OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Orthochromis rugufuensis

Orthochromis rugufuensis és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: oest de Tanzània.

## Referències

* 1 2 «Orthochromis rugufuensis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). TFH Publications, 1993. ISBN 9780866224222.
* De Vos, L. & L. Seegers 1998: Seven new Orthochromis species (Teleostei: Cichlidae) from the Malagarasi, Luiche and Rugufu basins (Lake Tanganyika drainage), with notes on their reproductive biology. Ichthyological Exploration of Freshwaters, 9(4): 371-420.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Greenwood, P. H. & S. O. Kullander. 1994. A taxonomic review and redescription of Tilapia polyacanthus and Tilapia stormsi (Teleostei: Cichlidae), with descriptions of two new Schwetzochromis species from the upper Zaïre River drainage. Ichthyol. Explor. Freshwaters v. 5 (núm. 2): 161-180.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB.NET
# Oskar Zehrfeld

Oskar Zehrfeld (Zweenfurth, 5 de maig de 1854 - Hosterwitz, 5 d'abril de 1936) fou un compositor alemany.
Fill de Leberecht Zehrfeld i Christiane Naumann. Oskar Zehrfeld es va casar amb Agnes Laura Thielemann i van tenir 1 fill. En Alemanya esta considerat com un notable compositor, havent publicat nombroses obres corals, lieder, peces per a orgue, estudis per a piano i violí i diversos llibres de caràcter didàctic.

## Llista no completa d'obres

Cicles de cançons, col·leccions, simfonies, etc.
* Cants sagrats, op. 19
* núm. 1. Pentecosta
* núm. 2. cançó nupcial
* núm. 3. A la festa de la collita.
Títols de la configuració vocal per ordre alfabètic
* Cançó nupcial, op. 19 núm. 2 (en cants sagrats)
* Frühlingswalten, op. 14 (cinc cançons per a cor masculí) núm. 1
* Temps de primavera, op. 14 (cinc cançons per a cor masculí) núm. 2 (text: Friedrich Martin von Bodenstedt també de Mirza Shafi Vazeh)
* Pentecosta, op. 19 núm. 1 (a càntics sagrats)
* Fins al moment, opció 14 (cinc cançons per a cor masculí) núm. 5 (text: Julius Rodenberg)
* Vogelsang, op. 14 (cinc cançons per a cor masculí) núm. 3
* Wohin, op.14 (cinc cançons per a cor masculí) núm. 4.
* La Festa de la Verema, op. 19 núm. 3 (als cants sagrats)

## Referències

* ↑ Hugo Riemann: Oskar Zehrfeld. In: Riemann Musiklexikon 1919.
* ↑ Enciclopèdia Espasa, vol. 70, pàg. 1186. (ISBN 84-239-4570-7)
* 1 2 «Oskar Zehrfeld Song Texts | LiederNet». [Consulta: 15 desembre 2024].
# Osopsaron verecundum

Osopsaron verecundum és una espècie de peix de la família dels percòfids i de l'ordre dels perciformes.

## Descripció

Fa 6 cm de llargària màxima. 4-5 espines i 19-20 radis tous a l'aleta dorsal i 23-24 radis tous a l'anal. 32-33 vèrtebres.

## Alimentació

El seu nivell tròfic és de 3,24.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix marí, demersal i de clima subtropical, el qual viu al Pacífic nord-occidental: el sud del Japó.

## Observacions

És inofensiu per als humans i el seu índex de vulnerabilitat és baix (15 de 100).

## Referències

* ↑ Jordan D. S. & Starks E. C., 1904. List of fishes dredged by the steamer Albatross off the coast of Japan in the summer of 1900, with descriptions of new species and a review of the Japanese Macrouridae. Bull. U. S. Fish Comm. Vol. 22 (1902). 577-630.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Jordan, D. S. & Snyder, J. O., 1902. A review of the trachinoid fishes and their supposed allies found in the waters of Japan. Proceedings of the United States National Museum. Vol. 24 (núm. 1263): 461-497.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Masuda, H., K. Amaoka, C. Araga, T. Uyeno i T. Yoshino, 1984. The fishes of the Japanese Archipelago. Vol. 1. Tokai University Press, Tòquio, el Japó. 437 p. Pàg. 290.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Sea Around Us (anglès)
* ↑ Nakabo, T. (ed.), 2000. Fishes of Japan with pictorial keys to the species. Segona edició. Tokai University Press. V. 2: i-vii + 867-1748.
* ↑ Shinohara, G., H. Endo, K. Matsuura, Y. Machida i H. Honda, 2001. Annotated Checklist of the Deepwater Fishes from Fishes from Tosa Bay, Japan. Monographs of the National Science Museum Tokyo. Núm. 20: 283-343.
* ↑ Nakabo, T. (ed.), 2002. Fishes of Japan with pictorial keys to the species. Edició en anglès. Tokai University Press, v. 2: i-vii + 867-1749.
* ↑ Shinohara, G., T. Sato, Y. Aonuma, H. Horikawa, K. Matsuura, T. Nakabo i K. Sato, 2005. Annotated checklist of deep-sea fishes from the waters around the Ryukyu Islands, Japan. Deep-sea fauna and pollutants in the Nansei Islands. Monographs of the National Science Museum Tokyo. Núm. 29: 385-452.
* ↑ Smith, D. G. i G. D. Johnson, 2007. A New species of Pteropsaron (Teleostei: Trichonotidae: Hemerocoetinae) from the Western Pacific, with notes on related species. Copeia 2007(2):364-377. Pàg. 375.
* ↑ All fishes of Japan - FishBase (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Cheung, W. W. L., T. J. Pitcher i D. Pauly, 2005. A fuzzy logic expert system to estimate intrinsic extinction vulnerabilities of marine fishes to fishing. Biol. Conserv. 124:97-111.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB (txec)
* BioLib (anglès)
* ION (anglès)
# Otakar Ševčík

Otakar Ševčík (Horažďovice, 22 de març de 1852 - Písek, 18 de gener de 1934) fou un violinista i compositor txec.
Estudià en el Conservatori de Praga, on va ser deixeble de Benewitz. El 1870 fou contractat com a concertino pel Mozarteum de Salzburg i més tard per l'Òpera Còmica de Viena. Entre 1874-92 visqué a Rússia, últimament com a professor del Conservatori de Kíev; la seva actuació el feu mereixedor d'altes distincions i condecoracions. El 1892 passà al Conservatori de Praga com a professor de violí, on tingué entre altres alumnes Alfred Pellegrini, el neerlandès Arthur Oróbio de Castro, l'austríac Gottfried Feist, l'italià Rodolfo Lipizer, l'anglès Harry Blech, el turc Haig Gudenian, i els russos Konstantín Saradíev, i Alexander Schmuller el seu compatriota Talic i el txec Jaroslav Hašek.
Des de 1898, quan assolí celebritat mundial el seu deixeble Jan Kubelík, l'escola de Ševčík concentrà sobre ell l'atenció dels millors concertistes mundials, que anaren acudint a Praga per a perfeccionar-se sota la direcció metòdica de Ševčík. El 1909 passà com a professor al Conservatori de Viena on tingué entre altres alumnes a Adolph Koldofsky, Jakob Kostakovsky; després de la declaració de la independència txecoslovaca tornà al Conservatori de Praga. També durant un temps fou professor a Písek, un gran centre cultural a uns 30 km. de Praga i on entre d'altres alumnes tingué l'estatunidenc Louis Krasner.
Les seves obres principals són:
* La tècnica del violí, (quatre parts, 1880);
* Rudiments tècnics de violí, (1900);
* Curs preparatori, (1896);
* L'escola de l'arc, que conté 4.000 cops d'arc diferents (1893). El 1925 publicà una edició definitiva en el seu Mètode als Estats Units.

## Referències

* ↑ https://peoplepill.com/people/gottfried-feist/
* ↑ D A, 1969, p. 162, volum 1.
* ↑ Margaret Cambell «Obituary: Harry Blech». The Independent, 11-05-1999 [Consulta: 29 abril 2017].
* ↑ D A, 1996, p. 1188.
* ↑ D A, 1996, p. 200, apèndix núm. 9.
* ↑ D A, 1996, p. 1157, apèndix núm. 9.
* ↑ D A, 1996, p. 27, apèndix núm. 10.
* ↑ D A, 1996, p. 547, volum 27.
* ↑ D A, 2002, p. 667-68.

## Bibliografia

* D A, Diversos Autors. Enciclopèdia Espasa Volum núm. 55, 1996. ISBN 84-239-4555-3.
* D A, Diversos Autors. Diccionario de la Música Española e Hispanoamericana, Volum Nº. 6, 2002. ISBN 84-8048-303-2.
* D A, Diversos Autors. Gran Enciclopedia de la Música Clásica. SARPE, 1969. ISBN 84-7291-226-4.
# Otopharynx lithobates

Otopharynx lithobates és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 16 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És un endemisme del llac Malawi (Àfrica oriental).

