# Arnau de Mercader i de Zufia

Arnau de Mercader i de Zufia (Barcelona, 26 de maig de 1852 - Cornellà de Llobregat, 1932), fou un meteoròleg i museògraf català.

## Biografia

El seu pare va ser Joaquim de Mercader i de Bell-lloc (1824-1904), arqueòleg, II comte de Bell-lloc, qui va rehabilitar el títol en 1871 en ser descendent directe -quadrinét- del primer comte, Ramon de Bell-lloc i de Macip, la seva mare Laura de Zufia de Perales (Lodosa, ca.1826 - Barcelona, 3 de maig de 1861).
Interessat en la meteorologia, el 1899 va fundar l'observatori Bell-lloc al turó situat davant de la masia de can Bosc del Far, a les muntanyes del Far (Llinars del Vallès). També va fundar en 1901, juntament amb el seu amic i col·laborador Antoni Llorens i Clariana, la primera publicació catalana de meteorologia, denominada "Hojas Meteorológicas".
Va ser diputat provincial i president de la Junta de Museus de Barcelona entre 1924 i 1930. Durant la seva gestió, es va inaugurar la instal·lació de les pintures romàniques de les Esglésies pirinenques al Museu d'Art Decoratiu i Arqueològic -que actualment es troben al Museu Nacional d'Art de Catalunya-, adquirides per la Junta anterior que presidia Josep Llimona (qui havia dimitit poc abans arran dels canvis que a la Junta havien imposat les noves circumstàncies polítiques). Va enriquir la col·lecció amb retaules gòtics (com el de Jaume Huguet), col·leccions d'exlibris (J. Triadó) i monedes antigues (Ròmul Bosch i Alsina).
De grans inquietuds literàries, va presidir els primers Jocs Florals del Centre Catalanista l'Avenç, de Cornellà de Llobregat el 1908. Es va casar amb la italiana Paulina Pozzali i Crotti, cantant i autora de títols moralitzadors, com Mujer (1921) o Crimen Social (1924).
El 1930 va formar part de l'últim Ajuntament monàrquic de Cornellà, localitat on el comte tenia la seva residència habitual, al Palau de Can Mercader, avui museu.

## Descendència

Casat amb Paulina Pozzali Cratti va morir el 1932 sense descendència. Els seus béns van passar a la seva esposa, que va morir el 1953, moment en què els béns van passar a la Fundació Bell-lloc-Pozzali, vinculada a l'Arquebisbat de Barcelona, i que va tenir com a president perpetu al confessor de la comtessa, el pare Bonet.
El seu germà va ser Francesc Xavier de Mercader i de Zufía, primer vescomte de Bell-lloc, general de divisió, governador militar de Sevilla (1925) i inspector de cavalleria a Barcelona (1927). El seu altre germà va ser Pere de Mercader i de Zufía (Barcelona 1857 — 1928), almirall, capità general de Cadis fins a 1927. El seu net, Pedro de Mercader i Piqué, va rehabilitar el títol de comte de Bell-lloc en 1961, per ser el IV comte.

## Bibliografia

* «Arnau de Mercader i de Zufia». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Alsina, N.; Calonge, R.; Cuspinera, L., Jubany, M.A.; Lacuesta, R (2005), Inventari del patrimonio històric, arquitectònic i ambiental de Dosriu Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine., Diputació de Barcelona, Servei de patrimoni arquitectònic local; Ajuntament de Dosrius.

## Vegeu també

* Comtat de Bell-lloc
* Joaquim Mercader i Belloch
* Museu Palau Mercader
* Torre de la Miranda

## Referències

* ↑ «Registre de Naixements. Any 1852. Registre núm.1925.». Arxiu Municipal Contemporani de Barcelona, 26-05-1852.
* ↑ «esquela». La Vanguardia, 30-07-1932, pàg. 1.
* ↑ C. Requena, Guillermo. «Contando Historias Antigües de Militares: Francisco J. Mercader y Zufia» (en castellà), viernes, 28 julio 2017. [Consulta: 19 desembre 2024].