OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kàmenka

«Kàmenka» té aquests significats:
* Rússia:
** Kàmenka (Penza), ciutat de l'óblast de Penza
** Kàmenka (Smolensk), poble de l'óblast de Smolensk
** Kàmenka (Irkutsk), poble de l'óblast d'Iruktsk
** Kàmenka (Lípetsk), poble de l'óblast de Lípetsk
** Kàmenka (Kursk), poble de l'óblast de Kursk
** Kàmenka (Mordòvia), poble de la República de Mordòvia
** Kàmenka (Nijni Nóvgorod), poble de l'óblast de Nijni Nóvgorod
** Kàmenka (Oriol), poble de l'óblast d'Oriol
** Kàmenka (Tula), poble de l'óblast de Tula
** Kàmenka (Arkhànguelsk), poble de l'óblast d'Arkhànguelsk
** Kàmenka (Sverdlovsk), poble de l'óblast de Sverdlovsk
** Kàmenka (Volgograd), poble de l'óblast de Volgograd
** Kàmenka (Mélenki), poble de l'óblast de Vladímir
** Kàmenka (Iúriev-Polski), poble de l'óblast de Vladímir
** Kàmenka (Krasnoiarsk), poble del krai de Krasnoiarsk
** Kàmenka (Uliànovsk), poble de l'óblast d'Uliànovsk
* Ucraïna: Kàmenka (Pervomàiskoie), poble de la República Autònoma de Crimea a Ucraïna
# Varicorhinus axelrodi

Varicorhinus axelrodi és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 16 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Gabon.

## Referències

* ↑ Rüppell W. P. E. S. 1836. Neuer Nachtrag von Beschreibungen und Abbildungen neuer Fische, im Nil entdeckt. Mus. Senckenberg, Abhandl. Beschr. Naturg. v. 2 (núm. 1). 1-28.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Getahun, A., M.L.J. Stiassny i G.G. Teugels, 2004. A new species of Varicorhinus (Ostariophysi: Cyprinidae) from West-Central Africa. Cybium 28(2):159-162.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987. .
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Volodímir Onísxenko

Volodímir Onísxenko (Stechanka, 28 d'octubre de 1949) fou un futbolista ucraïnès de la dècada de 1970.
Fou 44 cops internacional amb la selecció soviètica amb la qual participà en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1972 i 1976.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Dinamo Kíiv.

## Referències

* ↑ Perfil a rusteam Arxivat 2012-11-01 a Wayback Machine. (rus)
* ↑ «Perfil a sports-reference». Arxivat de l'original el 2012-11-17. [Consulta: 17 desembre 2018].
* ↑ Volodímir Onísxenko a National-Football-Teams.com (anglès)
# Sympterygia

Sympterygia és un gènere de peixos de la família dels raids i de l'ordre dels raïformes.

## Morfologia

* Disc relativament ampli.
* Morro lleugerament angular, curt i sense projecció carnosa.
* Cua relativament curta i amb la base relativament estreta.
* Aletes dorsals separades.
* Tenen espines davant i darrere dels ulls.
* Els òrgans sexuals dels mascles són aplanats i amb puntes fines.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica.

## Taxonomia

* Sympterygia acuta (Garman, 1877)
* Sympterygia bonapartii (Müller & Henle, 1841)
* Sympterygia brevicaudata (Cope, 1877)
* Sympterygia echynorhincha (Garman, 1817)
* Sympterygia lima (Poeppig, 1835)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Discover Life (anglès)
* ↑ Garman, S. W., 1877. On the pelvis and external sexual organs of selachians, with especial references to the new genera Potamotrygon and Disceus (with descriptions). Proc. Boston Soc. Nat. Hist. v. 19: 197-214.
* ↑ Müller, J. & F. G. J. Henle. 1838-1841. Systematische Beschreibung der Plagiostomen. Berlín. Plagiostomen: i-xxii + 1-200, 60 pls.
* ↑ Cope, E. D., 1877. Synopsis of the cold blooded vertebrata, procured by Prof. James Orton during his exploration of Peru in 1876-1877. Proc. Am. Philos. Soc. v. 17: 33-49.
* ↑ Poeppig, E. F., 1835-1836. Reise in Chile, Peru und auf dem Amazonenstrome, .... Leipzig. 2 vols. Reise Chile Peru.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)

