OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Escola Municipal Patronat Domènech

Escola Municipal Patronat Domènech és una escola pública municipal d'educació infantil i primària fundada el 1901 al barri de Gràcia de Barcelona. El seu programa educatiu fa èmfasi en la coeducació, la solidaritat, la cooperació i l'autocrítica. El 2000 va rebre la Medalla d'Honor de Barcelona.
L'anterior edifici de l'escola, construït cap al 1915 i enderrocat el 2011 per fer lloc a l'edifici actual, havia estat inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Referències

* ↑ http://w10.bcn.cat/APPS/cat_patri/editElement.do?reqCode=inspect&id.identificador=2660&id.districte=06
* ↑ L'Escola Patronat Domènech estrena edifici, BTV, 18 d'abril de 2012
* ↑ Pla de l'obra
* ↑ https://invarquit.cultura.gencat.cat/card/41306

## Enllaços externs

* Web del Patronat Domènech
* L'Escola Patronat Domènech a la base de dades de l'UAB
# Cantó d'Una-Sana

El cantó d'Una-Sana és un dels 10 cantons de Bòsnia i Hercegovina. És situat al nord-oest del país i rep aquest nom pels rius Una i Sana. La capital del cantó és Bihać.
Donada la proximitat amb Croàcia i la situació particular del país, és travessada per diverses línies de trànsit entre Zagreb i el mar Adriàtic, així com la línia de ferrocarril Bosanski Novi — Bihać — Knin. L'aeroport de Željava es troba vora Bihać vora la frontera croata. Limita al sud amb el Cantó 10, al nord i est amb Croàcia i a l'oest amb la República Sèrbia.

## Població

El cantó té una població de 305,000 habitants (2001 est.), majoritàriament bosnians ètnices. Hi ha també alguns serbis que en la seva majoria viuen al municipi de Bosanski Petrovac. El 2003, la població del cantó d'Una Sana Canton era de 304.181 persones, inclosos 286.989 bosnians (94,3%), 10.343 serbis (3,4%), 5.596 croats (1,8%), i 1.253 persones d'altres ètnies (0,4%).

## Municipalitats

Es divideix en els municipis de:
| Municipi | Població | Area (km²) |
| Bihać | 56,261 | 900 |
| Bosanska Krupa | 25,545 | 561 |
| Bosanski Petrovac | 7,328 | 709 |
| Bužim | 19,340 | 129 |
| Cazin | 66,149 | 356 |
| Ključ | 16,784 | 358 |
| Sanski Most | 41,475 | 781 |
| Velika Kladuša | 40,419 | 331 |
Divisions polítiques de Bòsnia i Hercegovina :
Municipalitats de Bòsnia i HercegovinaMunicipalitats de la Federació de Bòsnia i Hercegovina
Banovići
Bihać
Bosanska Krupa
Bosanski Petrovac
Bosansko Grahovo
Bugojno
Busovača
Bužim
Čapljina
Cazin
Čelić
Centar
Čitluk
Drvar
Doboj East
Doboj South
Dobratići
Domaljevac-Šamac
Donji Vakuf
Foča-Ustikolina
Fojnica
Glamoč
Goražde
Gornji Vakuf-Uskoplje
Gračanica
Gradačac
Grude
Hadžići
Ilidža
Ilijaš
Jablanica
Jajce
Kakanj
Kalesija
Kiseljak
Kladanj
Ključ
Konjic
Kreševo
Kupres
Livno
Ljubuški
Lukavac
Maglaj
Mostar
Neum
Novi Grad
Novo Sarajevo
Novi Travnik
Odžak
Olovo
Orašje
Pale-Prača
Posušje
Prozor-Rama
Ravno
Sanski Most
Sapna
Sarajevo
Široki Brijeg
Srebrenik
Stari Grad
Stolac
Teočak
Tešanj
Tomislavgrad
Travnik
Trnovo
Tuzla
Usora
Vareš
Velika Kladuša
Visoko
Vitez
Vogošća
Zavidovići
Zenica
Žepče
Živinice
Municipalitats de la República Sèrbia
Berkovići
Bijeljina
Bileća
Bosanska Kostajnica
Bosanski Brod
Bratunac
Čajniče
Čelinac
Derventa
Doboj
Donji Žabar
Foča
Gacko
Banja Luka
Istočno Sarajevo
Gradiška
Han Pijesak
Istočni Drvar
Istočna Ilidža
Istočni Mostar
Istočni Stari Grad
Jezero
Kalinovik
Kneževo
Kozarska Dubica
Kotor Varoš
Krupa na Uni
Kupres
Laktaši
Ljubinje
Lopare
Lukavica
Milići
Modriča
Mrkonjić Grad
Nevesinje
Novi Grad
Novo Goražde
Osmaci
Oštra Luka
Pale
Pelagićevo
Petrovac
Petrovo
Prijedor
Prnjavor
Ribnik
Rogatica
Rudo
Šamac
Šekovići
Šipovo
Sokolac
Srbac
Srebrenica
Teslić
Trebinje
Trnovo
Ugljevik
Višegrad
Vlasenica
Vukosavlje
Zvornik :
# Dinocyon

Dinocyon és un gènere extint de carnívors de la família dels ossos (Ursidae) que visqueren a Europa durant el Miocè. Se n'han trobat restes fòssils a Àustria i Espanya. El nom genèric Dinocyon significa 'gos terrible' en llatí.

## Referències

* 1 2 Entrada «Dinocyon» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 12 agost 2023].
# Cervalces

Cervalces és un gènere extint de mamífers artiodàctils de la família dels cèrvids que visqueren a Euràsia i Nord-amèrica durant el Plistocè, fa entre 0,01 i 1,8 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a Alemanya, els Estats Units, Grècia, França, els Països Baixos, el Regne Unit, la República Txeca i Rússia. La taxonomia d'aquest grup és controvertida i hi ha alguns investigadors que sostenen que és parafilètic respecte a Alces, el gènere de l'ant.

## Referències

* 1 2 Entrada «Cervalces» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 13 agost 2023].
* ↑ Fariña, Vizcaíno i De Iuliis, 2013, p. 119.

## Bibliografia

* Fariña, R. A.; Vizcaíno, S. F.; De Iuliis, G. Megafauna: Giant Beasts of Pleistocene South America (en anglès). Indiana University Press, 2013. ISBN 978-0-253-00719-3.
# Rozel·lomicots

Els rozel·lomicots (Rozellomycota) són una divisió o fílum del regne dels fongs (Fungi). Són un grup de fongs endoparàsits o epibionts de protists, algues i altres fongs.
És un llinatge basal de fongs amb característiques molt primitives. Anteriorment havien estat classificats com a protists.

## Taxonomia

El fílum Rozellomycota inclou dues classes:
* Classe Rudimicrosporia
* Classe Microsporidia

## Referències

* 1 2 Hyde, K.D. 2024. The 2024 Outline of Fungi and fungus-like taxa. Mycosphere, 15(1): 5146–6239, Doi 10.5943/mycosphere/15/1/25, ISSN 2077 7019. Versió web.
* ↑ Corsaro, D., Walochnik, J., Venditti, D., Steinmann, J., Müller, K. D., & Michel, R. (2014). Microsporidia-like parasites of amoebae belong to the early fungal lineage Rozellomycota. Parasitology research, 113(5), 1909-1918.
* ↑ Corsaro, D., Walochnik, J., Venditti, D., Müller, K. D., Hauröder, B., & Michel, R. (2014). Rediscovery of Nucleophaga amoebae, a novel member of the Rozellomycota. Parasitology research, 113(12), 4491-4498.
* ↑ Adl, S.M. et al. 2012. The revised classification of eukaryotes. Journal of Eukaryotic Microbiology, 59(5), 429-514
# Metro de Haifa

El sistema Carmelit (en hebreu: כרמלית) o Metro de Haifa és el nom que rep el Metro de la ciutat de Haifa, a Israel. Es tracta de l'únic ferrocarril metropolità d'aquest país, i és, sense comptar l'Istanbul Tünel, el sistema més petit del món, atès que el seu recorregut és de només 1800 metres. El seu nom és degut al Mont Carmel, sobre el qual s'aixeca bona part de la ciutat de Haifa.
La línia va ser inaugurada el 6 d'octubre de 1959 i va donar servei fins al 1986, quan fou tancada per permetre la seva renovació. Les obres es van allargar fins al 1992, quan fou reoberta, i des de llavors ha donat servei de manera pràcticament ininterrompuda.

