OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sorubim elongatus

Sorubim elongatus és una espècie de peix de la família dels pimelòdids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 30 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 44-46.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Amazones, Essequibo i Orinoco.

## Referències

* ↑ Spix J. B. von & Agassiz L. 1829-1831. Selecta genera et species piscium quos in itinere per Brasiliam annos MDCCCXVII-MDCCCXX jussu et auspiciis Maximiliani Josephi I.... colleget et pingendso curavit Dr J. B. de Spix.... Monachii. Selecta Piscium Brasiliam. Part 1: i-xvi + i-ii + 1-82, Pls. 1-48.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Littmann, M. W., B. M. Burr, R. E. Schmidt & E. R. Isern, 2001. Sorubim elongatus, a new species of catfish (Siluriformes: Pimelodidae) from tropical South America syntopic with S. lima. Ichthyol. Explor. Freshwaters v. 12 (núm. 1): 1-16.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Lundberg, J.G. i M.W. Littmann, 2003. Pimelodidae (Long-whiskered catfishes). p. 432-446. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Littmann, M. W., 2007: Systematic review of the neotropical shovelnose catfish genus Sorubim Cuvier (Siluriformes: Pimelodidae). Zootaxa Núm. 1422: 1-29.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Souk Jedid

Souk Jedid (àrab: السوق الجديد, as-Sūq al-Jadīd, ‘el Mercat Nou’) és una petita ciutat de Tunísia a la governació de Sidi Bouzid, situada uns 9 km al sud de la capital, Sidi Bouzid, amb uns 1500 habitants (encara que té petits nuclis a la rodalia que augmenten aquest nombre). És capçalera d'una delegació entre el Djebel Boudinar, a l'est, i el Djebel El Kebar, a l'oest, que arriba fins a Zafzaf, al sud. La delegació té 21.580 habitants.

## Economia

L'economia de la seva comarca està basada en l'olivera i fou el centre del comerç de les produccions locals.

## Administració

Com a delegació o mutamadiyya, duu el codi geogràfic 43 59 (ISO 3166-2:TN-12) i està dividida en set sectors o imades:
* Souk Jedid (43 59 51)
* Ghiriouis (43 59 52)
* Ksaîra (43 59 53)
* Sekdal (43 59 54)
* Erremelia (43 59 55)
* Ezzafzaf (43 59 56)
* Bir Badr (43 59 57)
Al mateix temps, des de l'11 de setembre de 2015 forma una municipalitat o baladiyya (codi geogràfic 43 22), constituïda pel decret governamental núm. 2015-1271.

## Referències

* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 12-2012, pàg. 107-111. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ «Décret gouvernemental n°2015-1277 du 11 septembre 2015, relatif à la création de la commune de Joumine au gouvernorat de Bizerte» (pdf) (en francès), 22-09-2015. [Consulta: 26 octubre 2023].
* ↑ «Sites web des municipalités» (en francès). Portail des Collectivités Locales. Ministère de l'Intérieur. [Consulta: 9 octubre 2023].
# Spatuloricaria evansii

Spatuloricaria evansii és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 20 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Paraguai.

## Referències

* ↑ Schultz L. P. 1944. The catfishes of Venezuela, with descriptions of thirty-eight new forms. Proceedings of the United States National Museum v. 94 (núm. 3172). 173-338.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 «Spatuloricaria evansii» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Boulenger, G. A. 1892. On some new or little-known fishes obtained by Dr. J. W. Evans and Mr. Spencer Moore during their recent expedition to the Province of Matto Grosso, Brazil. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 6) v. 10 (núm. 55): 9-12, Pls. 1-2.
# Spintherobolus leptoura

Spintherobolus leptoura és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2,7 cm de llargària total.
* Nombre de vèrtebres: 32-34.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Ribeira de Iguape (São Paulo, Brasil).

