OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pseudamia rubra

Pseudamia rubra és una espècie de peix pertanyent a la família dels apogònids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 5,5 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, associat als esculls i de clima temperat que viu entre 3 i 4 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic nord-occidental: les illes Ogasawara (el Japó).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Bleeker P., 1865. Enumération des espèces de poissons actuellement connues de l'île d'Amboine. Neder. Tijdschr. Dierk. v. 2. 270-276, 273-293.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Randall, J. E. & Ida, H., 1993. Pseudamia rubra, a new cardinalfish (Perciformes: Apogonidae) from the Ogasawara Islands. Japanese Journal of Ichthyology v. 40 (núm. 1): 11-14.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* 1 2 Randall, J. E. & Ida, H., 1993.
* ↑ Randall, J.E., H. Ida, K. Kato, R.L. Pyle i J.L. Earle, 1997. Annotated checklist of inshore fishes of the Ogasawara Islands. Nat. Sci. Mus. Monogr. (11):1-74.

## Bibliografia

* Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* Thresher, R.E., 1984. Reproduction in reef fishes. T.F.H. Publications, Inc. Ltd., Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. 399 p.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Zoltán Schenker

Zoltán Ozoray Schenker (en hongarès: Ozoray Schenker Zoltán) (Váradszentmárton, Romania, Imperi Austrohongarès, 13 d'octubre de 1880 - Budapest, 25 d'agost de 1966) va ser un tirador hongarès que va competir durant el primer quart del segle xx. El seu pare era saxó de Transsilvània i la seva mare membre de la noblesa hongaresa.
El 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on disputà tres proves del programa d'esgrima. Guanyà la medalla d'or en la prova de sabre per equips, mentre en les proves individuals de sabre i floret fou quart i quedà eliminat en sèries respectivament.
Dotze anys més tard, el 1924, als Jocs de París, disputà quatre proves del programa d'esgrima. En la prova de sabre per equips guanyà la medalla de plata i en la floret per equips la de bronze. En la prova de sabre individual fou quart, mentre en la de floret individual quedà eliminat en sèries.
El 1928, amb 47 anys, disputà els seus tercers i darrers Jocs Olímpics. Disputà la prova de floret individual, però quedà eliminat en semifinals.

## Referències

* 1 2 3 «Zoltán Schenker Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 26 setembre 2016].
* ↑ «Schenker, Zoltan». Jews In Sports. Arxivat de l'original el 5 de febrer 2012. [Consulta: 26 setembre 2016].
# Arbutus × androsterilis

Arbutus × androsterilis és un híbrid natural entre Arbutus unedo i Arbutus canariensis, amb caràcters intermedis entre les dues espècies.

## Descripció

Arbutus × androsterilis és un arbre perennifoli de característiques intermèdies entre els parentals; tronc escatós, mai no arriba a ser llis, amb fulles amples i llargues, llustroses, sense pèls glandulars. Les flors surten en inflorescències penjants, amb moltes flors blanques, petites, que tampoc tenen pèls glandulosos.

## Distribució

Fins ara, Arbutus × androsterilis, es trobava només citat a Tenerife, limitat a una zona entre l'Acebiñal i el Pinar de Las Raíces, al municipi del Rosario. La presència a Gran Canària era molt complicada, ja que, encara que en aquesta illa també creixen els parentals, l'escassa presència de tots dos feia molt difícil la seva hibridació. En els últims anys, després de les múltiples reintroduccions realitzades amb l'arboç canari la cosa ha canviat. De moment s'ha localitzat en cinc localitats: Tamadaba, Cruce de Fontanales, Osorio, Jardín Canario i El Madroñal. De vegades es tracta d'exemplars en jardins, i en altres es localitzen entre exemplars d'Arbutus canariensis reintroduïts.

## Taxonomia

Arbutus × androsterilis va ser descrita per M. Salas Pascual, J. R. Acebes Ginovés i Marcelino del Arco Aguilar i publicat a Taxon 42(4): 789, f. 1, 5, a l'any 1993.

