OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Varicorhinus nelspruitensis

Varicorhinus nelspruitensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 32 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Moçambic i Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ Rüppell W. P. E. S. 1836. Neuer Nachtrag von Beschreibungen und Abbildungen neuer Fische, im Nil entdeckt. Mus. Senckenberg, Abhandl. Beschr. Naturg. v. 2 (núm. 1). 1-28.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Skelton, P.H. 1993 A complete guide to the freshwater fishes of southern Africa. Southern Book Publishers. 388 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C. i J. Daget 1984 Cyprinidae. p. 217-342. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Comtat de Lääne-Viru

El comtat de Lääne-Viru (estonià Lääne-Virumaa) és un dels comtats en què es divideix Estònia. La seva capital és Rakvere.

## Govern Comtat

El govern del comtat (estonià: Maakonnavalitsus) és dirigit per un governador (estonià: maavanem), qui és nomenat pel govern d'Estònia per un termini de cinc anys.

## Municipis

El comtat se sotsdivideix en municipalitats. Hi ha dos municipis urbans (estonià: linn - ciutat) i 13 municipis rurals (estonià: vallad - comunes) al comtat.
Municipis urbans:
* Kunda
* Rakvere
Municipis rurals:
* Haljala
* Kadrina
* Laekvere
* Rakke
* Rakvere
* Rägavere
* Sõmeru
* Tamsalu
* Tapa
* Vihula
* Vinni
* Viru-Nigula
* Väike-Maarja

## Enllaços externs

* Govern del Comtat de Lääne-Viru
# Henry Cárdenas Orduz

Henry Cárdenas Orduz (Sogamoso, Boyacá, 30 d'octubre de 1965) va ser un ciclista colombià que fou professional entre 1986 i 1992, i entre 1994 i 1997. Les principals victòries les aconseguí en competicions colombianes. Va arribar a classificar-se entre els 10 primers a la Volta a Espanya.

## Palmarès

* 1985
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Colòmbia
* 1987
** Vencedor d'una etapa de la Dauphiné Libéré
* 1988
** Vencedor d'una etapa del Clásico RCN
* 1995
** Vencedor d'una etapa del Clásico RCN
** 1r al GP Pony Malta i vencedor d'una etapa
* 1996
** Vencedor d'una etapa del Clásico RCN

### Resultats al Tour de França

* 1988. Abandona (4a etapa)
* 1989. No surt (5a etapa)
* 1991. 43è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1987. 9è de la classificació general
* 1988. Abandona (13a etapa)
* 1990. 32è de la classificació general
* 1991. 26è de la classificació general
* 1992. Abandona (14a etapa)

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1989. 44è de la classificació general
* 1992. 41è de la classificació general
* 1996. Abandona (9a etapa)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Walker (Louisiana)

Walker és una població dels Estats Units a l'estat de Louisiana. Segons el cens del 2000 tenia 4.801 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Walker tenia 4.801 habitants, 1.758 habitatges, i 1.320 famílies. La densitat de població era de 322,4 habitants/km².
Dels 1.758 habitatges en un 39,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 59,4% hi vivien parelles casades, en un 11,1% dones solteres, i en un 24,9% no eren unitats familiars. En el 21,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 8,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,73 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,18.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,8% tenia menys de 18 anys, un 9,7% entre 18 i 24, un 31,4% entre 25 i 44, un 19,5% de 45 a 60 i un 9,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.298 $ i la renda mediana per família de 43.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.907 $ mentre que les dones 21.775 $. La renda per capita de la població era de 16.056 $. Entorn del 5,9% de les famílies i el 9,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Walker». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Walker». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Paral·lel 77° sud

El paral·lel 77° sud és una línia de latitud que es troba a 77 graus sud de la línia equatorial terrestre. Travessa l'oceà Antàrtic i l'Antàrtida.