## Referències

* ↑ Eigenmann, C. H. 1911. New characins in the collection of the Carnegie Museum. Ann. Carnegie Mus. v. 8 (núm. 1): 164-181, Pls. 4-9.
* ↑ Weitzman, S. H. & L. R. Malabarba. 1999. Systematics of Spintherobolus (Teleostei: Characidae: Cheirodontinae) from Eastern Brazil. Ichthyol. Explor. Freshwaters v. 10 (núm. 1): 1-43.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Malabarba, L.R. 2003. Subfamily Cheirodontinae (Characins, tetras). p. 215-221. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0-471-25031-7.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Sportsland SUGO

El Sportsland SUGO (japonès: スポーツランドSUGO, Supōtsurando Sugo) és un complex esportiu dedicat a la pràctica dels esports de motor situat a la ciutat de Murata del districte de Shibata, a la prefectura de Miyagi (Japó). Inaugurat el 1975, és una de les instal·lacions d'esports de motor més grans del Japó, amb una superfície total de 2,1 milions de m². Disposa de quatre circuits de curses especialitzats: un de motociclisme de velocitat, un de motocròs, un de kàrting i una àrea de trial. La pista és propietat de Yamaha.
L'autòdrom ha acollit curses de nombrosos campionats, tant d'automobilisme com de motociclisme, entre ells els de Super GT, Fórmula 3000, Super Formula i el Campionat del Món de Superbike. Per la seva banda, el circuit de motocròs ha acollit edicions del Gran Premi del Japó, puntuable per al Campionat del Món.

## Traçat

La longitud total de l'autòdrom és de 3,704 km; la recta més llarga fa 704,5 m. L'amplada va de 10 a 12,5 m i té un canvi d'elevació total de 69,83 m per volta.

## Accés

El complex és a uns 10 minuts de Murata. Es triga vora 20 minuts a arribar-hi des de Sendai Minami a través de la carretera de la prefectura de Miyagi núm. 31, la Sendai Murata Line.

## Referències

* 1 2 «Sugo - Racing Circuits» (en anglès). RacingCircuits.info. [Consulta: 9 juny 2024].
* ↑ «1992 Sugo Japanese F3000» (en anglès). Motor Sport Magazine, 02-08-1992. [Consulta: 5 febrer 2023].
* ↑ «2020 Sugo Super Formula» (en anglès). Motor Sport Magazine, 18-10-2020. [Consulta: 5 juny 2022].
* ↑ «Superbike - Sugo - 19-20-21 April, 2002 - Results Race 2» (en anglès). World Superbike. Dorna, 21-04-2002. [Consulta: 5 juny 2022].

## Enllaços externs

* Sportsland SUGO - Lloc web oficial (anglès) (japonès)
# Spratelloides lewisi

Spratelloides lewisi és una espècie de peix pertanyent a la família dels clupeids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 6 cm de llargària màxima.

## Depredadors

A Salomó és depredat per Gazza minuta, Rastrelliger kanagurta i Sphyraena obtusata.

## Hàbitat

És un peix marí, pelàgic-nerític i de clima tropical (2°N-12°S, 130°E-164°E) que viu entre 0-50 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental central: Salomó, Papua Nova Guinea i Irian Jaya.

