OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Spartina alterniflora

Spartina alterniflora (en anglès Smooth Cordgrass o Saltmarsh Cordgrass) és una espècie herbàcia d'origen nord-americà que viu en aiguamolls i que fora del seu hàbitat originari es pot comportar com una mala herba invasiva.
Arreu del territori espanyol està catalogada com a espècie exòtica invasora. Entre altres, això implica que està prohibit comercialitzar-la i introduir-la al medi natural. Tampoc es poden reintroduir exemplars que hagin estat extrets de la natura.

## Descripció

És una planta perenne i de fulla caduques. Arriba a fer d'1 a 1,5 metres d'alt, presenta tiges sense pèls amb fulles de 20 a 60 cm de llarg i 1,5 cm d'ample.
Com l'espècie relacionada Spartina patens, produeix flors i llavors només en una banda de la tija. Les flors són verd grogoses i es tornen brunes a l'hivern. Té arrels profundes que quan es trenquen originen una reproducció vegetativa asexual. Les arrels són aliment per a ocells com les oques.
Spartina alterniflora permet que prosperi els musclos i altres espècies que aprofiten els canvis medioambientals que la planta propicia.
S. alterniflora és originària de la costa Atlàntica americana des de Terranova fins al nord de l'Argentina.

## Problemes com espècie invasora

Spartina alterniflora pot esdevenir una espècie invasora per ella mateixa o per hibridació amb espècies natives tot impedint la propagació de les espècies autòctones. Com a exemple d'hibridació és la que dona lloc a l'híbrid anomenat S. anglica que és producte de l'encreuament S.alterniflora × townsendii (S. alterniflora × S. maritima), que es produí accidentalment el 1870 en entrar en contacte a Anglaterra amb la planta anglesa Spartina maritima.
S. anglica és invasiva degut al vigor híbrid amb ela avantaqtges de tolerar salinitat més elevada i fer fotosíntesi efectiva a temperatues més baixes., per això s'ha estès pel nord-oest d'Europa. També als Estats Units s'ha estès (especialment als estats de Washington i Califòrnia i és difícil d'eliminar

## Referències

* ↑ Ministeri d'Agricultura, Alimentació i Medi Ambient «Reial decret 630/2013, de 2 d'agost, pel qual es regula el Catàleg espanyol d'espècies exòtiques invasores.». BOE, Suplement en llengua catalana al núm. 185, dissabte 3 agost 2013, p. Secc. I. p. 18 [Consulta: 19 març 2019].

## Enllaços externs

* Germplasm Resources Information Network: Spartina alterniflora Arxivat 2008-10-08 a Wayback Machine.
* Noxious Weed IVM Guide- Smooth Cordgrass (Spartina) Arxivat 2010-08-31 a Wayback Machine.
* Invasive Plant Council – Spartina alterniflora Arxivat 2011-06-05 a Wayback Machine.
# Spatuloricaria fimbriata

Spatuloricaria fimbriata és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Magdalena.

## Referències

* ↑ Schultz L. P. 1944. The catfishes of Venezuela, with descriptions of thirty-eight new forms. Proceedings of the United States National Museum v. 94 (núm. 3172). 173-338.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 «Spatuloricaria fimbriata» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Eigenmann, C. H. 1912. Some results from an ichthyological reconnaissance of Colombia, South America. Part I. (Contrib. Zool. Lab. Ind. Univ. Núm. 127.). Ind. Univ. Studies Núm. 16 (sic Núm. 8): 1-27.
# Sphaerophysa dianchiensis

Sphaerophysa dianchiensis és una espècie de peix de la família dels balitòrids i l'única del gènere Sphaerophysa.
No presenta dimorfisme sexual.
És un peix d'aigua dolça, demersal i de clima subtropical.
Es troba a la Xina: el llac Dianchi (Yunnan).
Les seues principals amenaces són la introducció d'espècies exòtiques, la pèrdua del seu hàbitat i la contaminació de l'aigua.
És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Cao, W.-X. & S.-Q. Zhu, 1988. A new genus and species of Nemacheilinae from Dianchi Lake, Yunnan Province in China (Cypriniformes: Cobitidae). Acta Zootaxon. Sin. v. 13 (núm. 4): 405-408.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 UICN (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Chen, Z.-M., Yang, J.-X., Su, R.-F. i Chen X.-Y., 2001. Present status of the indigenous fishes in Dianchi lake, Yunnan. Biodiv Sci. 9(4): 407-413.

