OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Trichomycterus motatanensis

Trichomycterus motatanensis és una espècie de peix de la família dels tricomictèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,1 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la conca del llac Maracaibo (Veneçuela).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Valenciennes, A. 1832. Nouvelles observations sur le capitan de Bogota, Eremophilus mutisii. A Voyage de Humboldt et Bonpland, Deuxième partie. Observations de Zoologie et d'Anatomie comparée. París. Humboldt & Bonpland's Voyage v. 2 (Title page 1833): 341-348.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* De Pinna, M. C. C.; Wosiacki, W. «Trichomycteridae (pencil or parasitic catfishes)». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003. ISBN 9788574303611.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Schultz, L. P. 1944. The catfishes of Venezuela, with descriptions of thirty-eight new forms. Proceedings of the United States National Museum v. 94 (núm. 3172): 173-338, Pls. 1-14.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Triplophysa zaidamensis

Triplophysa zaidamensis és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.
És un peix d'aigua dolça, demersal i de clima temperat, el qual viu a Qinghai (la Xina). És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Rendahl, H. 1933. Studien über innerasiatische Fische. Ark. Zool. v. 25 A (núm. 11): 1-51.
* 1 2 Kessler, K. T., 1876. Description of fishes collected by Col. Prejevalsky in Mongolia. A: N. Prejevalsky. Mongolia i Strana Tangutov. Description of fishes collected by Col. Prejevalsky in Mongolia. v. 2 (pt 4): 1-36, Pls. 1-3.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ FishWise (anglès)
# Crims al Bàltic: Hostes indesitjats

Crims al Bàltic: Hostes indesitjats (títol original en alemany, Der Usedom-Krimi: Ungebetene Gäste) és un telefilm alemany de la sèrie de pel·lícules de ficció criminal Crims al Bàltic. Va ser produït per Polyphon Film- und Fernsehgesellschaft per a Das Erste en nom d'ARD Degeto i NDR. Es tracta de la quinzena entrega de la saga i es va emetre per televisió l'11 de novembre de 2021.
La pel·lícula es va rodar del 9 de febrer al 29 de març de 2021 a l'illa d'Usedom al mar Bàltic, a Brandenburg i Berlín.
Mentre fuig de la policia, es pot escoltar la cançó de Queen Don't Stop Me Now.
La primera emissió l'11 de novembre de 2021 va ser vista per 5,94 milions d'espectadors a Alemanya i va aconseguir una quota d'audiència de 20,1% al canal Das Erste.

## Referències

* 1 2 Tilmann P. Gangloff. «Usedom-Krimi – Staffel 2021».
* ↑ «Der Usedom-Krimi - Ungebetene Gäste» (en alemany). Crew united.
* ↑ Fabian Riedner. «Primetime-Check: Donnerstag, 11. November 2021».
# Sanui i Alins

Sanui i Alins o Açanui (en castellà i oficialment, Azanuy-Alins) és una vila i municipi de la Comunitat autònoma de l'Aragó, a la província d'Osca, comarca de la Llitera. El cap de municipi és Sanui.
La fusió d'Alins de Llitera amb Sanui es va realitzar amb acord municipal el 19 de desembre de 1968, publicat al BOP de 8 de gener de 1969 (Decret 3403/69 d'11 de desembre, BOE núm. 12 14-1-70).

## Toponímia

La pronúnicia catalana local és [θaˈnuj] o menys sovint [aθaˈnuj] segons l'enquesta de Joan Coromines (Onomasticon Cataloniae, II:9). Pel que fa a la grafia Sanui, també s'ha proposat la grafia Açanui. Els seus habitants pronuncien una fricativa interdental sorda a principi de mot, la qual cosa comportaria l'adopció de la forma Çanui. Seria, si més no, estranya l'aparició d'una ce trancada a principi de mot, per la qual cosa Joan Coromines va proposar d'adoptar Açanui, solució que ha seguit per exemple, també, el dialectòleg Ramon Sistac.