## Ús comercial

És emprat com a esquer en la pesca de la tonyina.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Bleeker P., 1851. Nieuwe bijdrage tot de kennis der ichthyologische fauna van Celebes. Natuurkd. Tijdschr. Neder. Indië v. 2. 209-224.
* ↑ Wongratana, T., 1983. Diagnoses of 24 new species and proposal of a new name for a species of Indo-Pacific clupeoid fishes. Jpn. J. Ichthyol. v. 29 (núm. 4): 385-407.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 5 FishBase (anglès)
* ↑ Whitehead, P.J.P., 1985. FAO Species Catalogue. Vol. 7. Clupeoid fishes of the world (suborder Clupeioidei). An annotated and illustrated catalogue of the herrings, sardines, pilchards, sprats, shads, anchovies and wolf-herrings. Part 1 - Chirocentridae, Clupeidae and Pristigasteridae. FAO Fish. Synop. 125(7/1):1-303.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Whitehead, P.J.P., 1985.
* ↑ Dalzell, P., 1987. Notes on the biology of Spratelloides lewisi, a recently described species of sprat from Papua New Guinea waters. J. Fish Biol. 30:691-700.
* ↑ Kailola, P.J., 1987. The fishes of Papua New Guinea. A revised and annotated checklist. Vol. 1. Myxinidae to Synbranchidae. Research Bulletin Núm. 41. Department of Fisheries and Marine Resources, Port Moresby, Papua Nova Guinea. 194 p.
* ↑ Milton, D.A., S.J.M. Blaber i N.J.F. Rawlinson, 1990. Diet and prey selection of six species of tuna baitfish in three coral reef lagoons in the Solomon Islands. J. Fish Biol. 37(2):205-224.
* ↑ Milton, D.A., S.J.M. Blaber i N.J.F. Rawlinson, 1991. Age and growth of three species of tuna baitfish (genus Spratelloides) in the tropical Indo-Pacific. J. Fish Biol. 39:849-866.
* ↑ Blaber, S.J.M., D.A. Milton, N.J.F. Rawlinson, G. Tiroba i P.V. Nichols, 1990. Diets of lagoon fishes of the Solomon Islands: Predators of tuna baitfish and trophic effects of baitfishing on the subsistence fishery. Fish. Res. 8:263-286.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Coppola, S.R., W. Fischer, L. Garibaldi, N. Scialabba i K.E. Carpenter, 1994. SPECIESDAB: Global species database for fishery purposes. User's manual. FAO Computerized Information Series (Fisheries). Núm. 9. Roma, FAO. 103 p.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
* BioLib (anglès)
# Rosario Vicent y Arizmendi

Rosario Vicent y Arizmendi (Madrid, 18 de novembre de 1845-1908) va ser una pianista i professora de piano espanyola.
Va ser alumna del Reial Conservatori Superior de Música de Madrid, matriculada el 3 de gener de 1853. Va ser deixebla del pianista José Miró Anoria. Al llarg de la seva estada al conservatori, va obtenir diversos accèssits de solfeig (1856) i piano (1859 i 1861) i el juny 1863 va ser guardonada amb el primer premi del concurs públic per la seva tècnica al piano, que li va permetre obtenir el títol professional de professora de piano.

## Referències

* ↑ Ballesteros Robles, Luis. Diccionario biográfico matritense (en castellà). Madrid: Ajuntament de Madrid, 1912, p. 669.
* ↑ Saldoni Remendo, Baltasar. Diccionario biográfico-bibliográfico de efemérides de músicos españoles (en castellà). Madrid: Imprenta de D. Antonio Pérez Dubrull, 1868, p. 317.
* ↑ Bénard, Hélène «Las profesoras de piano en torno al Conservatorio de María Cristina de Madrid en el siglo XIX». Arenal, núm. 7:2, 2000, pàg. 407.
# Parc Ecològic Cascades de Rio Bonito

El Parc Ecològic Cascades de Rio Bonito, oficialment denominat Parc Municipal Forestal Abraham Kasinski, és una propietat particular oberta al públic que es troba al municipi de Lavras, a l'estat de Minas Gerais, a Brasil. Creat el 14 de juliol del 1976 per la Llei Municipal núm. 1042, engloba una àrea de 235 ha amb romanents del bosc atlàntic de la serra de Bocaina.
La propietat, mantinguda per la Fundació Abraham Kasinski, constitueix l'àrea verda més gran del municipi de Lavras, amb diversitat d'espècies i vegetació primitiva de gran importància per a investigadors i especialistes de totes les àrees.(2)
El parc presenta diversos atributs naturals: relleu, fauna, flora i una àrea natural preservada amb cascades. (2)

## Galeria

* Cascada
* Cascada
* Teatre
* Font
* Piscina
* Alto do Mirante
* Font

## Referències

* ↑ Lei municipal n. 1.992, de 16 dez. 1992.
* ↑ «Parque Ecológico Quedas do Rio Bonito». Parque Ecológico Quedas Do Rio Bonito. [Consulta: 3 gener 2018].
# Gobiocichla ethelwynnae