## Enllaços externs

* AQUATAB (txec)
* ION (anglès)
# Spratelloides

Spratelloides és un gènere de peixos de l'ordre dels clupeïformes.
Són peixos molt menuts que viuen en moles de moltíssims individus. S'utilitzen com a esca (grumeig)esca, especialment en la pesca de la tonyina. Algunes espècies són molt apreciades a la cuina de certs països asiàtics, com el Spratelloides gracilis, que es coneix com a kibinago al Japó.

## Taxonomia

* Spratelloides delicatulus (Bennett, 1832)
* Areng gràcil (Spratelloides gracilis) (Temminck & Schlegel, 1846)
* Spratelloides lewisi (Wongratana, 1983)
* Spratelloides robustus (Ogilby, 1897)

## Referències

* ↑ Fishbase - Spratelloides
* ↑ Bennett, E. T., 1832. Observations on a collection of fishes from the Mauritius, presented by Mr. Telfair, with characters of new genera and species. Proceedings of the Zoological Society of London. 1830-31 (pt 1): 165-169.
* ↑ Temminck, C. J. & H. Schlegel, 1846. Pisces, Fauna Japonica Parts 10-14: 173-269.
* ↑ Wongratana, T., 1983. Diagnoses of 24 new species and proposal of a new name for a species of Indo-Pacific clupeoid fishes. Jpn. J. Ichthyol. v. 29 (núm. 4): 385-407.
* ↑ Ogilby, J. D., 1897. New genera and species of Australian fishes. Proc. Linn. Soc. N. S. W. v. 22 (pt 1): 62-95.
# Ratpenat cuallarg d'Elery

El ratpenat cuallarg d'Elery (Setirostris eleryi) és una espècie de ratpenat de la família dels molòssids. Fou anomenat en honor del sociòleg australià Elery Hamilton-Smith. És endèmic d'Austràlia.

## Descripció
### Dimensions

És un ratpenat de petites dimensions, amb una llargada del cap i el cos de 41-50 mm, una llargada de l'avantbraç de 32-35,3 mm, una llargada de la cua de 28-32 mm i un pes de fins a 6 g.

### Aspecte

El pelatge és curt i espès. Les parts dorsals són de color sorra, mentre que les ventrals són més clares. El musell és pla, ample, llarg i prim, amb el llavi superior densament cobert de llargues cerres i els narius que s'obren lateralment. Les orelles són relativament curtes, ben separades entre si i amb la punta arrodonida. Les ales s'acoblen posteriorment als turmells. La cua és llarga i robusta i s'estén més de la meitat més enllà de l'uropatagi. Ambdós sexes tenen un particular projecció carnosa sobre els genitals.

## Biologia
### Comportament

Es refugia a les cavitats dels arbres.

### Alimentació

S'alimenta d'insectes.

## Distribució i hàbitat

Aquesta espècie és difosa al Territori del Nord sud-oriental, Queensland central i meridional i Nova Gal·les del Sud septentrional.
Viu als boscos àrids.

## Estat de conservació

Com que fou descoberta fa poc temps, l'estat de conservació d'aquesta espècie encara no ha estat avaluat formalment.

## Referències

* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 123. ISBN 978-0801893049.
* ↑ Wilson, D. E.; Reeder, D. M. (editors). Mammal Species of the World. A Taxonomic and Geographic Reference (en anglès). 2 volums. 3a edició. Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2005. ISBN 978-0-8018-8221-0.
* ↑ Menkhorst i Knight, 2001.

## Bibliografia

* Menkhorst, P.; Knight, F. A Field Guide to the Mammals of Australia (en anglès). Oxford University Press, 2001. ISBN 9780195508703.
Espècies vivents de molòssids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Molossoidea :
Subfamília Molossinae :
Subfamilia Tomopeatinae :
# Platyrrhinus nitelinea

Platyrrhinus nitelinea és una espècie de ratpenat de la família dels fil·lostòmids. Viu a Colòmbia i l'Equador.

## Descripció
### Dimensions

És un ratpenat de mida mitjana, amb una llargada total d'entre 84 i 90 mm, avantbraços d'entre 56,8 i 58,4 mm, peus d'entre 14 i 17 mm i orelles d'entre 22 i 23 mm.