## Geografia

En el sistema geodèsic WGS84, al nivell de 77° de latitud sud, un grau de longitud equival a 25,121 km; la longitud total del paral·lel és de 9.044 km, que és aproximadament 22,5% de la de l'equador, del que es troba a 8.550 km i a 1.452 km del pol Sud

## Arreu del món

A partir del Meridià de Greenwich i cap a l'est, el paral·lel 77° sud passa per:
    Coordenades País. Territori o mar Notes 77° 0′ S, 0° 0′ E﻿ / ﻿77.000°S,0.000°E﻿ / -77.000; 0.000﻿ (Primer Meridià) Antàrtida Terra de la Reina Maud, reclamat per Noruega Territori Antàrtic Australià, reclamat per Austràlia Terra Adèlia, reclamat per França Territori Antàrtic Australià, reclamat per Austràlia Dependència de Ross, reclamat per Nova Zelanda 77° 0′ S, 151° 22′ E﻿ / ﻿77.000°S,151.367°E﻿ / -77.000; 151.367﻿ (Oceà Antàrtic) Oceà Antàrtic Mar de Ross 77° 0′ S, 148° 5′ O﻿ / ﻿77.000°S,148.083°O﻿ / -77.000; -148.083﻿ (Antàrtida) Antàrtida Dependència de Ross, reclamat per Nova Zelanda Territori no reclamat Antàrtida Xilena, reclamat per Xile Territori reclamat per Xile i Regne Unit (reclamacions sobreposades) Territori reclamat per Argentina, Xile i Regne Unit (reclamacions sobreposades) Territori reclamat per Argentina i Regne Unit (reclamacions sobreposades) 77° 0′ S, 51° 6′ O﻿ / ﻿77.000°S,51.100°O﻿ / -77.000; -51.100﻿ (Oceà Antàrtic) Oceà Antàrtic Mar de Weddell 77° 0′ S, 31° 27′ O﻿ / ﻿77.000°S,31.450°O﻿ / -77.000; -31.450﻿ (Antàrtida) Antàrtida Territori reclamat per Argentina i Regne Unit (reclamacions sobreposades) Territori Antàrtic Britànic, reclamat per Regne Unit Terra de la Reina Maud, reclamat per Noruega

## Vegeu també

* Paral·lel 76° sud
* Paral·lel 78° sud

## Referències

* ↑ «Length of a Degree of Latitud'And Longitude». National Geospatial-Intelligence Agency. Arxivat de l'original el 2013-01-28. [Consulta: 5 setembre 2018].
* ↑ T. Vincenty «Direct and Inverse Solutions of Geodesics on the Ellipsoid with application of nested equation». Survey Review, 4-1975.
# Varicorhinus ruandae

Varicorhinus ruandae és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 15 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Ruanda.

## Referències

* ↑ Rüppell W. P. E. S. 1836. Neuer Nachtrag von Beschreibungen und Abbildungen neuer Fische, im Nil entdeckt. Mus. Senckenberg, Abhandl. Beschr. Naturg. v. 2 (núm. 1). 1-28.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Lévêque, C. i J. Daget, 1984. Cyprinidae. p. 217-342. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Monument a l'Aixecament de Varsovia

El Monument a l'Aixecament de Varsòvia (en polonès: Pomnik Powstania Warszawskiego) és un monument dedicat als combatents que van perdre la vida durant l'Aixecament de Varsòvia de 1944. Esculpit per Wincenty Kućma i dissenyat per Jacek Budyn, es troba al sud de la Plaça Krasiński, en el districte Śródmieście de Varsòvia.
El conjunt ha estat descrit com "el monument més important de la postguerra a Varsòvia", a més de ser un dels llocs turístics més visitats de la ciutat segons un informe elaborat el 2012 pel periòdic Gazeta Wyborcza.

