OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Chautauqua (Kansas)

Chautauqua és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 113 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Chautauqua tenia 113 habitants, 53 habitatges, i 29 famílies. La densitat de població era de 101,5 habitants per km².
Dels 53 habitatges en un 22,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 39,6% hi vivien parelles casades, en un 15,1% dones solteres, i en un 43,4% no eren unitats familiars. En el 43,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 22,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,13 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,97.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 24,8% tenia menys de 18 anys, un 8% entre 18 i 24, un 19,5% entre 25 i 44, un 24,8% de 45 a 60 i un 23% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,9 homes.
La renda mediana per habitatge era de 18.500 $ i la renda mediana per família de 19.583 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.250 $ mentre que les dones 15.750 $. La renda per capita de la població era de 9.781 $. Entorn del 27,3% de les famílies i el 38,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Chautauqua». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Chautauqua». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Nico Pérez

Nico Pérez és una localitat de l'Uruguai, ubicada al nord-est del departament de Florida, sobre el límit amb la ciutat de José Batlle y Ordóñez (Lavalleja). Té una població aproximada de 1.049 habitants, segons les dades del cens del 1990.
Es troba a 278 metres sobre el nivell del mar.
El poble va ser un lloc destacat durant la guerra civil uruguaiana de 1904, la qual va enfrontar a militants dels partits polítics tradicionals Colorado i Nacional.
Evolució demogràfica (Font: Instituto Nacional de Estadística pàgina web) :
| 1963 | 1975 | 1985 | 1996 | 2004 |
| 743 | 958 | 580 | 890 | {{{5}}} |

## Fills il·lustres

* Wilson Ferreira Aldunate, líder polític del Partit Nacional

## Referències

* 1 2 (anglès) Mapa, localització, clima i altres dades
# Districte de Montalban

El districte de Montalban és un dels dos districtes del departament francès de Tarn i Garona, a la regió d'Occitània. Està compost per 18 cantons i 92 municipis. El cap del districte és la prefectura de Montalban.

## Cantons

* cantó de Cauçada
* cantó de Cailutz
* cantó de Grisòlas
* cantó de La Francesa
* cantó de Molièras
* cantó de Montclar de Carcin
* cantó de Montalban-1
* cantó de Montalban-2
* cantó de Montalban-3
* cantó de Montalban-4
* cantó de Montalban-5
* cantó de Montalban-6
* cantó de Montuèg
* cantó de Montpesat de Carcin
* cantó de Negrapelissa
* cantó de Sent Antonin
* cantó de Verdun de Garona
* cantó de Vilabrumièr

## Vegeu també

* Cantons del Tarn i Garona
* Llista de monuments del districte de Montalban
# Cassoday

Cassoday és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 130 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Cassoday tenia 130 habitants, 54 habitatges, i 36 famílies. La densitat de població era de 152,1 habitants per km².
Dels 54 habitatges en un 25,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,3% hi vivien parelles casades, en un 7,4% dones solteres, i en un 31,5% no eren unitats familiars. En el 29,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,41 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,2% tenia menys de 18 anys, un 5,4% entre 18 i 24, un 26,9% entre 25 i 44, un 21,5% de 45 a 60 i un 20% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 41.250 $ i la renda mediana per família de 49.688 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.875 $ mentre que les dones 30.833 $. La renda per capita de la població era de 17.807 $. Entorn del 5,1% de les famílies i el 7,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Cassoday». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Cassoday». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Districte administratiu de Frutigen-Niedersimmental

El Districte administratiu del Frutigen-Niedersimmental és un dels 10 Districtes administratius del Cantó de Berna a Suïssa.
Es tracta d'un districte germanòfon i com la resta fou creat el dia 1 de gener de 2010 a partir de dos antics districtes, concretament el de Frutigen i de Niedersimmental.
El municipi de Frutigen és el cap del nou districte, que compta amb un total de 13 municipis i una població de 38871 habitants (a 31 de desembre de 2008), per a una superfície de 773,80 km².