## Referències

* ↑ Regan, C. T. 1920. The classification of the fishes of the family Cichlidae.--I. The Tanganyika genera. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 9) v. 5 (núm. 25): 33-53.
* ↑ BioLib
* 1 2 «Otopharynx lithobates» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Konings, A., 1990. Ad Konings's book of cichlids and all the other fishes of Lake Malawi. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City (Nova Jersey, Estats Units).
* ↑ ZipCodeZoo.com (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). TFH Publications, 1993. ISBN 9780866224222.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Maréchal, C., 1991. Otopharynx. p. 347-351. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (editors) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Otopharynx pachycheilus

Otopharynx pachycheilus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 16,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És un endemisme del llac Malawi (Àfrica oriental).

## Referències

* ↑ Regan, C. T. 1920. The classification of the fishes of the family Cichlidae.--I. The Tanganyika genera. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 9) v. 5 (núm. 25): 33-53.
* ↑ BioLib
* 1 2 «Otopharynx pachycheilus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ ZipCodeZoo.com (anglès)

## Bibliografia

* Arnegard, M. E. & J. Snoeks 2001. New three-spotted cichlid species with hypertrophied lips (Teleostei: Cichlidae) from the deep waters of Lake Malawi/Nyasa, Africa. Copeia 2001 (núm. 3): 705-717.
* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). TFH Publications, 1993. ISBN 9780866224222.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Maréchal, C., 1991. Otopharynx. p. 347-351. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (editors) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Otto Findeisen

Otto Karl Findeisen (Brno, 23 de desembre de 1862 dins l'Imperi Austríac - Leipzig, 25 de gener de 1947) fou un director d'orquestra i compositor alemany.
Fou director d'orquestra a Magdeburg i Leipzig, i va compondre nombroses operetes, entre les quals cal citar:
* Der alte Dessauer (1890);
* Hennigs von Treffenfeld (1891);
* Kleopatra (1897);
* Der Spottvogel (1898);
* Der Sühneprinz (1904);
* Sonnenguckert (1908);
* Miester Pinkebank (1909);
* Diegoldene Gans (1910);
* Jung Habenichts und das Silberprinzesschen (1913).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 23, pàg. 1519 (ISBN 84-239-4523-5)
# Otto Siegfried Harnisch

Otto Siegfried Harnisch (Reckershausen, Göttingen (Baixa Saxònia) al voltant de 1568 - Celle (Baixa Saxònia) agost de 1623), va ser un cantant i compositor alemany.
Va anar a la Universitat Helmstedt, i després fou successivament cantor a Sant Blasi a Brunswick, i del Paedagogium de Göttingen, i finalment de Celle, ciutat en què va morir.
Se li deuen: Neue lustige Deutsche Liedlein zu 3 Stimmen, en tres parts; Fasciculus selectissimarum cantionum, a 5, 6 i més veus (1592); Rosetum musicum, danses i madrigals (1617); Praeludia nova, 40 cants sacres (1621); Passion nach dem Choral, mit Personen Abgeteilt (1621); Ressurrectio dominica, a 5 veus (1622), i Cantionem Gregorianae (1624). A més, publicà, el tractat Artis musicae delineatio (Frankfurt, 1608).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 27, pàg. 734. (ISBN 84-239-4527-8)
# Otto Urbach

Otto Urbach (Eisenach, 6 de febrer de 1871 - 15 de desembre de 1927) fou un músic compositor alemany.
Estudià piano i composició a Weimar, Frankfurt i Berlín, sent un dels deixebles de Stavenhagen i de Humperdinck. Guanyador dels premis Liszt (1890) i premis Mozart (1896), el 1898 aconseguí la càtedra de piano del Conservatori de Dresden. També es distingí com a compositor.
Les seves obres principals són:
* Der Müller von Sanssouci (Frankfurt, 1896);
* un Quartet, per a instruments d'arc;
* un Septet, per a instruments de vent, i un Mètode de violí.
També va produir molta música per a piano i lieder.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 65. pàg. 1326 (ISBN 84-239-4565-0)
# Owstonia

Owstonia és un gènere de peixos pertanyent a la família dels cepòlids.