## Característiques principals

Atès que bona part de la ciutat de Haifa s'aixeca sobre el Mont Carmel, la línia del Carmelit és en realitat un funicular que comunica la zona baixa amb els barris del cim; de fet, la diferència d'alçada entre els dos extrems de la línia arriba als 274 metres. Aquesta limitació fa que el nombre de ciutadans servits per la línia sigui petit, tot i que les estacions permeten l'accés als centres econòmic, financer i comercial de la ciutat.
Els combois (només dos serveixen a la línia) són formats per dos cotxes, equipats interiorment amb escales per tal de salvar el desnivell. Aquest però, no és el mateix a totes les estacions, equipades alhora amb esglaons a les seves andanes. Tot i així, i a causa d'aquesta diferència, els cotxes queden lleugerament per sobre o per sota de l'andana en funció de quina sigui l'estació.
La línia és totalment subterrània, amb un únic tunel de 1800 metres de longitud. La via, d'ample estàndard (1435 mm) és única, a excepció d'un petit tram central de dues vies que permet el creuament dels combois. La velocitat comercial se situa en els 28 km/h.

## Estacions

La línia compta únicament amb sis estacions, que donen servei a una mitjana de 8000 passatgers diaris:
* Gan Ha'em ("Jardí de la Mare")
* Bnei Zion ("Fills de Sió")
* Massada
* Hanevi'im ("Els profetes")
* Solel Boneh
* Kikar Pariz ("Plaça de París")

## Horaris

La línia obre de diumenges a dijous entre les 6:00 i les 22:00 hores. Els divendres i festius l'horari es redueix de 6:00 a 15:00, i roman tancat els dissabtes, seguint el precepte del Sàbat.

## Galeria de fotografies

* Vista d'un dels combois
* Mural a l'entrada de l'estació de Kikar Pariz
* Entrada a l'estació de Kikar Pariz
* Inauguració de la línia, el 1959

## Enllaços externs

* Pàgina oficial del Carmelit (hebreu)
* Fotografies del Carmelit i les seves estacions Arxivat 2014-03-28 a Wayback Machine. (anglès)
# Kolonaki

Kolonaki (grec: Κολωνάκι, literalment "columna petita") és un barri del centre d'Atenes, Grècia. Es troba al sud-oest del Mont Licabet, al qual es pot pujar a peu o en funicular, i està comunicat amb dues estacions de metro.
Kolonaki és un districte ric, elegant i de luxe, que compta amb una sèrie de botigues de gamma alta i de dissenyadors de prestigi grecs i internacionals. Un dels seus principals carrers comercials, Voukourestiou, és conegut per les seues joieries.
A Kolonaki hi ha també museus i galeries. El Museu Benaki, dins d'un edifici neoclàssic, i el Museu Goulandris d'Art Ciclàdic són dues de les millors col·leccions privades del país. Dos museus més petits que es troben a Kolonaki són el Museu d'Història de la Roba Grega i el Museu del Teatre, tots dos altament especialitzats en les seues respectives àrees. El Museu de la Guerra d'Atenes i el Museu Bizantí es troben a l'avinguda Vasilissis Sofias.
Hi ha moltes opcions disponibles per a la vida nocturna, com bars, ouzerís (on beure ouzo i menjar meze) i tavernes.A la plaça principal de Kolonaki, envoltada de cafés i restaurants, és on està la petita columna que dona nom al barri.
| Omónia | Exàrkhia | Mont Licabet |
| Psirí i Monastiraki | | Ilíssia |
| Plaka | Plaça Síndagma | |

## Galeria fotogràfica

* Vista panoràmica de Kolonaki.
* La plaça Kolonakiou amb la columna que dona nom al barri.
* Plaça Kolonakiou.
# Auñamendi Eusko Entziklopedia

Auñamendi Eusko Entziklopedia (AEE) és una enciclopèdia en línia amb l'objectiu és ser un pont entre la tradició, els esdeveniments actuals i el futur del país Basc. També es coneix amb el nom de d'Enciclopedia Auñamendi-Fondo Bernardo Estornés Lasa. L'enciclopèdia té per objecte actualitzar, traduir al basc els articles i complementar el contingut de l'Enciclopedia Auñamendi de Bernardo Estornés Lasa.

## Presentació

L'enciclopèdia inclou actualment més de 150.000 articles sobre la cultura basca i una col·lecció de 350.000 documents de la Societat d'Estudis Bascos (Eusko Ikaskuntza).
La Societat d'Estudis Bascos va posar a Internet el 2001 l'Enciclopèdia Auñamendi, i el 2007 va començar a treballar sobre l'Auñamendi Eusko Entziklopedia. Des del 10 de març del 2010 es pot accedir a l'enciclopèdia de manera gratuïta a través d'internet, gràcies a la fundació Euskomedia. El projecte té el seu punt de partida en l'Enciclopedia General Ilustrada del País Vasco, fundada pels germans Mariano i Bernardo Estornés Lasa.
Actualment té prop de 300 empleats, socis o col·laboradors renovant i completant el contingut. Auñamendi Eusko Entziklopedia és una iniciativa finançada per la Bilbao Bizkaia Kutxa, Kutxa, Caja Vital i el Govern basc.

## Referències

* ↑ Web oficial d'Auñamendi Eusko Entziklopedia

## Enllaços externs

* Web oficial d'Auñamendi Eusko Entziklopedia
# Edward Maya

Eduard Marian Ilie (29 de juny de 1986, Bucarest, Romania), més conegut com a Edward Maya, és un cantant, compositor, dj i productor de música electrònica. Es va graduar en el George Enescu Music High School a Bucarest i actualment és alumne d'últim any de la Universitat Nacional de Música de Bucarest.
Als 19 anys va compondre al costat d'Eduard Carcota la cançó "Tornerò", interpretada per Mihai Tră istariu, que va representar a Romania en el Festival de la Cançó d'Eurovisió de 2006, obtenint la quarta posició. Després d'això, va col·laborar amb diferents artistes romanesos (Akcent, Costi Ioniţă, Vika Jigulina, Casa Boig, Studio One, DjRynno, Dj Sava, Marius Nedelcu, Blaxy Girls i Imba).
En 2008 va produir l'àlbum que va ajudar a rellançar-se a la banda Akcent, apareixent al mercat musical internacional amb èxits com "Stay with Me", "That's my Name" i "Lover's Cry".
En l'estiu de 2009, Edward va presentar el seu primer senzill com a artista, "Stereo Love", que va aconseguir el número 1 en la llista d'èxits romanesa. Poc després es va convertir en un èxit en molts llocs del món. Després de l'èxit de la cançó, Maya va començar una gira per tot el món.

## Discografia

* «Stereo Love» (2009)
* «This Is My Life» (2010)
* «Desert Rain» (2010)

## Enllaços externs

* Edward Maya - Lloc web oficial
# Carl Friedrich Girschner

Carl Friedrich Girschner (Spandau, 1794 - Liborna, 1860) fou un distingit compositor alemany.
Cultivà amb fortuna el gènere instrumental (simfonies, obertures i música per a orgue), així com el dramàtic, assenyalant-se entre les seves millors òperes les titulades Der Vetter aus Bremén i Kuss und Schuss. Són també molt celebrades les seves sonates per a piano i els seus lieder.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 26, pàg. 205. (ISBN 84-239-4526-X)
# Metralladora Lewis

La Lewis va ser una metralladora lleugera introduïda a la Primera Guerra Mundial i que va ser usada en aquest conflicte per les forces de l'Imperi britànic. L'arma va ser dissenyada de forma privada als Estats Units, però finalment va ser produïda en massa al Regne Unit.
Tenia una coberta distintiva de refredament del canó (que contenia un dissipador de calor amb aletes d'alumini per refredar el canó de la metralladora) i un carregador de cassola muntat a la part superior. La Lewis va servir fins al final de la guerra de Corea. També va ser àmpliament utilitzat com a metralladora d'avió, gairebé sempre amb la coberta de refredament retirada (ja que el flux d'aire durant el vol ofereix prou refredament), durant les dues guerres mundials.

## Funcionament

Aquesta arma funcionava amb gas. Una part del gas propulsor en expansió es va extreure del canó, impulsant un pistó cap enrere contra un ressort. El pistó estava equipat amb un pal vertical a la part posterior que muntava en una pista de lleva helicoïdal al pern, girant-lo al final del seu recorregut més proper a la recambra. Això va permetre que les tres orelles de bloqueig a la part posterior del pern s'enganxessin als buits del cos de la metralladora per bloquejar-la al seu lloc. El pal també portava un percutor fix, que sobresortia a través d'una obertura a la part davantera del pern, disparant la següent ronda a la part més important del recorregut del pistó.

## Referències

* ↑ Easterly, 1998, p. 65.
* ↑ Ford, 2005, p. 68–70.
* ↑ (Smith, 1943, p. 31)

## Biografia

* Ford, Roger. The World's Great Machine Guns from 1860 to the Present Day. Londres: Amber Books, 2005. ISBN 978-1-84509-161-3.
* Smith, Joseph E. Small Arms of the World. 10th Rev.. Harrisburg PA (USA): Stackpole Books, 1973. ISBN 978-0-88365-155-1.
# Howieïta

La howieïta és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la deerita-howieïta. Rep el nom en honor del professor Robert Andrew Howie (4 de juny de 1923 - 10 de març de 2012), petròleg i mineralogista britànic del King's College de Londres. Howie va ser un dels autors del llibre "Una Introducció als Minerals Formadors de Roques".

