# Laia Sanz i Pla-Giribert

Laia Sanz i Pla-Giribert (Corbera de Llobregat, 11 de desembre de 1985) és una esportista catalana de renom internacional en les disciplines motociclistes del trial, el raid i l'enduro. Pel que fa al trial, n'ha estat catorze vegades campiona del món i deu vegades campiona d'Europa a l'aire lliure en categoria femenina, a banda de guanyar el Trial de les Nacions en categoria femenina set anys tot integrant l'equip estatal. Ha estat també campiona d'Espanya de trial femení vuit anys i fins i tot una vegada Campiona d'Espanya en categoria masculina (l'any 2000, competint com a Cadet).
D'altra banda, des que l'any 2011 decidí participar en el Ral·li Dakar en motos, n'ha guanyat onze edicions consecutives en categoria femenina (del 2011 al 2021). Al mateix temps, ha guanyat el Campionat del Món d'enduro en categoria femenina sis anys, cinc d'ells consecutius (2012 -la tercera temporada que hi participava-, 2013, 2014, 2015 i 2016). Els seus vint títols mundials (catorze de trial i sis d'enduro), l'acosten al rècord de vint-i-nou campionats mundials de motociclisme que ostenta Toni Bou i superen els quinze de Giacomo Agostini.
La parella sentimental de Laia Sanz és el multi-campió d'Espanya d'enduro i també pilot de raids Jaume Betriu.

## Resum biogràfic
### Trial

A dos anys ja començava a anar en bicicleta i son pare la portava sobre el dipòsit de la seva moto. A quatre anys va començar a conduir d'amagat la Montesa Cota 25 del seu germà Joan, més gran que ella i també afeccionat al trial.
Ja el 1992, encoratjada per sa mare, es va apuntar a una prova del Campionat de Catalunya infantil que feien al seu poble, Corbera de Llobregat, acabant-hi vuitena i darrera, però amb ganes de repetir l'experiència. Així, l'any següent va córrer el campionat sencer.
El 1997 va guanyar la seva primera cursa en categories masculines, amb una moto de 80 cc. Aquell mateix any va participar en el seu primer trial femení, contra noies de tot el món. El 1998 es va fer el primer Campionat d'Europa de trial femení (no oficial), i Laia el va guanyar amb només 13 anys, contra rivals molt més grans que ella. Aquell mateix any va disputar el Campionat d'Espanya de trial, essent-hi l'única noia.
El 2000 va ser un dels seus millors anys, guanyant contra pronòstic el Campionat d'Espanya masculí en categoria Cadet, també com a única noia. Segons ha dit ella mateixa, aquest ha estat el títol que més satisfacció li ha causat. Aquell mateix any es varen iniciar oficialment els Campionats Mundial i Europeu femenins, i Laia Sanz va començar ja aleshores la seva ratxa de triomfs, amb el títol de campiona i el de subcampiona en ambdues competicions respectivament.
Des d'aleshores fins a l'actualitat la pilot ha anat guanyant títols mundials i europeus fins a arribar a la xifra de 20 títols que ostenta actualment. També ha seguit participant en competicions masculines, categoria júnior inclosa, aconseguint-hi resultats destacats.
Després d'uns anys competint amb Beta, actualment forma part de l'equip oficial d'Honda Montesa-HRC juntament amb Takahisa Fujinami i Toni Bou.

### Enduro i Dakar

Amb la finalitat de preparar-se a fons pel Ral·li Dakar del 2011, el maig del 2010 va debutar al Campionat del Món d'enduro femení, que s'estrenava justament aquella temporada amb la prestigiosa Valli Bergamasche, prova històrica de l'especialitat. Aquell any es classificà en tercera posició final del campionat.
Finalment, el 15 de gener de 2011 guanyà el seu primer Dakar en motos, en categoria femenina, pilotant una Honda dins l'equip KH-7 de Jordi Arcarons. A banda, aquell mateix any fou Subcampiona del món d'enduro femení.
A finals del 2011 s'anuncià el seu fitxatge per la marca saltenca Gas Gas. Amb aquesta nova moto, el 2012 revalidà la seva victòria al Ral·li Dakar en la categoria femenina -tot repetint la 39a posició final que va obtenir-hi el 2011-, essent, a més a més, l'única dona que aconseguí acabar la cursa en moto. A finals del mes d'octubre, aconseguí el seu primer títol mundial d'enduro femení, al Gran Premi de França.
El 15 de desembre de 2014 fou guardonada amb el premi a la millor esportista catalana de l'any juntament amb Marc Márquez.
A l'edició del 2015 del Ral·li Dakar, Laia Sanz tornà a fer història en classificar-s'hi en novè lloc general final, essent la primera dona a haver arribat mai entre els 10 primers classificats d'aquesta prova. Acabada la prova, en no acabar de posar-se d'acord amb Honda de cara a la temporada d'enduro, acceptà una oferta de KTM que la lliga a aquest equip oficial per als propers tres anys.
El gener del 2020 va resultar ser la millor dona del ral·li Dakar i va fer un 10 de 10, completant la seva desena participació de manera consecutiva en aquesta prova i, per tant, fent història, ja que és un rècord pels pilots espanyols; tot i així, va quedar en 18a posició, la seva pitjor marca des del 2013.

## Palmarès

    A 1 de novembre de 2021
El global de títols i victòries destacades aconseguits per Laia Sanz fins a la temporada 2021 inclosa és el següent:
| Títol | Trial | Enduro | Raids | X-Games | Total |
| Campionats del Món | 14 | 6 | - | - | 20 |
| Campionats del Món per equips (TDN) | 7 | - | - | - | 7 |
| Victòries al Ral·li Dakar | - | - | 11 | - | 11 |
| Medalles d'Or als X-Games | - | - | - | 3 | 3 |
| Campionats d'Europa | 10 | - | - | - | 10 |
| Campionats d'Espanya | 9 | - | - | - | 9 |
| Total | 40 | 6 | 11 | 3 | 60 |

### Trial

| Any | Motocicleta | C. del Món femení | C. d'Europa femení | TDN femení | C. d'Espanya femení | Altres | Títols |
| 2000 | Beta | 1a | 2a | 1a | - | Campiona d'Espanya (cat. masculina Cadet) | 3 |
| 2001 | Beta | 1a | 2a | 2a | - | | 1 |
| 2002 | Beta | 1a | 1a | 1a | - | | 3 |
| 2003 | Beta | 1a | 1a | 3a | 1a | | 3 |
| 2004 | Montesa | 1a | 1a | 3a | 1a | | 3 |
| 2005 | Montesa | 1a | 1a | 3a | 1a | | 3 |
| 2006 | Montesa | 1a | 1a | 2a | 1a | | 3 |
| 2007 | Montesa | 2a | 1a | 4a | 1a | | 2 |
| 2008 | Montesa | 1a | 1a | 1a | 1a | | 4 |
| 2009 | Montesa | 1a | 1a | 2a | 1a | | 3 |
| 2010 | Montesa | 1a | 1a | 1a | 1a | | 4 |
| 2011 | Montesa | 1a | 1a | 1a | - | | 3 |
| 2012 | Gas Gas | 1a | 9a | 1a | - | | 2 |
| 2013 | Montesa | 1a | - | - | - | | 1 |
| 2021 | Gas Gas | 1a | - | 1r | - | | 2 |
| Total títols | Total títols | 14 | 10 | 7 | 8 | 1 | 40 |

#### Notes

* ↑ La classificació consignada a TDN fa referència a la posició final obtinguda per l'equip estatal
* ↑ Al total de títols s'hi compten tots els campionats estatals o internacionals de trial guanyats, incloent-hi el TDN

### Enduro i Raids

| Any | Motocicleta | C. del Món d'enduro | Ral·li Dakar | X-Games (Enduro X) | Títols |
| 2010 | Honda | 3a | | | - |
| 2011 | Honda | 2a | 1a | | - |
| 2012 | Gas Gas | 1a | 1a | | 1 |
| 2013 | Honda | 1a | 1a | 3 medalles d'or i una d'argent | 1 |
| 2014 | Honda | 1a | 1a | | 1 |
| 2015 | Honda/KTM | 1a | 1a | | 1 |
| 2016 | KTM | 1a | 1a | | 1 |
| 2017 | KTM | | 1a | | - |
| 2018 | KTM | | 1a | | - |
| 2019 | KTM | | 1a | | - |
| 2020 | KTM | | 1a | | - |
| 2021 | Gas Gas | 1a | 1a | | 1 |
| Total títols | Total títols | 6 | 11 | | 6 |

#### Notes

* ↑ Tots els resultats consignats corresponen a la categoria femenina
* ↑ Al total de títols s'hi compten tots els campionats internacionals d'enduro guanyats

## Aparicions en mitjans de comunicació

Entre moltes altres aparicions a la televisió:
* Aparegué com una de les identitats desconegudes al programa Identity de TVE el dia 7 de desembre de 2007.
* Aparegué com un dels personatges famosos, junt amb Marc Coma, al programa La Partida de TV3 el dia 24 d'agost del 2010.
* Aparegué com a amfitriona al programa El convidat de TV3 el dia 2 de desembre del 2013.
* El gener de 2019 fou entrevistada per David Broncano al programa La Resistencia.

## Filmografia

* Castro, David; Moreno, Nacho. Laia Sanz: Quien tiene la voluntad, tiene la fuerza (en castellà). Amazon Prime, desembre 2022.

## Obra publicada

* Sanz, Laia. Qui té la voluntat té la força (Orígens). Barcelona: La Magrana, 2016. ISBN 978-8482647975.

## Referències

* ↑ «The rider... Sanz Laia» (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 11 febrer 2011].
* ↑ «Laia Sanz i Pla-Giribert». enciclopèdia.cat. [Consulta: 22 octubre 2020].
* ↑ De la Torre, Juan Pedro «Campeones esenciales. Laia Sanz» (en castellà). Moto Verde. Motor Press Ibérica [Madrid], núm. 478, 5-2018, p. 68.
* ↑ «Laia Sanz arriba a Catalunya i aposta per guanyar el Mundial d'Enduro per completar un 2012 excepcional». esport3.cat. esport3, 24-09-2012. [Consulta: 24 setembre 2012].
* 1 2 3 «Laia Sanz continua fent història i eleva a 11 el seu rècord de títols mundials de trial». Diari Ara, 28-08-2011.
* ↑ «Marc Coma guanya el seu tercer Dàkar». vilaweb.cat. VilaWeb, 16-01-2011. [Consulta: 16 gener 2011].
* 1 2 «Laia Sanz destrona Luduvine Puy i es proclama campiona del món d'enduro per primera vegada». esport3.cat, 21-10-2012. [Consulta: 22 octubre 2012].
* ↑ «Laia Sanz es proclama campiona del món d'enduro i suma el seu 18è títol mundial». ara.cat. Diari Ara, 11-09-2016. [Consulta: 12 setembre 2016].
* ↑ «Laia Sanz iguala els 15 títols mundials de Giacomo Agostini». elpuntavui.cat. El Punt Avui, 08-09-2013. [Consulta: 8 setembre 2013].
* ↑ «Entrevista Jaume Betriu, del fútbol al Rally Dakar» (en castellà). enduroonboard.com, 09-10-2019. [Consulta: 30 març 2022].
* ↑ Sòria, Francesc. «Laia Sanz i Jaume Betriu: parella a la vida, rivals al Dakar». ccma.cat. CCMA, 09-01-2021. [Consulta: 30 març 2022].
* ↑ Ayala, Santiago (Director) «2005. Para la historia» (en castellà). Moto Verde. Motor Press Ibérica [Madrid], núm. 478, 5-2018, p. 162.
* ↑ «Laia Sanz se estrena en el Mundial de Enduro Femenino» (en castellà). motoworld.es, 21-05-2010. Arxivat de l'original el 1 de juliol 2013. [Consulta: 3 juny 2010].
* ↑ «Laia Sanz debuta al Ral·li Dàkar amb l'equip Arcarons RST KH-7». laindependent.cat, 11-01-2011. [Consulta: 15 gener 2011].
* ↑ «Laia Sanz deixa l'equip Montesa després de vuit anys i fitxa per Gas Gas». esport3.cat. esport3, 21-10-2011. [Consulta: 22 octubre 2011].
* 1 2 «Laia Sanz aconsegueix la seva segona victòria al Dakar en categoria femenina». ara.cat. Diari Ara, 15-01-2012. [Consulta: 16 gener 2012].
* ↑ Pérez de Rozas, Emilio «Laia Sanz. La reina de la terra». Més Esport (Suplement d'El Periódico) [Barcelona], 03-11-2012, pàgs. 12-14.
* ↑ «Marc Márquez i Laia Sanz, millors esportistes catalans del 2014». ara.cat. Diari Ara, 15-12-2014. [Consulta: 15 desembre 2014].
* ↑ «El motorista Marc Coma, pentacampió del Dakar». vilaweb.cat. VilaWeb, 17-01-2015. [Consulta: 18 gener 2015].
* ↑ Falcon, Lluís «Socis RACC - Laia Sanz». La Revista del RACC. Reial Automòbil Club de Catalunya [Barcelona], núm. 486, 6-2015, p. 40-51. D.L. B-5461-1963.
* 1 2 Laia Sanz, millor pilot femenina del Dakar a El Nacional, 17/1/2020
* ↑ "Laia Sanz segueix fent història: 10 Dakars", "Tot es mou", TV3, 21/01/2020, vídeo i text. [Consultat el 8/02/2020]
* ↑ El 10 de 10 de Laia Sanz a La Vanguardia, 18/1/2020 (castellà)
* ↑ «Sanz Laia» (PDF) (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 15 novembre 2009].
* ↑ «Campeonatos de España, Trofeos Nacionales y Copas R.F.M.E.» (en castellà). rfme.net. RFME. Arxivat de l'original el 5 de novembre 2016. [Consulta: 10 febrer 2011].
* ↑ «La catalana Laia Sanz es proclama campiona del món de trial per novena vegada». 3cat24.cat. 324.cat, 06-11-2009. [Consulta: 15 novembre 2009].
* ↑ «Laia Sanz arriba a Santiago de Xile i aconsegueix el seu tercer Dakar en categoria femenina». ara.cat. Diari Ara, 19-01-2013. [Consulta: 20 gener 2013].
* ↑ «Laia Sanz brilla toda la temporada de X Games» (en castellà). record.com.mx, 13-08-2013. Arxivat de l'original el 30 d’agost 2013. [Consulta: 5 octubre 2013].
* ↑ «Laia Sanz es proclama campiona del món d'enduro per tercer cop a França». 3cat24.cat. 324.cat, 14-09-2014. [Consulta: 14 setembre 2014].
* ↑ «Entrevista a Laia Sanz» (en castellà), 23-01-2019. [Consulta: 25 gener 2019].

### Bibliografia

* «Campeona sin límites» (en castellà). laiasanz.com. Laia Sanz. [Consulta: 15 novembre 2009].

## Enllaços externs

* Laia Sanz i Pla-Giribert - Lloc web oficial (castellà) (anglès)
* Article sobre Laia Sanz al web del programa El convidat de TV3 Arxivat 2014-09-26 a Wayback Machine.
* Semblança de Laia Sanz a trialsguru.net (anglès)
* Laia Sanz: “Si fos mare no em sentiria capaç de jugar-me la vida com faig ara”, entrevista amb Antoni Bassas, Ara (2020)
Campiones d'Europa de trial :
1999 - Iris Krämer
2000 - Iris Krämer
2001 - Iris Krämer
2002 - Laia Sanz
2003 - Laia Sanz
2004 - Laia Sanz
2005 - Laia Sanz
2006 - Laia Sanz
2007 - Laia Sanz
2008 - Laia Sanz
2009 - Laia Sanz
2010 - Laia Sanz
2011 - Laia Sanz
2012 - Rebekah Cook
2013 - Emma Bristow
2014 - Ina Wilde
2015 - Theresa Bäuml
2016 - Theresa Bäuml
2017 - Emma Bristow
2018 - Berta Abellán
2019 - Ingveig Hakonsen
2020
2021 - Minta Alice
2022 - Naomi Monnier
2023 - Alice Minta :
Campiones del món de trial :
2000 - Laia Sanz
2001 - Laia Sanz
2002 - Laia Sanz
2003 - Laia Sanz
2004 - Laia Sanz
2005 - Laia Sanz
2006 - Laia Sanz
2007 - Iris Krämer
2008 - Laia Sanz
2009 - Laia Sanz
2010 - Laia Sanz
2011 - Laia Sanz
2012 - Laia Sanz
2013 - Laia Sanz
2014 - Emma Bristow
2015 - Emma Bristow
2016 - Emma Bristow
2017 - Emma Bristow
2018 - Emma Bristow
2019 - Emma Bristow
2020 - Emma Bristow
2021 - Laia Sanz
2022 - Emma Bristow
2023 - Emma Bristow
2024 - Emma Bristow :
Campiones del món d'enduro$^1$ :
2010 - Ludivine Puy
2011 - Ludivine Puy
2012 - Laia Sanz
2013 - Laia Sanz
2014 - Laia Sanz
2015 - Laia Sanz
2016 - Laia Sanz
2017 - Maria Franke
2018 - Sanna Kärkkäinen
2019 - Jane Daniels
2020 - Jane Daniels
2021 - Laia Sanz
2022 - Jane Daniels
2023 - Jane Daniels
2024 - Mireia Badia :
$^1$El campionat del món d'enduro femení tenia rang de Copa del món entre el 2010 i el 2020. :