## Descripció

El monument està dividit en dues seccions. La primera se situa prop de la calçada, i està composta per quatre figures (tres soldats i un sacerdot). A més, un dels soldats està sortint d'un embornal, ja que durant la Segona Guerra Mundial la major part dels membres de la Armia Krajowa i de la resistència polonesa es desplaçaven a través del sistema de clavegueram de la ciutat.
La segona secció és la més gran i agrupa a un nombre més gran de figures. Té una altura màxima de deu metres, encara que les persones representades mesuren menys de la meitat (tres metres). Mostra a set soldats participant en combat, fugint d'un edifici a punt d'esfondrar-se. Malgrat tenir un cert toc abstracte, alguns experts han declarat percebre certa similitud amb escenes bèl·liques de pel·lícules o fins i tot amb les pintures històriques de Jan Matejko, mentre que uns altres critiquen el realisme socialista propi del comunisme que va governar en la República Popular de Polònia.

## Bibliografia

* Zdzisław Życieński, O Pomnik Powstania Warszawskiego, Biuletyn IPN, 2007
* Marian Pyzel. Bitwa o pomnik Powstania Warszawskiego 1944 (en polonès). Joanna Pyzel, 1 de gener de 1992.

## Referències

* ↑ «Wincenty Kućma i Jacek Budyn, Pomnik Powstania Warszawskiego».
* ↑ «Warszawa. Pomnik Powstania Warszawskiego». Arxivat de l'original el 2014-03-22. [Consulta: 15 abril 2020].
* ↑ «Warszawa - Pomnik Bohaterów Powstania Warszawskiego - sztuka.net!». Arxivat de l'original el 2016-03-05. [Consulta: 15 abril 2020].
* ↑ Paweł Giergoń. «Warszawa - Pomnik Bohaterów Powstania Warszawskiego». Arxivat de l'original el 2016-03-05. [Consulta: 15 abril 2020].
* ↑ «185 elementów, w sumie 20 ton. Kto pamięta, jak powstał Pomnik Poległym w Obronie Ojczyzny?». Gazeta.pl.
# Astronomia extragalàctica

L'astronomia extragalàctica és l'estudi d'objectes fora de la Via Làctia.
L'astronomia extragalàctica va néixer com a tal quan Edwin Hubble va descobrir les Cefeides a la nebulosa d'Andròmeda, confirmant que, a jutjar per la distància, deuria estar fora de la nostra galàxia i que, per la seva mida, deuria ser una galàxia comparable o inclús més gran que la Via Làctia.
Més tard es va descobrir que les galàxies no es troben aïllades, sinó que formen grups de diferents mides. A més, existeix una organització jeràrquica on agrupacions més petites formen part d'agrupacions majors.
# Syngnathus macrobrachium

Syngnathus macrobrachium és una espècie de peix de la família dels singnàtids i de l'ordre dels singnatiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 22,5 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovovivípar i el mascle transporta els ous en una bossa ventral, la qual es troba a sota de la cua.

## Hàbitat

És un peix marí de clima subtropical.
Es troba des de la regió de Tumbes (Perú) fins a Puerto Montt (Xile).

## Referències

* ↑ Linnaeus C., 1758. Systema Naturae, Ed. X. (Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio decima, reformata.) Holmiae. Systema Nat. ed. 10 v. 1. i-ii + 1-824.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Fritzsche, R. A., 1980. Revision of the eastern Pacific Syngnathidae (Pisces: Syngnathiformes), including both recent and fossil forms. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 4) v. 42 (núm. 6): 181-227.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Dawson, C.E., 1985. Indo-Pacific pipefishes (Red Sea to the Americas). The Gulf Coast Research Laboratory Ocean Springs, Mississipi, Estats Units.
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.

## Bibliografia

* D'Ancona, U., 1934: Le specie Mediterranee del genere Syngnathus. Memoria, Royal Comitato Talassografico Italiano Núm. 210: 1-79, Pls. 1-3.
* Dawson, C. E., 1984: Synopsis of Australian pipefishes usually referred to the syngnathine (tail-pouch) genera Syngnathus, Leptonotus and Histogamphelus. Memoirs of the Museum of Victoria Núm. 45: 71-123, Pls. 1-9.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lourie, S. A., Amanda C.J. Vincent i Heather J. Hall: Seahorses: An Identification Guide to the World's Species and their Conservation. Dorling Print Limited, Dorling House: Londres, Gran Bretanya: Project Seahorse, 1999.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Timberlane (Louisiana)