## Característiques

La howieïta és un silicat de fórmula química Na(Fe,Mn)₁₀(Fe,Al)₂Si₁₂O₃₁(OH)₁₃. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 1964. Cristal·litza en el sistema triclínic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la howieïta pertany a «09.DH - Inosilicats amb 4 cadenes senzilles periòdiques, Si₄O₁₂» juntament amb els següents minerals: leucofanita, ohmilita, haradaïta, suzukiïta, batisita, shcherbakovita, taikanita, krauskopfita, balangeroïta, gageïta, enigmatita, dorrita, høgtuvaïta, krinovita, makarochkinita, rhönita, serendibita, welshita, wilkinsonita, safirina, khmaralita, surinamita, deerita, taneyamalita, johninnesita i agrel·lita.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la pedrera Laytonville, situada a les California Coast Ranges, dins el comtat de Mendocino (Califòrnia, Estats Units). També ha estat descrita en altres indrets dels estats de Califòrnia i Oregon, així com al Canadà, Kosovo i el Japó.

## Referències

* ↑ «Howieite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 19 gener 2020].
# Tribu Potter Valley

La tribu Potter Valley és una tribu reconeguda federalment dels pomo al comtat de Mendocino (Califòrnia). Antigament havien estat coneguts com a banda Little River d'indis pomo i ranxeria Potter Valley d'indis pomo de Califòrnia.

## Reserva

La reserva de la tribu Potter Valley és la ranxeria Potter Valley, que té una superfície de 10 acres (40.000 m²). 138 membres de la tribu viuen a la reserva. La ranxeria està situada al vessant occidental de Potter Valley, al sud de Centerville, Califòrnia.
Al començament del segle xx la ranxeria era un llogaret d'11 cases amb 50 residents. Venien de tots els pobles de tota la vall, inclosa la banda yuki huchnom. L'Església Metodista Episcopal va mantenir una escola a la reserva.

## Govern

La tribu dirigeix els seus negocis des d'Ukiah (Califòrnia). L'actual cap tribal és Salvador Rosales.

## Notes

* 1 2 California Indians and Their Reservations. Arxivat 2010-07-26 a Wayback Machine. San Diego State University Library and Information Access. 2009. Consultat 3 agost 2009.
* ↑ Pritzker, 140
* ↑ Barrett, 136-7
* ↑ California Tribes and Organizations. 500 Nations.. Consultat 3 agost 2009.
* ↑ Potter Valley Tribe Board Members. Arxivat 2013-12-06 a Wayback Machine. Potter Valley Tribe.. Consultat 3 agost 2009.

## Referències

* Barrett, Samuel Alfred. The Entho-Geography of the Pomo and Neighboring Indians. Berkeley: University of California, 1908.
* Pritzker, Barry M. A Native American Encyclopedia: History, Culture, and Peoples. Oxford: Oxford University Press, 2000. ISBN 978-0-19-513877-1

## Enllaços externs

* Potter Valley Tribe
# Ranxeria Sherwood Valley

La Ranxeria Sherwood Valley d'indis pomo de Califòrnia és una tribu reconeguda federalment d'amerindis pomo de Califòrnia.
La reserva de la tribu, la ranxeria Sherwood Valley, es troba al comtat de Mendocino (Califòrnia), vora Willits, a l'Autopista 101. Té una superfície de 356 acres (1,44 km²). Les terres de la reserva són anomenades la vella i la nova ranxeria.

## Història

La ranxeria Sherwood Valley és una comunitat de pomo de la costa, que són autòctons de Sonoma i Mendocino al nord de Califòrnia. La seva comunitat històrica va ser anomenada Pomo Kulá Kai, i tradicionalment van viure al llarg del curs superior del riu Eel. Parlaven llengües pomo. L'últim cap tradicional dels Pomo Kulá Kai fou Lunkaya.
Els russos van ser els primers no-indis amb qui els pomo van mantenir contacte Es van retirar quan foren reemplaçats per un nombre creixent d'europeus-americans que van arribar al territori pomo a establir granges o a extreure or a mitjans del segle xix. Els no-indígenes superaren ràpidament els indis i causaren estralls en les seves comunitats. Es va establir un sistema de ranxeries o petites reserves pel govern dels Estats Units per a les tribus californianes desplaçades, incloent els de la ranxeria de la vall de Sherwood .