## Llista de municipis

| Municipi | Habitants (31 de desembre de 2008) | Superfície en km² |
| Adelboden | 3615 | 88.2 |
| Aeschi bei Spiez | 1981 | 30.9 |
| Därstetten | 857 | 32.8 |
| Diemtigen | 2145 | 130.0 |
| Erlenbach im Simmental | 1694 | 36.7 |
| Frutigen | 6682 | 71.8 |
| Kandergrund | 811 | 32.0 |
| Kandersteg | 1203 | 134.5 |
| Krattigen | 953 | 6.0 |
| Oberwil im Simmental | 804 | 46.0 |
| Reichenbach im Kandertal | 3398 | 125.8 |
| Spiez | 2 453 | 16.8 |
| Wimmis | 2275 | 22.3 |
| Total: 13 | 38.871 | 773,8 |
# Esperança Rabat Ribes

Esperança Rabat Ribes (Barcelona, 1959) és una historiadora de l'art catalana.
Va estudiar a la Universitat Autònoma de Barcelona i a l'Escola Eina de Barcelona. Ha exercit com a crítica d'art i disseny en diversos diaris i revistes. És autora de nombrosos anuaris sobre disseny i ha comissariat diverses exposicions. Ha impartit classes d'art i disseny a les escoles DIAC, Eina i ESDI. Ha estat membre de la junta de l'ADI FAD entre el 1987 el 1990 i del consell directiu del FAD del 1990 al 1997. Juntament amb Marta Barangé va dissenyar una safata (1992), produïda per Alessi.

## Referències

* ↑ «Fitxa al web del Disseny Hub Barcelona». Arxivat de l'original el 2012-11-27. [Consulta: 16 abril 2012].

## Enllaços externs

* Fitxa Arxivat 2012-11-27 a Wayback Machine. a la col·lecció de disseny industrial del Disseny Hub Barcelona
# Districte administratiu de Bienne

El Districte administratiu de Bienne és un dels 10 districtes administratius del Cantó de Berna a Suïssa.
Es tracta d'un districte germanòfon i com la resta fou creat el dia 1 de gener de 2010 a partir de tres antics districtes, concretament el de Bienne i parts dels de Nidau i de Büren.
El municipi de Nidau és el cap del nou districte, que compta amb un total de 19 municipis i una població de 90536 habitants (a 31 de desembre de 2008), per a una superfície de 97,9 km².

## Llista de municipis

| Municipi | Habitants (31 de desembre de 2008) | Superfície en km² |
| Aegerten | 1665 | 2.1 |
| Bellmund | 301 | 3.8 |
| Bienne | 50013 | 21.6 |
| Brügg | 4000 | 5.0 |
| Douanne-Daucher | 1133 | 12.4 |
| Evilard | 2399 | 3.7 |
| Gléresse | 522 | 1.8 |
| Ipsach | 3742 | 1.9 |
| Longeau | 4501 | 7.3 |
| Meinisberg | 1244 | 4.4 |
| Mörigen | 846 | 2.2 |
| Nidau | 6739 | 1.5 |
| Orpund | 2645 | 4.0 |
| Perles | 3347 | 8.3 |
| Port | 3197 | 2.5 |
| Safnern | 1865 | 5.6 |
| Scheuren | 444 | 2.1 |
| Schwadernau | 614 | 4.1 |
| Sutz-Lattrigen | 1319 | 3.6 |
| Total: 19 | 90.536 | 97,9 |
# Serguei Rudaskov

Serguei Rudaskov (en rus Сергей Рудасков) (Sotxi, 21 de juny de 1984) va ser un ciclista rus, professional des del 2008 fins al 2012.

## Palmarès

* 2006
** Vencedor d'una etapa al Giro delle Valli Cuneesi nelle Alpi del Mare
* 2007
** Vencedor d'una etapa al Giro delle Valli Cuneesi nelle Alpi del Mare
* 2010
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Bulgària
* 2011
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi de Sotxi
* 2012
** Vencedor de 2 etapes al Gran Premi de Sotxi

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Temporada d'eclipsis

La temporada d'eclipsis és el període de l'any durant el qual la línia dels nodes de la Lluna se situa en la direcció Terra-Sol, cosa que permet que es produeixin eclipsis. Dura 173,1 dies que són aproximadament 6 mesos.
Perquè hi haja un eclipsi, el Sol ha d'estar en les proximitats d'un node de la Lluna. S'ha vist que al voltant de cada node hi ha una regió de 31º,48 on l'eclipsi és segur, flanquejat per dos regions de 1º,7 on l'eclipsi és possible. Ara bé, en un mes lunar el Sol es desplaça respecte al node, tenint en compte la retrogradació del node, 30º,67.
En conseqüència, cada mig any:
El Sol no pot travessar la zona perillosa d'eclipsi, al voltant de cada node, sense ser eclipsat almenys una vegada.
Tot pas del Sol a través d'un node va acompanyat necessàriament, almenys, de dos eclipsis amb 15 dies d'interval, un en cada node, un de Sol i un altre de Lluna en qualsevol ordre. Pot ocórrer que l'eclipsi succeïsca al principi de la zona perillosa (eclipsi dèbil) de manera que al mes torne a haver-hi un altre eclipsi dèbil del mateix tipus. Al mig i en l'altre node es produirà un eclipsi total de tipus contrari. En un mes lunar ocorren tres eclipsis. Les dos possibilitats s'esquematitzen en la imatge. Com l'any d'eclipsis dura 346,620 dies, l'estació d'eclipsis, cada any retrocedeix en el calendari, i arriba a ocórrer en qualsevol parell de mesos de l'any, sempre separats 6 mesos.
# Fernando González Lucini

Fernando González Lucini (Girona, 11 de febrer de 1946) és mestre i llicenciat en pedagogia.
Als dos anys es va traslladar amb la seva família a Jaén, on va viure la seva infantesa i adolescència.
Durant els anys 1980 a 1988 va donar classes a ESCUNI (Escola Universitària de Formació del Professorat, a Madrid) a on entre altres coses va tenir al seu carrèc una assignatura optativa sobre la música popular i la cançó d'autor a la que va anomenar Música, cançó i pedagogia.
Ha sigut col·laborador del programe de ràdio Las voces de la música, de Antena 3, i director durant sis anys dels programes Donde la palabra se hace música i La isla del hombre libre, en Ràdio Popular (COPE); programes pels quals va rebra el Premi Manos Unidas i el Premi Nacional Bravo (1988). De 1998 a 2007 organitza i prepara diverses exposicions.És autor de la enciclopèdia Y la palabra se hizo música, considerat l'estudi de la cançó d'autor més important escrit en castellà. Al 2014 va guanyar el Premi Barnassants a l'activisme cultural. Actualment està creant la web Canción con todos, on tracta de recullir informació completa de tots els cantautors castellans, catalans, bascos, gallegs i llatinoamericans.

## Obres essencials

* Crónica cantada de los silencios rotos (Madrid, Alianza, 1998)
* Y la palabra se hizo música. La canción de autor en España vols 1 Y 2 (Madrid, Ed. Fundación Autor, 2006)
* Y la palabra se hizo música. El canto emigrado de América Latina (Madrid, Ediciones Autor, 2007)

## Enllaços externs

* http://www.europapress.es/cultura/noticia-gonzalez-lucini-todo-mundo-quiere-sacar-dinero-miguel-hernandez-20100210162652.html

## Referències

* ↑ González Lucini, Fernando. Y la palabra se hizo música. La canción de autor en España Vols 1 y 2. Edición Autor, 2006.
* ↑ Alpuente, Moncho «Palabras para una música». El País, 25-11-2006.
* ↑ Oliveira Lizarribar, Ana «Fernando González Lucini: "Quiero que el Centro de la Canción de Autor esté en Pamplona"». Diario de Noticias, 21-06-2015.
* ↑ Alba, Rafael «Fernando G. Lucini, la memoria viva de la canción de autor». El Boletín, 01-04-2014. Arxivat de l'original el 29 de març 2015 [Consulta: 28 d’octubre 2016].
# Alma Čardžić

Alma Čardžić (Maglaj, 10 de març de 1968) és una cantant bosniaca, més coneguda internacionalment per la seva participació als Festivals de la Cançó d'Eurovisió el 1994 i el 1997.

## Biografia

Nascuda a Maglaj, va demostrar un talent per la música fins i tot quan era petita. Quan tenia 15 anys, va ser jutjada com la millor amateur al festival Studentsko ljeto. Al 1992, va competir a Jugovizija 1992, amb la cançó Ljubav će pobijediti on va aconseguir el 10è lloc, i el 1993, va competir al Bosanskohercegovačko takmičenje za pjesmu Evrovizije (Bòsnia i Hercegovina) on va ocupar el segon lloc del Concurs de la Cançó. Svi na ulice (Tothom al carrer). El 1994, Alma va ser seleccionada per treballar amb Dejan Lazarević com a entrada bosnia al "Concurs de la Cançó d'Eurovisió a Dublín". A la segona edició dels Premis de la Música de Bòsnia celebrat el 22 de gener de 2004, Alma va guanyar dos prestigiosos premis: "Cantant de la dècada" i "Single de l'any" (per a Dva dana / dos dies).

## Festival de la Cançó d'Eurovisió

Čardžić va participar en quatre preseleccions d'Eurovisió, una per Iugoslàvia i tres vegades per Bòsnia i Hercegovina. Els seus dos intents infructuosos el 1992 i el 1993 van ser en competició oberta contra altres cantants i grups, però el 1994 (amb Dejan Lazarević) i el 1997 va interpretar totes les cançons en competició:
Iugoslàvia
* 1992: "Ljubav ce pobijediti" – 10è
Bòsnia i Hercegovina
* 1993: "Svi na ulice" - (hi ha rumors de que va quedar segona, tot i que mai no s'ha publicat cap resultat oficial)
* 1994: "Ostani kraj mene" - 1a (amb Dejan Lazarević)
* 1997: "Goodbye" – 1a
El 1994, la balada "Ostani kraj mene" ("Queda't amb mi") va representar Bòsnia i Hercegovina al Festival de la Cançó d'Eurovisió 1994, celebrat el 30 d'abril a Dublín. L'actuació es recorda principalment pels ànims i aplaudiments tumultuosos i sostinguts que va fer el públic quan la parella va pujar a l'escenari, en reconeixement de la situació imperant a Bòsnia, que va tenir l'efecte no desitjat de fer que Dejan ensopegués amb les primeres línies de la cançó. ja que no podia escoltar la música correctament. Va acabar en 15a posició amb 39 punts.
Čardžić va tornar a Dublín per representar Bòsnia i Hercegovina al Festival de la Cançó d'Eurovisió 1997 el 3 de maig, on l'uptempo "Goodbye" (cantat en bosnià malgrat el seu títol en anglès) només va aconseguir situar-se en 18a de 25 cançons, anotant 22 punts.

## Carrera posterior

Čardžić ha publicat quatre CD i segueix sent una cantant popular a la seva terra natal.

## Discografia

* 1996: Plavo oko
* 1998: Duša
* 2001: Malo po malo
* 2004: Moje pjesme (Recopilació)

## Referències

* ↑ ESC National Finals database
* ↑ Pardo, José Ramón. El libro de los grandes éxitos del Festival de Eurovisión (en castellà). Cyanuro, p. 79. ISBN 84-607-4162-1.
* ↑ «ESC History 1994». Arxivat de l'original el 2013-05-26. [Consulta: 7 gener 2023].
* ↑ Pardo, José Ramón. El libro de los grandes éxitos del Festival de Eurovisión (en castellà). Cyanuro, p. 85. ISBN 84-607-4162-1.
* ↑ «ESC History 1997». Arxivat de l'original el 2012-06-01. [Consulta: 7 gener 2023].
# Cantó d'Évian-les-Bains

El cantó d'Évian-les-Bains és un cantó del departament francès de l'Alta Savoia, a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. Està inscrit al districte de Thonon-les-Bains, té 15 municipis i el cap cantonal és Évian-les-Bains.