Timberlane és una població dels Estats Units a l'estat de Louisiana. Segons el cens del 2000 tenia 11.405 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Timberlane tenia 11.405 habitants, 4.017 habitatges, i 3.101 famílies. La densitat de població era de 2.057,7 habitants/km².
Dels 4.017 habitatges en un 36,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,4% hi vivien parelles casades, en un 15% dones solteres, i en un 22,8% no eren unitats familiars. En el 18,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 3,7% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,81 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,2.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26% tenia menys de 18 anys, un 9,9% entre 18 i 24, un 29,6% entre 25 i 44, un 26,2% de 45 a 60 i un 8,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 91,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 49.278 $ i la renda mediana per família de 55.573 $. Els homes tenien una renda mediana de 38.714 $ mentre que les dones 25.370 $. La renda per capita de la població era de 20.674 $. Entorn del 7,2% de les famílies i el 8,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Timberlane». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Timberlane». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Batalla de Sant Esteve d'en Bas

La batalla de Sant Esteve d'en Bas fou un fet d'armes esdevingut el 10 de març del 1695 en el front català de la guerra dels Nou Anys. Fou disputada entre una columna d'infanteria regular francesa conduïda pel general de brigada Urbain Le Clerc de Juigné, governador de Castellfollit de la Roca, una plaça forta no gaire distant que havia estat ocupada pels francesos, i setze companyies de miquelets i un escamot de camperols armats sota el comandament del veguer de Vic, Ramon Sala i Saçala. Els catalans interceptaren els francesos de camí cap a Sant Esteve d'en Bas, que els invasors pretenien cremar per la negativa dels vilatans a pagar contribucions de guerra, i gairebé els anihilaren del tot en un seguit de dues conteses.
La primera topada, la més sanguinolenta, es produí al bosc de Malatosquera i el pont de Sant Roc, on els francesos patiren 500 baixes entre morts i ferits. Juigné i les seves tropes vençudes fugiren a Olot, on es feren forts en un convent. Els catalans calaren foc a l'edifici i els francesos no tingueren més remei que rendir-se. Els miquelets i camperols menats per Sala i Saçala mataren 260 francesos i en capturaren 826 a canvi de set morts i cinc ferits. Juigné fou un dels primers a caure presos. Unes setmanes més tard, tropes hispàniques, miquelets i camperols bloquejaren les guarnicions franceses de Castellfollit de la Roca i Hostalric. Al juliol, davant de la impossibilitat de defensar-les, els comandants francesos ordenaren l'enderroc de les fortificacions abans d'evacuar-les.

## Referències

* ↑ «la Vall d'en Bas». Gran Enciclopèdia Catalana. Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 10 març 2025].
# Paral·lel 80° sud

El paral·lel 80° sud és una línia de latitud que es troba a 80 graus sud de la línia equatorial terrestre. Travessa l'Antàrtida i la seva plataforma de gel.

## Geografia

En el sistema geodèsic WGS84, al nivell de 80° de latitud sud, un grau de longitud equival a 19,393 km; la longitud total del paral·lel és de 6.981 km, que és aproximadament 17,5% de la de l'equador, del que es troba a 8.885 km i a 1.117 km del pol Sud

