OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gai Mecenàs Melís

Gai Mecenàs Melís (llatí: Gaius Maecenas Melissus) fou un romà nascut a Spoleto que d'infant fou abandonat i acollit per Mecenàs com a esclau, a qui el va portar la persona que el va trobar. La seva mare el va reconèixer més tard, però el noi no va voler abandonar a Mecenàs, que el va manumitir.
Després va obtenir el favor d'August que li va encarregar d'arranjar la biblioteca del Pòrtic d'Octavià. Al final de la seva vida va compondre una col·lecció de bromes. També va escriure obres en forma de novel·la, que va titular Trabeatae, segons Suetoni. El seu nom complet el dona Plini el Vell, i no és plenament coincident amb altres com Suetoni, que l'anomena Leneu (Lenaeus) o Cilni Melís (Cilnius Melissus).

## Referències

* ↑ Melissus, C. Maecenas a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 1023
# Ivànovka (Valuiki)

Ivànovka - Ивановка (rus) - és un poble a l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 22 habitants. Pertany al districte (raion) de Valuiki.

## Referències

* ↑ «Kasenovka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-03-26. [Consulta: 26 març 2022].
* ↑ «Инвестиционный паспорт муниципального района «Город Валуйки и Валуйский район» Белгородской области». Официальный сайт Администрации Валуйского района Белгородской области.
* ↑ Iuri B. Koriakov. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 26 març 2022].
# Sense paraules (pel·lícula de 2018)

Sense paraules (títol original en francès, Illettré) és un telefilm dramàtic francès dirigit per Jean-Pierre Améris, emesa per primera vegada el 18 de setembre de 2018 a France 3. És l'adaptació de la novel·la de Cécile Ladjali. S'ha doblat i subtitulat al català per TV3.
La pel·lícula de televisió es va rodar a Marsella i la seva regió entre el 18 d'octubre i el 17 de novembre de 2017. L'antiga fàbrica Fralib, a Gèmas, també va servir d'escenari.
La revista Moustique va lloar «la direcció de Jean-Pierre Améris [que] toca la corda del realisme social amb compromís i sinceritat».

## Referències

* ↑ A voir ce mardi soir : Annie Cordy, Kevin Azaïs et Sabrina Ouazani dans Illettré, sur France 3.
* 1 2 D., H. «Maux de mots». Moustique, núm. 4833, 12-09-2018, p. 96.
* ↑ «Sense paraules». Goita què fan, ara!. [Consulta: 10 març 2024].
* ↑ Laure Besnier. «France 3 adapte Illettré de Cécile Ladjali», 20-10-2017. [Consulta: 31 octubre 2018]..
* ↑ Odile Morain. «Jean-Pierre Améris tourne "Illettré" dans l'ancienne usine Fralib avec Xavier Mathieu l'ex "Conti"». Franceinfo, 24-10-2017. [Consulta: 31 octubre 2018]..
# Uroconger drachi

Uroconger drachi és una espècie de peix marí pertanyent a la família dels còngrids i a l'ordre dels anguil·liformes.

## Descripció

Fa 41,5 cm de llargària màxima.

## Alimentació

El seu nivell tròfic és de 3,86.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix marí, demersal (a partir dels 120 m de fondària) i de clima tropical, el qual viu a l'Atlàntic oriental: davant les costes de Pointe-Noire (la República del Congo).

## Observacions

És inofensiu per als humans i el seu índex de vulnerabilitat és de baix a moderat (34 de 100).

## Referències

* ↑ Kaup J. J., 1856. Uebersicht der Aale. Arch. Naturgeschichte, vol. 22 (núm. 1). 41-77.
* ↑ Blache, J. & Bauchot, M.-L., 1976. Contribution a la connaissance des poissons Anguilliformes de la côte occidentale d'Afrique. 16e note: les familles des Congridae et des Colocongridae. Bulletin de l'Institut Francais d'Afrique Noire (Sér A) Sciences Naturelles, vol. 38 (núm. 2): 369-444.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Encyclopedia of Life (anglès)
* 1 2 Smith, D. G., 1990. Congridae. P. 156-167. A: J. C. Quero, J. C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.). Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 1. Pàg. 164.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Sea Around Us (anglès)
* ↑ List of Marine Fishes reported from Congo (Republic of the) - FishBase (anglès)
* ↑ Cheung, W. W. L., T. J. Pitcher i D. Pauly, 2005. A fuzzy logic expert system to estimate intrinsic extinction vulnerabilities of marine fishes to fishing. Biol. Conserv. 124:97-111.

## Bibliografia

* Bauchot, M.-L., M. Desoutter i P. H. J. Castle, 1993. Catalogue critique des types de poissons du Muséum national d'Histoire naturelle (suite). Ordres des Anguilliformes et des Saccopharyngiformes. Cybium, vol. 17 (núm. 2): 91-151.
# Koungou

Koungou és un municipi francès, situat a la col·lectivitat d'ultramar de Mayotte. El 2007 tenia 19.831 habitants. Es troba al nord-est de Mayotte, a 10 o 15 minuts de la capital Mamoudzou. Des de 2008 l'alcalde és Ahmed Souffou.

## Enllaços externs

* (francès) Consell general de Mayotte.
* (francès) Comunes de Mayotte al web de l'Insee
# Rasclet europeu

La picardona o rasclet europeu (Zapornia pusilla) és una espècie d'ocell similar a la polla pintada però més petita i molt difícil de detectar.

## Morfologia

* Fa 18 cm de llargària.
* Potes de color de carn i costats més ratllats.
* La cara i el pit són gris blavós.

## Costums

Pot ésser observada en pas migrador i en època de cria als Països Catalans. L'emigració primaveral té lloc per març i abril, i la tardoral a la darreria d'octubre.

## Hàbitat

Viu entre la vegetació palustre, en la proximitat de les llacunes litorals, en els salobrars inundats, etc.

## Reproducció

Ha estat comprovada la seua nidificació al Delta de l'Ebre, al Delta del Llobregat, a l'Albufera de València i als marjals de Xeresa.

## Referències

* Llorente, Gustavo: Els vertebrats de les zones humides dels Països Catalans. Editorial Pòrtic, S.A. Col·lecció Conèixer La Natura, núm. 6, plana 103. Desembre del 1988, Barcelona. ISBN 8473063546.
* BirdLife International (2004). Rasclet. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 12 de maig del 2008 (en anglès).
# Rascló occidental

El rascló occidental o rascló i gallet de riu a les Balears (Rallus aquaticus) és un ocell prim de l'ordre dels gruïformes comú als Països Catalans.

## Altres noms dialectals

Al gironès rep els noms de rascla, perdiu rascla o gallina cega.

## Morfologia

* Fa 28 cm de llargària.
* Té les parts superiors de color bru d'oliva amb taques negres, les inferiors d'un gris blavós, els flancs llistats de blanc i negre.
* Quan aixeca la cua mostra una taca blanca que té al dessota.
* El bec és llarg, prim i roig.
* Té les potes llargues, rabassudes i proveïdes de dits allargats, que li faciliten el desplaçament sobre terrenys tous i plantes flotants.

## Subespècies

* Rallus aquaticus aquaticus (Linnaeus, 1758)
* Rallus aquaticus hibernans (Salomonsen, 1931)
* Rallus aquaticus indicus (Blyth, 1849)
* Rallus aquaticus korejewi (Zarudni, 1905)

## Reproducció

Nidifica a totes les zones humides importants dels Països Catalans i, fins i tot, en basses i rius de l'interior.
Fa un niu de joncs o canyís vora l'aigua i molt amagat. A l'abril-juny pon 6-11 ous; el covament dura 20 dies i és dut a terme pels dos pares. Després de 7 setmanes els petits poden volar. Fa dues postes a l'any (la primera a la darreria de febrer i començament d'abril, i la segona per juliol i agost).

## Alimentació

Menja insectes, aràcnids, cucs, llavors i baies.

## Hàbitat

Viu entre la vegetació aquàtica a pantans, basses, rieres, llacs, aiguamolls del litoral i de l'interior, i terrenys humits de tot Europa, fins al cercle polar, a Egipte i al nord-oest d'Àfrica. Està molt estès, n'hi ha que hivernen ací, a banda dels que són sedentaris.