### Etimologia

Arbutus: nom genèric llatí amb què es coneixia a l'arboç variant europea i mediterrània d'aquesta espècie.
× androsterilis: epítet llatí que fa referència a les seves anteres estèrils.
amb certa semblança a Arbutus andrachne, un dels seus progenitors.="arbolesornamentales"/>

## Referències

* 1 2 3 «Arbutus × androsterilis» (en castellà). [Consulta: 21 octubre 2024].
* ↑ «'Arbutus × androsterilis». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 21 octubre 2024].
* ↑ «Arbutus × androsterilis Salas, Acebes & Arco» (en anglès). Trees and Shrubs Online. International Dendrology Society. [Consulta: 21 octubre 2024].

## Enllaços externs

* Imatges d'Arbutus × androsterilis
# Pseudecheneis tchangi

Pseudecheneis tchangi és una espècie de peix de la família dels sisòrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Yunnan (Xina).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Blyth E. 1860. Report on some fishes received chiefly from the Sitang River and its tributary streams, Tenasserim Provinces. J. Asiatic Soc. Bengal v. 29 (núm. 2). 138-174.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pseudobagrus brevianalis

Pseudobagrus brevianalis és una espècie de peix de la família dels bàgrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Taiwan.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W.E. 1989. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City (Nova Jersey, Estats Units). 784 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Regan, C. T. 1908. Descriptions of new freshwater fishes from China and Japan. Annals and Magazine of Natural History (Series 8) v. 1 (núm. 2): 149-153.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Euterocèfals

Els euterocèfals (Eutherocephalia) són un clade extint de teràpsids terocèfals avançats. Es distingeixen dels licosúquids i els escilacosàurids, dues famílies de terocèfals primitius. A diferència dels licosúquids i els escilacosàurids, que desaparegueren al final del Permià, els euterocèfals sobrevisqueren a l'extinció del Permià-Triàsic. Acabaren extingint-se durant el Triàsic mitjà.

## Característiques

Els euterocèfals desenvoluparen diversos caràcters mamiferoides per evolució convergent amb els cinodonts. En són exemples la pèrdua de les dents palatines i la reducció de l'ull parietal. Aquest últim té un paper cabdal en la termoregulació en les sargantanes i les serps, cosa que indica que tant els euterocèfals com els cinodonts progressaven cap a un estil de vida més actiu i homeotèrmic, encara que l'ull no desaparegué del tot en els euterocèfals.

## Classificació

El clade Eutherocephalia conté la majoria dels terocèfals, però les relacions filogenètiques en el si del grup resten incertes. Nombroses anàlisis filogenètiques han donat suport a Eutherocephalia, però les posicions relatives de grups com els acidnognàtids, els hofmèyrids, els whàitsids i els baurioïdeus continuen sent objecte de debat.

## Referències

* ↑ Entrada «Eutherocephalia» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* 1 2 Rubidge, B.S.; Sidor, C.A. «Evolutionary patterns among Permo-Triassic therapsids» (en anglès). Annual Review of Ecology, Evolution, and Systematics, 32, 2001, pàg. 449–480. Arxivat de l'original el 21 març 2012. DOI: 10.1146/annurev.ecolsys.32.081501.114113.
* ↑ Benoit, Julien; Abdala, Fernando; Manger, Paul; Rubidge, Bruce «The sixth sense in mammalians forerunners: variability of the parietal foramen and the evolution of the pineal eye in South African Permo-Triassic eutheriodont therapsids» (en anglès). Acta Palaeontologica Polonica, 2016. DOI: 10.4202/app.00219.2015.
# Pseudobagrus kaifenensis

Pseudobagrus kaifenensis és una espècie de peix de la família dels bàgrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1859. Enumeratio specierum piscium hucusque in Archipelago indico observatarum, adjectis habitationibus citationibusque, ubi descriptiones earum recentiores reperiuntur, nec non speciebus Musei Bleekeriani Bengalensibus, Japonicis, Capensibus Tasmanicisque. Acta Soc. Sci. Indo-Neerl. v. 6. i-xxxvi + 1-276.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W.E. 1989. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City (Nova Jersey, Estats Units). 784 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Tchang, T.-L. 1934. Notes on a new catfish from Kaifeng. Bulletin of the Fan Memorial Institute of Biology, Peiping (Zoological Series) v. 5 (núm. 1): 41-43.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pseudobagrus trilineatus

Pseudobagrus trilineatus és una espècie de peix de la família dels bàgrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Guangdong (Xina).