### Descripció

El pelatge és llarg amb, pèls individuals bicolors. Les parts dorsals són negrenques amb una ampla franja dorsal blanca que s'estén per la zona entre les espatlles fins al dors, mentre que les parts ventrals són negrenques. El musell és curt i ample. La fulla nasal és ben desenvolupada i lanceolada, amb la porció anterior parcialment soldada al llavi superior. Dues bandes groc-marronoses són presents a cada banda de la cara, la primera, més gran, s'estén de l'angle extern de la fulla nasal fins a darrere l'orella, mentre que la segona parteix de l'angle posterior de la boca i acaba a la base del pavelló auricular. Hi ha 2 llargues vibrisses a les galtes. Les orelles són amples, triangulars, àmpliament separades i amb diversos plecs poco marcats a la superfície interna. El tragus és petit i puntegut. Les ales s'acoblen posteriorment a la base de l'hàl·lux. Els peus estan coberts de pèls mitjanament densos. Manca de cua. L'uropatagi és reduït a una prima membrana al llarg de la part interna dels membres inferiors, amb el marge lliure densament franajat i en forma de U capgirada. El calcani és curt.

## Distribució i hàbitat

Aquesta espècie viu a la Colòmbia centre-occidental i l'Equador sud-occidental.

## Estat de conservació

Com que fou descoberta fa poc, l'estat de conservació d'aquesta espècie encara no ha estat avaluat formalment.

## Referències

* ↑ Velazco i Gardner, 2009

## Bibliografia

* Velazco, P. M.; L Gardner, A. L. 2009. «A new species of Platyrrhinus (Chiroptera: Phyllostomidae) from western Colombia and Ecuador, with emended diagnoses of P. aquilus, P. dorsalis, and P. umbratus». Proceedings of the Biological Society of Washington, 122: 249-281.
Espècies vivents de noctilionoïdeus :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Família Mormoopidae :
Família Mystacinidae :
Família Noctilionidae :
Família Phyllostomidae (A..O) :
Família Phyllostomidae (P..Z) :
# Steeneichthys nativitatus

Steeneichthys nativitatus és una espècie de peix de la família Plesiopidae i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a l'Illa Christmas.

## Referències

* ↑ BioLib
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Allen, G. R. 1987. New Australian fishes. Part. 4. A new species of Steeneichthys (Plesiopidae). Mem. Mus. Victoria v. 48 (núm. 1): 13-14.
* Eschmeyer, W.N. (ed.), 2003. Catalog of fishes. Updated database version of March 2003. Catalog databases as made available to FishBase in March 2003.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Apomys minganensis

Apomys minganensis és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmic de l'illa de Luzon (Filipines).

## Descripció

És un rosegador de petites dimensions, amb la llargada total entre 246 i 279 mm, la llargada de la cua entre 116 i 138 mm, la llargada del peu entre 31 i 35 mm, la llargada de les orelles entre 18 i 19 mm i un pes de fins a 92 g.

## Biologia

És una espècie terrestre i nocturna, que es nodreix de cucs i altres invertebrats de cos tou.

## Distribució i hàbitat

Aquesta espècie és endèmica de les muntanyes Mingan, a la part nord-oriental de l'illa de Luzon, a les Filipines.
Viu als boscos molsosos i montans a entre 1.540 i 1.785 metres d'altitud.

## Estat de conservació

Com que fou descoberta fa poc, l'estat de conservació d'aquesta espècie encara no ha estat avaluat formalment.

## Referències

* ↑ Heaney et al., 2011

## Bibliografia

* Heaney, L. R.; Balete, D. S.; Rickart, E. A.; Alviola, P. A., Duya; M. R. M.; Duya, M. V.; Veluz, M. J.; VandeVrede, L.; Steppan, S. J. 2011. «Chapter 1: Seven New Species and a New Subgenus of Forest Mice (Rodentia: Muridae: Apomys) from Luzon Island». Fieldiana Life and Earth Sciences, 2: 1-60
# Apomys sierrae

Apomys sierrae és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmic de les Filipines.

## Descripció

És un rosegador de petites dimensions, amb la llargada total entre 262 i 296 mm, la llargada de la cua entre 124 i 154 mm, la llargada del peu entre 34 i 39 mm, la llargada de les orelles entre 18 i 21 mm i un pes de fins a 110 g.

## Biologia
### Comportament

És una espècie terrestre i nocturna.