## Costums

És migrador parcial i molts rasclons de l'Europa septentrional i central hivernen cap al sud.
Si per terra camina ràpid, a grans gambades, en vol ho fa feblement, amb indolència, amb les potes penjant. És difícil de veure, però el delata la seua veu característica poc agradable (és un ocell sorollós, molt més sentit que vist, a causa dels seus costums tímids).

## Referències

* ↑ A les Balears també rep els noms de gallina d'aigua, gallineta (d'aigua) de ropit https://docplayer.es/83714272-Conreu-de-l-arros-i-l-explotacio-de-l-albufera-de-muro-i-sa-pobla-plecs-de.html
* ↑ Lalueza i Fox, Jordi: El llibre dels ocells de Catalunya. Editorial De Vecchi - Edicions Cap Roig. Barcelona, 1987, plana 43. ISBN 84-315-0434-X
* ↑ Llorente, Gustavo: Els vertebrats de les zones humides dels Països Catalans. Editorial Pòrtic, S.A. Col·lecció Conèixer La Natura, núm. 6, plana 102. Desembre del 1988, Barcelona. ISBN 84-7306-354-6

## Enllaços externs

* «Rascló occidental». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Estudi de la població del rascló al Principat de Catalunya. (català)
* Fotografies d'aquest ocell. (anglès)
* Hàbitat i reproducció del rascló. (francès)
* Taxonomia d'aquesta espècie. (anglès)
# Ratpenat d'orelles dentades

El ratpenat d'orelles dentades (Myotis emarginatus) és una espècie que es pot trobar a Europa, nord d'Àfrica i l'Àsia occidental.

## Descripció

Un dels trets que permet reconèixer aquesta espècie és la presència d'una osca profunda a la vora externa de les orelles, que li dona nom. Aquestes són tan llargues com el cap, de manera que doblegades endavant arriben a l'extrem del musell sense sobrepassar-lo i presenten un tragus puntegut, en forma de llanceta, que arriba una mica més amunt de la meitat del pavelló. Al llarg de la vora de l'uropatagi hi té alguns pèls curts, rectes i suaus, que no arriben a formar una franja densa com en el ratpenat de Natterer.
El pelatge és llarg i d'aspecte llanós, de color vermellós pel dors i gris groguenc pel ventre. El musell és marró vermellos i les orelles i el patagi, marrons grisosos. Les cries presenten una tonalitat més fosca, grisa fumada o grisa marronosa.
Dimensions corporals: cap + cos (41 - 58 mm), cua (30 -48 mm), avantbraç (36 - 44 mm) i envergadura alar (220 - 245 mm).
Pes: 6 - 15 g.

## Hàbitat

Ambients molt diversos, des de parcs i jardins fins a llocs amb aigua, però evita les zones amb vegetació molt densa. Durant l'estiu s'amaga entre l'escorça dels arbres i per a hivernar tria una cavitat subterrània o bé un edifici apartat i tranquil.

## Costums

Es desperta tard i es retira abans de la sortida del sol. El seu vol és lent i baix, entre 1 i 5 m d'altura.
Hiverna sol o en petits grups, de vegades en companyia d'altres ratpenats, com ara el ratpenat de ferradura gros. A l'estiu, les femelles formen colònies de cria d'algunes desenes d'individus, mentre que els mascles menen una vida solitària.

## Espècies semblants

El ratpenat de Bechstein té les orelles més llargues: doblegades endavant sobrepassen l'extrem del musell.
El ratpenat de Natterer té una franja de pèls més densos i rígids a la vora de l'uropatagi i no presenta cap osca a l'orella.

## Bibliografia

* Vigo, Marta: Guia dels mamífers terrestres de Catalunya. Enciclopèdia Catalana, col·lecció Pòrtic Natura, núm. 18. Barcelona, maig del 2002. ISBN 84-7306-680-4, planes 108-109.
# Porrusalda

Porrusalda o purrusalda, porrasalda és un plat típic basc i navarrès elaborat principalment amb verdures, on predomina el porro tallat a daus. El significat en basc de la paraula purrusalda és literalment caldo de porro. Amb una presentació semblant a un estofat, un plat caldós amb grans trossos que es serveix calent, generalment com a primer plat. Els trossos generalment són de bacallà esmicolat, o bé d'alguna altra verdura trossejada, encara que també s'hi pot trobar patata cuita. Pel preu dels ingredients és considerat un plat económic.

## Característiques

L'ingredient principal de la porrusalda és el porro tallat a daus però també s'hi pot afegir pastanaga, patata, carabassa, all o ceba. Alguns autors mencionen l'abundància de patates. Originàriament el plat era un caldo de porros amb patates, que per millorar el gust s'afegia al caldo de verdures una espina de peix durant la cocció. A partir d'aquesta fase el plat ha anat evolucionant. En regions de la península Ibèrica també s'hi afegeix costella de porc, carrillera, bacallà salat desfet i prèviament dessalat, o bé amb un cap de lluç tal com ho fan a La Rioja. Per a la cocció s'utilitza aigua, o caldo de verdures o de pollastre.
Tradicionalment se serveix com a plat únic però també s'utilitza com acompanyament.

## Referències

* ↑ José María Martín de Retana, (1980), La Gran enciclopedia vasca, Volúm 11, ISBN 8424800176
* 1 2 Mikel Zaraté, (1976), Influencias del vascuence en la lengua castellana: a través de un estudio del elemento vasco en el habla coloquial de Chorierri-Gran Bilbao,La Gran Enciclopedia Vasca,
* ↑ Hermann Grüner, Reinhold Metz, Alfredo Gíl Martínez, (2005), Procesos de cocina, Ed. AKAL, Primera ed., pàgina 255
* 1 2 3 Joseba Maria Gereño, Sabin Gereño - (1973),Guía del País Vasco, Coordinación de Iniciativas, pàgina 44
* ↑ Alfredo Juderías, (1990),Cocina para pobres, Editorial Seteco, primera ed., pàgina 93
# Rectoris luxiensis

Rectoris luxiensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 16,6 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: rius Yuanjiang, Qingjiang i Daninghe a Sichuan (la Xina).

## Referències

* ↑ Lin S.-Y., 1935. Notes on a new genus, three new and two little known species of fishes from Kwantung and Kwangsi Provinces. Lingnan Sci. J. Canton v. 14 (núm. 2). 303-313.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Wu, H.-W., R.-D. Lin, Q.-X. Chen, X.-L. Chen & M.-Q. He. 1977. Barbinae. Pp. 229-394. A: Wu, H.-W. (ed.) Zhongguo like yulei zhi. Volum 2. People's Press, Shanghai. Cyprinids China.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Zhang, E., P. Yue i J. Chen, 2000. Cyprinidae: Laleoninae. p. 171-272. A: P. Yue et al. (eds) Fauna Sinica. Osteichthyes. Cypriniformes III. Science Press. Beijing. 1-661.
* ↑ Zhang, W., 1998. China's biodiversity: a country study. China Environmental Science Press, Beijing. 476 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Reforma agrària

Una reforma agrària és un procés polític que té com a objectiu modificar de manera ràpida i profunda el règim de propietat i el sistema d'explotació de la terra, per tal d'ampliar el nombre de petits i mitjans propietaris i augmentar la producció agrària.

## Vegeu també

* Llei agrària

## Referències

* ↑ Palomero Caro, Rafael i Pérez Rodríguez, Josep Maria: Histocard 2. Història contemporània de Catalunya i d'Espanya. Castellnou Edicions. Barcelona, abril del 2006. Col·lecció Minimanual, núm. 14. ISBN 84-9804-211-9. Plana 101.

## Enllaços externs

* Estudi de la reforma agrària zimbabwesa. (anglès)
* Llei de Reforma Agrària escocesa, aprovada l'any 2003. Arxivat 2008-12-03 a Wayback Machine. (anglès)
* «Reforma agrària». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Regina Lago García

Regina Lago García (Palència, 9 de juliol de 1898 - Cuernavaca, Mèxic, 9 de novembre de 1966) va ser una pedagoga, psicòloga i científica espanyola exiliada a Mèxic.

