OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Josep Manuel Alares i Sales

Josep Manuel Alares i Sales (València, 23 de març de 1950) és un il·lustrador i artista faller amb més de 40 anys de professió. Va estudiar Il·lustració, Dibuix Publicitari i Decoració a l'Escola d'Arts i Oficis de València. També cursa estudis a l'escola privada Barreira.
De formació autodidacta s'inicia en la creació de Falles amb l'obra "Simfonia animal", plantada en l'any 1970 per la Falla infantil de la comissió Convent Jerusalem-Matemàtic Marçal. En la seua producció es poden trobar treballs per a les comissions Serrans-Plaça dels Furs, Albacete-Marvá, Castelló-Segorbe, Exposició, Cervantes-Pare Jofre, Monestir de Poblet-A. Albiñana i Plaça La Mercè entre altres moltes, sempre infantils.
És considerat com un dels renovadors estètics del cadafal infantil i referent per a les següents generacions d'artistes fallers dedicats a les Falles per a xiquets i xiquetes. El seu estil s'ha caracteritzat per una simplificació i depuració de línies, els colors plans i la seua passió pel món dels gats i els donyets, i l'ínterés per la Cultura i la Natura, enviant als xiquets un missatge de crítica i reflexió.
A més d'artista faller, Josep Manuel Alares també s'ha dedicat a la il·lustració i al dibuix. Al llarg de la seua carrera ha creat cartells, portades, aquarel·les i caricatures entre altres creacions artístiques. Als anys 90 va participar en campanyes de la Conselleria d'Educació de la Generalitat Valenciana.
També participa com a professor, junt a Ramon Espinosa i Fernando Garcia Ribas al curs d´aprenentatge per a futurs artistes fallers, organitzat per L'Ajuntament de València.
Fa diverses exposicions, Natura i pobles. Participa en 2011 en l'exposició col·lectiva "Projecte Encés" al Cercle de Belles Arts de València junt a altres 11 artistes. Al mateix any la Casa de la Cultura d'Alboraia exposa una mostra dels seus dibuixos baix el títol "Pobles d'Espanya". En 2017, el Museu Faller de València li dedica l'exposició "Falles al natural", on es repassa la seua trajectòria artística.

## Referències

* ↑ Ferreira, Manuel A. «El mundo mágico de las brujas». Las Provincias, 26-11-2004.
* ↑ Ferreira, Manuel «José Manuel Alares, renovador del lenguaje estético». Las Provincias, 26-02-1988.
* ↑ Castelló, Joan «De la invisibilitat al protagonisme: què grans els artistes infantils dels segles XX i XXI». Llibret comissió El Mocador 2014, 17-02-2014, pàg. 197.
* ↑ «L'art que apareix i desapareix». Levante-EMV, 12-01-2011. [Consulta: 12 febrer 2019].
* ↑ «El Museu Faller recupera el millor Alares». Levante-EMV, 24-01-2017. [Consulta: 12 febrer 2019].

## Enllaços externs

* «José Manuel Alares Sales» (en castellà). BDFallas. [Consulta: 21 març 2020].
* «José Manuel Alares Sales» (en castellà). Cendra Digital. [Consulta: 21 març 2020].
# Redding (Connecticut)

Redding és un poble del comtat de Fairfield, a Connecticut, Estats Units d'Amèrica. La població era de 8.270 persones l'any 2000, 2.918 llars, i 2.377 famílies. La densitat de població era de 101,4 persones/km². Els ingressos mitjans per família eren de 141.609 dòlars. Mark Twain, que hi va viure durant els seus últims anys, va contribuir els primers llibres per la biblioteca pública que ara s'anomena Mark Twain Library en honor seu.

## Referències

* ↑ http://money.cnn.com/galleries/2009/moneymag/0907/gallery.bplive_6_figure_towns.moneymag/4.html

## Enllaços externs

* Redding - Lloc web oficial
# Scorpaena orgila

Scorpaena orgila és una espècie de peix pertanyent a la família dels escorpènids.