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1859. Enumeratio specierum piscium hucusque in Archipelago indico observatarum, adjectis habitationibus citationibusque, ubi descriptiones earum recentiores reperiuntur, nec non speciebus Musei Bleekeriani Bengalensibus, Japonicis, Capensibus Tasmanicisque. Acta Soc. Sci. Indo-Neerl. v. 6. i-xxxvi + 1-276.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Gao, G. 1991. Bagridae. p. 297-317. A J.-H. Pan, L. Zhong, C.-Y. Zheng, H.-L. Wu i J.-H. Liu (eds). 1991. The freshwater fishes of Guangdong Province. Guangdong Science and Technology Press, Guangzhou. 589 pp.

## Bibliografia

* Burgess, W.E. 1989. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City (Nova Jersey, Estats Units). 784 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Zheng, C.-Y. 1979. On a new catfish of the genus Leiocassis from Guangdong Province, China. Acta Zootaxonomica Sinica v. 4 (núm. 2): 182-184.
# Pseudoblennius

Pseudoblennius és un gènere de peixos pertanyent a la família dels còtids.

## Taxonomia

* Pseudoblennius argenteus (Döderlein, 1887)
* Pseudoblennius cottoides (Richardson, 1848)
* Pseudoblennius marmoratus (Döderlein, 1884)
* Pseudoblennius percoides (Günther, 1861)
* Pseudoblennius totomius (Jordan & Starks, 1904)
* Pseudoblennius zonostigma (Jordan & Starks, 1904)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Steindachner, F. & L. Döderlein, 1887. Beiträge zur Kenntniss der Fische Japan's. (IV.). Denkschriften der Mathematisch-Naturwissenschaftlichen Classe der Kaiserlichen Akademie der Wissenschaften in Wien v. 53 (1. abth.): 257-296, Pls. 1-4.
* ↑ Richardson, J., 1848. Fishes. Pp. 1-28, Pls. 1-10. A: A. Adams. The zoology of the voyage of H. M. S. Samarang; under the command of Captain Sir Edward Belcher, during the years 1843-1846. Londres.
* ↑ Steindachner, F. & L. Döderlein, 1884. Beiträge zur Kenntniss der Fische Japan's. (III.). Denkschriften der Mathematisch-Naturwissenschaftlichen Classe der Kaiserlichen Akademie der Wissenschaften in Wien v. 49 (1. abth.): 171-212, Pls. 1-7.
* ↑ Günther, A., 1861. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the acanthopterygian fishes in the collection of the British Museum. 3. Gobiidae, Discoboli, Pediculati, Blenniidae, Labyrinthici, Mugilidae, Notacanthi. Londres. V. 3: i-xxv + 1-586 + i-x.
* 1 2 Jordan, D. S. & E. C. Starks, 1904. A review of the Cottidae or sculpins found in the waters of Japan. Proceedings of the United States National Museum v. 27 (núm. 1358): 231-335.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ Catalogue of Life Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)

## Bibliografia

* Kimura, S., K. Tsumoto i K. Mori, 1988: Development of the cottid fish, Pseudoblennius percoides, reared in the laboratory, with brief descriptions of juvenile Pseudoblennius marmoratus and Pseudoblennius zonostigma. Japanese Journal of Ichthyology v. 35 (núm. 1): 19-24.
# Pseudogastromyzon cheni

Pseudogastromyzon cheni és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ Nichols J. T. 1925. A new homalopterin loach from Fukien. Am. Mus. Novit. Núm. 167. 1-2.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl 1985. Aquarien atlas. Band 2. Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde GmbH, Melle, Alemanya. 1216 p.

## Bibliografia

* Chen, J. T. F. i Y.-S. Liang 1949: Description of a new homalopterid fish, Pseudogastromyzon tungpeiensis, with a synopsis of all the known Chinese Homalopteridae. Quarterly Journal of the Taiwan Museum (Taipei) v. 2 (núm. 4): 157-172.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Liang, Y.-S. 1942: Notes on some species of Homalopterid loaches referring to Pseudogastromyzon from Fukien, China. Contributions from the Research Institute of Zoology and Botany, Fukien Provincial Academy Núm. 1: 1-10.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Tang, W.-Q. i Y.-Y. Chen 1996: Ultrastructural observation on the chin adhesive apparatus and subgenus division of Pseudogastromyzon. Acta Zoologica Sinica v. 42 (núm. 3): 231-236.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Zheng, C.-Y. i J.-P. Li 1986: A preliminary review of the genus Pseudogastromyzon (Homalopteridae, Cyprinidae) of China. Journal Sci. Med. Jinan University 1986 (núm. 1): 75-84.
# Pseudogastromyzon laticeps

Pseudogastromyzon laticeps és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a Guangdong (Xina).