## Llengua

Dins del municipi de Sanui i Alins, Sanui pertany al domini lingüístic català, mentre que Alins de Llitera és de l'aragonès.
En tot cas, l'avantprojecte de llei de llengües d'Aragó de 2011 inclou tot el municipi de Sanui i Alins dins la zona de predomini catalanoparlant.

## Entitats de població

| Entitat de població | Habitants (2006) |
| Alins de Llitera | 8 |
| Sanui | 165 |

## Referències

* ↑ «Sanui i Alins». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ https://oncat.iec.cat/veuredoc.asp?id=592
* ↑ «Gran Enciclopèdia Aragonesa, Azanuy-Alíns». Arxivat de l'original el 2016-09-19. [Consulta: 6 setembre 2016].
* ↑ «Sanui i Alins». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Ajuntament de Sanui i Alins (castellà)
* Os bocables recullitos por Jean J. Saroïhandy en Zanui Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine. Lèxic de Sanui, per Óscar Latas Alegre (2005) (aragonès)
# Olimpo Mariotti

Olimpo Mariotti (Florència, 1813 - 1868) fou un compositor italià.
En la seva vila nadiua va ser professor de cant, i el 1860 se'l nomenà secretari de l'Institut musical de la seva ciutat natal.
És autor de l'opereta titulada La casa disabitata, del oratori Giuda Maccabeo, d'una missa de Rèquiem, moltes cantates, i una biografia de Rossini.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 33, pàg. 217’’ (ISBN 84-239-4533-2)
# Montebello (Califòrnia)

Montebello és una ciutat dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 62.150 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Montebello tenia 62.150 habitants, 18.844 habitatges, i 14.867 famílies. La densitat de població era de 2.908,6 habitants/km².
Dels 18.844 habitatges en un 40,2% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,5% hi vivien parelles casades, en un 20,1% dones solteres, i en un 21,1% no eren unitats familiars. En el 17,1% dels habitatges hi vivien persones soles el 8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,28 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,67.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,6% tenia menys de 18 anys, un 10,4% entre 18 i 24, un 30,3% entre 25 i 44, un 18,2% de 45 a 60 i un 12,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 88,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.805 $ i la renda mediana per família de 41.257 $. Els homes tenien una renda mediana de 30.423 $ mentre que les dones 26.590 $. La renda per capita de la població era de 15.125 $. Entorn del 14,2% de les famílies i el 17% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Montebello». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Montebello». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Rafael Miguel Catalá Lucas

Rafael Miguel Catalá Lucas (Nules, 29 de setembre de 1926 - València, 12 de setembre de 2000) conegut amb el pseudònim de Karpa, va ser un dibuixant de còmics infantils, un dels més importants de l'Escola Valenciana de còmic. És conegut sobretot pel personatge Jaimito, que es va publicar en la revista del mateix nom, Jaimito.

## Biografia

Professor titulat per la Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Carles de València, va continuar el personatge original del dibuixant Miguel Martínez Verlichi (Palmer), aconseguint grans cotes de popularitat des de 1947.
Uns altres personatges que va dibuixar van ser:
* En la revista Jaimito: La familia Cañamón, Bolita i El Profesor.
* En la revista Pumby: Bolita, Simbad el Marino, Cangurito, Pulgarín, Jimmy, Flechita i Perico Fantasías.
Destaca entre la seua àmplia trajectòria artística, l'adaptació en 1979 de la pel·lícula La guerra dels mons, de George Pal, dirigida per Byron Haskin.
També va conrear altres camps de l'art gràfic, com el disseny de conegudes campanyes publicitàries per a la sanitat pública, dissenys d'identitat corporativa, etc. Així mateix, és molt àmplia la seua producció pictòrica, destacant pels seus retrats de marcada tendència impressionista. L'any 1992 li va ser atorgada la medalla d'or al mèrit cultural concedida per la Generalitat Valenciana a tota la seua carrera com a dibuixant. Va estar en actiu fins al final de la seua vida.

## Referències

* ↑ «Rafael Miguel Catalá Lucas». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 15 agost 2018].

## Bibliografia

* ALTARRIBA, Antonio. La España del Tebeo: La historieta española de 1940 a 2000. Madrid: Editorial Espasa Calpe, S. A., 2001. Depósito legal: M.45.522-2001 ISBN 84-239-2545-5.
* CUADRADO, Jesús. Atlas español de la cultura popular: De la historieta y su uso 1873-2000. Madrid: Ediciones Sinsentido/Fundación Germán Sánchez Ruipérez. 2 v., 2000. ISBN 84-89384-23-1.
* PORCEL TORRENS, Pedro. Clásicos en Jauja. La historia del tebeo valenciano. Alicante: Edicions de Ponent, 2002. ISBN 84-86404-02-9.
* RAMÍREZ, Juan Antonio. La historieta cómica de postguerra. Madrid: Editorial Cuadernos para el Diálogo, Colección Memoria y Comunicación., 12/1975. Depósito Legal: M. 38.325 - 1975 ISBN 84-229-6010-9..
* VÁZQUEZ DE PARGA, Salvador. Los comics del franquismo. arcelona: Editorial Planeta, S. A., Colección Textos núm. 59., 10/1980. Depósito Legal: B. 28047 - 1980. ISBN 84-320-0629-7.

## Enllaços externs

* Comic creator:Karpa (Spanish comic artist) per a la Comiclopedia de Lambiek
# Abbécourt

Abbécourt és un municipi francès, situat al departament de l'Aisne i a la regió dels Alts de França.
Forma part de la Communauté de communes du Chauny-Tergnier
# Trichomycterus pradensis

Trichomycterus pradensis és una espècie de peix de la família dels tricomictèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 11,2 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Brasil.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Valenciennes, A. 1832. Nouvelles observations sur le capitan de Bogota, Eremophilus mutisii. A Voyage de Humboldt et Bonpland, Deuxième partie. Observations de Zoologie et d'Anatomie comparée. París. Humboldt & Bonpland's Voyage v. 2 (Title page 1833): 341-348.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* De Pinna, M. C. C.; Wosiacki, W. «Trichomycteridae (pencil or parasitic catfishes)». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003. ISBN 9788574303611.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Sarmento-Soares, L. M., R. F. Martins-Pinheiro, A. T. Aranda & C. C. Chamon. 2005. Trichomycterus pradensis, a new catfish from southern Bahia coastal rivers, northeastern Brazil (Siluriformes: Trichomycteridae). Ichthyol. Explor. Freshwaters v. 16 (núm. 4): 289-302.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Trichomycterus spilosoma

Trichomycterus spilosoma és una espècie de peix de la família dels tricomictèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 25 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Colòmbia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Valenciennes, A. 1832. Nouvelles observations sur le capitan de Bogota, Eremophilus mutisii. A Voyage de Humboldt et Bonpland, Deuxième partie. Observations de Zoologie et d'Anatomie comparée. París. Humboldt & Bonpland's Voyage v. 2 (Title page 1833): 341-348.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* De Pinna, M. C. C.; Wosiacki, W. «Trichomycteridae (pencil or parasitic catfishes)». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003. ISBN 9788574303611.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Regan, C. T. 1913. The fishes of the San Juan River, Colombia. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 8) v. 12 (núm. 71): 462-473.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Mabel Segun

Mabel Segun (Estat d'Ondo, 18 de febrer de 1930 - 6 de març de 2025) va ser una poeta, dramaturga i escriptora nigeriana de contes i llibres infantils. També va ser professora, locutora de ràdio i esportista. El 2007 va rebre el Premi LNG Nigèria de literatura.

## Referències

* 1 2 Taiwo, Jide «At 87 yrs old, Mabel Segun is truly the last of her kind» (en anglès). Nigerian Entertainment Today, 01-02-2017.
# Borsa d'Estocolm

L'edifici de la borsa, o Börshuset, situat en la ciutat vella d'Estocolm, Suècia, és un edifici que originalment va ser edificat, i encara és propietat, de l'Acadèmia Sueca. L'Acadèmia utilitza l'edifici en les seves reunions, tal com la que té lloc en ocasió de la selecció i anunci del nom dels guanyadors del Premi Nobel de Literatura. No obstant això, s'identifica popularment amb el nom de qui normalment fa ús de l'edifici : la borsa d'Estocolm. L'edifici també alberga el museu del Premi Nobel.
# Trichomycterus unicolor

Trichomycterus unicolor és una espècie de peix de la família dels tricomictèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,5 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Colòmbia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Valenciennes, A. 1832. Nouvelles observations sur le capitan de Bogota, Eremophilus mutisii. A Voyage de Humboldt et Bonpland, Deuxième partie. Observations de Zoologie et d'Anatomie comparée. París. Humboldt & Bonpland's Voyage v. 2 (Title page 1833): 341-348.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* De Pinna, M. C. C.; Wosiacki, W. «Trichomycteridae (pencil or parasitic catfishes)». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003. ISBN 9788574303611.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Regan, C. T. 1913. The fishes of the San Juan River, Colombia. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 8) v. 12 (núm. 71): 462-473.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Wellen

Wellen (en limburguès Wuèlle of Wille) és una municipi de Bèlgica que té aproximadament 7.000 habitants. Se situa a la província de Limburg, que forma part de la regió flamenca. Històricament, el poble formava part del comtat de Loon i, entre 1366 i 1794, del Principat de Lieja.

## Geografia

Wellen es troba al marge del riu Herk. Des de la fusió dels municipis del 1976 compta amb cinc nuclis: Wellen, Berlingen, Herten, Vrolingen i Ulbeek.
És un poble rural, al mig d'una regió de fructicultura. Antigament hi havia algunes indústries i al nucli de Vrolingen encara hi ha una fàbrica artesanal de xarop de Lieja, fet de pomes i de peres, una antiga especialitat de les regions de Haspengouw, Lieja i el país de Herve.
Avui, el poble esdevé cada dia més residencial i moltes terres de conreu s'urbanitzen.

## Història

Els primers vestigis de població trobats al territori del municipi daten de l'època dels Francs, als segles V a vii. Els primers esments escrits de Wellene o Welnis daten de la segona meitat del segle xii. El nom significaria "pou" o "font" (wel, en antic neerlandès). Una altra teoria pretén que el nom prové del llatí villa (mas, petita colònia).
El poble era una possessió de l'abadia de Munsterbilzen del qual l'abadessa era també princesa sobirana. L'abadessa tenia el poder polític, jurídic i religiós. En aquesta època el principi de la separació dels poders encara no existia.
Al segle xvii al poble s'hi va organitzar una "cacera de bruixes" en la lluita que mantenien els batlles contra la banda de lladres anomenats els bokkenrijders. Tot i que l'existència d'aquesta banda sembla haver estat una invenció del poder jurídic, 31 acusats, tots habitants de Wellen, van ser executats. Més del 40% de la població mascle van ser suspectes durant aquest plet.
El malnom dels habitants del poble, bokkenrijders (cavalcadors de bocs), data d'aquest període violent.

## Monuments

* L'església de Joan Baptista, amb elements d'estil romànic (el campanar), gòtic i neogòtic.
* El molí Wellenmolen, llistat com patrimoni industrial.
* La fàbrica de xarop a Vrolingen.
* L'antiga fàbrica de cervesa Hayen, llistat com patrimoni industrial.
* La plaça major del nucli d'Ulbeek, que va inspirar la construcció de la plaça del museu a cel obert de Bokrijk.
* El parc natural Broekbeemd.
* Uns masos quadrats típics.
* El castell Trockaert a Ulbeek, d'estil clàssic francès.
Viccionari
# Tridentopsis cahuali

Tridentopsis cahuali és una espècie de peix de la família dels tricomictèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2,2 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Paraguai.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Myers G. S., 1925. Tridentopsis pearsoni, a new pygidiid catfish from Bolivia. Copeia Núm. 148. 83-86.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Azpelicueta, M., 1990. Tridentopsis cahuali n. sp. (Siluriformes, Trichomycteridae), a new miniature tridentine from Paraguay System, in Argentina. Rev. Suisse Zool. v. 97 (núm. 4): 981-988.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ De Pínna, M.C.C. i W. Wosiacki, 2003. Trichomycteridae (pencil or parasitic catfishes). p. 270-290. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.

## Enllaços externs

* AQUATAB