà en l'Òpera Còmica el 1861 amb Le Chaet; estrenà després la opereta Vert-Vert, d'Offenbach i Le premiar jour de bonheur, d'Auber, que li valgueren dos sorollosos triomfs i li conquistaren un lloc distingits entre els cantants francesos. Desitjós de fer fortuna ràpidament es dedicà a l'òpera italiana i fou contractat a Nova York, ciutat en la qual despertà gran entusiasme, passant després al Drury Lane, de Londres, en el que, cantant en companyia de la cèlebre Christina Nilsson el Faust, Mignon i Marta, aconseguint grans èxits.
Llavors va recórrer els principals teatres europeus, principalment els de Viena i Rússia, presentant-se en el Teatre Principal (Barcelona) amb el Faust, partitura en la qual si bé demostrà les seves rellevants condicions de cantant i actor, escoltà mostres de desaprovació en emetre algunes notes de falset, recurs que, si bé estava admès dintre de l'escola francesa, no agradà al públic barceloní, a pesar de la facilitat amb què passava de la veu natural a la del cap, que emesa per Capoul resultava molt dolça i agradable. Es presentà de nou davant el públic parisenc el 1873 cantant Marta en el Teatre Italià i després el 1876 en el Teatre Líric, per a crear el rol de Pau en el Paul et Virginie de Victor Massé, en la que va tenir un gran èxit.
El 1878 fundà una escola de cant i declamació i reaparegué en el teatre de la Renaissance (1881) per a estrenar l'òpera Le Saïs de Marguerite Olagnier. Després continuà les seves gires artístiques arreu d'Europa i Amèrica; fou director d'escena (régisseur) de la Gran Òpera de París, durant la direcció de Gaillard, i professor del Conservatori de Nova York, la direcció del qual ocupà més tard. La seva última creació a París, Jocelyn, llibre de A. Silvestre, inspirat en el poema de Lamartine, amb música de Godard, fou un nou èxit per al cèlebre tenor, doncs, si el seu òrgan vocal havia perdut el timbre agradable d'altres temps, demostra ser un cantant i un actor consumat.
Va escriure el llibre de la novel·la dramàtica Clown, amb música de Isaac de Camondo, estrenada amb èxit en el teatre Nou de París, l'abril de 1906.

## Referències

* ↑ Henson, Karen. Opera Acts: Singers and Performance in the Late Nineteenth Century. Cambridge University Press, 15 de gener de 2015. ISBN 978-1-316-19417-1.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 11, pàg. 569. (ISBN 84-239-4511-1)
# Meridià 8 a l'est

El meridià 8 a l'est de Greenwich és una línia de longitud que s'estén des del pol Nord a través de l'oceà Àrtic, Europa, l'Àfrica, l'oceà Atlàntic, l'oceà Antàrtic i Antàrtida al pol Sud.
El meridià 8 a l'est forma un cercle màxim amb el meridià 172 a l'oest.
Com tot els altres meridians, la seva longitud correspon a una semicircumferència terrestre, són 20.003,932 km. Al nivell de l'equador, la seva distància del meridià de Greenwich és de 891 km

