OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Simfonia núm. 12 (Weinberg)

La Simfonia núm. 12, op. 114, de Mieczysław Weinberg va ser acabada el 1976 com a homenatge al seu gran amic Dmitri Xostakóvitx, mort el 9 d'agost de 1975. Es va estrenar el 13 d'octubre de 1979 i el novembre del mateix any es va realitzar un enregistrament. En tots dos casos va ser interpretada per l'Orquestra Simfònica de la Ràdio de Moscou i dirigida per Maksim Xostakóvitx, fill de Dmitri.
Aquesta és la més llarga i àmplia de les simfonies purament orquestrals de Weinberg.

## Moviments

* I. Allegro moderato
* II. Allegretto
* III. Adagio
* IV. Allegro

## Enregistraments

* 1979: Maksim Xostakóvitx. Orquestra Simfònica de la Ràdio de Moscou. Russian Disc 11010
* 2012: Vladimir Lande. Orquestra Simfònica Estatal de Sant Petersburg. Naxos Records 8.573085

## Referències

* ↑ «Informació del disc» (en anglès). classicalmjourney. Arxivat de l'original el 12 de maig 2021. [Consulta: 12 maig 2021].
* ↑ «Informació del disc» (en anglès). Naxos. [Consulta: 12 maig 2021].
# Ruta M del metro de Nova York

La Ruta M Nassau Street Local és un servei de ferrocarril metropolità subterrani del Metro de Nova York, als Estats Units d'Amèrica. El servei M opera sempre entre les estacions de Middle Village-Metropolitan Avenue i Myrtle Avenue. Els dies laborables enllaça Metropolitan Avenue amb Forest Hills-71 Avenue, sent l'únic servei de la xarxa que circula dues vegades pel mateix districte en un sol viatge. Tota la ruta és efectuada amb parades locals.
A diferència d'altres metros, cada servei no correspon a una única línia, sinó que un servei pot circular per diverses línies de ferrocarril. El servei M utilitza les següents línies:
| Línia | << | >> | Vies | Temps |
| Myrtle Avenue Line | Middle Village-Metropolitan Avenue | Myrtle Avenue | N/A | sempre |
| Jamaica Line | oest de Myrtle Avenue | oest de Myrtle Avenue | local | dies laborables |
| Williamsburg Bridge | | | N/A | dies laborables |
| Nassau Street Line | Essex Street | Essex Street | N/A | dies laborables |
| Chrystie St | Essex Street | Broadway-Lafayette St | N/A | dies laborables |
| 6th Avenue Line | Broadway-Lafayette St | Rockefeller Center | N/A | dies laborables |
| 53rd Street Tunnel | N/A | | | dies laborables |
| Queens Boulevard Line | 5th Av-53rd St | Forest Hills-71st Av | local | dies laborables |
# Districte de North Dinajpur

El districte de North Dinajpur o districte d'Uttar Dinajpur (bengalí উত্তর দিনাজপুর জেলা) és una divisió administrativa de l'estat de Bengala Occidental creada l'1 d'abril de 1992 per partició del districte de West Dinajpur. La seva superfície és de 3142 km² i la població de 2.441.794 habitants (2001). La capital és Raiganj.
Està format per dues subdivisions: Raiganj i Islampur. El districte inclou 4 municipalitats, 9 blocks de desenvolupament, 99 panchayats i 1577 pobles.
Cada subdivisió està formada per blocks:
* Raiganji
** Hemtabad
** Itahar
** Kaliganj
** Raiganj
* Islampur
** Chopra
** Goalpokhar I
** Goalpokhar II
** Islampur
** Karandighi.
Les 4 municipalitats són: Raiganj i Kaliaganj a la subdivisió de Raiganj, i Islampur i Dalkhola a la de Islampur.

## Enllaços externs

* Potal del districte
# Districte de West Garo Hills

El districte de West Garo Hills és una divisió administrativa de Meghalaya, Índia. La capital és Tura.
Es va formar per divisió del districte de Garo Hills l'octubre de 1976. El juny de 1992 se li va segregar el districte de South Garo Hills. La superfície és de 3.714 km². Administrativament està format per tres subdivisions (Tura Sadar, Ampati i Daddenggre) i 8 blocks de desenvolupament. L'única ciutat és Tura. Els blocks són:
* Selsella
* Dadenggiri (Daddenggre)
* Tikrikilla
* Rongram
* Betasing
* Zikzak
* Dalu
* Gambegre
La població el 2001 era de 518.390 habitants la majoria garos amb minories hajong, rabha, koch, rajbansi, mech, kachari i dalu, i poblacions externes (assamesos, bengalís, nepalesos, marwaris, biharis, i altres)
Les principals muntanyes són:
Els principals rius són:
* Kalu (Ganol) amb els afluents Dilni i Rongram
* Ringgi (Ringge) o Rongai
* Didak
* Bhogai o Bogai
* Dareng (Nitai) amb els afluents Kakija, Daji i Rompa.
* Simsang (Someswari), el principal i un dels més importants de Meghalaya, la major part al districte de South Garo Hills
* Jinjiram (el més llarg)
Hi ha un consell Autònom del Districte de Garo Hills, amb algunes competències en aquest districte.

## Referències

Portal del districte Arxivat 2008-06-25 a Wayback Machine.
# Cantó de Douarnenez

El cantó de Douarnenez (bretó Kanton Douarnenez) és una divisió administrativa francesa situat al departament de Finisterre a la regió de Bretanya.

## Composició

El cantó aplega 6 comunes :
| Nom francès | Nom bretó | Població | km² | Codi Postal | Codi INSEE |
| Douarnenez | Douarnenez | 15827 | 24.94 | 29100 | 29046 |
| Guengat | Gwengad | 1471 | 22,72 | 29180 | 29066 |
| Le Juch | Ar Yeuc'h | 721 | 14,38 | 29100 | 29087 |
| Plogonnec | Plogoneg | 2806 | 54,14 | 29180 | 29169 |
| Pouldergat | Pouldregad | 1277 | 24,39 | 29100 | 29224 |
| Poullan-sur-Mer | Poullann | 1517 | 30,35 | 29100 | 29226 |
| Cantó | Douarnenez | 23619 | 170,92 | - | 2913 |

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 2001-2008 | Philippe Paul | UDF |
| 2004- | Erwann Le Floch | UMP |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Evolució de la població

| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 26.224 | 25.867 | 26.125 | 25.770 | 24.823 | 23.619 |

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions cantonals de 2007
# Cerritos

Cerritos és una ciutat del Comtat de Los Angeles, Califòrnia, Estats Units, i és una de les diverses ciutats que constitueixen les anomenades "ciutats d'entrada" (o Gateway Cities) del comtat sud-oriental de Los Angeles. Fou incorporada el 24 d'abril del 1956. La designació metropolitana actual d'OMB per a Cerritos és "Los Angeles-Long Beach-Santa Ana, CA.". Segons el Cens dels Estats Units del 2010, la població era de 49,041 persones.

## Referències

* ↑ «AMERICAN FACTFINDER» (Flash). US Census. [Consulta: 17 maig 2011].

## Enllaços externs

* http://www.cerritos.us
# Districte de North Goa

El districte de North Goa és una divisió administrativa de l'estat de Goa, amb capital a Panaji.
La superfície és de 1736 km² i la població de 758.573 habitants (2001)
Administrativament la formen 4 subdivisions:
* Panaji
* Mapusa
* Bicholim
* Ponda
I sis talukes:
* Bardez
* Bicholim
* Pernem
* Ponda
* Satari
* Tiswadi

## Història

Goa era un districte de la província de l'Índia Portuguesa, subdividit en comarques, aquestes en municipis i aquestos en parroquies. Així va restar fins que fou conquerida per l'Índia i va ser integrada al territori de Goa, Daman i Diu, formant el 1965 un districte d'aquest territori. El 30 de maig de 1987 el districte fou elevat a categoria d'estat (Daman i Diu van restar territori) i es van crear dos districtes: North Goa i South Goa.

## Enllaços externs

* North Goa District Website Arxivat 2011-12-19 a Wayback Machine.
# Districte de Balrampur

El districte de Balrampur és una divisió administrativa d'Uttar Pradesh a l'Índia, divisió de Devipatan, amb capital a Balrampur (ciutat).
La superfície és de 3.457 km² i la població (cens del 2001) d'1.684.567 habitants. El riu principal és el Rapti. Administrativament està format per tres tehsils: Balrampur, Tulsipur i Utraula.
Antigament fou el principat rajput de Balrampur, fundat al final del segle xv per Balram Das (del que va agafar el nom), i que fou de fet independent fins al segle xix quan va quedar dominat per Oudh passant el 1856 als britànics. El raja fou lleial durant el motí del 1857 i el 1858 fou premiat amb alguns territoris confiscats al raja de Gonda. El 1948 va quedar fusionat a la taluka d'Utraula però l'1 de juliol de 1953 aquesta taluka es va dividir en les d'Utraula i de Balrampur. El 25 de maig de 1997 es va formar el districte de Balrampur amb els tehsils del nord del districte de Gonda (Balrampur, Utraula i Tulsipur).

## Enllaços externs

* Portal del districte
# Ángela Abarrategui y Abarrategui

Ángela Abarrategui y Abarrategui (fl. 1833-1839) va ser una pintora espanyola.
Pintora d'afició de classe acomodada, era filla de Juan Agustín Abarrategui, natural de Durango, membre del consell reial i oïdor de la Cancellera de Granada, i de la madrilenya Gumersinda Abarrategui. Està documentat que juntament amb la seva germana Josefa, el 1833 havia presentat uns dibuixos el novembre de 1833 a la Reial Acadèmia de Belles Arts de Granada, pels quals va rebre un premi extraordinari per la seva aplicació. També amb la seva germana va participar en la inauguració del Liceu artístic de la mateixa ciutat el 1839, de la qual degueren ser sòcies. Àngela va presentar els caps d'Abelard i Heloïsa, a llapis, i la seva germana Un ram de flors. Totes dues van ser premiades pels seus dibuixos per la Societat Econòmica de Granada, i van rebre molt bones crítiques per l'aplicació, gust i bona execució.

## Referències

* 1 2 3 Santos Moreno, María Dolores. Pintura del siglo XIX en Granada. Arte y sociedad (tesi) (en castellà). vol. 2. Granada: Universitat de Granada, 1997, p. 492-493.
* ↑ Gómez Román, Ana María «Un juego de espejos: la figura de la mujer y la Real Academia de Bellas Artes de Granada». Cuadernos de arte, núm. 35, 2004, pàg. 86.
* 1 2 Torres López, Matilde. La mujer en la docencia y la práctica artística en Andalucía durante el siglo XIX (tesi) (en castellà). Màlaga: Universitat de Màlaga, 2007, p. 256, 470.
* 1 2 Ossorio y Bernard. Galería biográfica de artistas españoles del siglo XIX. Madrid: Imprenta de Moreno y Rojas, 1883-1884, p. 1.
* ↑ «Abarrategui Abarrategui, Josefa y Ángela» (en castellà). Auñamendi Eusko Entziklopedia. Fondo Bernardo Estornés Lasa. [Consulta: 28 novembre 2021].
# Cantó d'Auray

El cantó d'Auray (bretó Kanton An Alre) és una divisió administrativa francesa situat al departament d'Ar Mor-Bihan a la regió de Bretanya.

## Composició

El cantó aplega 7 comunes :
| Nom francès | Nom bretó | Població | km² | Codi Postal | Codi INSEE |
| Auray | An Alre | 10.911 | 6,91 | 56400 | 56007 |
| Le Bono | An Bonoù | 1.859 | 5,96 | 56400 | 56262 |
| Crac'h | Krac'h | 3.030 | 30,54 | 56950 | 56046 |
| Locmariaquer | Lokmaria-Kaer | 1.367 | 10,99 | 56740 | 56116 |
| Plougoumelen | Plougouvelen | 1.762 | 21,30 | 56400 | 56167 |
| Plumergat | Pluvergad | 2.597 | 41,94 | 56400 | 56175 |
| Pluneret | Plunered | 3.714 | 26,20 | 56400 | 56176 |
| Sainte-Anne-d'Auray | Santez-Anna-Wened | 1.844 | 4,97 | 56400 | 56263 |
| Saint-Philibert | Sant-Filberzh | 1.258 | 7,05 | 56470 | 56233 |
| Cantó | An Alre | 28.342 | 155,86 | - | 5602 |

## Evolució demogràfica

| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 19.190 | 19.577 | 22.393 | 23.851 | 26.146 | 28.342 |

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1964-1970 | Pierre Dugor | Divers droite |
| 1970-1994 | Pierre Orain | Divers droite |
| 1994-2008 | Michel Naël | Divers droite |
| 2008- | Philippe Le Ray | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions cantonals de 2007
# Cantó d'Hennebont

El cantó d'Hennebont (bretó Kanton Henbont) és una divisió administrativa francesa situat al departament d'Ar Mor-Bihan a la regió de Bretanya.

## Composició

El cantó aplega 4 comunes :
| Nom francès | Nom bretó | Població | km² | Codi Postal | Codi INSEE |
| Brandérion | Branderion | 953 | 6,03 | 56700 | 56021 |
| Hennebont | Henbont | 13.412 | 18,57 | 56700 | 56083 |
| Inzinzac-Lochrist | Zinzag-Lokrist | 5.395 | 44,67 | 56650 | 56090 |
| Languidic | Langedig | 6.489 | 109,08 | 56440 | 56101 |
| Cantó | Henbont | 26.249 | 178,35 | - | 5614 |

## Evolució demogràfica

| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 22.891 | 22.390 | 23.139 | 25.351 | 26.543 | 26.249 |

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Gérard Perron | PCF | |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Enllaços externs

* Resultats de les eleccions cantonals de 2007
# Governació de Damasc

La governació o muhàfadha de Damasc —en àrab محافظة دمشق, muḥāfaẓat Dimaxq— és una divisió administrativa (muhàfadha) de Síria, formada exclusivament per la ciutat de Damasc, que és la capital del país. La superfície és de 573 km² i la població estimada el 2002 d'1.653.000 habitants.
Vegeu: Damasc.
# Governació de Daraa

La governació o muhàfadha de Daraa (àrab: محافظة درعة, muẖāfaẓat Darʿa) és una de les catorze divisions administratives (muhàfadhes) de Síria al sud-oest del país, a grans trets l'antic Hauran. És una La superfície és de 3.730 km² i la població de 916.000 habitants (estimació del 2007). La capital és Daraa.

## Geografia

La governació de Dar'a està situada a la part sud-oest del país. Limita amb les governacions de Rif Dimashq, Al-Qunaytirah, As-Suwayda, i amb el Regne Haiximita de Jordània. Està dividida al seu torn en tres districtes, Dar'a, Izra i Al Sanamay. La capital d'aquesta governació és la ciutat de Dar'a. És important històricament la ciutat de Bosra.

## Població

Té una superfície de 3.730 quilòmetres quadrats i una població de 916.000 habitants (estimacions del 2007). La densitat poblacional d'aquesta província siriana és de 245,57 habitants per cada quilòmetre quadrat de la governació.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial (en àrab) Arxivat 2007-06-30 a Wayback Machine.
* Daraa
# Teatro Cervantes (Màlaga)

El Teatro Cervantes és el principal espai escènic de Màlaga. Situat al carrer Ramos Marín s/n. Es va inaugurar el 1870 i té 1.104 localitats. En aquest teatre hi ha la seu del Festival de Màlaga.

## Enllaços externs

* Teatro Cervantes - Lloc web oficial
# Sarandí del Yí

Sarandí del Yí és una localitat de l'Uruguai, ubicada al sud-est del departament de Durazno. Es troba a 96 quilòmetres de la capital departamental per la ruta nacional 14 cap a l'est i a 200 quilòmetres de Montevideo per la ruta nacional 6 al nord, al límit amb el departament de Florida. Va ser fundada el 1875 per Dolores Vidal de Pereyra.
És la segona ciutat del departament. Té una població aproximada de 6.659 habitants, d'acord amb les dades del cens de 2004.
Evolució demogràfica (Font: Instituto Nacional de Estadística pàgina web) :
| 1963 | 1975 | 1985 | 1996 | 2004 |
| 6.187 | 6.355 | 5.911 | 6.662 | {{{5}}} |

## Fills il·lustres

* Elías Regules (1861-1929), escriptor, metge i polític.

## Referències

* ↑ (castellà) MSN Encarta Arxivat 2004-11-24 a Wayback Machine., informació general sobre Sarandí del Yí.

## Enllaços externs

* Mapa, localització, clima i altres dades (en anglès)
* Situació geogràfica de Sarandí del Yí (en castellà)
* El clima a Sarandí del Yí (en castellà)
# Blanquillo (Uruguai)

Blanquillo és una localitat de l'Uruguai, ubicada al departament de Durazno. La seva població, d'acord amb les dades del cens de 1996, és de 1.099 habitants. El poble es troba en una zona ramadera i rica en argila.
Evolució demogràfica (Font: Instituto Nacional de Estadística pàgina web) :
| 1963 | 1975 | 1985 | 1996 | 2004 |
| 1.013 | 1.062 | 987 | 1.099 | {{{5}}} |

## Enllaços externs

* Mapa, localització, clima i altres dades (en anglès)
# Édouard Du Puy

Jean Baptiste Édouard Louis Camille Du Puy (Corcelles-Cormondrèche prop del Cantó de Neuchâtel vers el 1770 – Estocolm, 3 d'abril de 1822), nascut a Suïssa fou un cantant, compositor, director, i violinista. Va viure i treballà a Copenhaguen i Estocolm entre 1793 i la seva mort el 1822.
A l'edat de tretze anys fou enviat a París, on Chabran li donà llións de violí i Dussek li ensenyà a tocar el piano, fen tals progressos, que encar no havia complert ells setze anys, va poder desenvolupar les funcions de mestre de concerts del príncep Enric de Prússia a Rheimberg. El 1793, després d'haver recorregut Alemanya i estudiat la composició amb Fasch, entrà com a cantant en l'òpera d'Estocolm. El 1799 es traslladà a Copenhaguen, ones distingí, no solament com a músic, sinó com a militar, ja que s'allistà com a voluntari en el cos de defensa de la plaça, llavors assetjada i bombardejada pels anglesos (1801), lluità amb esforç, sent nomenat tinent. El 1810 tornà a Estocolm, després d'haver romàs una temporada a París, i, el 1812, fou nomenat mestre de capella de la cort.
A més d'un gran nombre de peces i composicions instrumentals, escriví tres òperes: Une Folie, Felicie i Bjorn Jarnsida, òpera sueca, que no va poder veure acabada perquè va morir alguns dies abans. També és notable la música fúnebre que va compondre per al servei del rei Carles XIII i la seva esposa la reina Carlota.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 18, 2.ª part, pàg. 2551. (ISBN 84-239-4581-2)
# Édouard Gregoir

Édouard Gregoir (Turnhout, 7 de novembre de 1822 - Anvers, 26 de juny de 1890), nom complet, Édouard Georges Jacques Gregoir, fou un compositor i musicòleg belga. El seu germà Jacques Mathieu Joseph Gregoir també fou músic i compositor.
Després d'haver actuat algun temps com a concertista de piano, es consagrà completament a la composició i a la literatura musical, escrivint òperes (nou), escenes líriques, oratoris, la simfonia Les croisades, dues obertures de concert, peces per a piano, orgue i violí, cors i lieder, etc. Fou autor d'un Método d'orgue i d'una Teoria general de la música. Entre els seus molts treballs històrics i bibliogràfics, cal assenyalar com els més importants:
* Essai historique sur la musique et les musiciens dans les Pays-Bas (1861);
* Galerie biographique des artistes-musiciens belges du XVIIIE. et du XIXe. siècle (1862-85);
* Notice sur l'origine du célèbre compositeur Louis van Beethoven (1863);
* Les artistes musiciens neerlandais (1864);
* Histoire de l'orgue, suivie de la biographie des facteurs d'orgue et organistes neerlandais et belges (1865);
* Recherches historiques concertant les journaux de musique depuis les temps les plus réculés jusqu'd nos jours (1872);
* Notice biographique d'Adrien Willaert;
* Les artistes musiciens belges au XIXe. siècle;
* Notice biographique sur F.J. Bossé dit Gossec (1878).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 26, pàg. 1249 (ISBN 84-239-4526-X)
# Édouard Montaubry

Jean-Baptiste-Édouard Montaubry (Niort, França, 27 de març de 1824 - Milà, Itàlia, 12 de febrer de 1883) fou un director d'orquestra i compositor francès. Era fill del també músic Achille-Félix.
Estudià en el Conservatori de París, fou director d'orquestra del Vaudeville, i va compondre les operetes Le nid des amours, Le rat de ville et le rat des champs, Les nereides et les cyclopes, L'agueau de Chloé, Freluchette (1856), La perruque de Cassandre, Vendredi, etc.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 36, pàg. 415 (ISBN 84 239-4536-7)
# Districte de Basarabeasca

El districte de Basarabeasca (en romanès Raionul Basarabeasca) és una de les divisions administratives de la República de Moldàvia. La capital és Basarabeasca. L'u de gener de 2005, la població era de 29.000 habitants.
# Simfonia núm. 15 (Weinberg)

La Simfonia núm. 15 Crec en aquesta terra, op. 119, basada en un text de Mikhail Dudin per a soprano, baríton, cor de dones i orquestra, va ser composta per Mieczysław Weinberg el 1977. Es va estrenar el 12 d'abril del 1979 a Moscou. No s'ha enregistrat mai.

## Referències

* ↑ «Publications». Weinber Society. [Consulta: 7 juny 2023].
* ↑ Hakobian, L. Music of the Soviet Era: 1917-1991. Taylor & Francis, 2016, p. 512 (Slavonic and East European Music Studies). ISBN 978-1-317-09186-8.
# Simfonia núm. 1 (Borodín)

La Simfonia núm. 1 en mi bemoll major d'Aleksandr Borodín va ser composta entre 1862 i 1867. El 16 de gener de 1869, Mili Balàkirev va dirigir l'estrena oficial en un concert a la Societat Musical Russa de Sant Petersburg.

## Origen i context

El 1862, Borodín va conèixer Balàkirev, i aviat va passar a formar part del Grup dels Cinc. La primera simfonia pot ser considerada el seu primer experiment important en la composició i està influenciada en gran part per Balàkirev, que va seguir l'obra en tots els seus passos, donant consells i crítiques. Com de costum, Borodín va dedicar temps a l'obra de manera intermitent, en el seu temps lliure mentre treballava com a químic, per la qual no va completar la simfonia fins cinc anys més tard, el 1867.

## Moviments

* Adagio. Allegro
* Scherzo. Prestissimo
* Andante
* Allegro molto vivo

## Referències

* ↑ «Programa de la sala de concerts de l'Accademia Nazionale di santa Cecilia, Roma, Auditorio di Via della Conciliazione, 12 d'octubre de 1987. Director: Guennadi Rojdéstvenski».
# Simfonia núm. 1 (Langgaard)

La Simfonia núm. 1 Klippepastoraler (Pastorals del penya-segat), BVN. 32, va ser composta per Rued Langgaard quan només tenia 17 anys. Tot i que els contemporanis de Langgaard inicialment la consideraven intocable per la seva dificultat i gran escala, l'estrena de l'obra l'any 1913, a càrrec de la Filharmònica de Berlín sota la batuta del director d'orquestra alemany Max Fiedler, va ser ben rebuda.

## Anàlisi

La Simfonia núm. 1 de Langgaard és compositivament i estructuralment semblant a les obres de Richard Wagner, Piotr Ilitx Txaikovski, Anton Bruckner i Richard Strauss a causa de la seva rica orquestració, melodies exuberants i una llargada considerable. Tal com indiquen els títols dels cinc moviments i el subtítol de la simfonia, la Simfonia núm. 1 descriu un viatge des del peu fins al cim d'una muntanya. Una actuació típica dura aproximadament 60 minuts.

## Moviments

I. Brændinger og Solglimt (Onades i raigs de sol)
II. Fjeldblomster (Flors de muntanya)
III. Sagn (Llegenda)
IV. Opad Fjeldet (Ascensió a la muntanya)
V. Livsmod (Coratge)

## Instrumentació

La Simfonia núm. 1 "Klippepastoraler" està escrita per a una gran orquestra formada per 3 flautes (1 doblant flautí), 3 oboès (1 doblant corn anglès), 3 clarinets, 3 fagots, 8 trompes (4 doblant tubes Wagner), 3 trompetes, 3 trombons, trombó baix, tuba, 7 timbals (2 intèrprets), plats, triangle, tam-tam, bombo, 2 arpes i cordes. A més, en el 5è moviment s'utilitza un cor de metalls (3 trompetes, 2 trombons, trombó baix i tuba).

## Representacions

La simfonia es representa rarament, però ha estat promoguda pel director finlandès Sakari Oramo, que va donar a aquesta obra la seva primera actuació a la Filharmònica de Berlín des de l'estrena de 1913 el 18 de juny de 2022. A principis d'aquell any, el 8 d'abril de 2022, Oramo va dirigir el treball amb l'Orquestra Simfònica de la BBC. L'obra també ha estat interpretada pel director Jahbom Koo i l'Orquestra Simfònica de Corea.

## Enregistraments notables

* Thomas Dausgaard i l'⁣Orquestra Simfònica Nacional Danesa
* Sakari Oramo i l'⁣Orquestra Filharmònica de Berlín

## Referències

* 1 2 Burns, Alex. «Rued Langgaard: Symphony No. 1 "Klippepastoraler": A Rare Mountain View» (en anglès britànic). Classicalexburns, 18-09-2019. [Consulta: 31 juliol 2022].
* 1 2 jens. «Symfoni nr. 1» (en danès). Dacapo Records, 17-03-2016. [Consulta: 31 juliol 2022].
* ↑ «LANGGAARD The Complete Symphonies Volumes 1-7 [JF: Classical Reviews- June 2001 MusicWeb(UK)]». www.musicweb-international.com. [Consulta: 31 juliol 2022].
* ↑ «Rued Langgaard: Symphony No.1 'Klippepastoraler': Orchestra» (en anglès). www.musicroom.com. [Consulta: 31 juliol 2022].
* ↑ «Romantics in Exile – with Sakari Oramo and Nicola Benedetti» (en anglès). BBC Music Events. [Consulta: 31 juliol 2022].
* ↑ «Langgaard: Symphony No. 1 'Klippepastoraler' (Pastoral of the Rocks)» (en anglès americà). Thomas Dausgaard. [Consulta: 31 juliol 2022].