## Taxonomia

* Owstonia dorypterus (Fowler, 1934)
* Owstonia grammodon (Fowler, 1934)
* Owstonia maccullochi (Whitley, 1934)
* Owstonia macrophthalmus (Fourmanoir, 1985)
* Owstonia nigromarginatus (Fourmanoir, 1985)
* Owstonia pectinifer (Myers, 1939)
* Owstonia sarmiento (Liao, Reyes & Shao, 2009)
* Owstonia simoterus (Smith, 1968)
* Owstonia tosaensis (Kamohara, 1934)
* Owstonia totomiensis (Tanaka, 1908)
* Owstonia weberi (Gilchrist, 1922)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Fowler, H. W., 1934. Descriptions of new fishes obtained 1907 to 1910, chiefly in the Philippine Islands and adjacent seas. Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia v. 85 (for 1933): 233-367.
* ↑ Whitley, G. P., 1934. Supplement to the check-list of the fishes of New South Wales by J. R. McCulloch. Fishes and fish-like animals of New South Wales. 3a edició.
* ↑ Liao, Y.-C., Reyes Jr., R. B. & Shao, K.-T., 2009. A new bandfish, Owstonia sarmiento (Pisces: Perciformes: Cepolidae: Owstoniinae), from the Philippines with a key to species of the genus. The Raffles Bulletin of Zoology, 57 (2): 521–525.
* ↑ Smith, J. L. B., 1968. New and interesting fishes from deepish water off Durban, Natal and southern Mozambique. Investigational Report. Oceanographic Research Institute Durban Núm. 19: 1-30.
* ↑ Kamohara, T., 1934. Supplementary notes on fishes in Kochi. Dobutsugaku Zasshi = Zoological Magazine Tokyo v. 46 (núm. 549): 299-303.
* ↑ Tanaka, S., 1908. Notes on some Japanese fishes, with descriptions of fourteen new species. Journal of the College of Science. Imperial University, Tokyo v. 23 (art. 7): 1-54, Pls. 1-4.
* ↑ Gilchrist, J. D. F., 1922. Deep-sea fishes procured by the S.S. "Pickle" (Part I). Report Fisheries and Marine Biological Survey, Union of South Africa Rep. 2 (art. 3): 41-79, Pls. 7-12.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)

## Bibliografia

* Fritzsche, R.A., 1982. Osteichthyes. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill, Nova York: 858-944.
# Oxydoras sifontesi

Oxydoras sifontesi és una espècie de peix de la família dels doràdids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 76 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Orinoco.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Kner R., 1855. Ichthyologische Beiträge (Subtitles I-III). Sitzungsber. Akad. Wiss. Wien v. 17. 92-162.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Fernández-Yépez, A., 1968. Contribución al conocimiento de la familia Doradidae en Venezuela. Boletín del Instituto Oceanográfico Universidad de Oriente Cumana v. 7 (núm. 1): 7-72.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Sabaj, M.H. i C.J. Ferraris, Jr., 2003. Doradidae (Thorny catfishes). p. 456-469. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Oxynoemacheilus kiabii

Oxynoemacheilus kiabii és una espècie de peix pertanyent a la família dels balitòrids i a l'ordre dels cipriniformes.

## Etimologia

L'epítet kiabii fa referència al zoòleg Bahram H. Kiabi de la Universitat Shahid Beheshti (l'Iran) per les seues contribucions en la conservació dels vertebrats iranians (sobretot, dels peixos).

## Descripció

Es diferencia dels seus congèneres pels següents trets: 2 porus laterals a cada banda del canal supratemporal. Absència de porus central. Mascles sense plec suborbital. Aleta caudal lleugerament emarginada. Línia lateral incompleta. Cap força allargat. Taques grans, allargades i verticals als flancs, les quals són més prominents darrere de la base de l'aleta dorsal.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix d'aigua dolça, demersal i de clima subtropical, el qual viu a Àsia: la conca del riu Karkheh a l'Iran.

## Observacions

És inofensiu per als humans i el seu índex de vulnerabilitat és baix (18 de 100).

## Referències

* ↑ Bănărescu, P. & T. T. Nalbant, 1966. The 3rd Danish Expedition to central Asia. Zoological results 34. Cobitidae (Pisces) from Afghanistan and Iran. Vidensk. Medd. Dansk Naturh. Foren. Kjøbenhavn, vol. 129: 149-186, Pls. 19-21.
* 1 2 3 Golzarianpour, K., A. Abdoli i J. Freyhof, 2011. Oxynoemacheilus kiabii, a new loach from Karkheh River drainage, Iran (Teleostei: Nemacheilidae). Ichthyological Exploration of Freshwaters, vol. 22 (núm. 3): 201-208.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Encyclopedia of Life (anglès)
* ↑ The ETYFish Project Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Morphology Data of Oxynoemacheilus kiabii - FishBase (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ List of Freshwater Fishes reported from Iran - FishBase (anglès)
* ↑ Cheung, W. W. L., T. J. Pitcher i D. Pauly, 2005. A fuzzy logic expert system to estimate intrinsic extinction vulnerabilities of marine fishes to fishing. Biol. Conserv. 124:97-111.

## Bibliografia

* Askari Gh., Shabani A., Ghodshi Z. i Nowferesti H., 2014. Genetic Comparison of Oxynoemacheilus kiabii (Golzarianpour, Abdoli and Frehof, 2011) from Gamasiab River in Kermanshah and Hamadan Provinces, using Microsatellite Markers. Modern Genetics, 2014. Vol. 9, núm. 3 (38), pàgs. 387-390. Arxivat 2015-04-14 a Wayback Machine.
* Freyhof, J., F. Erk'akan, C. Özeren i A. Perdices, 2012. An overview of the western Palaearctic loach genus Oxynoemacheilus (Teleostei: Nemacheilidae). Ichthyological Exploration of Freshwaters, vol. 22 (núm. 4): 301-312. Arxivat 2012-08-08 a Wayback Machine.
* Kamangar, B. B., A. M. Prokofiev, E. Ghaderi i T. T. Nalbant, 2014. Stone loaches of Choman River system, Kurdistan, Iran (Teleostei: Cypriniformes: Nemacheilidae). Zootaxa 3755 (núm. 1): 33-61.
* Kottelat, M., 2012. Conspectus Cobitidum: an inventory of the loaches of the world (Teleostei: Cypriniformes: Cobitoidei). Raffles Bulletin of Zoology Suppl. No. 26: 1-199.
* Nowferesti, H., Asgardun, S., Zare, P., Norooz Rajabi, A., Armand, M. H. i Ghorbani, R., 2015. Length-weight relationships in some populations and species of Iranian loaches. Journal of Applied Ichthyology.
# Oxynoemacheilus zagrosensis

Oxynoemacheilus zagrosensis és una espècie de peix pertanyent a la família dels balitòrids i a l'ordre dels cipriniformes.

## Etimologia

L'epítet zagrosensis fa referència al seu lloc d'origen: les muntanyes del Zagros al Kurdistan.

## Descripció

El cos (robust, allargat i amb una mena de gepa) fa 6,1 cm de llargària màxima. 10-11 radis tous a l'única aleta dorsal i 7-9 a l'anal. 32-34 vèrtebres. 11-12 radis tous a les aletes pectorals i 7-8 a les pelvianes. Aleta dorsal amb, normalment, 8 radis ramificats. Aleta caudal més o menys truncada. Absència d'aleta adiposa. Línia lateral completa. Crestes adiposes feblement desenvolupades al peduncle caudal. Patró de color reticulat. La longitud de les aletes parelles no és significativament diferent entre tots dos sexes, però són força més arrodonides en els mascles que en les femelles. Els mascles, durant la temporada de reproducció, presenten tubercles diminuts al musell, l'opercle, la regió occipital del cap, les membranes branquiòstegues, l'istmus, el pit, les aletes parelles i davant de l'aleta dorsal.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix d'aigua dolça, demersal i de clima subtropical, el qual és un endemisme de la conca del riu Choman al Kurdistan.

## Observacions

És inofensiu per als humans i el seu índex de vulnerabilitat és baix (15 de 100).

## Referències

* ↑ Bănărescu, P. & T. T. Nalbant, 1966. The 3rd Danish Expedition to central Asia. Zoological results 34. Cobitidae (Pisces) from Afghanistan and Iran. Vidensk. Medd. Dansk Naturh. Foren. Kjøbenhavn, vol. 129: 149-186, Pls. 19-21.
* 1 2 3 Kamangar, B. B., Prokofiev, A. M., Ghaderi, E. & Nalbant, T. T., 2014. Stone loaches of Choman River system, Kurdistan, Iran (Teleostei: Cypriniformes: Nemacheilidae). Zootaxa 3755 (núm. 1): 33-61. Pàg.43; fig. 4.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Encyclopedia of Life (anglès)
* ↑ The ETYFish Project Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Morphology Data of Oxynoemacheilus zagrosensis - FishBase (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Google Maps
* ↑ List of Freshwater Fishes reported from Iran - FishBase (anglès)
* ↑ Cheung, W. W. L., T. J. Pitcher i D. Pauly, 2005. A fuzzy logic expert system to estimate intrinsic extinction vulnerabilities of marine fishes to fishing. Biol. Conserv. 124:97-111.