## De Pol a Pol

Des del pol Nord i dirigint-se cap al sud fins al pol Sud, el meridià 8 a l'Est passa per:
    Coordenades País, territori o mar Notes 90° 0′ N, 8° 0′ E﻿ / ﻿90.000°N,8.000°E﻿ / 90.000; 8.000﻿ (Oceà Àrtic) Oceà Àrtic 81° 12′ N, 8° 0′ E﻿ / ﻿81.200°N,8.000°E﻿ / 81.200; 8.000﻿ (Oceà Atlàntic) Oceà Atlàntic 63° 28′ N, 8° 0′ E﻿ / ﻿63.467°N,8.000°E﻿ / 63.467; 8.000﻿ (Noruega) Noruega Illes de Smøla i Tustna, terra ferma (passa a través de Kristiansand), i l'illa de Flekkerøy. 58° 3′ N, 8° 0′ E﻿ / ﻿58.050°N,8.000°E﻿ / 58.050; 8.000﻿ (Mar del Nord) Mar del Nord passa just a l'oest de Jutlàndia, Dinamarca passa just a l'est de l'illa de Heligoland, Alemanya 53° 43′ N, 8° 0′ E﻿ / ﻿53.717°N,8.000°E﻿ / 53.717; 8.000﻿ (Alemanya) Alemanya 49° 2′ N, 8° 0′ E﻿ / ﻿49.033°N,8.000°E﻿ / 49.033; 8.000﻿ (França) França 48° 46′ N, 8° 0′ E﻿ / ﻿48.767°N,8.000°E﻿ / 48.767; 8.000﻿ (Alemanya) Alemanya 47° 34′ N, 8° 0′ E﻿ / ﻿47.567°N,8.000°E﻿ / 47.567; 8.000﻿ (Suïssa)  Suïssa 46° 1′ N, 8° 0′ E﻿ / ﻿46.017°N,8.000°E﻿ / 46.017; 8.000﻿ (Itàlia) Itàlia 43° 52′ N, 8° 0′ E﻿ / ﻿43.867°N,8.000°E﻿ / 43.867; 8.000﻿ (Mar Mediterrània) Mar Mediterrània passa just a l'oest de les illes de Sardenya i San Pietro, Itàlia 36° 52′ N, 8° 0′ E﻿ / ﻿36.867°N,8.000°E﻿ / 36.867; 8.000﻿ (Algèria) Algèria 34° 28′ N, 8° 0′ E﻿ / ﻿34.467°N,8.000°E﻿ / 34.467; 8.000﻿ (Tunisia) Tunísia 33° 7′ N, 8° 0′ E﻿ / ﻿33.117°N,8.000°E﻿ / 33.117; 8.000﻿ (Algèria) Algèria 21° 11′ N, 8° 0′ E﻿ / ﻿21.183°N,8.000°E﻿ / 21.183; 8.000﻿ (Niger) Níger 13° 19′ N, 8° 0′ E﻿ / ﻿13.317°N,8.000°E﻿ / 13.317; 8.000﻿ (Nigèria) Nigèria 4° 32′ N, 8° 0′ E﻿ / ﻿4.533°N,8.000°E﻿ / 4.533; 8.000﻿ (Oceà Atlàntic) Oceà Atlàntic passa just a l'oest de l'illa de Bioko, Guinea Equatorial 60° 0′ S, 8° 0′ E﻿ / ﻿60.000°S,8.000°E﻿ / -60.000; 8.000﻿ (Oceà Antàrtic) Oceà Antàrtic 69° 53′ S, 8° 0′ E﻿ / ﻿69.883°S,8.000°E﻿ / -69.883; 8.000﻿ (Antàrtida) Antàrtida Terra de la Reina Maud, reclamat per Noruega

## Referències

* ↑ T. Vincenty. «Direct and Inverse Solutions of Geodesics on the Ellipsoid with application of nested equation», 01-04-1975.
* ↑ «Vincenty formula for distance between two Latitude/Longitude points».

## Vegeu també

* Meridià 7 a l'est
* Meridià 9 a l'est
# Haverhill (Florida)

Haverhill és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 1.454 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Haverhill tenia 1.454 habitants, 537 habitatges, i 392 famílies. La densitat de població era de 984,9 habitants/km².
Dels 537 habitatges en un 38,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,1% hi vivien parelles casades, en un 11,5% dones solteres, i en un 27% no eren unitats familiars. En el 19,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 4,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,71 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,12.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,3% tenia menys de 18 anys, un 6,7% entre 18 i 24, un 32,1% entre 25 i 44, un 24,8% de 45 a 60 i un 10,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 99,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 50.652 $ i la renda mediana per família de 53.167 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.100 $ mentre que les dones 28.375 $. La renda per capita de la població era de 24.503 $. Entorn del 6,3% de les famílies i el 8,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Haverhill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Haverhill». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Evergreen (Louisiana)

Evergreen és una població dels Estats Units a l'estat de Louisiana. Segons el cens del 2000 tenia 314 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Evergreen tenia 314 habitants, 137 habitatges, i 86 famílies. La densitat de població era de 118,9 habitants/km².
Dels 137 habitatges en un 26,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 47,4% hi vivien parelles casades, en un 11,7% dones solteres, i en un 37,2% no eren unitats familiars. En el 32,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,29 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,6% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 29% entre 25 i 44, un 26,4% de 45 a 60 i un 13,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 87,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 17.250 $ i la renda mediana per família de 30.208 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.750 $ mentre que les dones 18.750 $. La renda per capita de la població era de 12.041 $. Entorn del 19,5% de les famílies i el 31,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Evergreen». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Evergreen». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Districte d'Ahmednagar

El districte d'Ahmednagar (marathi: अहमदनगर) és una divisió administrativa de Maharashtra (Índia), i el districte més gran d'aquest estat. La capital és la ciutat d'Ahmednagar. El districte fou el centre del sultanat d'Ahmednagar governat pels nizamshàhides (1496-1636). Limita amb els districtes de Sholapur (sud-est), Osmanabad (sud-est), Beed (sud-est), Aurangabad (nord-est), Nasik (nord-oest), Thana (nord-oest), i Pune (sud-oest). La població el 2001 era de 4.040.642 habitants (20% població urbana).