Gobiocichla ethelwynnae és una espècie de peix d'aigua dolça de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes. Va ser descrit per Tyson R. Roberts el 1982 que le va donar l'epítet ethelwynnae en honor de l'ictiòloga britànica Ethelwynn Trewavas (1900-1993).
És un peix reofílic, que es troba prop de les riberes principalment en petites coves i pedres esquerdades, en aigües amb alta turbulència i velocitat. Es troba només en hàbitats rocosos amb poca sorra o grava. Presumiblement s'alimenta de plantes i altres organismes que creixen al substrat rocós. S'alimenta d'algues mitjançant un moviment brusc molt particular del cap. Els adults poden assolir 6,7 cm de longitud total. Té entre 34 i 36 vèrtebres. És una espècie de clima tropical. Es troba a Àfrica: oest del Camerun.

## Referències

* ↑ Roberts, Tyson R «Gobiocichla ethelwynnae, a new species of goby-like cichlid fish from rapids in the Cross River, Cameroon». Proceedings Koninklijke Nederlandse Akademie der Wetenschappen (Biol. mad. Sci.), 85, 4, 1982, pàg. 575-587.
* ↑ Balon, Eugene K. Women in ichthyology: an anthology in honour of ET, Ro and Genie (en anglès). Dordrecht: Springer Països Baixos, 1994, p. 47. ISBN 978-94-011-0199-8.
* 1 2 3 Sa-a, Pascualita; Musschoot, Tobias. «Gobiocichla ethelwynnae Roberts, 1982» (en anglès). Fishbase.
* ↑ Lamboj, A., 2004. The Cichlid Fishes of Western Africa. Birgit Schmettkamp Verlag, Bornheim. 255p.
* ↑ Teugels, G.G. i D.F.E. Thys van den Audenaerde, 2003. Cichlidae. p. 521-600. A: D. Paugy, C. Lévêque i G.G Teugels (eds.) The fresh and brackish water fishes of West Africa Volume 2. Coll. faune et flore tropicales 40. Institut de recherche de développement, París, Museu Nacional d'Història Natural, París i Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, 815p.
# Leptoglanis wamiensis

Leptoglanis wamiensis és una espècie de peix de la família dels amfílids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2,5 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Tanzània.

## Referències

* ↑ «Leptoglanis wamiensis». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Seegers, L., 1989. Leptoglanis wamiensis spec. nov. (Bagridae, Siluriformes) aus dem Wami-Einzug in Tanzania. Aquar. Terrar. Z., May, v. 42 (núm. 5): 284-287.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Harry, R. R., 1953: A contribution to the classification of the African catfishes of the family Amphiliidae, with description of collections from Cameroon. Revue de Zoologie et de Botanique Africaines v. 47 (núm. 1-2 i 3-4): 177-200; 201-232.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Seegers, L., 2008. The catfishes of Africa. A handbook for identification and maintenance. Aqualog Verlag A.C.S. GmbH, Alemanya. 604 p.
* Skelton, P.H. i G.G. Teugels, 1986. Amphiliidae. p. 54-65. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.
* Skelton, P.H., 1992. Amphiliidae. p. 450-467. A: C. Levêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Tom 2. Coll. Faune Tropicale núm. 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica i O.R.S.T.O.M., París, França.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Oligolepis keiensis

Oligolepis keiensis és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 7 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba des d'Inhaca (Moçambic) fins a la desembocadura del riu Fish (Sud-àfrica), incloent-hi les Seychelles i Madagascar.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A: M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* ↑ Harrison, T.D., 2001. Length-weight relationships of fishes from South African estuaries. J. Appl. Ichthyol. 17(1):46-48.
* ↑ Maugé, L.A. 1986. Gobiidae. p. 358-388. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* ↑ IUCN (anglès)