## Bibliografia

* Béarez, P., 1996. Lista de los Peces Marinos del Ecuador Continental. Revista de Biología Tropical, 44:731-741.
* Hildebrand, S.F., 1946. A descriptive catalog of the shore fishes of Peru. Bull. U.S. Nat. Mus., 189:1-530.
* Jiménez-Prado, P., Béarez, P., 2004. Peces marinos del Ecuador continental / Marine fishes of continental Ecuador. SIMBIOE/NAZCA/IFEA, vol. 1 i 2.
* McEachran, J. D., 1982: Revision of the South American skate genus Sympterygia (Elasmobranchii: Rajiformes). Copeia 1982 (núm. 4): 867-890.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* uBio (anglès)
* Biodiversity Institute of Ontario (anglès)
# William Croft

William Croft (Nether, Ettington, Warwickshire, 30 de desembre de 1678 - Londres, 14 d'agost de 1727), fou un compositor i organista anglès.
Després d'acabar els estudis fou nomenat organista de l'església de Santa Anna de Westminster, i el 1700 entrà en la capella reial com a cantor, el 1708 fou organista d'aquesta i després mestre dels infants del cor, compositor de la capella reial i organista de l'abadia de Westminster. El 1715 li fou concedit el grau de doctor per la Universitat d'Oxford.
La seva obra més important és la titulada Musica sacra, or select Anthems in score for 2-3 voices (Londres, 1724). A més, se li deuen Eires per a dos violins i baix, sis sonates per a dues flautes, i un treball titulat Musicus apparatus academicus (Londres, 1715).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 16, pàg. 428/29. (ISBN 84-239-4516-2)
# Carney (Maryland)

Carney és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Maryland. Segons el cens del 2000 tenia 28.264 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Carney tenia 28.264 habitants, 12.083 habitatges, i 7.322 famílies. La densitat de població era de 1.561,2 habitants per km².
Dels 12.083 habitatges en un 27,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,2% hi vivien parelles casades, en un 10,6% dones solteres, i en un 39,4% no eren unitats familiars. En el 32,4% dels habitatges hi vivien persones soles el 15% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,91.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22% tenia menys de 18 anys, un 8,2% entre 18 i 24, un 29,4% entre 25 i 44, un 21% de 45 a 60 i un 19,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 39 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 49.365 $ i la renda mediana per família de 57.079 $. Els homes tenien una renda mediana de 40.265 $ mentre que les dones 31.914 $. La renda per capita de la població era de 24.428 $. Entorn del 2,8% de les famílies i el 5,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Carney». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Carney». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Cantó d'Ailly-sur-Noye

El cantó d'Ailly-sur-Noye és un cantó francès situat al departament del Somme, dins la regió de la Picardia. Està organitzat al voltant d'Ailly-sur-Noye, del districte de Montdidier.

## Municipis

| Municipi | Habitants | Codi postal | Codi INSEE |
| Ailly-sur-Noye | 2.643 | 80250 | 80010 |
| Aubvillers | 96 | 80110 | 80037 |
| Chaussoy-Epagny | 622 | 80250 | 80188 |
| Chirmont | 108 | 80250 | 80193 |
| Coullemelle | 236 | 80250 | 80214 |
| Esclainvillers | 130 | 80250 | 80283 |
| La Faloise | 210 | 80250 | 80299 |
| Flers-sur-Noye | 342 | 80160 | 80315 |
| Folleville | 72 | 80250 | 80321 |
| Fransures | 107 | 80160 | 80349 |
| Grivesnes | 291 | 80250 | 80390 |
| Hallivillers | 116 | 80250 | 80407 |
| Jumel | 368 | 80250 | 80452 |
| Lawarde-Mauger-l'Hortoy | 132 | 80250 | 80469 |
| Louvrechy | 162 | 80250 | 80494 |
| Mailly-Raineval | 195 | 80110 | 80499 |
| Quiry-le-Sec | 270 | 80250 | 80657 |
| Rogy | 94 | 80160 | 80675 |
| Rouvrel | 238 | 80250 | 80681 |
| Sauvillers-Mongival | 179 | 80110 | 80729 |
| Sourdon | 257 | 80250 | 80740 |
| Thory | 150 | 80250 | 80758 |

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1951 | Robert Verdez | SFIO |
| 1951-1974 | William Classen | radical |
| 1974-1993 | Pierre Classen | radical, després MDSF UDF-PSD |
| 1993-2001 | Olivier Classen | UDF |
| 2001- | Brigitte Lhomme | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2009 |
| 5.579 | 5.958 | 5.647 | 6.253 | 6.659 | 7.018 | 7.786 |
| A partir de 1990 : Població sense dobles comptes |||||||

## Enllaços externs

* El cantó d'Ailly-sur-Noye al web de l'Insee Arxivat 2007-06-29 a Wayback Machine.
* Plànol del cantó d'Ailly-sur-Noye a Mapquest
# Iuri Poiàrkov

Iuri Poiàrkov (Khàrkiv, 10 de febrer de 1937 - Khàrkiv, 10 de febrer de 2017) fou un jugador de voleibol ucraïnès que va competir sota bandera soviètica durant les dècades de 1960 i 1970.
El 1964 va prendre part en els Jocs Olímpics de Tòquio, on guanyà la medalla d'or en la competició de voleibol. Quatre anys més tard, als Jocs de Ciutat de Mèxic, revalidà la medalla d'or en la mateixa competició. El 1972 va disputar els seus tercers i darrers Jocs a Múnic, on guanyà la medalla de bronze en la competició de voleibol. En el seu palmarès també destaquen dues medalles d'or (1960 i 1962) i una de bronze (1966) al Campionat del Món de voleibol, una d'or (1965) i una de bronze (1969) a la Copa del Món de voleibol i dues d'or (1967 i 1971) i una de bronze (1963) al Campionat d'Europa de voleibol.
A nivell de clubs jugà amb el Burevestnik Khàrkiv, amb qui guanyà la lliga soviètica de 1967.

## Referències

* ↑ Умер почётный гражданин Харькова Юрий Поярков (rus)
* 1 2 3 «Yuriy Poyarkov Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 16 de novembre 2012. [Consulta: 20 setembre 2019].
# Alibori

Alibori és el més gran i septentrional dels departaments de Benin. Té una superfície de 25.683 km² i una població de 595.196 habitants (2006). Té una superfície de 23,17 hab/km².
El departament va ser crat el 1999, quan es va separar del de Borgou. Encara no s'ha definit la capital, però segurament serà Kandi.

## Geografia

El departament és fronterer amb els estats de Burkina Faso, Níger i Nigèria; i amb els departaments d'Atakora i Borgou.
Els rius més importants que banyen el departament són el riu Níger i el riu Mekrou (afluent de l'anterior). Ambdós marquen la frontera nord del departament i de Benín amb Níger i Burkina Faso.

## Divisió administrativa

A Alibori hi ha 6 comunes:
* Banikoara
* Gogounou
* Kandi
* Karimara
* Malanville
* Segbana

## Etnologia

Els principals grups ètnics del departament són els bariba (32,6%), els fulbe (22,1%) i els Dendi (18,2%)

## Religions

* Islam: 77% de la població.
* Religions tradicionals: 12,7% de la població.
* Cristianisme: 10,3% (dels quals, un 84% són catòlics i un 6% metodistes)

## Referències

* ↑ Dades de la Viquipèdia alemana
# Node-RED

Node-RED és una eina de programari desenvolupada per l'empresa IBM que permet connectar dispositius físics en l'anomenat internet de les coses.

## Història

Node-Red es va anunciar a inicis del 2013 com un projecte de Nick O'Leary i Dave Conway-Jones del grup de tecnologies emergents d'IBM. Va ser programari lliure el setembre del 2013 i està mantingut per l'organització JSFoundation des d'octubre de 2016.
La programació visual basada en diagrames de flux va ser inventada per J.Paul Morrison l'any 1970.