## Descripció

* Fa 8,5 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic sud-oriental: l'illa de Pasqua.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Linnaeus, C., 1758. Tomus I. Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Editio decima, reformata. Holmiae. (Laurentii Salvii): (1-4), 1-824.
* ↑ Eschmeyer, W. N. & G. R. Allen, 1971. Three new species of scorpionfishes (family Scorpaenidae) from Easter Island. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 4) v. 37 (núm. 19): 515-527.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 «Scorpaena orgila» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Pequeño, G., 1989. Peces de Chile. Lista sistemática revisada y comentada. Rev. Biol. Mar., Valparaíso 24(2):1-132.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Prophetstown

Prophetstown és una població dels Estats Units a l'estat d'Illinois. Segons el cens del 2000 tenia 2.023 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Prophetstown tenia 2.023 habitants, 809 habitatges, i 533 famílies. La densitat de població era de 574,3 habitants/km².
Dels 809 habitatges en un 25,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 56,1% hi vivien parelles casades, en un 7,4% dones solteres, i en un 34% no eren unitats familiars. En el 31,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,31 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 21,4% tenia menys de 18 anys, un 7,2% entre 18 i 24, un 25,2% entre 25 i 44, un 23,3% de 45 a 60 i un 23% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 43 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.452 $ i la renda mediana per família de 47.589 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.828 $ mentre que les dones 21.438 $. La renda per capita de la població era de 19.572 $. Aproximadament el 3,9% de les famílies i el 9,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Prophetstown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Prophetstown». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Nel·li Feriabnikova

Nel·li Feriabnikova (Vorkutà, 14 de maig de 1949) és una exjugadora de bàsquet russa que va competir sota bandera soviètica durant la dècada de 1970. Jugava en la posició de pivot.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics de Mont-real, on guanyà la medalla d'or en la competició de bàsquet. Quatre anys més tard, als Jocs de Moscou, revalidà la medalla d'or. En el seu palmarès també destaquen dues medalles d'or al Campionat del Món de bàsquet (1971 i 1975) i cinc d'or al Campionat d'Europa de bàsquet (1970, 1972, 1974, 1976 i 1978). A nivell de clubs jugava al ŽBK Spartak de Moscou, amb qui guanyà la lliga soviètica de 1978, la Copa de 1973 i la Copa Ronchetti de 1977 i 1981.

## Referències

* ↑ «Nelli Feryabnikova Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 14 setembre 2019].
# Diksmuide

Diksmuide (francès i flamenc occidental Dixmude) és un municipi belga de la província de Flandes Occidental a la regió de Flandes.

## Seccions

| # | Nom | Superfície (km²) | Població (01/01/2007) |
| I | Diksmuide | 2,12 | 5.180 |
| II | Esen | 17,53 | 1.854 |
| III | Kaaskerke | 8,73 | 458 |
| IV | Beerst | 11,66 | 1.127 |
| V | Vladslo | 17,33 | 1.239 |
| VI | Leke | 10,73 | 1.124 |
| VII | Keiem | 12,92 | 1.298 |
| VIII | Stuivekenskerke | 7,34 | 160 |
| IX | Pervijze | 12,23 | 886 |
| X | Lampernisse | 13,62 | 198 |
| XI | Oostkerke | 3,77 | 285 |
| XII | Oudekapelle | 6,51 | 135 |
| XIII | Sint-Jacobskapelle | 3,25 | 96 |
| XIV | Nieuwkapelle | 7,85 | 406 |
| XV | Woumen | 13,83 | 1.307 |
Font: www.westhoek.be

## Evolució demogràfica

Font:NIS
* 1924: annexió d'Esen (+300 habitants)
* Fusió de 1965: incorporació d'Esen i Kaaskerke (+2.423 habitants)
* Fusió de 1977: incorporació de Beerst, Driekapellen, Leke, Pervijze, Vladslo i Woumen; (+8.625 habitants)

## Localització

* a. Zande (Koekelare)
* b. Koekelare
* c. Bovekerke (Koekelare)
* d. Werken (Kortemark)
* e. Zarren (Kortemark)
* f. Klerken (Houthulst)
* g. Jonkershove (Houthulst)
* h. Merkem (Houthulst)
* i. Reninge (Lo-Reninge)
* j. Lo (Lo-Reninge)
* k. Alveringem
* l. Zoutenaaie (Veurne)
* m. Eggewaartskapelle (Veurne)
* n. Avekapelle (Veurne)
* o. Veurne
* p. Ramskapelle (Nieuwpoort)
* q. Schore (Middelkerke)
* r. Sint-Pieters-Kapelle (Middelkerke)

## Història
### Edat mitjana

En el segle ix, els francs es va establir en el que van anomenar "Dicasmutha", un indret proper a IJzer. Cap al segle x, s'hi va crear una capella i la plaça del mercat. Els murs defensius van ser construïts en 1270. L'economia es basava ja llavors principalment en l'agricultura, en productes làctics i lli. Des del segle XV a la Revolució francesa, Diksmuide es va veure afectada per les guerres que van enfrontar els Països Baixos, França, Espanya, i Àustria.