## Subdivisions

Està dividit en catorze taluka o tashils:
* Akole
* Jamkhed
* Karjat
* Kopargaon
* Nevasa
* Nagar
* Parner
* Pathardi
* Rahata
* Rahuri
* Sangamner
* Shrirampur
* Shevgaon
* Shrigonda
Els districtes electorals estaduals (Vidan Sabha) són 13: Karjat, Shrigonda, Ahmednagar North, Ahmednagar South, Pathardi, Sheogaon, Shrirampur, Shirdi, Kopargaon, Rahuri, Parner, Sangamner i Nagar Akola. I els districtes electorals estatals (Lok Sabha) són Ahmednagar i Kopargaon (Nagar Akola està separat com a part del districte electoral de Nashik)

## Història

Al districte es van produir fams o greus escassetats el 1791, 1792 i 1794. El 1803 les depredacions dels pindaris de l'exèrcit d'Holkar Rao i la gana fou tan forta que alguns infants foren venuts a canvi de menjar.
El districte es va crear després de la derrota maratha en la tercera guerra anglo-maratha i el tractat de Poona (1817) que va permetre als britànics annexionar gran part dels antics dominis dels peshwes marathes (1 de gener de 1818). El districte fou inclòs a la Divisió Central de la Presidència de Bombai i fou seu d'un Col·lector. La superfície era de 17.265 km² i la població (1881) de 751.228 habitants. Els seus límits eren el districte de Nasik (nord), el riu Godavari i els dominis del Nizam d'Hayderabad (nord-est), i els districtes de Sholapur (est i sud-est), Poona (sud-oest) i Thana (nord). El principal accident geografic era els Sahyadri Hills; els rius Prawara, Miila, Ghor, Sina i Kera (aquestos dos afluents del Bhima); i les muntanyes Kasubai, Kila Patta i Harischandragarh. Les ciutats principals eren Ahmednagar, Sangamner (8.796 habitants el 1881), Pathardi, (6734), Kharda (5562), Shrigonda (5278), Bhingar (5106) i Sonai (5483). El districte fou afectat per una fam el 1877.
Administrativament el districte es va dividir en onze taluka:
* Ahmadnagar (1.603 km² i 108.950 habitants el 1881) amb 2 ciutats i 107 poblets
* Parner
* Sangamner
* Kopargaon
* Shrigonda
* Akola
* Jamkhed
* Kaljat
* Newasa
* Sheogaon
* Rahuri
El 1947 el districte fou integrat a l'estat de Bombai que el 1960 fou reorganitzat, quedant llavors dins l'estat de Maharashtra.

## Vegeu també

* Kalsubai.

## Notes

* ↑ Indian Census

## Referències

Aquest article incorpora text de la Imperial Gazetteer of India, Oxford, Clarendon Press, 1908-1931

## Enllaços externs

* Ahmednagar Website oficial del districte
* Viatge a Ahmednagar
# Illa Guadalupe

Guadalupe és una illa volcànica localitzada a 241 km a l'oest de la costa mexicana de la península de Baixa Califòrnia, i a 400 km al sud-oest de la ciutat d'Ensenada de l'estat de Baixa Califòrnia. Els dos altres grups d'illes mexicanes a l'oceà Pacífic que no són part de la plataforma continental són les illes Revillagigedo i Rocas Alijos. Segons el cens del 2005, l'illa tenia 15 persones, la majoria pescadors, tot i que la població varia segons l'època de l'any i les activitats econòmiques per estació. Una petita població de pescadors vivia a prop d'una cala al Campament Oest, però ara ja està abandonat. Al sud, a la cala de Melpómene, hi ha el Campament Sud amb una estació meteorològica, i una petita pista d'aterratge. El Camp Bosque fou establert com a campament temporal el 1999 al bosc de xiprers del nord, on viuen els membres d'una cooperativa.
# Castell d'Almenara

El castell d'Almenara, situat a la comarca de la Plana Baixa, és una fortalesa musulmana del segle x, construïda sobre restes romanes, que es localitza en un pujol que domina el nucli urbà de la ciutat a la qual dona nom.
El topònim Al-manara, "torre de senyals" indica la possible funció del castell com a lloc estratègic en la frontera entre els estats taifes de València i Tortosa. Des del castell es controlava el pas de la costa entre Castelló i València així com la ruta interior que comunicava amb Aragó.