## Propietats

* La programació Node-RED està basada en eines visuals de diagrames de flux.
* La interfície de Node-RED és una pantalla de navegador internet i s'executa damunt les biblioteques de programari escrites en JavaScript anomenades Node.js.
* Fig.1 Exemple d'editor visual de diagrames de fluxLes dades creades per Node-READ estan codificades en el format obert anomenat JSON.

## Versions

| Versió | Data | Notes |
| 18/01/2016 | 0.13 | |
| 14/06/2'16 | 0.14 | |
| 11/11/2016 | 0.15 | |
| 17/11/2016 | 0.15 | Passa a formar part de la JS Foundation |
| 11/01/2017 | 0.16 | |

## Altres entorns de programació visual

* Scratch: llenguatge de programació visual adreçat a l'aprenentatge creat pel MIT.
* VRL-Studio: llenguatge de programació visual adreçat a l'aprenentatge i la investigació creat per la universitat Goethe de Frankfurt.
* Pure Data: llenguatge de programació visual adreçat a la creació de música.

## Vegeu també

* Internet de les coses

## Referències

* ↑ «What is Node-RED? How can it be used for the Internet of Things?» (en anglès). Niklas Heidloff, 02-02-2015.
* ↑ «Node-RED» (en anglès). The Things Network, 07-04-2017.
* ↑ hek. «Node RED | MySensors - Create your own Connected Home Experience» (en anglès). www.mysensors.org. [Consulta: 16 abril 2017].
* ↑ «https://www.coursera.org/learn/developer-iot/lecture/E2Q19/introduction-to-nodered-1» (en anglès). www.coursera.org. Arxivat de l'original el 2017-04-18. [Consulta: 17 abril 2017].
* ↑ «Moving to the JS Foundation» (en anglès). nodered.org. [Consulta: 17 abril 2017].
* ↑ «VRL-Studio» (en anglès). vrl-studio.mihosoft.eu. [Consulta: 17 abril 2017].
# Brookview

Brookview és una població dels Estats Units a l'estat de Maryland. Segons el cens del 2000 tenia 65 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Brookview tenia 65 habitants, 26 habitatges, i 17 famílies. La densitat de població era de 627,4 habitants per km².
Dels 26 habitatges en un 23,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 57,7% hi vivien parelles casades, en un 3,8% dones solteres, i en un 34,6% no eren unitats familiars. En el 34,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 19,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,24.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 23,1% tenia menys de 18 anys, un 6,2% entre 18 i 24, un 26,2% entre 25 i 44, un 23,1% de 45 a 60 i un 21,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 41 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 72,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 51.719 $ i la renda mediana per família de 51.250 $. Els homes tenien una renda mediana de 28.125 $ mentre que les dones 31.875 $. La renda per capita de la població era de 14.288 $. Entorn del 8,3% de les famílies i el 14% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Brookview». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 7 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Brookview». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Heinrich von Gagern

Heinrich von Gagern, baró de Gagern (Bayreuth, 20 d'agost, 1799 - Darmstadt, 22 de maig, 1880), fou un polític i militar alemany.
Des del 1812 fins al 1814 va freqüentar l'Escola Militar de Múnich; el 1815 va lluitar a Waterloo com a oficial de l'exèrcit de Nassau-Weilburg i després va estudiar lleis a Heidelberg; finalment, el 1821 va ingressar al servei de l'Estat a Hesse. El 1832 va ser elegit diputat de la Cambra popular pel districte de Lorsch, però dissolt el Landtag, se li va assignar una pensió com a empleat dels ministeris de Guerra i Justícia; Gabern, però, va renunciar a la pensió i va tornar després a la Cambra, on va defensar tenaçment les institucions jurídiques de la província de Hesse.
En iniciar-se el moviment de 1848 va prendre part al consell celebrat el 5 de març a Heidelberg per a la convocació d'un Parlament previ, i el mateix dia va ser nomenat cap del Ministeri liberal novament format, però aviat va abandonar aquell càrrec i va entrar a formar part de l'Avant parlament de Frankfurt. Triat per dues circumscripcions del gran ducat de Hesse, diputat de l'Assemblea Nacional i president d'ella des del 19 de maig, va aconseguir que aquella corporació assentés la nova organització política d'Alemanya sobre el principi constitucional, amb la qual cosa va assegurar la continuació de la monarquia. Com que es feia cada vegada més difícil una intel·ligència entre els governs per a un acord definitiu dels assumptes, Gagern va proposar la cessió d'un poder central provisional a un administrador responsable i, en efecte, així es va fer, recaient l'elecció en el gran duc Joan d'Àustria. Cridat a posar-se al capdavant del ministeri del Reich, Gagern va fer una moció per a un Estat confederat sota la direcció de Prússia, i en què Àustria entraria purament en concepte de relació d'unió. En presentar el 1849 el Ministeri en ple la seva dimissió, Gagern va conservar la direcció interina dels negocis, però en no acceptar la corona imperial el rei de Prússia, va dimitir.
A la Dieta de la Unió. celebrada a Erfurt, va ser un dels caps del partit federalista que van proposar el projecte dels tres reis. En esvair-se tota esperança d'acord, es va retirar Gagern a les seves possessions, i arran de la batalla d'Idstedt, va oferir de nou els seus serveis al Schleswig-Holstein, fent, com a general, la resta d'aquella desgraciada campanya. Acabada la guerra, es retirà a la seva finca de Monsheim, i en 1852 va passar amb la seva família a Heidelberg, on va escriure la biografia del seu germà Fredrich. Des de 1859 es va manifestar disgustat amb Prússia, a qui culpava d'haver-hi, durant la guerra d'Itàlia, oblidat els seus deures envers Àustria, i des de 1862 va atenir obertament a favor d'aquesta nació, i va fer educar els seus fills al si del catolicisme.
Era fill de Hans Christoph Ernst baró de Gagern i, per tant, era germà de Maximilian i Friedrich.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 25, pàg. 387. (ISBN 84-239-4525-1)
# Paral·lel 53° sud

El paral·lel 53° sud és una línia de latitud que es troba a 53 graus sud de la línia equatorial terrestre. Travessa l'oceà Atlàntic, l'Oceà Índic, l'Oceà Pacífic i Amèrica del Sud. En aquesta latitud el sol és visible durant 16 hores, 56 minuts durant el solstici d'hivern i 7 hores, 34 minuts durant el solstici d'estiu.

## Geografia

En el sistema geodèsic WGS84, al nivell de 53° de latitud sud, un grau de longitud equival a 67,137 km; la longitud total del paral·lel és de 24.169 km, que és aproximadament 61,5% de la de l'equador, del que es troba a 5.875 km i a 4.127 km del pol Sud

## Arreu del món

A partir del Meridià de Greenwich i cap a l'est, el paral·lel 53° sud passa per:
    Coordenades País. Territori o mar Notes 53° 0′ S, 0° 0′ E﻿ / ﻿53.000°S,0.000°E﻿ / -53.000; 0.000﻿ (Primer Meridià) Oceà Atlàntic 53° 0′ S, 20° 0′ E﻿ / ﻿53.000°S,20.000°E﻿ / -53.000; 20.000﻿ (Oceà Índic) Oceà Índic Passa al nord de les illes McDonald, Austràlia 53° 0′ S, 73° 15′ E﻿ / ﻿53.000°S,73.250°E﻿ / -53.000; 73.250﻿ (Austràlia) Austràlia Illes Heard 53° 0′ S, 73° 25′ E﻿ / ﻿53.000°S,73.417°E﻿ / -53.000; 73.417﻿ (Oceà Índic) Oceà Índic 53° 0′ S, 147° 0′ E﻿ / ﻿53.000°S,147.000°E﻿ / -53.000; 147.000﻿ (Oceà Pacífic) Oceà Pacífic 53° 0′ S, 74° 28′ O﻿ / ﻿53.000°S,74.467°O﻿ / -53.000; -74.467﻿ (Xile) Xile Illa Desolación 53° 0′ S, 73° 57′ O﻿ / ﻿53.000°S,73.950°O﻿ / -53.000; -73.950﻿ (Estret de Magallanes) Estret de Magallanes 53° 0′ S, 73° 25′ O﻿ / ﻿53.000°S,73.417°O﻿ / -53.000; -73.417﻿ (Xile) Xile Península de Muñoz Gamero i illa de Riesco 53° 0′ S, 71° 52′ O﻿ / ﻿53.000°S,71.867°O﻿ / -53.000; -71.867﻿ (Seno Otway) Seno Otway 53° 0′ S, 71° 15′ O﻿ / ﻿53.000°S,71.250°O﻿ / -53.000; -71.250﻿ (Xile) Xile Península de Brunswick 53° 0′ S, 70° 49′ O﻿ / ﻿53.000°S,70.817°O﻿ / -53.000; -70.817﻿ (Estret de Magallanes) Estret de Magallanes 53° 0′ S, 70° 24′ O﻿ / ﻿53.000°S,70.400°O﻿ / -53.000; -70.400﻿ (Xile) Xile Illa Gran de Terra de Foc 53° 0′ S, 68° 36′ O﻿ / ﻿53.000°S,68.600°O﻿ / -53.000; -68.600﻿ (Argentina) Argentina Illa Gran de Terra de Foc 53° 0′ S, 68° 15′ O﻿ / ﻿53.000°S,68.250°O﻿ / -53.000; -68.250﻿ (Oceà Atlàntic) Oceà Atlàntic Passa al sud de l'illa Beauchene, Illes Malvines (reclamada per Argentina)

## Vegeu també

* Paral·lel 52° sud
* Paral·lel 54° sud

## Referències

* ↑ «Duration of Daylight/Darkness Table for One Year». Astronomical Applications Department of the U.S. Naval Observatory. Arxivat de l'original el 2019-10-12. [Consulta: 30 agost 2018].
* ↑ «Length of a Degree of Latitud'And Longitude». National Geospatial-Intelligence Agency. Arxivat de l'original el 2013-01-28. [Consulta: 30 agost 2018].
* ↑ T. Vincenty «Direct and Inverse Solutions of Geodesics on the Ellipsoid with application of nested equation». Survey Review, 4-1975.
# Districte de Vesoul

El Districte de Vesoul és un dels dos districtes del departament francès de l'Alt Saona, a la regió de Borgonya-Franc Comtat. Té 19 cantons i 351 municipis. El cap del districte és la prefectura de Vesoul.

## Cantons

cantó d'Amance - cantó d'Autrey-lès-Gray - cantó de Champlitte - cantó de Combeaufontaine - cantó de Dampierre-sur-Salon - cantó de Fresne-Saint-Mamès - cantó de Gray - cantó de Gy - cantó de Jussey - cantó de Marnay - cantó de Montbozon - cantó de Noroy-le-Bourg - cantó de Pesmes - cantó de Port-sur-Saône - cantó de Rioz - cantó de Scey-sur-Saône-et-Saint-Albin - cantó de Vesoul-Est - cantó de Vesoul-Oest - cantó de Vitrey-sur-Mance

## Vegeu també

* Cantons de l'Alt Saona
# Ievhèn Rudakov

Ievhèn Rudakov (ucraïnès: Євген Васильович Рудаков) (Moscou, 2 de gener de 1942 - Kíiv, 21 de desembre de 2011) és un exfutbolista ucraïnès, rus de naixement, de la dècada de 1970.
Fou 42 cops internacional amb la selecció soviètica amb la qual participà en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1972.
Pel que fa a clubs, defensà els colors de Dinamo de Kíiv.

## Referències

* ↑ «TEAM OF THE TOURNAMENT of the 1972 UEFA European Championship». [Consulta: 31 gener 2017].
* ↑ «Evhen Rudakov» (en rus).
* ↑ RussiaTeam biography
* ↑ «Dynamo mourn legendary goalkeeper Yevhen Rudakov».
* ↑ «Пішов з життя колишній воротар київського "Динамо" Євген Рудаков - Новини РБК-Україна». [Consulta: 21 desembre 2011].
* ↑ Ievhèn Rudakov a National-Football-Teams.com (anglès)
# Belos (pare de Dido)

D'acord amb la mitologia grega, Belos (en grec antic Βῆλος), va ser, segons algunes genealogies, un rei de Tir, pare de Dido i de Pigmalió.

## Referències

* ↑ Parramon i Blasco, Jordi. Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 36. ISBN 8429741461.