### Guerres mundials

Al començament de la primera guerra mundial, les tropes alemanyes van travessar la frontera belga prop Arlon, després van continuar cap al Mar del Nord per a assegurar els ports francesos de Calais i Dunkerque. Durant el temps que va trigar a arribar l'exèrcit alemany a Diksmuide, a l'octubre de 1914, els belgues havien descabalat el riu IJzer i havien inundat l'àrea. La ciutat primer va ser atacada sobre el 16 d'octubre de 1914, la qual cosa va marcar el principi de la batalla de l'IJzer. AL final de la batalla la ciutat havia estat totalment destruïda, encara que va ser reconstruïda en els anys 20.

## Llista de burgmestres

* Basile Baert (-1915)
* Theodoor Vanhoutte (1920-1924)
* Arthur Baert (1924-1926)
* Alphonse De Keyser (1927-1932)
* Julien Titeca (1933-1946)
* Emile Missiaen (1947-1952)
* Jules Van Coillie (1953-1973)
* Hendrik Laridon (1973-2000)
* Lieve Van Damme (2001-2004)
* Geert Debaillie (2004-2006)
* Lies Laridon (2007-)

## Personatges il·lustres

* Michel Pollentier, ciclista
* Jacobus Clemens non Papa, compositor, mort a Diksmuide entre 1556 i 1558

## Agermanaments

* Ploemeur
* Rottach-Egern
* Ellesmere
# Trimmatom eviotops

Trimmatom eviotops és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2,1 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i associat als esculls de corall.

## Distribució geogràfica

Es troba a Austràlia, Txagos, Fiji, la Polinèsia Francesa, Guam, les Illes Marshall, la Micronèsia, les Illes Mariannes, Nova Caledònia, Pitcairn, Samoa, Tonga i les Tuamotu.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Winterbottom, R. & A. R. Emery, 1981. A new genus and two new species of gobiid fishes (Perciformes) from the Chagos Archipelago, central Indian Ocean. Environ. Biol. Fishes v. 6 (núm. 2): 139-149.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Schultz, L. P., 1943. Fishes of the Phoenix and Samoan islands collected in 1939 during the expedition of the U. S. S. "Bushnell.". Bull. U. S. Natl. Mus. Núm. 180: i-x + 1-316, Pls. 1-9.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Kulbicki, M. i J.T. Williams, 1997. Checklist of the shorefishes of Ouvea Atoll, New Caledonia. Atoll Res. Bull. 444: 26 p.
* ↑ Myers, R.F., 1991. Micronesian reef fishes. Segona edició. Coral Graphics, Barrigada, Guam. 298 p.
* ↑ Myers, R.F., 1999. Micronesian reef fishes: a comprehensive guide to the coral reef fishes of Micronesia. Coral Graphics, Barrigada, Guam. 330 p.
* ↑ Randall, J.E., J.T. Williams, D.G. Smith, M. Kulbicki, G.M. Tham, P. Labrosse, M. Kronen, E. Clua i B.S. Mann, 2003. Checklist of the shore and epipelagic fishes of Tonga. Atoll Res. Bull. Núms. 497-508.
* ↑ Wass, R.C., 1984. An annotated checklist of the fishes of Samoa. Natl. Ocean. Atmos. Adminis. Tech. Rept., Natl. Mar. Fish. Serv., Spec. Sci. Rept. Fish. (781).
* ↑ Zug, G.R., V.G. Springer, J.T. Williams i G.D. Johnson, 1989. The vertebrates of Rotuma and surrounding waters. Atoll Res. Bull. 316:25 p.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Brookside (Alabama)

Brookside és una població dels Estats Units a l'estat d'Alabama. Segons el cens del 2000 tenia 1.393 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Brookside tenia 1.393 habitants, 546 habitatges, i 393 famílies. La densitat de població era de 89,9 habitants/km².
Dels 546 habitatges en un 31,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,6% hi vivien parelles casades, en un 15,8% dones solteres, i en un 28% no eren unitats familiars. En el 26,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,55 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,08.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,8% tenia menys de 18 anys, un 9,4% entre 18 i 24, un 28,6% entre 25 i 44, un 24,3% de 45 a 60 i un 12,8% 65 anys o més.
L'edat mitjana era de 37 anys. Per cada 100 dones hi havia 94 homes. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,8 homes.
La renda mitjana per habitatge era de 29.792 $ i la renda mitjana per família de 34.821 $. Els homes tenien una renda mitjana de 30.900 $ mentre que les dones 21.563 $. La renda per capita de la població era de 14.242 $. Aproximadament el 14,7% de les famílies i el 18,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
# Scorpaenodes arenai

Scorpaenodes arenai és una espècie de peix pertanyent a la família dels escorpènids.