## Municipis

* Bernex
* Champanges
* Évian-les-Bains
* Féternes
* Larringes
* Lugrin
* Maxilly-sur-Léman
* Meillerie
* Neuvecelle
* Novel
* Publier
* Saint-Gingolph
* Saint-Paul-en-Chablais
* Thollon-les-Mémises
* Vinzier

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1951 | Eugène Boujon | SFIO |
| 1951-1964 | M. Favre | MRP |
| 1964-1982 | Jean Combet | SFIO, després PS, després divers gauche |
| 1982-2003 | Marc Francina | RPR, després divers droite |
| 2003-2008 | Louis Duret | UMP |
| 2008- | Gaston Lacroix | Divers gauche |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Helena Rakòsnik i Tomé

Helena Rakòsnik i Tomé (Barcelona, 4 de març de 1957) és una mestra i funcionària catalana, coneguda per ser l'esposa del 129è president de la Generalitat de Catalunya, Artur Mas.

## Biografia

El seu pare, Joan Antoni Rakòsnik i Casas, pertanyia a una família d'industrials d'origen txec vinculada a l'empresa Cartonajes Rakosnik, que fou una de les més importants del sector. La seva mare, Helène Tomé García, nascuda a Narbona, era filla de Rufo Tomé de Segòvia, criat a Fresno de Caracena (província de Sòria), i d'una García de Llorca (Regió de Múrcia).
El 1979 va conèixer Artur Mas en el casament d'uns amics i es van casar tres anys més tard. La parella té tres fills: Artur, Patrícia i Albert.
Helena Rakòsnik va treballar com a mestra d'una escola a Barcelona fins al 1985, quan va començar a treballar en l'àrea de màrqueting i comunicació de TMB, on segueix actualment.
Entre el 2009 i el 2017 fou membre del patronat de la Fundació Rosa Oriol, vinculada a la família de joiers Tous. La polèmica va esclatar arran de la publicació d'una fotografia d'una festa a Cadaqués l'estiu d'aquell any, on apareixia Alba Tous en companyia de Carles Puigdemont i altres notoris independentistes. Això va desencadenar una campanya de boicot contra els Tous per part de l'espanyolisme, el que va motivar que Rosa Tous demanés la destitució de Pilar Rahola i Helena Rakòsnik. Les dues afectades van rebre el suport de Lucía Caram, directora de la fundació, i d'altres patrons. Aquesta acció va dividir la família Tous, que uns mesos després van abandonar la fundació, que passaria a dir-se Fundació del Convent de Santa Clara.

## Referències

* 1 2 3 «Helena Rakosnik, la otra protagonista del paseillo de Artur Mas al banquillo». Jaleos del corazón. El Español, 11-02-2017.
* ↑ González, David. «Al llit amb una García». La Vanguardia en català, 19-04-2014. Arxivat de l'original el 1-6-2013.
* ↑ Puig, Margarita. «Helena Rakosnik, la pieza clave de los Mas». La Vanguardia, 19-04-2014. Arxivat de l'original el 14-2-2021.
* ↑ «Tous releva a Helena Rakosnik, esposa de Mas, y a Pilar Rahola de la Fundación Rosa Oriol». El Mundo, 21-11-2017. Arxivat de l'original el 1-12-2017.
* ↑ Macià, Miquel; Martí, Pep. Els que manen. Vida i miracles de les 50 famílies que mouen els fils a Catalunya, 2022, p. 301.
* ↑ Galindo, Francesc. «Tous es desvincula de la Fundació Rosa Oriol, que es dirà Fundació del Convent de Santa Clara». Regió 7. Manresa, 26-06-2018.
# Bluff City (Kansas)

Bluff City és una població dels Estats Units a l'estat de Kansas. Segons el cens del 2000 tenia 80 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Bluff City tenia 80 habitants, 32 habitatges, i 23 famílies. La densitat de població era de 57,2 habitants per km².
Dels 32 habitatges en un 31,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 65,6% hi vivien parelles casades, en un 0% dones solteres, i en un 28,1% no eren unitats familiars. En el 21,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 12,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,5% tenia menys de 18 anys, un 3,8% entre 18 i 24, un 25% entre 25 i 44, un 26,3% de 45 a 60 i un 22,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 44 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 113,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 20.625 $ i la renda mediana per família de 31.458 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.750 $ mentre que les dones 10.417 $. La renda per capita de la població era de 10.030 $. Entorn del 13,3% de les famílies i el 12,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Bluff City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Bluff City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Armistici de Mudros

L'armistici de Mudros es va signar entre l'Imperi Otomà i els Aliats de la Primera Guerra Mundial.
Fou signat al port de Mudros (grec: Μούδρος, a l'illa de Lemnos; Mondros en turc) el 30 d'octubre de 1918 i posava fi a la guerra i obligava als otomans a abandonar tot l'Imperi menys Anatòlia, rendint totes les seves guarnicions a Hedjaz, el Iemen, Síria, Mesopotàmia, Tripolitana i Cirenaica; els aliats ocuparien la zona dels Estrets dels Dardanels i el Bòsfor, Batum i els túnels dels Monts Taurus, i es reconeixia el dret a ocupar sis províncies de població armènia al nord-est d'Anatòlia, en cas de desordres, així com qualsevol punt estratègic convenient a la seguretat dels Aliats. L'exèrcit turc quedava desmobilitzat.
Al Caucas havien de retirar-se a les línies anteriors a la guerra amb el qual perdien les possessions que havien ocupat directament o per mitjà de governs interposats però sota el seu control, és a dir les regions d'Adjària (Batum), Akhaltsikhé, Kars, Ardahan, i l'Azerbaidjan.
El projecte de tractat de pau de Sevres (1920) amb la creació del Kurdistan i de la Gran Armènia encara van disminuir sensiblement els territoris turcs, però aquest tractat mai va ser ratificat.

## Referències

* ↑ Fromkin, David. A Peace to End All Peace: The Fall of the Ottoman Empire and the Creation of the Modern Middle East (en anglès). Phoenix, 2000. ISBN 978-1-84212-043-9.
* ↑ Evans, Laurence «Paul C. Helmreich, From Paris to Sèvres: The Partition of the Ottoman Empire at the Peace Conference of 1919–1920 (Ohio State University Press, Columbus, 1974).» (en anglès). International Journal of Middle East Studies, 5, 4, 9-1974, pàg. 513–515. DOI: 10.1017/S0020743800025666. ISSN: 1471-6380.
* ↑ Dyer, Gwynne «The Turkish Armistice of 1918: 2: A Lost Opportunity: The Armistice Negotiations of Moudros». Middle Eastern Studies, 8, 3, 1972, pàg. 313–348. ISSN: 0026-3206.
* ↑ Montgomery, A. E. «The Making of the Treaty of Sevres of 10 August 1920». The Historical Journal, 15, 4, 1972, pàg. 775–787. ISSN: 0018-246X.

## Vegeu també

* Campanya de Pèrsia
* Campanya del Caucas
* Història de Turquia
# Riu Sind

El riu Sind o Kali Sindh és un curs fluvial de l'Índia central a Madhya Pradesh que neix a l'altiplà de Malwa al districte de Vidisha (prop del poble de Nainwas) i corre en direcció sud-oest fins a desaiguar al Yamuna al districte d'Etawah a Uttar Pradesh després de la confluència del darrer amb el Chambal. Té un curs de poc més de 400 km.
Entre els seus afluents destacats el Parvati, el Mahuar (que se li uneixen per l'oest i est prop de Parwai), el Nun, a uns 15 km més avall, el Saon i el Besli a uns 100 km endavant, i el Pahuj i Kwari o Kunwari, uns 30 km després dels anteriors
Un riu de nom Sindhu és esmentat als puranes junt al Dhasan.

## Referències

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.