OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pterocryptis torrentis

Pterocryptis torrentis és una espècie de peix de la família dels silúrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 20 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'est de Myanmar, Tailàndia i el sud de Cambodja.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Peters W. (C. H.) 1861. Über zwei neue Gattungen von Fischen aus dem Ganges. Monatsb. Akad. Wiss. Berlin 1861. 712-713.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Rainboth, W.J. 1996. Fishes of the Cambodian Mekong. FAO Species Identification Field Guide for Fishery Purposes. FAO, Roma, Itàlia. 265 p.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kobayakawa, M. 1989. Systematic revision of the catfish genus Silurus, with description of a new species from Thailand and Burma. Japanese Journal of Ichthyology v. 36 (núm. 2): 155-186.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pterogobius zacalles

Pterogobius zacalles és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima temperat i demersal que viu entre 0-5 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Japó i l'Illa Cheju (Mar Groc).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1863. Descriptions of the gobioid genera of the western coast of temperate North America. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 15. 262-267.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Jordan, D. S. & J. O. Snyder. 1901. A review of the gobioid fishes of Japan, with descriptions of twenty-one new species. Proceedings of the United States National Museum v. 24 (núm. 1244): 33-132.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Kim, I.S., Y. Choi, C.L. Lee, Y.J. Lee, B.J. Kim i J.H. Kim, 2005. Illustrated book of Korean fishes. Kyo-Hak Pub Co. Seül, Corea del Sud. 615p.
* ↑ Nakabo, T., 2002. Fishes of Japan with pictorial keys to the species, English edition II. Tokai University Press, el Japó, pp 867-1749.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Roselle Park

Roselle Park és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2006 tenia 13.124 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Roselle Park tenia 13.281 habitants, 5.137 habitatges, i 3.416 famílies. La densitat de població era de 4.203,1 habitants/km².
Dels 5.137 habitatges en un 30,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 50,8% hi vivien parelles casades, en un 11,2% dones solteres, i en un 33,5% no eren unitats familiars. En el 28,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,58 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,22.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,2% tenia menys de 18 anys, un 8,8% entre 18 i 24, un 33,5% entre 25 i 44, un 22,8% de 45 a 60 i un 12,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 53.717 $ i la renda mediana per família de 63.403 $. Els homes tenien una renda mediana de 42.623 $ mentre que les dones 33.105 $. La renda per capita de la població era de 24.101 $. Aproximadament el 3,4% de les famílies i el 4,3% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Roselle Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Roselle Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Pterogobius zonoleucus

Pterogobius zonoleucus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6,7 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima temperat i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba al Japó i la Península de Corea.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1863. Descriptions of the gobioid genera of the western coast of temperate North America. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 15. 262-267.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Jordan, D. S. & J. O. Snyder. 1901. A review of the gobioid fishes of Japan, with descriptions of twenty-one new species. Proceedings of the United States National Museum v. 24 (núm. 1244): 33-132.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Horinouchi, M. i M. Sano, 2000. Food habits of fishes in a Zostera marina bed at Aburatsubo, central Japan. Ichthyol. Res. 47(2):163-173.
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Kim, I.S., Y. Choi, C.L. Lee, Y.J. Lee, B.J. Kim i J.H. Kim, 2005. Illustrated book of Korean fishes. Kyo-Hak Pub Co. Seül, Corea del Sud. 615p.
* ↑ Masuda, H. i G.R. Allen, 1993. Meeresfische der Welt - Groß-Indopazifische Region. Tetra Verlag, Herrenteich, Melle. 528 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Arai, R. i Y. Sawada, 1975. Chromosomes of Japanese gobioid fishes (III) Bull. Natn. Sci. Mus., Ser.A. 1(4):225-232. Tòquio.
* Vassíliev, V. P. «Chromosome numbers in fish-like vertebrates and fish» (en anglès). Journal of Ichthyology, 20, 3, 1980, pàg. 1–38. ISSN: 0032-9452.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Pterygotrigla megalops

Pterygotrigla megalops és una espècie de peix pertanyent a la família dels tríglids.