## Descripció

* Fa 11 cm de llargària màxima (normalment, en fa 8).

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a les illes Açores i l'estret de Messina (Itàlia).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Bleeker, P., 1857. Bijdrage tot de kennis der ichthyologische fauna van de Sangi-eilanden. Natuurkd. Tijdschr. Neder. Indië v. 13. 369-380.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Torchio, M., 1962. Descrizione di una nuova specie di Scorpaenidae de Mediterraneo: Scorpaenodes arenai. Atti Soc. Ital. Sci. Nat. Mus. Civ. Stor. Nat. Milano v. 101 (núm. 2): 112-116, Pl. 17.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 «Scorpaenodes arenai» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Hureau, J.-C. i N.I. Litvinenko, 1986. Scorpaenidae. p. 1211-1229. A: P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.). Fishes of the North-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vol 3.
* ↑ Bauchot, M.-L., 1987. Poissons osseux. p. 891-1421. A: W. Fischer, M.L. Bauchot i M. Schneider (eds.). Fiches FAO d'identification pour les besoins de la pêche. (rev. 1). Méditerranée et mer Noire. Zone de pêche 37. Vol. II. Commission des Communautés Européennes i FAO, Roma.
* ↑ Blanc, M. i J.-C. Hureau, 1979. Scorpaenidae. p. 579-585. A: J.C. Hureau i Th. Monod (eds.). Check-list of the fishes of the north-eastern Atlantic and of the Mediterranean (CLOFNAM I). UNESCO, París. Vol. 1.
* ↑ Costa, F., 1991. Atlante dei pesci dei mari italiani. Gruppo Ugo Mursia Editore S.p.A. Milà, Itàlia. 438 p.
* ↑ Fischer, W., M.-L. Bauchot i M. Schneider, (eds.). 1987. Fiches FAO d'identification des espèces pour les besoins de la pêche. (Révision 1). Méditerranée et mer Noire. Zone de Pêche 37. FAO, Roma. 1529 p.
* ↑ Hureau, J.-C. i T. Monod (eds.), 1979. Supplement. Check-list of the fishes of the north-eastern Atlantic and of the Mediterranean. p.339-394. A J.-C. Hureau i Th. Monod (eds.) Check-list of the fishes of the north-eastern Atlantic and of the Mediterranean.United Nations Educational Scientific and Cultural Organization (UNESCO), París, França. Vols 1-2. 683 p.
* ↑ Quignard, J.-P. i J.A. Tomasini, 2000. Mediterranean fish biodiversity. Biol. Mar. Mediterr. 7(3):1-66.
* ↑ Santos, R.S., F.M. Porteiro i J.P. Barreiros, 1997. Marine fishes of the Azores: annotated checklist and bibliography. Bulletin of the University of Azores. Supplement 1. 244 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Crespo, J., J. Gajate i R. Ponce, 2001. Clasificación científica e identificación de nombres vernáculos existentes en la base de datos de seguimiento informático de recursos naturales oceánicos. Instituto Español de Oceanografía (Madrid).
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Khaan mckennai

Khaan mckennai és una espècie de dinosaure oviraptorosaure que va viure al Cretaci superior, fa uns 70 milions d'anys. Les seves restes fòssils s'han trobat a la formació de Djadochta, a Mongòlia.
# Nina Frolova

Nina Frolova (rus: Нина Николаевна Фролова) (Novossibirsk, 11 d'octubre de 1948) és una ex-remadora que va competir sota bandera soviètica durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics de Moscou, on guanyà la medalla de plata en la competició del vuit amb timoner del programa de rem. En el seu palmarès també destaquen quatre medalles d'or i dues de plata al Campionat del món de rem i tres d'or al Campionat d'Europa de rem.

## Referències

* ↑ «Nina Frolova Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 14 octubre 2019].
* ↑ Fitxa a worldrowing.com
# Lo-Reninge

Lo-Reninge és un municipi belga de la província de Flandes Occidental a la regió de Flandes.