## Descripció

La fortalesa s'estén longitudinalment sobre el pujol escarpat. De planta irregular dispersa, constava de tres recintes, amb el castell en la part alta i dues torres aïllades (Bivalcadim i Bergamuza) situades en els extrems. En la part anterior al castell se situava l'albacar, on es trobaven l'aljub i la mesquita.
Si bé es troba en ruïnes, es conserva part del recinte exterior al nord-est, amb defenses col·locades escalonadament, així com restes d'edificacions en la part sud.

## Vegeu també

* Comtat d'Almenara
* Almenara

## Enllaços externs

* Conselleria de Cultura
* Vídeo amb fotos del castell
* Reconstrucció del castell
* 1 2 URL de la referència: https://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=2268. Data de consulta: 24 novembre 2024.
# Hypoluxo

Hypoluxo és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 2.015 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Hypoluxo tenia 2.015 habitants, 1.112 habitatges, i 549 famílies. La densitat de població era de 1.318,6 habitants/km².
Dels 1.112 habitatges en un 9,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 41,7% hi vivien parelles casades, en un 5,7% dones solteres, i en un 50,6% no eren unitats familiars. En el 39% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era d'1,81 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,33.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 8,8% tenia menys de 18 anys, un 4,8% entre 18 i 24, un 30,3% entre 25 i 44, un 30,6% de 45 a 60 i un 25,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 49 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92 homes.
La renda mediana per habitatge era de 50.284 $ i la renda mediana per família de 64.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 50.431 $ mentre que les dones 32.647 $. La renda per capita de la població era de 43.960 $. Entorn del 8,6% de les famílies i el 7,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Hypoluxo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Hypoluxo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Oriol (Rússia)

Oriol (en rus Орёл, literalment àguila), és una ciutat de Rússia, capital de la província homònima. Es troba a 360 km al sud-oest de Moscou.
Fou fundada al segle xvi pel tsar Ivan el Terrible vora el riu Okà i és un important nus ferroviari i mercat agrícola. Compta amb l'aeroport d'Oriol-Iujni.
Ha estat el bressol de famoses personalitats russes, com ara Leonid Andrèiev, el principal exponent de l'expressionisme rus; Ivan Turguénev, novel·lista i dramaturg, i Mikhaïl Bakhtín, filòsof i crític literari, entre d'altres.

## Història

Encara que no n'hi hagi documentació històrica, les troballes arqueològiques d'una fortalesa demostren que al segle xii ja hi havia un assentament entre els rius Okà i Órlik, quan el territori pertanyia al principat de Txerníhiv, un dels més extensos de la Rus de Kíev. Al segle xiii la fortalesa va passar a formar part del districte de Zvenígorod, dins el principat de Karàtxev. Al començament del segle xv, el territori fou conquerit pel Gran Ducat de Lituània. La població va abandonar la ciutat després d'haver estat saquejada, no se sap ben bé si pels lituans o per l'Horda d'Or. Al segle XVI el territori va passar al Gran Ducat de Moscou.
Ivan el Terrible va decidir de construir una nova fortalesa en aquell emplaçament el 1566, per tal de defensar la frontera sud del Gran Ducat moscovita. La fortalesa es construí molt ràpidament: els treballs van començar l'estiu del 1566 i la primavera següent ja eren enllestits.

## Fills il·lustres

* Vassili Kalínnikov (1866–1901), compositor musical
* Josef Lhévinne (1874–1944), pianista
* Denís Ménxov (n. 1978), ciclista professional rus
* Ivan Turgènev (1818–1883), escriptor rus
# Còs

Còs (occità Cos) és un municipi francès del departament de l'Arieja i la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Tarentèsa

La Tarentaise (en savoià Tarentèsa) és una vall intraalpina de França del departament de la Savoia, a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps, que comprèn la part superior de la conca del riu Isèra fins a les portes d'Albertville, així com totes les valls secundàries que hi conflueixen. Correspon a l'antiga província de la Tarentaise del Ducat de Savoia.
Situada a la part occidental dels Alps, té una economia basada en els esports d'hivern, amb algunes de les estacions més importants del món.