## Bibliografia

* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Baillie, J. i Groombridge, B., 1996. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 1996. UICN, Gland, Suïssa.
* Wu, H.-L. i Sh.-D. Lin, 1983: On a new species of Oligolepis Bleeker (Perciformes: Gobiidae) from China. Journal of Fisheries of China v. 7 (núm. 1): 83-86.
* 伍汉霖. 拉汉世界鱼类系统名典 (en xinès). 中国海洋大学出版社, 2017. ISBN 978-7-5670-1538-8.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Olivier de Latre

Olivier de Latre fou un músic belga que visqué de 1510 fins al 1568/69.
En algunes col·leccions conegut tan sols com a Olivier, com en els llibres XXIV i XXV de la col·lecció de Pierre Attaignat Trenta-cinq livres de chansons nouvelles de divers auteurs, deux volumes (París, 1530-1549), en la que hi figuren cinc composicions d'Olivier, figurant algunes altres composicions seves en el Parangon des chansons (Lió, 1540-1549), com també un sextet a cinc veus sobre el text Sancti mei en el primer llibre de la col·lecció Sacrarum cantionum quas vulgo hodie moteta vocant ad veram harmoniom concentumque ab optimis quibusque misicis in`philomusorum gratiam compositorum libri tres (Anvers, 1554-1555) i, per fi, es troba una altra de les seves composicions en el Garden musicien (Anvers), que començà amb les paraules Tant-faut-il que soit.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 17, pàg. 1387. (ISBN 84-239-4517-0)
# Olle Persson

Olle Persson, 17 juny 1949, Luleå, (Suècia), és un informàtic suec.
Olle Persson va estudiar a la Universitat d'Umeå, i va obtenir el grau de doctor en sociologia el 1980. El 1999 va ser nomenat catedràtic de Biblioteconomia i Documentació, dins el Departament de Sociologia, i passà a dirigir l'Inforsk (Grup de Recerca de la Informació).
Ha fet contribucions importants al desenvolupament de tècniques bibliomètriques i ha centrat el seu treball en l'anàlisi de les comunicacions científiques dels científics i dels enginyers. És el creador de Bibexcel, una eina d'anàlisi de dades bibliogràfiques escrita en programari lliure. Les dades que recull combinades amb el programari Pajek permeten fer mapes de coneixement. El seu ús i influència s'ha estès entre tots els investigadors bibliomètrics El 2011 va rebre la medalla Derek de Solla Price.

## Referències

* ↑ «Bibexcel ː A tool-box developed by Olle Persson, Inforsk, Umeå univ, Sweden». Umeå University. Department of Sociology. Arxivat de l'original el 17 de febrer 2016. [Consulta: 13 febrer 2016].
* ↑ «BibExcel». Universität Wien. Universitätsbibliothek. Bibliometrie. [Consulta: 13 febrer 2016].
* ↑ Persson, Olle. «Mapping science ising Bibexcel and Pajek» (PPT). European Summer School for Scienometrics. [Consulta: 13 febrer 2016].
* ↑ García-García, Alícia, Pardo-Ibáñez, Alberto; Ferrer Sapena, Antonia; Peset, Fernanda; González-Moreno, Luis M. «Eines d'anàlisi de dades bibliogràfiques i construcció de mapes de coneixement: Bibexcel i Pajek». bid ː textos universitaris de biblioteconomia i documentació, núm. 34, juny 2015. DOI: http://dx.doi.org/10.1344/BiD2015.34.21.
* ↑ «Celebrating Scholarly Communication Studies – A Festschrift for Olle Persson at his 60th Birthday» (PDF). e-Newletter of International Society for Scientometrics and Informetrics, Special vol. 15 S, June 2009.
* ↑ «Derek de Solla Price Award of the journal 'scientometrics'». ISSI ː International Society for Scientometrics and Informetrics. Arxivat de l'original el 4 de març 2016. [Consulta: 13 febrer 2013].

## Enllaços externs

* Llista de les seves publicacions: «Olle Persson. Publications». Umeå University. Department of Sociology. [Consulta: 13 febrer 2012].