### Alimentació

Es nodreix de cucs i altres invertebrats de cos tou.

## Distribució i hàbitat

Aquesta espècie és endèmica de l'illa de Luzon i la petita illa de Palaui (Filipines).
Viu als boscos molsosos, boscos montans, boscos secundaris de plana i boscos de dipterocarpàcies a entre 475 i 1.800 metres d'altitud.

## Estat de conservació

Com que fou descoberta fa poc, l'estat de conservació d'aquesta espècie encara no ha estat avaluat formalment.

## Referències

* ↑ Heaney et al., 2011

## Bibliografia

* Heaney, L. R.; Balete, D. S.; Rickart, E. A.; Alviola, P. A., Duya; M. R. M.; Duya, M. V.; Veluz, M. J.; VandeVrede, L.; Steppan, S. J. 2011. «Chapter 1: Seven New Species and a New Subgenus of Forest Mice (Rodentia: Muridae: Apomys) from Luzon Island». Fieldiana Life and Earth Sciences, 2: 1-60
# Asellia arabica

Asellia arabica és una espècie de ratpenat de la família dels hiposidèrids. És endèmic del sud de la península Aràbiga.

## Descripció
### Dimensions

És un ratpenat de petites dimensions, amb la llargada de l'avantbraç entre 43,1 i 46,5 mm.

### Aspecte

Les parts dorsals varien del beige al gris-marronós clar, amb reflexos groguencs o color rovell pàl·lid, mentre que les parts ventrals són una mica més clares. La fulla nasal consisteix en una porció posterior tricuspidada i una d'anterior ampla i gariebé sense pigment. Les membranes alars són gris-marronós clar. La cua s'estén una mica més enllà de l'uropatagi, que està poc desenvolupat.

## Biologia
### Alimentació

S'alimenta d'insectes.

## Distribució i hàbitat

Aquesta espècie és difosa a l'extrem meridional de la península Aràbiga, del sud-est del Iemen sud-oriental al sud-oest d'Oman.

## Conservació

Com que fou descoberta fa poc, l'estat de conservació d'aquesta espècie encara no ha estat avaluat formalment.

## Referències

* ↑ Benda, Vallo i Reiter, 2011.

## Bibliografia

* Benda, P.; Vallo, P.; Reiter, A «Taxonomic Revision of the Genus Asellia (Chiroptera: Hipposideridae) with a Description of a New Species from Southern Arabia» (en anglès). Acta Chiropterologica, 13, 2011, pàg. 245-270. Arxivat de l'original el 2016-04-12 [Consulta: 29 març 2016].
# Grammomys selousi

Grammomys selousi és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmic de Tanzània.

## Descripció
### Dimensions

És un rosegador de petites dimensions, amb una llargada de cap a gropa de 78-93 mm, una llargada de la cua de 60-92,5 mm, una llargada del peu de 12-16,5 mm i una llargada de les orelles de 14-18 mm.

### Aspecte

El pelatge és curt. Les parts dorsals són marró-groguenques, els flancs són més clars i les parts ventrals són blanc-crema. La línia de demarcació que recorre els flancs és ben visible. El dors de les potes és groc-crema clar. Hi ha petits flocs de pèls blanquinosos al voltant de les urpes. La cua és més llarga que el cap i el cos, uniformement groga i amb pocs pèls llargs a l'extremitat, que no formen un floc evident, característica típica del gènere. El cariotip és 2n=49-50 Fna=56.

## Biologia
### Comportament

És una espècie arborícola.

## Distribució i hàbitat

Aquesta espècie és coneguda únicament a partir d'uns quants individus capturats al bosc de Kichi, al sud-est de Tanzània.
Viu als boscos de plana.

## Estat de conservació

Com que fou descoberta fa poc, l'estat de conservació d'aquesta espècie encara no ha estat avaluat formalment.

## Referències

* ↑ Denys et al., 2011

## Bibliografia

* Denys, C.; Lalis, A.; Lecompte, É.; Cornette, R.; Moulin, S.; Makundi, R.; Machang'u, R.; Voloboúiev, V.; Aniskin, V. M. 2011. «A faunal survey in Kingu Pira (south Tanzania), with new karyotypes of several small mammals and the description of a new Murid species (Mammalia, Rodentia)». Zoosystema 33: 5-47
# Stefano Venturi

Stefano Venturi fou un compositor italià del Renaixement i un dels músics més destacats de la cèlebre escola veneciana. De la seva vida només es coneix la seva existència pels diversos llibres de madrigals a quatre i cinc veus publicats a Venècia entre 1592 i 1598. Thomas Morley en la seva antologia de madrigalistes, situa a aquest compositor a l'altura de Vecchi, Giovanelli i Croce. La col·lecció de Hassler, Symphoniae Sacrae, publicada el 1600, inclou tres notables motets a 7 i 8 veus d'aquest polifonista.