## Referències

* ↑ Nichols J. T. 1925. A new homalopterin loach from Fukien. Am. Mus. Novit. Núm. 167. 1-2.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Chen, J. T. F. i Y.-S. Liang 1949: Description of a new homalopterid fish, Pseudogastromyzon tungpeiensis, with a synopsis of all the known Chinese Homalopteridae. Quarterly Journal of the Taiwan Museum (Taipei) v. 2 (núm. 4): 157-172.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Liang, Y.-S. 1942: Notes on some species of Homalopterid loaches referring to Pseudogastromyzon from Fukien, China. Contributions from the Research Institute of Zoology and Botany, Fukien Provincial Academy Núm. 1: 1-10.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Tang, W.-Q. i Y.-Y. Chen 1996: Ultrastructural observation on the chin adhesive apparatus and subgenus division of Pseudogastromyzon. Acta Zoologica Sinica v. 42 (núm. 3): 231-236.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Zheng, C.-Y. & Y.-Y. Chen. 1980. The homalopterid fishes from Guangdong Province, China. Acta Zootaxonomica Sinica v. 5 (núm. 1): 89-101.
* Zheng, C.-Y. i J.-P. Li 1986: A preliminary review of the genus Pseudogastromyzon (Homalopteridae, Cyprinidae) of China. Journal Sci. Med. Jinan University 1986 (núm. 1): 75-84.
* Zheng, C.-Y. 1991. Gastromyzonidae. p. 261-286. A: J.-H. Pan, L. Zhong, C.-Y. Zheng, H.-L. Wu and J.-H. Liu (eds). 1991. The freshwater fishes of Guangdong Province. Guangdong Science and Technology Press, Guangzhou. 589 pp.
# Pseudogobius masago

Pseudogobius masago és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix de clima subtropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a Corea, el Japó i Taiwan.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Popta C. M. L., 1922. Vierte und letzte fortsetzung der Beschreibung von neuen Fischarten der Sunda-Expedition. Zool. Meded. (Leiden) v. 7. 27-39.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Tomiyama, I., 1936. Gobiidae of Japan. Japanese Journal of Zoology v. 7 (núm. 1): 37-112.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Chen, I.-S., K.-T. Shao i L.-S. Fang, 1996. Three new records of gobiid fishes from the estuary of Tzenweng River, south-western Taiwan. J. Taiwan Mus. 49(1):1-5.
* ↑ Kim, I.-S., 1997. Illustrated encyclopedia of fauna and flora of Korea. Vol. 37. Freshwater fishes. Ministry of Education.: 1-629.
* ↑ Kim, I.S., Y. Choi, C.L. Lee, Y.J. Lee, B.J. Kim i J.H. Kim, 2005. Illustrated book of Korean fishes. Kyo-Hak Pub Co. Seül, Corea del Sud. 615p.
* ↑ Okiyama, M., 1988. An atlas of the early stage fishes in Japan. Tokai University Press, Tòquio (Japó). 1157 p.
* ↑ Nakabo, T., 2002. Fishes of Japan with pictorial keys to the species, English edition II. Tokai University Press, el Japó, pp 867-1749.
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Pseudolithoxus dumus

Pseudolithoxus dumus és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 10,1 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Orinoco, Negro i Casiquiare a Veneçuela.

## Referències

* ↑ Isbrücker I. J. H., Seidel I. & J. P. Michels, E. Schraml i A. Werner, 2001. Diagnose vierzehn neuer Gattungen der Familie Loricariidae Rafinesque, 1815 (Teleostei, Ostariophysi). Datz - Sonderheft . 17-24.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Armbruster, J. W. & F. Provenzano, 2000. Four new species of the suckermouth armored catfish genus Lasiancistrus (Loricariidae: Ancistrinae). Ichthyol. Explor. Freshwaters v. 11 (núm. 3): 241-254.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB