OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Spatuloricaria nudiventris

Spatuloricaria nudiventris és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del São Francisco.

## Referències

* ↑ Schultz L. P. 1944. The catfishes of Venezuela, with descriptions of thirty-eight new forms. Proceedings of the United States National Museum v. 94 (núm. 3172). 173-338.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert, R. (1996). Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Cuvier, G. & A. Valenciennes. 1840. Histoire naturelle des poissons. Tome quinzième. Suite du livre dix-septième. Siluroïdes. Hist. Nat. Poiss. v. 15: i-xxxi + 1-540, Pls. 421-455.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Schaefer, S. A. (1986). Historical biology of the loricariid catfishes: phylogenetics and functional morphology. Unpublished D. Phil. Thesis, The University of Chicago, Chicago, Estats Units. 290 pp.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Vladímir Rodímuixkin

Vladímir Rodímuixkin (rus: Владимир Александрович Родимушкин) (Moscou, 22 de desembre de 1921 - valor desconegut i Moscou, 15 de gener de 1986) és un remer rus, ja retirat, que va competir sota bandera soviètica durant les dècades de 1940 i 1950.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Hèlsinki, on guanyà la medalla de plata en la prova del vuit amb timoner del programa de rem.
En el seu palmarès també destaquen tres medalles d'or al Campionat d'Europa de rem en la prova del vuit amb timoner, el 1953, 1954 i 1955. També guanyà vuit campionats soviètics, un del dos sense timoner (1948), un en el quatre amb timoner (1951) i sis en el vuit amb timoner (1946, 1947, 1952, 1953, 1954 i 1956).
Va lluitar en la Segona Guerra Mundial, per la qual va rebre la Medalla al Valor, l'Orde de l'Estrella Roja i l'Orde de la Guerra Patriòtica.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Vladimir Rodimushkin». [Consulta: 7 octubre 2021].
* 1 2 «Родимушкин Владимир Александрович | Спорт-страна.ру» (en rus). [Consulta: 7 octubre 2021].
# Torre del Senyor Enric

La torre del Senyor Enric és un edifici modernista dels Hostalets de Pierola (Anoia) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa aïllada i envoltada per un mur de pedra i maó. està formada per dos cossos : un a la façana principal de planta baixa, pis, una torratxa i un petit terrat i un darrere d'aquest format per planta, pis i terrat. La façana principal destaca per la seva simetria. en els obertures de la planta baixa s'ornamenten les llindes amb motllures de tema vegetal fets de pedra artificial. És interessant el voladís de la teulada, de ceràmica vidriada, tant a la façana com a la torratxa. També la barana del terrat que forma petits merlets i les baranes de ferro forjant dels balcons. I els elements decoratius de ceràmica de la façana. A la façana posterior destaca el porxo i la terrassa amb barana de pedra artificial.

## Història

L'edifici, obra de Miquel Casals Isart i promogut per l'empresari Enric Cucurella Vidal, es va construir en dos fases. La primera, de la planta baixa, fou l'any 1903 i la segona, de la resta, l'any 1920, que és quan va adquirir la seva actual aspecte, dominat per una torratxa-mirador. L'edifici fou heretat per la filla gran de Cucurella.
El 1983 va ser adquirida per l'ajuntament per a ser utilitzat com a dependències municipals. Fou la seu de l'Ajuntament fins a l'estiu de l'any 2008. L'augment de la població va fer que l'espai que ocupava l'ajuntament i altres serveis del poble, es quedessin petits i calgués modificar-ne la ubicació. Actualment la Torre del Senyor Enric acull l'arxiu de l'Ajuntament i la brigada municipal.
El carrer J. Mestre Lladós va ser urbanitzat a començaments dels.XX.
Aquest edifici forma part del conjunt format per les cases nª1,3,5,7.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Torre del Senyor Enric». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 agost 2015].
* ↑ Torre del Senyor Enric a poblesdecatalunya.cat
# Illa Juan de Nova

L'Illa Juan de Nova (en francès île Juan de Nova), és un illot de 4,4 km² situat en el canal de Moçambic, entre Madagascar i la costa continental africana. Les seves coordenades són 17° 03′ S, 42° 45′ E﻿ / ﻿17.050°S,42.750°E﻿ / -17.050; 42.750.
Forma part de les Illes Esparses de l'Oceà Índic

## Vegeu també

* João da Nova
# Echo (Minnesota)

Echo és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 278 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Echo tenia 278 habitants, 119 habitatges, i 69 famílies. La densitat de població era de 105,2 habitants per km².
Dels 119 habitatges en un 28,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 49,6% hi vivien parelles casades, en un 4,2% dones solteres, i en un 41,2% no eren unitats familiars. En el 37,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 26,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,34 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,16.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27% tenia menys de 18 anys, un 6,5% entre 18 i 24, un 24,1% entre 25 i 44, un 19,8% de 45 a 60 i un 22,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 95,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 27.656 $ i la renda mediana per família de 35.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.714 $ mentre que les dones 20.385 $. La renda per capita de la població era de 15.275 $. Entorn del 6,3% de les famílies i el 10,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Echo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Echo». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
Viccionari
# Germán Adrián Burgos

Germán Burgos, també conegut com a Mono Burgos, és un entrenador i exfutbolista argentí, que ocupava la posició de porter. Va néixer a Mar del Plata el 16 d'abril de 1969. Té la doble nacionalitat argentina i espanyola.

## Biografia futbolistica
### Jugador

Al seu país va començar a destacar a Ferro Carril Oeste, fins que el 1994 fitxa per River Plate. El 1999 passa a la competició espanyola, jugant primer al RCD Mallorca i posteriorment a l'Atlètic de Madrid, fins a la seua retirada el 2004.

### Entrenador

Durant la temporada 2006-2007 va ser entrenador de futbol infantil de l'Atlètic de Madrid. La següent temporada, 2007-2008, va ocupar el lloc de segon entrenador i entrenador de porters a l'"Associació Esportiva Alcorcón". Posteriorment, 2008-2010, tornà a l'Atlético de Madrid per ocupar el càrrec de segon entrenador de l'equip de 3a divisió.
Des del 29 de març de 2010 és entrenador del RCD Carabanchel, que milita a la divisió Primera Preferent de la Comunitat de Madrid.

## Selecció

Burgos va jugar 35 partits internacionals amb la selecció de l'Argentina. Amb lalbiceleste hi va participar en els Mundials de 1998 i 2002, a la Copa Amèrica de 1995 i 1999, i a la Copa Confederacions de 1995.

## Curiositats

* Va ser el protagonista de l'anunci publicitari que commemorava el retorn de l'Atlético de Madrid a primera divisió.
* Era dels pocs porters d'elit moderns que jugava amb gorra.
* Després de la seua retirada, ha fet de comentarista esportiu per a televisió i ràdio.

## Biografia musical

També ha desenvolupat una carrera de músic, dins de l'estil rocker. Ha tocat en diversos grups, con The Garb, que pren les seues inicials. Té tres discos editats: Jaque al Rey (1998), Farolera de Tribunas (2000) i Líneas calientes (2002).
El 1994 va formar un grup anomenat Simpatia el primer disc, "Escac al Rei", va sortir a la venda a 1999.
El 2000, van gravar "Fasolera de Tribunes".
El 2002, amb Germán ja a Madrid, la formació del grup va canviar i va passar a anomenar The Garb en honor de les inicials de l'arquer.
Al 26 de desembre de 2002 van presentar el tercer CD "Línies Calents".
El 2005, van gravar "Abismes".

### Discografia

* Jaque al rey (1999)
* Fasolera de tribunas (2000)
* Líneas calientes (2002)
* Abismos (2005)

# Refèrencies

* ↑ Fernández, Jose I. «LA ENTREVISTA: Mono Burgos: “Cuando me dijo el doctor que tenía cáncer le dije: me opero el lunes, que este domingo tengo partido”», viernes, 25 julio 2008. [Consulta: 11 març 2025].
* ↑ Colino, Jesús. «Burgos retoma el camino: ya fue primer entrenador hace 10 años» (en castellà), 04-06-2020. [Consulta: 11 març 2025].
* ↑ Colino, Jesús. «Burgos, 18 partidos y 3 títulos como 'primer entrenador' del Atlético» (en castellà), 03-06-2020. [Consulta: 11 març 2025].
* ↑ «Germán Burgos - Perfil de entrenador» (en castellà). [Consulta: 11 març 2025].
# Xazam Safin

Xazam Safin (Kotxko-Pojarki, 7 d'abril de 1932 - Moscou, 23 de març de 1985) fou un lluitador rus d'origen tàtar, especialista en lluita grecoromana, que va competir sota bandera soviètica en els anys posteriors a la Segona Guerra Mundial.
El 1952 va prendre part en els Jocs Olímpics de Hèlsinki, on guanyà la medalla d'or en la competició del pes lleuger del programa de lluita grecoromana. En el seu palmarès també destaca una medalla de bronze al Campionat del món de lluita.

## Referències

* ↑ «Shazam Safin Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 26 novembre 2019].
* ↑ Biografia de Xazam Safin (rus)
# Victor Warot

Víctor Warot (Gant, 1808 - Bois-Colombes, 1887) fou un compositor, director d'orquestra i professor belga.
Va ser director d'orquestra a Amsterdam i Dijon, i professor de número a Rennes i a Dijon. Deixà diverses obres per a orquestra, una Missa i dues petites òperes.
El seu fill Victor, fou un cantant d'òpera de la corda de baix, i els seus germans Constant i Alexander, també foren músics i compositors.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 69, pàg. 1612 (ISBN 84-239-4569-3)

## Enllaços externs

* Índex d'obres
# Nueva Vulcano

Nueva Vulcano és un grup de música de Barcelona format per Artur Estrada, Wences Aparicio i Albert Guardia que practica un estil rock amb sensibilitat pop (tornades, ganxos melòdics, lletres himne, etc.). És una banda amb un potent directe, referent de la dècada dels 2000 a Barcelona.

## Discografia

* Principal primera (BCore, 2004)
* Juego entrópico (BCore, 2005)
* The Life and Times/Nueva Vulcano (Split CD) (Trece Grabaciones, 2006)
* Los días señalados (EP) (BCore, 2007)
* Los peces de colores (BCore, 2009)
* Todo por el bien común (EP) (BCore, 2013)
* Novelería (BCore, 2015)
* Nombres y apellidos (EP) (BCore, 2016)
* Ensayo (BCore, 2020)
* Suficientemente (single) (BCore, 2021)

## Referències

* ↑ Rodríguez, Oriol. «Ensayo». Mondo Sonoro, 26-09-2020. [Consulta: 29 octubre 2020].
* ↑ «BAM i Mercè Música donen a conèixer tota la seva programació». ICUB. Ajuntament de Barcelona. [Consulta: 9 setembre 2015].
* ↑ «Nueva Vulcano». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 10 març 2016].
# Silvia Parietti

Silvia Parietti (Liorna, 19 de març de 1978) va ser una ciclista italiana professional del 1999 al 2008. Del seu palmarès destaca el Campionat nacional en ruta de 2005. Va representar Itàlia als Campionats del món de ciclisme en ruta de 2001, 2003 i 2004.

## Palmarès

* 2005
** Campiona d'Itàlia en ruta.

## Referències

* ↑ «Silvia Parietti». procyclingstats.com. [Consulta: 7 febrer 2015].
* 1 2 «Cycling Museum - Silvia PARIETTI». [Consulta: 9 març 2025].
* 1 2 «Silvia Parietti». [Consulta: 9 març 2025].
# Emmons

Emmons és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 432 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Emmons tenia 432 habitants, 178 habitatges, i 134 famílies. La densitat de població era de 208,5 habitants per km².
Dels 178 habitatges en un 34,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,4% hi vivien parelles casades, en un 11,2% dones solteres, i en un 24,2% no eren unitats familiars. En el 22,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,43 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,74.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,2% tenia menys de 18 anys, un 8,6% entre 18 i 24, un 25,5% entre 25 i 44, un 22,7% de 45 a 60 i un 17,1% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 38 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.083 $ i la renda mediana per família de 47.813 $. Els homes tenien una renda mediana de 34.583 $ mentre que les dones 21.750 $. La renda per capita de la població era de 16.825 $. Entorn del 5,9% de les famílies i el 8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Emmons». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Emmons». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Roachdale

Roachdale és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 975 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Roachdale tenia 975 habitants, 388 habitatges, i 268 famílies. La densitat de població era de 738,1 habitants/km².
Dels 388 habitatges en un 32,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,1% hi vivien parelles casades, en un 11,3% dones solteres, i en un 30,9% no eren unitats familiars. En el 27,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,51 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,05.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,7% tenia menys de 18 anys, un 7,3% entre 18 i 24, un 27,6% entre 25 i 44, un 20,8% de 45 a 60 i un 16,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 31.932 $ i la renda mediana per família de 39.792 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.688 $ mentre que les dones 22.375 $. La renda per capita de la població era de 17.112 $. Entorn del 9,6% de les famílies i el 12,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Roachdale». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Roachdale». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Victòria Lluïsa de França

Victòria Lluïsa de França (Versalles, 1733 - Trieste, 1799) fou una princesa francesa filla de Lluís XV. Es distingí per la seva pietat i la puresa dels seus costums, que contrastaven amb la corrupció de la cort on vivia, i mostrà el més tendre afecte pel seu pare, al que cuidà en la seva última malaltia (1774). Durant el regnat de Lluís XVI va viure amb la seva germana Adelaida a Bellevue; ambdues emigraren el 1791 i habitaren successivament al Piemont, Roma, Nàpols, fugint dels exèrcits francesos, fins que, per fi, el 1798 es refugiaren a Trieste, on moriren pocs mesos després una de l'altra. Lluís XVIII feu traslladar les seves restes al Panteó de Sant Lluís.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, Volum núm. 68, pàg. 622, ISBN 84-239-4568-5
# Governació d'Alep

La governació o muhàfadha d'Alep (àrab: محافظة حلب, muḥāfaẓat Ḥalab) és una divisió administrativa (muhàfadha) de Síria, al nord del país, tocant a Turquia. La superfície varia segons les fonts entre 16.142 km² i 18,500 km². La població és de 4.281.000 habitants (estimats el 2006). La capital és la ciutat d'Alep.

## Districtes

* Kobani (o Ayn al-Arab)
* Afrin
* Al-Bab
* Al-Safirah (o As-Safirah)
* A'zaz
* Jabal Sam'an
* Jarabulus
* Manbidj
# Freeborn

Freeborn és una població dels Estats Units a l'estat de Minnesota. Segons el cens del 2000 tenia 305 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Freeborn tenia 305 habitants, 131 habitatges, i 88 famílies. La densitat de població era de 654,2 habitants per km².
Dels 131 habitatges en un 23,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,5% hi vivien parelles casades, en un 4,6% dones solteres, i en un 32,8% no eren unitats familiars. En el 28,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,33 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,81.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 20% tenia menys de 18 anys, un 7,5% entre 18 i 24, un 27,2% entre 25 i 44, un 25,2% de 45 a 60 i un 20% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 103,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.500 $ i la renda mediana per família de 47.031 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.321 $ mentre que les dones 20.000 $. La renda per capita de la població era de 18.149 $. Entorn del 2,4% de les famílies i el 6,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Freeborn». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Freeborn». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 7 agost 2010].
# Tropheus brichardi

Tropheus brichardi és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És endèmic del llac Tanganyika (Àfrica oriental).

## Referències

* ↑ Boulenger, G. A. 1898. Report on the fishes recently obtained by Mr. J. E. S. Moore in Lake Tanganyika. Proceedings of the Zoological Society of London. 1898 (pt 3): 494-497.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 «Tropheus brichardi» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
* Brichard, P. Cichlids and All the Other Fishes of Lake Tanganyika (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866226677.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Konings, A. (1998): Tanganyikan cichlids in their natural habitat. Cichlid Press.
* Loiselle, Paul V. (1995). The Cichlid Aquarium. Alemanya: Tetra Press. ISBN 1-56465-146-0.
* Maréchal, C. i M. Poll 1991. Tropheus. p. 521-525. A J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelissen, M. H. J. & D. F. E. Thys van den Audenaerde 1975. Description of Tropheus brichardi sp. nov. from Lake Tanganyika (Pisces, Cichlidae). Rev. Zool. Afr. v. 89 (núm. 4): 974-980.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Ribbink, A. 1991. Distribution and Ecology of the Cichlids of the African Great Lakes. Pp. 36-59 a M. Keenleyside, ed. Cichlid Fishes: Behavior, Ecology and Evolution. Londres, Gran Bretanya: Chapman and Hall.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Sturmbauer, C., W. Mark, R. Dallinger. (1992).Ecophysiology of Aufwuchs-eating cichlids in Lake Tanganyika: niche separation by trophic specialization. Environmental Biology of Fishes.
* Takahashi, T. 2003: Systematics of Tanganyikan cichlid fishes (Teleostei: Perciformes). Ichthyological Research, 50(4): 367-382.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Staņislavs Lugailo

Staņislavs Lugailo (Sukhumi, 1 de gener de 1938 - Kramatorsk, 11 d'abril de 2021) fou un jugador de voleibol letó que va competir sota bandera soviètica durant la dècada de 1960.
El 1964 va ser convocat per prendre part en els Jocs Olímpics de Tòquio, on guanyà la medalla d'or en la competició de voleibol. No jugà cap partit. Un cop retirat va exercir d'entrenador, entre d'altres, de la selecció femenina de les Filipines.

## Referències

* ↑ «STAŅISLAVS LUGAILO». olimpiade.lv. Comitè Olímpic de Letònia. Arxivat de l'original el 15 de maig 2021. [Consulta: 19 setembre 2019].
* ↑ «When We Were Volleyball Queens (Part 1)» (en anglès, filipino). ABS-CBN Sports, 23-03-2015 [Consulta: 22 juny 2015].
* ↑ «When We Were Volleyball Queens (Part 2)» (en anglès, filipino). ABS-CBN Sports, 24-03-2015 [Consulta: 22 juny 2015].
* ↑ «Meet the last Philippine women's team to win SEA Games volleyball gold medal - 22 years ago». Sports Interactive Network Philippines, 01-06-2015 [Consulta: 22 juny 2015].