## Descripció

* Fa 9,4 cm de llargària màxima.
* Té el clatell, el pit i el ventre amb escates.
* Absència de taques al dors.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu entre 340-500 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental central: les illes Filipines i Saipan.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Waite E. R., 1899. Scientific results of the trawling expedition of H. M. C. S. "Thetis." Mem. Aust. Mus. v. 4 (pt 1). 2-132.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Fowler, H. W., 1938. Descriptions of new fishes obtained by the United States Bureau of Fisheries steamer "Albatross", chiefly in Philippine seas and adjacent waters. Proceedings of the United States National Museum v. 85 (núm. 3032): 31-135.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Del Cerro, L. i D. Lloris, 1997. Gurnard fishes (Scorpaeniformes, Triglidae) from off New Caledonia, with description of five new species. p.91-124. A: B. Séret (ed.) Résultats des Campagnes MUSORSTOM. Mem. Mus. Natl. Hist. Nat. (MMNHN), 17(174), París.
* ↑ Richards, W.J., 1999. Triglidae. Gurnards, sea robins, armored gurnards, and armored sea robins. p. 2359-2363. A: K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.). FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 4. Bony fishes part 2 (Mugilidae to Carangidae). FAO, Roma.
* ↑ Herre, A.W.C.T., 1953. Check list of Philippine fishes. Res. Rep. U.S. Fish Wild. Serv., (20): 977 p.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Pterygotrigla ryukyuensis

Pterygotrigla ryukyuensis és una espècie de peix pertanyent a la família dels tríglids.

## Descripció

* Fa 30 cm de llargària màxima.
* Clatell sense escates.
* Pit i ventre amb escates.
* No presenta taques al dors.

## Hàbitat

És un peix marí i demersal que viu fins als 500 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les illes Ryukyu fins al mar de la Xina Meridional i Indonèsia. També és present al nord-oest d'Austràlia i el mar d'Arafura.

## Costums

És bentònic.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Waite E. R., 1899. Scientific results of the trawling expedition of H. M. C. S. "Thetis." Mem. Aust. Mus. v. 4 (pt 1). 2-132.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Matsubara, K. & J. Hiyama, 1932. A review of [Triglidae], a family of mail-cheeked fishes, found in the waters around Japan. Journal of the Imperial Fisheries Institute v. 28 (núm. 1): 3-67.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Richards, W.J., 1999. Triglidae. Gurnards, sea robins, armored gurnards, and armored sea robins. p. 2359-2363. A: K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.). FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 4. Bony fishes part 2 (Mugilidae to Carangidae). FAO, Roma.
* ↑ Russell, B.C. i W. Houston, 1989. Offshore fishes of the Arafura Sea. Beagle 6(1):69-84.
* ↑ Gloerfelt-Tarp, T. i P.J. Kailola, 1984. Trawled fishes of southern Indonesia and northwestern Australia. Australian Development Assistance Bureau, Austràlia, Directorate General of Fishes, Indonèsia i German Agency for Technical Cooperation, República Federal d'Alemanya. 407 p.
* ↑ Huang, Z., 2001. Marine species and their distribution in China's seas. p. 404-463. Vertebrata. Smithsonian Institution, Florida, Estats Units. 598 p.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.
* ↑ Shen, S.C. (ed.), 1993. Fishes of Taiwan. Department of Zoology, National Taiwan University, Taipei. 960 p.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Ptychidio macrops

Ptychidio macrops és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 20,1 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: la Xina.

## Referències

* ↑ Myers G. S., 1930. Ptychidio jordani, an unusual new cyprinoid fish from Formosa. Copeia 1930 (núm. 4). 110-113.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Zheng, P.-S., 1981. (Ed.) Freshwater fishes of Guangxi Province. Quangxi People's Publishers. Freshwater Fishes Guangxi 1981: 1-257.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Zhang, E., P. Yue i J. Chen, 2000. Cyprinidae: Laleoninae. p. 171-272. A: P. Yue et al. (eds) Fauna Sinica. Osteichthyes. Cypriniformes III. Science Press. Beijing. 1-661.
* ↑ Hwang, H.C., I.Y. Chen i P.C. Yueh, 1988. The freshwater fishes of China in colored illustrations. Vol. 2 Shanghai Sciences and Technology Press, Shanghai, la Xina. 201 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Ptychochromis ernestmagnusi

Ptychochromis ernestmagnusi és una espècie de peix pertanyent a la família dels cíclids i a l'ordre dels perciformes.

## Etimologia

Ptychochromis prové dels mots grecs ptyx (plec) i chromis (una mena de peix, potser una perca), mentre que ernestmagnusi fa referència a Ernest Magnus per les seues contribucions en la recerca ictiològica en el si del Museu Americà d'Història Natural.

## Descripció

Fa 14,7 cm de llargària màxima. En comparança amb Ptychochromis makira, té un perfil dorsal característicament aplanat, però se'n diferencia pels patrons de pigmentació (les franges dels flancs de P. makira tenen forma de "V" mentre que en P. ernestmagnusi es troben orientades verticalment), el nombre de forats del lacrimal (4 vs. tres), la iridescència dels flancs i de l'aleta dorsal a prop de la base, la seua coloració verda grisenca fosca (vs. blanquinosa) i el nombre d'ossos infraorbitaris (7 vs. 6).