## Biografia

Regina Lago va estudiar Magisteri a l'Escola Normal de Palència i va ampliar estudis a l'Escola d'Estudis Superiors de Magisteri a Madrid, on va resultar primera de la seva promoció. L'any 1921 es va afiliar a la Secció de professors d'Escola Normal de la UGT. Posteriorment, va ser destinada com a professora de Física i Química a l'Escola Normal canària de La Laguna (1924) i, més endavant, com a professora de Matemàtiques a l'Escola Normal de Lugo (1927).
De 1928 a 1930 va obtenir una beca de la Junta d'Ampliació d'Estudis per traslladar-se a l'institut J. J. Rousseau de Ginebra, on va ampliar la seva formació en Psicologia Experimental i va conèixer el funcionament de les Escoles Normals suïsses. Al seu retorn a Espanya va publicar Les Repúbliques Juvenils (1931). Després de passar per les Escoles Normals de Lugo, Segòvia i Palencia, va aprovar el 1934 l'oposició per a cap de secció de materials en el Museu Pedagògic Nacional. Aquell mateix any va ingressar en l'Agrupació de Dones Antifeixistes i en el Socors Roig Internacional. Va publicar juntament amb el seu marit, Joan Comas Camps, La práctica de las pruebas mentales y de instrucción (1933).
L'any 1937 va ser nomenada responsable de règim pedagògic de la Delegació Central de Colònies i posteriorment Consellera pedagògica del Consell Nacional de la Infància Evacuada (CNIE) depenent del Ministeri d'Instrucció Pública de Jesús Hernández. Així mateix, de 1936 a 1938 Regina Lago va ser presidenta d'una comissió de la Residència de Senyoretes, en substitució de María de Maeztu. El mateix any 1938 va ser nomenada directora de l'Hospici de nenes difícils de Carabanchel, a Madrid, i Inspectora a València.
Després de la guerra civil va exiliar-se a Nova York i Mèxic, i va morir a Cuernavaca el 1966.

## Obres

* Climatología de la cuenca del Duero (1921)
* Las Repúblicas Juveniles (1931)
* La práctica de les pruebas mentales y de instrucción (1933)

## Referències

* 1 2 «Lago García, Regina» (en castellà). Fundación Pablo Iglesias. [Consulta: 21 juliol 2022].
* ↑ «http://archivojae.edaddeplata.org/jae_app/JaeMain.html» (en anglès). archivojae.edaddeplata.org. Arxivat de l'original el 2013-03-15. [Consulta: 7 març 2017].
* 1 2 «Regina Lago» (en castellà). Catálogo de la Biblioteca Nacional de España. [Consulta: 21 juliol 2022].
* ↑ Gaceta de la República núm. 60 de 1/03/1937, pàgina 1021
* ↑ Gaceta de la República, núm. 272, 29/09/1937, p. 1269
* ↑ Doctor Buenaventura Delgado Criado: pedagogo e historiador. Barcelona: Universitat de Barcelona, 2009, p. 735
# Regio Palace

El Regio Palace va ser un sala d'exhibició cinematogràfica ubicada en el núm. 50 de l'Avinguda del Paral·lel de Barcelona. Va obrir les portes el mes de maig de 1962 i s'hi van deixar de projectar pel·lícules el 1997. Avui en dia, en el mateix indret, hi ha un bloc d'oficines.

## Enllaços externs

* Nota informativa de premsa relativa a l'obertura del cinema Regio Palace
# Regions de la República Txeca