## Avui

La ranxeria Sherwood Valley d'indis pomo té uns 450 membres registrats dels quals 179 viuen a la reserva. la tribu posseeix el Casino Sherwood Valley Rancheria i el Creekside Cafe, abans conegut com a Casino Black Bart, a Willits amb terra comprada per la tribu en 1987.

## Referències

* 1 2 Team, Library News. «Status of the San Diego Computer Museum Collection | University Library | SDSU» (en anglès), 04-01-2023. [Consulta: 11 març 2025].
* ↑ Anderson, Verle. People Called Pomo. Arxivat 2006-09-07 a Wayback Machine. (MS Word document) 9 June 2005 (retrieved 26 Feb 2009)
* ↑ Sherwood Valley Rancheria Casino. (retrieved 11 June 2010)
# Constantí V

Constantí V és el nom dels següents personatges:
* Constantí V, príncep d'Armènia (?-1362), monarca del Regne Armeni de Cilícia
* Constantí V de Constantinoble, Patriarca de Constantinoble (1897 -1901)
* Constantí V Coprònim (718 –775), emperador romà d'Orient
* Constantí V de Sis, patriarca de l'església armènia del 1372 al 1374
# Dècada del 780

La dècada del 780 comprèn el període que va des de l'1 de gener del 780 fins al 31 de desembre del 789.

## Personatges destacats

* Carlemany
* Constantí VI, emperador romà d'Orient
* Adrià I, papa
# Dècada del 790
## Esdeveniments

* Ghana creix gràcies al comerç de l'or
* Es recull la sunna islàmica
* Guerra entre els francs i els àvars de Pannònia
* Comença l'època Heian al Japó, de gran esplendor

## Personatges destacats

* Carlemany
* Constantí VI
* Alcuí de York
* Idris I
* Irene d'Atenes
* Adrià I, papa
# Aleksandr Petróvski

Aleksandr Alekséievitx Petróvski (en rus Александр Алексеевич Петровский) (Taixkent, 3 de març de 1989) és un ciclista rus, professional des del 2008 al 2010. Ha combinat la carretera amb el ciclisme en pista on ha obtingut els seus millors resultats.

## Palmarès en pista

* 2007
** Campió del món júnior en Madison (amb Ievgueni Kovaliov)
* 2009
** Campió d'Europa sub-23 en Persecució per equips (amb Ievgueni Kovaliov, Artur Ierxov i Valeri Kaikov)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Durocòrtorum

Durocòrtorum (llatí: Durocortorum) era una ciutat de l'antiga Gàl·lia Belga esmentada per Juli Cèsar com capital dels rems (remi), el primer poble belga al nord del Marne. Més tard la ciutat va prendre el nom del poble, que va evolucionar a Reims.
Estrabó, que anomena la ciutat Duricortora (Δουρικόρτορα), l'anomena la "metròpoli dels rems" i diu que la ciutat "va rebre els governadors romans", que s'interpreta com que la ciutat era la seu de la Gàl·lia Lugdunensis. Ammià Marcel·lí diu que era una de les ciutats principals de la Belgica secunda i que n'era la capital. Era un lloc important, i des d'allí sortien vies de comunicació a totes les parts de la Gàl·lia. Claudi Ptolemeu l'anomena Δουροκόττορον ("Dourokottoron"), i Esteve de Bizanci Δοροκόττορος ("Dorokottoros"). De Marc Corneli Frontó es conserva un fragment d'un discurs que diu: "et illae vestrae Athenae Durocorthoro", del que s'ha deduït que la ciutat tenia una escola de retòrica.
Va ser seu d'un bisbe i a la catedral hi van ser coronats més tard els reis de França, i aquesta catedral se suposa que va ser construïda al lloc de l'antic temple romà. Queden algunes restes: un arc triomfal (anomenat l'arc de triomf de la porta de Mart, amb tres arcs i 8 columnes corínties), el Mont d'Arene (l'amfiteatre), la tomba de Jovinus (dins la catedral, una escultura romana dedicada a Jovinus, nadiu de la ciutat que va ser cònsol a Roma), i les restes d'unes termes a tres cases de la Rue du Cloitre, a més de les restes de set camins romans; un altre arc triomfal erigit per Flavi Constantí va ser destruït.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Durocortorum». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 15 febrer 2021].