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima tropical, el qual viu al nord-est de Madagascar: els fons sorrencs i rocallosos del riu Mananara al seu pas per àrees de boscos intactes i baixa densitat de població humana.

## Observacions

És inofensiu per als humans i el seu índex de vulnerabilitat és baix (10 de 100).

## Referències

* ↑ Steindachner, F., 1880. Ichthyologische Beiträge (IX). I. Über eine Sammlung von Flussfischen von Tohizona auf Madagascar. II. Über zwei neue Agonus-Arten aus Californien. III. Über einige Fischarten aus dem nördlichen Japan, gesammelt von Professor Dybowski. Sitzungsber. Akad. Wiss. Wien v. 82 (1. Abth., núm. 2): 238-266, Pls. 1-6.
* 1 2 Sparks, J. S. & Stiassny, M. L. J., 2010. A new species of Ptychochromis from northeastern Madagascar (Teleostei: Cichlidae), with an updated phylogeny and revised diagnosis for the genus. Zootaxa, 2341: 33–51.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Encyclopedia of Life (anglès)
* ↑ Romero, P., 2002. An etymological dictionary of taxonomy. Madrid, l'Estat espanyol.
* 1 2 3 4 5 FishBase (anglès)
* ↑ List of Freshwater Fishes reported from Madagascar - FishBase (anglès)
* ↑ Practical Fishkeeping Arxivat 2014-10-31 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Cheung, W. W. L., T. J. Pitcher i D. Pauly, 2005. A fuzzy logic expert system to estimate intrinsic extinction vulnerabilities of marine fishes to fishing. Biol. Conserv. 124:97-111.
# Ptychochromis makira

Ptychochromis makira és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 14,6 cm de longitud total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Madagascar.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City, Nova Jersey, Estats Units.
* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Maréchal, C. i J.-P. Gosse, 1991. Ptychochromis. p. 417-418. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Riehl, R. i H.A. Baensch, 1996. Aquarien Atlas, Band 1. 10a. edició. Mergus Verlag GmBH, Melle, Alemanya. 992 p.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Sparks, J. S., 2003: Taxonomic status of the Malagasy cichlid Ptychochromis grandidieri (Teleostei: Cichlidae), including a molecular phylogenetic analysis of the ptychochromine cichlids. Ichthyological Exploration of Freshwaters v. 14 (núm. 4): 317-328.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Cançó del lladre

La Cançó del lladre és una cançó tradicional catalana, composta per un autor anònim del segle xviii, que forma part de la col·lecció anomenada Cançons de Bandolers. La cançó és part de la col·lecció d'arranjaments Cançons populars catalanes (ca. 1899-1920) de Miquel Llobet. La cançó també s'inclou en les Cançons tradicionals, àlbum que Joan Manuel Serrat va publicar el 1968.

## Diverses interpretacions

* 1962, Josep Maria Espinàs al seu àlbum Cançons tradicionals catalanes
* 1968, Joan Manuel Serrat al seu àlbum Cançons tradicionals
* 1977, Marina Rossell al seu àlbum Si volíeu escoltar
* 1983, Companyia elèctrica dHarma al seu àlbum Catalluna
* 1991, Josep Carreras en el seu disc José Carreras Sings Catalan Songs
* 1991, Victòria dels Àngels en el seu disc Cançons Tradicionals Catalanes
* 1997, Maurici Auzeville al seu àlbum L'emigrant
* 2005, Jordi Savall, Montserrat Figueras i altres, en el disc Du temps & de l'instant
* 2006, La Troba Kung-Fú, en el disc Clavell Morenet
* 2009, Giorgio Conte
* 2011, Sergio Dantí, al seu disc Cançons essencials catalanes

### Versions instrumentals

* 1972, Narciso Yepes al seu disc Música Catalana
* 1979, Tete Montoliu a l'àlbum Tete Montoliu al Palau, reeditat el 2007
* 1991, Julian Bream al seu disc La guitarra romàntica. Llobet - Pujol - Tàrrega, dins la secció Canciones populares catalanas, amb arranjaments i música de Miquel Llobet
* 1992, Tete Montoliu a l'àlbum Catalonian Rhapsody

## Referències

* ↑ Variaciones Goldberg: La cançó del Lladre
# Arriba de nit

Arriba de nit (títol original en anglès, It Comes at Night)és una pel·lícula de terror psicològic estatunidenca escrita i dirigida per Trey Edward Shults, estrenada l'any 2017. S'ha doblat i subtitulat al català.
Va ser presentat en preestrena mundial a finals d'abril al The Overlook Film Festival a Timberline Lodge a Oregon.

## Argument

En un món apocalíptic, per estar segur, un pare de família viu reclòs amb la seva dona i el seu fill a la seva casa aïllada. Un dia, una família troba refugi a casa seva. El pare els va advertir: no sortir mai de nit, per raons de seguretat.

## Repartiment

* Joel Edgerton: Paul
* Christopher Abbott: Will
* Carmen Ejogo: Sarah
* Kelvin Harrison Jr.: Travis
* Riley Keough: Kim
* Griffin Robert Faulkner: Andrew
* David Pendleton: Bud

## Producció
### Desenvolupament i gènesi

Encara que el film és post-apocalíptic, Trey Edward Shults ni ha prestat atenció ni s'ha inspirat en altres films: necessita sobretot que les idees arribin d' obres de Paul Thomas Anderson i John Cassavetes, així com els films La nit dels morts vivents (Night of the Living Dead) de George Romero i Shining de Stanley Kubrick.

### Rodatge

Trey Edward Shults i l'equip del rodatge comença a filmar les escenes a Nova York, l'agost de 2016.

## Acollida
### Festival

It Comes at Night és presentat en preestrena a finals d'abril de 2017 al The Overlook Film Festival a Timberline Lodge a Oregon, abans la seva estrena el 9 de juny als Estats Units i al Quebec.

### Premis

2017: Premis Gotham: Nominada a millor nou actor (Kelvin Harrison Jr.)

### Crítica

* "Pel·lícula minimalista i profundament suggeridora que utilitza elements de terror per configurar una incisiva metàfora apocalíptica. (…) Puntuació: ★★★★ (sobre 5)"
* "Alguna cosa proper a un thriller psicològic construït amb habilitat i honestedat (...) Encara que és tibant i absorbent, no és gens memorable, perquè creu que és més del que veritablement és.
* "Una de les pel·lícules més aterridores en anys (...) És remarcable considerar tot el terror que aconsegueix Shults d'una pel·lícula sense vilans tradicionals (…) Puntuació: ★★★½ (sobre 4)"

## Referències

* ↑ «Arriba de nit». FilminCAT. [Consulta: 10 març 2025].
* ↑ «It comes at nigth». Goita què fan, ara!. [Consulta: 10 març 2025].
* ↑ Eric Kohn. «‘It Comes at Night’ Makes A Surprise Appearance at New Horror Festival» (en anglès). Indiewire, 29-04-2017.
* ↑ «It Comes at Night». The New York Times.
* ↑ Jacob Hall. «‘It Comes at Night’ Director Trey Edward Shults on How ‘The Shining’ Inspired His New Cinematic Nightmare [Interview]» (en anglès). Slash Film, 07-06-2017.
* ↑ Stephen Saito. «TIFF ’16 Interview: Wayne Roberts on Making Quite the Entrance with “Katie Says Goodbye”» (en anglès). Moveable Fest, 13-09-2016.
* ↑ Martínez, Beatriz «It Comes at Night». Fotogramas.
* ↑ Gleiberman, Owen «It Comes at Night». Variety.
* ↑ Tallerico, Brian «It Comes at Night». rogerebert.com.
# ACLI

ACLI (Associazione Cristiana Lavoratori Italiana) és un sindicat italià de tendència demòcrata cristiana, fundat el 1944 per Achille Grandi.
# Denominació d'Origen Utiel-Requena

La Denominació d'Origen Utiel-Requena és l'àrea de la Plana d'Utiel que elabora bàsicament vins negres de la varietat de raïm autòctona boval. La primera referència de la denominació d'origen és del 1933, i el Consell Regulador es va crear el 1976. La regió comprèn els municipis de la comarca de la Plana d'Utiel: Caudete de las Fuentes, Camporrobles, Fuenterrobles, Requena, Sinarques, Utiel, Venta del Moro i Villargordo del Cabriol; més Setaigües. La producció de vins negres és el 94% del total. En formen part la majoria dels elaboradors de vi de la comarca. Les vinyes estan per damunt dels 800 metres d'altitud.

## Referències

* ↑ Raventós, Emili Giralt i. Història agrària dels Països Catalans. Edicions Universitat Barcelona, 2006, p. 629. ISBN 978-84-475-3077-9.
* ↑ autores, Varios. Actas del XIII Congreso de Antropología de la FAAEE (en castellà). Publicacions Universitat Rovira I Virgili, 2014-08-30, p. 5710. ISBN 978-84-697-0505-6.
* ↑ Pla, Jorge Hermosilla. La innovació territorial i l'ocupació en la Comunitat Valenciana. Universitat de València, 2020-09-24, p. 77. ISBN 978-84-9133-313-5.
* ↑ Colom, Jaume Fàbrega i. Cuina i cultura del gust al País Valencià: El patrimoni culinari. Universidad de Alicante, 2019-04-01, p. 290. ISBN 978-84-9717-656-9.

## Enllaços externs

* Consell Regulador