## Seccions

| # | Nom | Superfície (km²) | Població (01/01/2006) |
| I | Lo | 15,69 | 1.247 |
| II | Reninge | 22,90 | 1.083 |
| III | Pollinkhove | 13,81 | 620 |
| IV | Noordschote | 10,55 | 356 |
    Font: Ajuntament de Lo-Reninge

## Localització

* a. Hoogstade (Alveringem)
* b. Alveringem
* c. Lampernisse (Diksmuide)
* d. Nieuwkapelle (Diksmuide)
* e. Merkem (Houthulst)
* f. Bikschote (Langemark-Poelkapelle)
* g. Zuidschote (Ieper)
* h. Elverdinge (Ieper)
* i. Woesten (Vleteren)
* j. Oostvleteren (Vleteren)
# Trimmatom macropodus

Trimmatom macropodus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i associat als esculls de corall que viu entre 5-15 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Austràlia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Winterbottom, R. & A. R. Emery, 1981. A new genus and two new species of gobiid fishes (Perciformes) from the Chagos Archipelago, central Indian Ocean. Environ. Biol. Fishes v. 6 (núm. 2): 139-149.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Winterbottom, R., 1989. A revision of the Trimmatom nanus species complex (Pisces, Gobiidae), with descriptions of three new species and redefinition of Trimmatom. Can. J. Zool. v. 67: 2403-2410.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Larson, H.K., 2000. Gobiidae (gobies and sleepers). p. 635-640. A: J.E. Randall i K.K.P. Lim (eds.) A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. (8):569-667.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# José Miguel Fonollosa Castejón

José Miguel Fonollosa Castejón (Vinaròs, 1975) és un historietista valencià.

## Biografia

L'any 2000 va començar a col·laborar en la revista infantil Camacuc on col·labora amb les sèries Vampi, Hotel Monster i Trastades a l'Olimp.
Per a Dibbuks va produir l'àlbum Billy Bob: Buscando piedras con las que tropezar (2006) i la novel·la gràfica Te quise como solo se quiere a los cabrones (2007), que van comptar amb guions de Manuel Castany i Maria José Jiménez, respectivament.
En 2008 i després de la fantàstica Sebastian Lefou (Aleta Ediciones, 2008), va iniciar una sèrie històrica de llarg recorregut, El viaje de Darwin de temàtica històrica.
El 2010 comença la publicació del seu webcomic Miau, les protagonistes de la qual estan inspirades en les seves dues gates, Dufa i Belfidel. Se n'han publicat 8 llibres i traduït a 5 idiomes. El 2018 inicia una nova sèrie de tires humorístiques sobre la vida amb els teus animals: "Perros vs. Gatos". El 2021 publica Refugio, on ens apropa al treball de les protectores d'animals des de la seva experiència treballant com a voluntari a SPAX.
En les obres humorístiques és on adquireix notorietat; amb les paròdies Los muertos revivientes (Dolmen), “Los Vengatas” o series como “Los Otros Superheroes”, “Mordiscos” o “Sex o no Sex”.
A més dels seus llibres, ha participat en revistes d'humor a Espanya com El Jueves, Retranca, El Climaco o Amaníaco.

## Premis

* XXXV Premi Diari d'Avisos 2011 al millor guió d'historieta d'humor.
* Premis Torre del Agua 2020 al millor còmic espanyol per VAMPI Cuéntame un cuento.

## Referències

* 1 2 3 4 «José Fonollosa» (en castellà). Grafito Editorial. [Consulta: 23 desembre 2021].
* ↑ Jiménez, Jesús. «José Fonollosa: "Más Miau' está basado en hechos reales"» (en castellà). Rtve.es, 15-04-2011. [Consulta: maig 2016].
* ↑ Jiménez, Jesús. «José Fonollosa: En 'Sex o no sex' he intentado dar una versión humorística diferente del sexo» (en castellà). Rtve.es, 03-10-2011. [Consulta: maig 2016].
* ↑ Darias, Manuel «XXXV premios Diario de Avisos 2011». Diario de Avisos, 18-03-2012, pàg. 51.
* ↑ «José Fonollosa» (en castellà). Casa del Libro. [Consulta: 23 desembre 2021].
* ↑ «VAMPI Cuéntame un cuento» (en castellà). Grafito Editorial. [Consulta: 23 desembre 2021].

## Enllaços externs

* José Fonollosa Arxivat 2012-06-28 a Wayback Machine. per José A. Serrano, "Guia del Còmic", 2009.