## Arreu del món

A partir del Meridià de Greenwich i cap a l'est, el paral·lel 80° sud passa per:
| Zona | Inici | Fi | Longitud (km) |
| Antàrtida Occidental | 80° 00′ S, 29° 19′ O﻿ / ﻿80.000°S,29.317°O﻿ / -80.000; -29.317 | 80° 00′ S, 160° 47′ E﻿ / ﻿80.000°S,160.783°E﻿ / -80.000; 160.783 | 3.687 |
| Oceà Antàrtic (barrera de gel de Ross) | 80° 00′ S, 160° 47′ E﻿ / ﻿80.000°S,160.783°E﻿ / -80.000; 160.783 | 80° 00′ S, 149° 12′ O﻿ / ﻿80.000°S,149.200°O﻿ / -80.000; -149.200 | 970 |
| Antàrtida Occidental | 80° 00′ S, 149° 12′ O﻿ / ﻿80.000°S,149.200°O﻿ / -80.000; -149.200 | 80° 00′ S, 79° 28′ O﻿ / ﻿80.000°S,79.467°O﻿ / -80.000; -79.467 | 1.352 |
| Oceà Antàrtic (barrera de gel Filchner-Ronne) | 80° 00′ S, 79° 28′ O﻿ / ﻿80.000°S,79.467°O﻿ / -80.000; -79.467 | 80° 00′ S, 51° 38′ O﻿ / ﻿80.000°S,51.633°O﻿ / -80.000; -51.633 | 539 |
| Illa de Berkner | 80° 00′ S, 51° 38′ O﻿ / ﻿80.000°S,51.633°O﻿ / -80.000; -51.633 | 80° 00′ S, 43° 47′ O﻿ / ﻿80.000°S,43.783°O﻿ / -80.000; -43.783 | 152 |
| Oceà Antàrtic (barrera de gel Filchner-Ronne) | 80° 00′ S, 43° 47′ O﻿ / ﻿80.000°S,43.783°O﻿ / -80.000; -43.783 | 80° 00′ S, 29° 19′ O﻿ / ﻿80.000°S,29.317°O﻿ / -80.000; -29.317 | 281 |

## Vegeu també

* Paral·lel 79° sud
* Paral·lel 81° sud

## Referències

* ↑ «Length of a Degree of Latitud'And Longitude». National Geospatial-Intelligence Agency. Arxivat de l'original el 2013-01-28. [Consulta: 6 setembre 2018].
* ↑ T. Vincenty «Direct and Inverse Solutions of Geodesics on the Ellipsoid with application of nested equation». Survey Review, 4-1975.
# Varicorhinus semireticulatus

Varicorhinus semireticulatus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica.

## Referències

* ↑ Rüppell W. P. E. S. 1836. Neuer Nachtrag von Beschreibungen und Abbildungen neuer Fische, im Nil entdeckt. Mus. Senckenberg, Abhandl. Beschr. Naturg. v. 2 (núm. 1). 1-28.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Lévêque, C. i J. Daget, 1984. Cyprinidae. p. 217-342. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Serguei Baltatxa

Serguei Pàvlovitx Baltatxa (ucraïnès Сергій Павлович Балтача) (Mariúpol, 17 de febrer de 1958) és un futbolista retirat de la Unió Soviètica i posterior entrenador.
Fou 45 cops internacional amb la Unió Soviètica. Participà en el Mundial de 1982, fou finalista a l'Eurocopa de 1988 i guanyà la medalla de bronze a Moscou 1980.
El seu principal club fou el Dynamo Kiev on jugà prop de 300 partits. Guanyà la Recopa d'Europa de futbol el 1986, la lliga i copa soviètiques quatre copa i la supercopa tres cops més. A la part final de la seva carrera jugà a Anglaterra a l'Ipswich Town i més tard a Escòcia a clubs com el St. Johnstone. També fou entrenador a Escòcia.

## Enllaços externs

* Perfil
* Entrevista a un web de St. Johnstone Arxivat 2006-05-20 a Wayback Machine.
Serguei Baltatxa amb l'URSS - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol de l'URSS – Copa del Món de Futbol de 1982
1 Dassàiev •
2 Sulakvelidze •
3 Txivadze •
4 Khidiatul·lin •
5 Baltatxa •
6 Demiànenko •
7 Shengelia •
8 Bezsònov •
9 Gavrilov •
10 Hovhannisyan •
11 Blokhín •
12 Bal •
13 Daraselia •
14 Baroŭski •
15 Andreyev •
16 Rodionov •
17 Buriak •
18 Susloparov •
19 Yevtushenko •
20 Romantsev •
21 Viktor Chanov •
22 Vyacheslav Chanov •
Seleccionador: Beskov :