Des de l'1 de gener de 2000 (d'acord amb la llei txeca núm. 129/2000 Llei de Regions, que va substituir el paràgraf 1/1993 de la Constitució txeca sobre Vyšší územně správních celcích (Administracions territorials d'alt nivell) la República Txeca està formada per 13 regions anomenades (kraje) i una ciutat capital (hlavní město) amb estatus de regió. Els antics Districtes de la República Txeca (els 73 okresy, singular okres) es van reorganitzar i van esdevenir seus de diferents branques de l'administració.
| | Regió | Capital | Població | Superfície (km²) | Densitat (/km²) | PIB (en milions de CZK) | PIB per capita |
| A | Praga | | 1,170,571 | 496 | 2,360 | 637,704 | 547,096 |
| S | Regió de Bohèmia Central | Praga | 1,144,071 | 11,015 | 104 | 288,888 | 253,912 |
| C | Regió de Bohèmia Meridional | České Budějovice | 625,712 | 10,057 | 62 | 150,970 | 251,106 |
| P | Regió de Plzeň | Plzeň | 549,618 | 7,561 | 73 | 137,911 | 216,639 |
| K | Regió de Karlovy Vary | Karlovy Vary | 304,588 | 3,315 | 92 | 65,789 | 216,639 |
| U | Regió d'Ústí nad Labem | Ústí nad Labem | 822,133 | 5,335 | 154 | 188,041 | 229,146 |
| L | Regió de Liberec | Liberec | 427,563 | 3,163 | 135 | 94,451 | 229,146 |
| H | Regió de Hradec Králové | Hradec Králové | 547,296 | 4,758 | 115 | 133,767 | 244,549 |
| E | Regió de Pardubice | Pardubice | 505,285 | 4,519 | 112 | 116,639 | 230,880 |
| M | Regió d'Olomouc | Olomouc | 635,126 | 5,159 | 123 | 134,376 | 211,467 |
| T | Regió de Moràvia i Silèsia | Ostrava | 1,257,554 | 5,535 | 227 | 280,210 | 222,638 |
| B | Regió de Moràvia Meridional | Brno | 1,123,201 | 7,067 | 159 | 285,855 | 254,684 |
| Z | Regió de Zlín | Zlín | 590,706 | 3,964 | 149 | 131,789 | 222,885 |
| J | Regió de Vysočina | Jihlava | 517,153 | 6,926 | 75 | 121,318 | 234,530 |
| CZ | República Txeca | Praga | 10,220,577 | 78,868 | 130 | 2,767,717 | 271,161 |

## Escuts de les regions txeques

* Hlavní město Praha
* Středočeský kraj
* Jihočeský kraj
* Plzeňský kraj
* Karlovarský kraj
* Ústecký kraj
* Liberecký kraj
* Královéhradecký kraj
* Pardubický kraj
* kraj Vysočina
* Jihomoravský kraj
* Olomoucký kraj
* Zlínský kraj
* Moravskoslezský kraj

## Referències

* ↑ The death of the districts – 03-01-2003 – Radio Prague
* ↑ 2004 estimada.
# Reina (Josep Maria de Sagarra)

Reina és un poema en tres actes, original de Josep Maria de Sagarra, estrenat al barceloní Teatre Nou (Avinguda del Paral·lel), la nit del 20 d'abril de 1935, a càrrec de la companyia català Vila-Daví.

## Repartiment de l'estrena

* Reina, dona de 30 anys i amistançada de Daniel: Maria Vila.
* Sebastiana, dona de poble d'uns 60 anys, zeladora de l'ermita de Sant Cosme: Maria Morera.
* Estivarola, noieta de 15 anys, recollida per Daniel, i hoste d'un mariner de la seva companyia: Emma Alonso.
* Caterina, vídua de poble, cosina de Daniel: Àngela Guart.
* Rosalia, filla de Caterina: Teresa Gay.
* Daniel, antic patró i armador de 55 anys: Pius Daví.
* Cristià, patró de la "Carolina" de Daniel, mariner de 60 anys: Antoni Gimbernat.
* Albanell, mariner de la "Carolina": Pere Ventayols.
* Pelegrí, mariner de la "Carolina": Lluís Duran.
* Collbert, mariner de la "Carolina" Joaquim Alonso.
* Franquet, net de Sebastiana, noiet d'11 o 12 anys: Paquita Ferràndiz.
* Damià, pescador, amic de Daniel. home de mitjana edat: Ramon Banyeres.
* Arrupit, gandul: Francesc Ferràndiz
Direcció de Pius Daví.

## Edicions

* Catalunya Teatral. Any IV, núm. 78. Barcelona, 1 juny 1935. Llibreria Millà

## Referències

* ↑ de Sagarra, Josep Maria. Obres completes. vol.3. Editorial Selecta, 1957, p. 3.