## Vegeu també

* Bisbat de Tarentèsa
# Victor Urbancic

Victor Urbancic (Viena, 9 d'agost de 1903 - Reykjavík, 4 d'abril de 1958) va ser un compositor, director d'orquestra, professor i acadèmic musical austríac de Viena. Va emigrar a Islàndia el 1938. La seva dona, Melitta, provenia d'una família jueva. Urbancic es va quedar la segona meitat de la seva vida a Islàndia i va tenir una gran influència en el desenvolupament de la música al país en aquell moment.
Urbancic va treballar com a professor i director de l'estudi d'òpera al Conservatori de Graz abans d'arribar a Islàndia el 1938. També va ser professor de musicologia de la Universitat de Graz. A Islàndia va ser molt important per a la vida musical. Es va convertir en director musical del Teatre Nacional Islandès a Reykjavík. Va dirigir la primera òpera a Islàndia que va ser Rigoletto de Verdi el 1951. Va ensenyar a la Facultat de Música de Reykjavík. Va ser organista i director de cor del Landakotskirkja de Reykjavík. Urbancic va morir el divendres sant de 1958 a Reykjavík.
És nét de Viktor Urbantschitsch a través del seu pare, el doctor Ernst Urbantschitsch.

## Obres seleccionades

* Capricis mignons per a piano, Op. 1
* Sonatina en sol major per a piano, op. 2
* Sonata núm. 1 en fa menor per a violí i piano, op. 3
* Sonata núm. 2 per a violí i piano, op. 5
* Vier Lieder (4 cançons), op. 6
* Partita per a violoncel i piano, Op. 7
* Elizabeth per a veu i piano, op. 8
* Fantasie und Fuge per a viola i piano, op. 9 (1937)
* Orchestrekonzert (Concert per a orquestra), op. 11
* Fimm Þættir (5 factors) per a 2 trompetes, trompa, 2 trombons i piano, op. 12
* Concertino per a 3 saxòfons i orquestra de corda, Op. 13
* Ballada per a violí i piano
* Gamanforleikur (Preludi festiu) en Do major per a orquestra
* Konzertrondo (Concert Rondo) per a 2 pianos
* Mouvement de valse per a piano
* Ouvertüre zu einer Komödie (Obertura a una comèdia) per a orquestra (1952)
* Sonata en sol major per a violoncel i piano

## Referències

* ↑ https://www.lexm.uni-hamburg.de/object/lexm_lexmperson_00001311
* ↑ Rudolf Habringer: Emigration an den Rand der Welt. Die Geschichte des Musikers Victor Urbancic, in: Zwischenwelt. Literatur, Widerstand, Exil, Jg. 20, H. 2, Wien: 2003, S. 33-41.
# Taenioides caniscapulus

Taenioides caniscapulus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És un peix de clima tropical i bentopelàgic.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Filipines.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Lacépède B. G. E., 1800. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 2. i-lxiv + 1-632.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Roxas, H. A. & G. L. Ablan. 1938. A new taenioid fish from Occidental Negros. Philipp. J. Sci. v. 66 (núm. 2): 261-265, Pls. 1-2.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Herre, A.W.C.T., 1953. Check list of Philippine fishes. Res. Rep. U.S. Fish Wild. Serv., (20): 977 p.
* ↑ Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.

## Bibliografia

* Murdy, E.O. i J.E. Randall, 2002. Taenioides kentalleni, a new species of eel goby from Saudi Arabia (Gobiidae: Amblyopinae). Zootaxa 93:1-6.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Ives Estates

Ives Estates és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 17.586 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Ives Estates tenia 17.586 habitants, 6.923 habitatges, i 4.506 famílies. La densitat de població era de 2.562,3 habitants/km².
Dels 6.923 habitatges en un 32,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 40,8% hi vivien parelles casades, en un 19,2% dones solteres, i en un 34,9% no eren unitats familiars. En el 28,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,54 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,13.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,8% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 33,6% entre 25 i 44, un 20,6% de 45 a 60 i un 12,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 79,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 40.717 $ i la renda mediana per família de 43.370 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.512 $ mentre que les dones 27.544 $. La renda per capita de la població era de 19.118 $. Entorn del 7% de les famílies i el 8,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Ives Estates». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Ives Estates». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.