## Referències

* ↑ Oliva, Juan Ignacio. Los caminos de la lengua (en castellà). Universidad de Alicante, 2010, p. 1202. ISBN 8497171373.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 67, pàg. 1306 ISBN 84-239-4567-7

## Enllaços externs

* Stefano Venturi a International Music Score Library Project (IMSLP).
# Hypsugo lanzai

Hypsugo lanzai és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. És endèmic de l'illa de Socotra (Iemen).

## Descripció
### Dimensions

És un ratpenat de petites dimensions, amb la llargada de l'avantbraç entre 31,1 i 32,7 mm.

### Aspecte

El pelatge és llarg. Les parts dorsals són marrons amb reflexos de color rovell, mentre que les parts ventrals són lleugerament més clares. Les membranes alars són marró-grisenques, mentre que la superfície ventral de l'uropatagi és lleugerament més clara. Les orelles i el musell són marró-grisencs. La llarga cua s'estén aproximadament 1,5-3 mm més enllà de l'ample uropatagi.

## Biologia
### Alimentació

S'alimenta d'insectes.

## Distribució i hàbitat

Aquesta espècie és endèmica de l'illa de Socotra, al Iemen.

## Estat de conservació

Com que fou descoberta fa poc, l'estat de conservació d'aquesta espècie encara no ha estat avaluat formalment.

## Referències

* ↑ Benda et al., 2011

## Bibliografia

* Benda, P.; Al-Jumaily, M. M.; Reiter, A.; Nasher, A. K. 2011. «Noteworthy records of bats from Yemen with description of a new species from Socotra Arxivat 2014-04-13 a Wayback Machine.». Hystrix, 22: 23-56
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Steindachneridion amblyurum

Steindachneridion amblyurum és una espècie de peix de la família dels pimelòdids i de l'ordre dels siluriformes.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Jequitinhonha (Brasil).

## Referències

* ↑ Eigenmann C. H. & Eigenmann R. S., 1919. Steindachneridion. Science (n. s.) v. 50 (núm. 1301). 525-526.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Eigenmann, C. H. & R. S. Eigenmann. 1888. Preliminary notes on South American Nematognathi. I. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 2) v. 1 (pt 2): 119-172.
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Lins, L.V., A.B.M. Machado, C.M.R. Costa i G. Herrmann, 1997. Roteiro Metodológico Para Elaboração de Listas de Espécies Ameaçadas de Extinção (Contendo a Lista Oficial de Fauna Ameaçada de Extinção de Minas Gerais). Publicações Avulsas da Fundação Biodiversitas. 49 p.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eigenmann, C. H. i R. S. Eigenmann, 1919: Steindachneridion. Science (new series) v. 50 (núm. 1301): 525-526.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Garavello, J. C., 2005: Revision of genus Steindachneridion (Siluriformes: Pimelodidae). Neotropical Ichthyology v. 3 (núm. 4): 607-623.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lundberg, J.G. i M.W. Littmann, 2003. Pimelodidae (Long-whiskered catfishes). p. 432-446. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Myotis badius

Myotis badius és una espècie de ratpenat de la família dels vespertiliònids. És endèmic de la província de Yunnan (sud de la Xina). Té una llargada de cap a gropa de 42 mm, mentre que els avantbraços fan 35–38,5 mm, la cua 37 mm, els peus 6,7 mm i les orelles 12,5 mm. S'alimenta d'insectes. Com que fou descoberta fa poc, l'estat de conservació d'aquesta espècie encara no ha estat avaluat formalment.

## Referències

* ↑ Tiunov, Kruskop i Feng, 2011

## Bibliografia

* Tiunov, M. P.; Kruskop, S. V.; Feng, J. 2011. «A New Mouse-Eared Bat (Mammalia: Chiroptera, Vespertilionidae) from South China». Acta Chiropterologica, 13: 271-278
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :