OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Varicorhinus fimbriatus

Varicorhinus fimbriatus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 21,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Camerun.

## Referències

* ↑ Rüppell W. P. E. S. 1836. Neuer Nachtrag von Beschreibungen und Abbildungen neuer Fische, im Nil entdeckt. Mus. Senckenberg, Abhandl. Beschr. Naturg. v. 2 (núm. 1). 1-28.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Lévêque, C. i J. Daget, 1984. Cyprinidae. p. 217-342. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Monogatari

El Monogatari (物語) és un gènere literari tradicional de la literatura japonesa, que consisteix en una prosa narrativa de contes comparable a la poesia èpica. El mot monogatari vol dir «relat de coses». És un gènere pròxim a diversos aspectes de la tradició oral, i pràcticament sempre relata un fet fictici, encara que torni a explicar un esdeveniment històric. Diverses de les grans obres de la ficció japonesa, com per exemple el Genji monogatari i el Heike monogatari utilitzen aquest gènere del monogatari.
Aquest gènere va predominar entre els segles Segle IX i XV, arribant al punt culminant entre els segles x i xi. D'acord amb en Fūyō Wakashū (1271), existien 198 monogatari durant el segle xiii. D'aquests, als voltants de quaranta encara existeixen.

## Gèneres

Aquest gènere està subdividit en múltiples categories, depenent del seu contingut:

### Denki-monogatari

Històries que relaten esdeveniments fantàstics.
* Taketori Monogatari
* Utsubo Monogatari

### Uta-monogatari

Històries obtingudes de les poesies. Poemes narratius.
* Heichū Monogatari
* Ise Monogatari
* Yamato Monogatari

### Tsukuri-monogatari

Històries romàntiques de l'aristocràcia.
* Genji Monogatari
* Hamamatsu Chūnagon Monogatari
* Ochikubo Monogatari
* Sagoromo Monogatari
* Torikaebaya Monogatari
* Tsutsumi Chūnagon Monogatari
* Yoru no Nezame

### Rekishi-monogatari

Contes històrics
* Eiga Monogatari
* Ōkagami

### Gunki-monogatari

Històries de guerra
* Gikeiki
* Heiji monogatari
* Heike monogatari
* Hōgen monogatari
* Soga monogatari
* Taiheiki

### Setsuwa-monogatari

Històries anecdòtiques
* Konjaku Monogatari
* Uji Shūi Monogatari

### Giko-monogatari

Imitacions pseudo-clàssiques d'històries anteriors.
* Matsura no Miya Monogatari
* Sumiyoshi Monogatari

## Vegeu també

* Mumyōzōshi
* Fūyō Wakashū

## Referències

* Frederic, Louis (2002). "Monogatari." Japan Encyclopedia. Cambridge, Massachusetts: Harvard University Press.
* ↑ Keene, Donald. Los placeres de la literatura japonesa (en castellà. traducció de l'original anglès.). Traducció: Julio Baquero. Madrid: Siruela, 2018, p. 86. ISBN 978-84-17308-22-3.
* ↑ Rubio, Carlos. Claves y textos de la literatura japonesa. Una introducción. (en castellà). Madrid: Càtedra. Grup Anaya., 2007, p. 254. ISBN 978-84-376-2422-8.
* ↑ Keene, Donald. Los placeres de la literatura japonesa (en caxstellà. traducció de l'anglès.). Traducció: Julio Baquero. Madrid: Siruela., 2018, p. 91. ISBN 978-84-17308-22-3.
# Varicorhinus latirostris

Varicorhinus latirostris és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 16 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: riu Luculla.

## Referències

* ↑ Rüppell W. P. E. S. 1836. Neuer Nachtrag von Beschreibungen und Abbildungen neuer Fische, im Nil entdeckt. Mus. Senckenberg, Abhandl. Beschr. Naturg. v. 2 (núm. 1). 1-28.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Lévêque, C. i J. Daget 1984 Cyprinidae. p. 217-342. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Districte de Sens

El Districte de Sens és un dels tres districtes del departament francès del Yonne, a la regió de Borgonya-Franc Comtat. Té 10 cantons i 109 municipis. El cap del districte és la sotsprefectura de Sens.

## Cantons

cantó de Cerisiers - cantó de Chéroy - cantó de Pont-sur-Yonne - cantó de Saint-Julien-du-Sault - cantó de Sens-Nord-Est - cantó de Sens-Oest - cantó de Sens-Sud-Est - cantó de Sergines - cantó de Villeneuve-l'Archevêque - cantó de Villeneuve-sur-Yonne

## Vegeu també

* Cantons del Yonne
# Varicorhinus sandersi

Varicorhinus sandersi és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 37 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del sud del Camerun fins al riu Chiloango.

## Referències

* ↑ Rüppell W. P. E. S. 1836. Neuer Nachtrag von Beschreibungen und Abbildungen neuer Fische, im Nil entdeckt. Mus. Senckenberg, Abhandl. Beschr. Naturg. v. 2 (núm. 1). 1-28.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Lévêque, C. i J. Daget, 1984. Cyprinidae. p. 217-342. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Varicorhinus tornieri

Varicorhinus tornieri és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 18 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Camerun.

## Referències

* ↑ Rüppell W. P. E. S. 1836. Neuer Nachtrag von Beschreibungen und Abbildungen neuer Fische, im Nil entdeckt. Mus. Senckenberg, Abhandl. Beschr. Naturg. v. 2 (núm. 1). 1-28.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Lévêque, C. i J. Daget, 1984. Cyprinidae. p. 217-342. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D.E., 1990. A working list of fishes of the world. Canadian Museum of Nature, Ottawa, Ontario, 2661 p. plus 1270 p. Index
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Josep Casajuana i Pladellorens

Josep Casajuana i Pladellorens (Terrassa, 13 de gener de 1949) és un polític català, diputat al Parlament de Catalunya en la vi, vii i viii legislatures.

## Biografia

Es llicencià en Història per la Universitat de Barcelona. A les acaballes del franquisme va col·laborar en la refundació de la UGT de Catalunya, el 1974 s'afilià al Reagrupament Socialista i Democràtic de Catalunya i el 1978 participà en la fundació del Partit dels Socialistes de Catalunya.
A les eleccions municipals espanyoles de 1979 fou escollit regidor de l'ajuntament de Terrassa, càrrec que ha ocupat fins a 1995, i fou president del Consell Esportiu del Vallès Occidental. També va ser diputat pel PSC-Ciutadans pel Canvi a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1999, 2003 i 2006. El 2006 fou nomenat representant institucional de relacions amb el territori del Consell Català de l'Esport.

## Enllaços externs

* Biografia Arxivat 2004-12-29 a Wayback Machine.
* Diputats del Parlament de Catalunya en la VII Legislatura p. 79
# Districte de Vierzon

El Districte de Vierzon és un dels tres districtes del departament del Cher, a la regió del Centre-Vall del Loira. Té 8 cantons i 43 municipis. El cap del districte és la sotsprefectura de Vierzon.

## Cantons

cantó d'Argent-sur-Sauldre - cantó d'Aubigny-sur-Nère - cantó de La Chapelle-d'Angillon - cantó de Graçay - cantó de Lury-sur-Arnon - cantó de Mehun-sur-Yèvre - cantó de Vierzon-1 - cantó de Vierzon-2

## Vegeu també

* Cantons del Cher
# Vau d'Oronaia

Vau d'Oronaia (en francès, Val-d'Oronaye) és, des de l'1 de gener de 2016, un nou municipi francès, fronterer amb Itàlia, situat al departament dels Alps de l'Alta Provença i a la regió de Provença-Alps-Costa Blava, sorgit de la fusió dels dos municipis de L'Archa i Maironas.
La seva creació va ser oficialitzada pel decret prefectoral núm. 2015-348-029 del 14 de desembre de 2015.

## Referències

* ↑ «Arrêté préfectoral nº 2015-348-029 portant création de la commune nouvelle de Val-d'Oronaye» (en francès). Direction des libertés publiques et des collectivités territoriales. Prefectura dels Alps d'Alta Provença. [Consulta: 29 juny 2016].
# Robladillo

Robladillo és un municipi de la província de Valladolid a la comunitat autònoma espanyola de Castella i Lleó.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 105 | 110 | 112 | 108 |
# Verda Erman

Verda Erman (Istanbul, 19 de desembre de 1944 - París, 21 de juliol de 2014) fou una pianista turca.
Nascuda a Istanbul el 1944, va començar la seva carrera de pianista als quatre anys. Després inicià els estudis al Conservatori Municipal d'Istanbul. El 1957, va ser enviada a estudiar al Conservatori de París, segons la llei turca núm. 6660 de nens Prolifics pels estudiants amb "talents extraordinaris". Va estudiar amb la pianista francesa Lucette Descaves i es va graduar al conservatori amb els més alts honors. Erman, després, va treballar amb el pianista Lazare Lévy per millorar les habilitats al piano. També es va inscriure a classes de contrapunt i harmonia del compositor francès Noël Galó. Va fer una sèrie de concerts a París abans de tornar a Turquia.
Erman va fer concerts amb l'Orquestra Simfònica Presidencial de Turquia. Va guanyar el primer premi en el Concurs Marguerite Long-Jacques Thibaud (ara anomenat Concurs Long-Thibaud-Crespin) a París l'octubre de 1963. El 1965, Erman va ocupar el segon lloc en el Concurs de Piano Internacional del Canadà.
Verda Erman va ser honrada com a Artista de l'Estat el 1971, any que el títol honorífic va ser creat. Va viatjar extensament per tot el món com a músic convidat després de 1971. Va gaudir de recitals reeixits a Belgrad, París, Montreal i Bucarest. El pianista Rudolf Serkin la va convidar al Marlboro Music School and Festival a l'estat nord-americà de Vermont. Va continuar actuant amb l'Orquestra Simfònica Presidencial de Turquia com a solista en gires europees de l'orquestra.
Artista de l'Estat (turc: Devlet Sanatçısı), la distinció màxima de Turquia pels artistes, des de 1971, Erman va morir a París el 21 de juliol de 2014, de leucèmia, a l'edat de 70 anys.

## Vegeu també

* Rüya Taner

## Referències

* ↑ http://www.dailysabah.com/music/2014/07/22/beloved-pianist-verda-erman-passes-away
* ↑ http://www.aassm.org.tr/Etkinlik_Bilgi/Verda%20Erman/164
* ↑ http://www.andante.com.tr/tr/4357/idil-Biret-ten-Verda-Erman-icin
* ↑ http://www.guzelsanatlar.gov.tr/TR,3170/1971-yilinda-secilen-devlet-sanatcilari.html
* ↑ http://www.hurriyet.com.tr/piyanist-verda-erman-hayatini-kaybetti-26857510

## Enllaços externs

* Entrevista a la revista turca de música clàssica Andante (vegeu una imatge de l'artista com a nena) (en turc)
# Verkh-Kuendat

Verkh-Kuendat (en rus: Верх-Куендат) és un poble de l'óblast de Tomsk, a Rússia, que el 2010 tenia 40 habitants. Com indica el seu nom (traduïble per 'Alt Kuendat'), es troba al curs alt del riu Kuendat.
Va ser fundada el 1900. El 1926, la granja Verkh-Kuendatsky constava de 32 llars, la població principal eren Belarussos. Com a part del consell del poble de Konstantinovsky del districte de Zachulymsky del districte de Tomsk de la regió de Sibèria.
Segons la Llei de l'oblast de Tomsk del 10 de setembre de 2004 núm. 204-OZ, el poble va passar a formar part de l'assentament rural de Novomarinsky.

## Referències

* ↑ Дані перепису населення Росії 2002 року
* ↑ «Список населенных мест Сибирского края. Том 2. Округа Северо-Восточной Сибири. Новосибирск. 1928». Arxivat de l'original el 2020-02-04. [Consulta: 26 febrer 2018].
* ↑ «Закон Томской области от 10 сентября 2004 года № 204-ОЗ О наделении статусом муниципального района, сельского поселения и установлении границ муниципальных образований на территории Первомайского района». Arxivat de l'original el 2019-10-13. [Consulta: 10 setembre 2019].
# Vernaccia

La vernaccia és una varietat de raïm blanc conreat al centre i sud d'Itàlia, i també a Sardenya.
Se n'obté un vi fort, amb tendència al color de l'or vell.

## Referències

* ↑ Romaní i Olivé, Joan Maria: Diccionari del vi i del beure. Edicions de La Magrana, col·lecció Pèl i Ploma, núm. 21. Barcelona, desembre del 1998. ISBN 84-8264-131-X, plana 235.

## Enllaços externs

* Història del vi elaborat amb aquesta varietat de raïm. Arxivat 2006-01-13 a Wayback Machine. (anglès)
# Vernatallada

Vernatallada és una obra d'Amer (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una masia de grans proporcions de quatre plantes, coberta amb una teulada a dues aigües de vessants a laterals.
La planta baixa consta d'un portal d'arc carpanell rebaixat amb muntants de pedra laterals. Tant l'arc rebaixat com els brancals de la porta són de pedra sorrenca.
Al primer pis hi ha quatre obertures, a destacar especialment les dues obertures rectangulars tapiades amb rajoles, les quals són projectades com a balconades independents i equipades amb les seves respectives baranes de ferro forjat. Unes baranes les quals tot i estar molt oxidades i deteriorades estan ornades amb els barrots en forma de corda trenada.
Al segon pis hi ha una galeria projectada en la façana en format de cinc arcs de mig punt rebaixats tancats en la part frontal per un ampit d'obra.
La mateixa solució vist al pis anterior, es troba repetida al tercer pis, que servia de golfes, amb l'única diferència que en comptes de cinc arcs de mig punt rebaixats només n'hi ha tres.
La masia es troba immersa en un estat lamentable de conservació com així ho acrediten des de les grans esquerdes que arranquen de la teulada i que es prolonguen per tota la façana; passant per la feblesa i debilitat de les estructures portants i fins a arribar a la degradació inexorable de la façana... Tot fa pensar que si tot segueix en la mateixa direcció a la masia li queda poc temps de vida.
Immediatament davant la masia trobem una construcció de planta absolutament irregular composta per pedres fragmentades i còdols de riu sense desbastar i treballar, que en origen de ben segur que actuaria com a corral pels animals.
Més endavant hi ha les restes vivents d'una construcció de planta quadrada que origen podria haver actuat com a paller o estable. Aquesta petita construcció esta coberta amb una teulada a dues aigües de vessants a laterals. La coberta es troba en molt mal estat com així ho acredita l'esfondrament parcial del vessant dret.

## Història

Comparant fotografies antigues, com ara la fitxa del servei de Patrimoni núm. 26.580, amb fotografies actuals, s'arriba a la conclusió que l'edifici no només no ha experimentat cap canvi dràstic a nivell estructural, sinó que no ha variat absolutament en res. L'únic canvi o variant és que s'ha accentuat significativament el procés de degradació i deteriorament, com així ho acredita la gran esquerda que arranca de la teulada i que es perllonga per tota la façana, la qual augura una destrucció de la masia.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «Vernatallada». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 setembre 2017].
# Camon

Camon és un municipi francès, situat al departament de l'Arieja i a la regió d'Occitània.
# Districte de La Tour-du-Pin

El Districte de La Tour-du-Pin és un dels tres districtes del departament francès de la Isèra, a la regió d'Alvèrnia-Roine-Alps. Té 11 cantons i 137 municipis. El cap del districte és la sotsprefectura de La Tour-du-Pin.

## Cantons

* Cantó de Bourgoin-Jallieu-Nord
* Cantó de Bourgoin-Jallieu-Sud
* Cantó de Crémieu
* Cantó de Le Grand-Lemps
* Cantó de l'Isle-d'Abeau
* Cantó de Morestel
* Cantó de Pont-de-Beauvoisin
* Cantó de Saint-Geoire-en-Valdaine
* Cantó de la Tour-du-Pin
* Cantó de La Verpillière
* Cantó de Virieu

## Categoria

* Cantons de la Isèra
# Vanmanenia multiloba

Vanmanenia multiloba és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Referències

* ↑ Hora S. L. 1932. Classification, bionomics and evolution of homalopterid fishes. Mem. Indian Mus. v. 12 (núm. 2). 263-330.
* ↑ BioLib (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Districte d'Auxerre

El Districte d'Auxerre és un dels tres districtes del departament francès del Yonne, a la regió de Borgonya - Franc Comtat. Té 22 cantons i 197 municipis. El cap del districte és la prefectura d'Auxerre.

## Cantons

cantó d'Aillant-sur-Tholon - cantó d'Auxerre-Est - cantó d'Auxerre-Nord - cantó d'Auxerre-Nord-Oest - cantó d'Auxerre-Sud - cantó d'Auxerre-Sud-Oest - cantó de Bléneau - cantó de Brienon-sur-Armançon - cantó de Chablis - cantó de Charny - cantó de Coulanges-la-Vineuse - cantó de Coulanges-sur-Yonne - cantó de Courson-les-Carrières - cantó de Joigny - cantó de Ligny-le-Châtel - cantó de Migennes - cantó de Saint-Fargeau - cantó de Saint-Florentin - cantó de Saint-Sauveur-en-Puisaye - cantó de Seignelay - cantó de Toucy - cantó de Vermenton

## Vegeu també

* Cantons de l'Yonne
# Districte de Chalon-sur-Saône

El Districte de Chalon-sur-Saône és un dels cinc districtes del departament francès de Saona i Loira, a la regió de Borgonya-Franc Comtat. Té 15 cantons i 151 municipis. El cap del districte és la sotsprefectura de Chalon-sur-Saône.

## Cantons

cantó de Buxy - cantó de Chagny - cantó de Chalon-sur-Saône-Centre - cantó de Chalon-sur-Saône-Nord - cantó de Chalon-sur-Saône-Oest - cantó de Chalon-sur-Saône-Sud - cantó de Givry - cantó de Mont-Saint-Vincent - cantó de Montceau-les-Mines-Nord - cantó de Montceau-les-Mines-Sud - cantó de Montchanin - cantó de Saint-Germain-du-Plain - cantó de Saint-Martin-en-Bresse - cantó de Sennecey-le-Grand - cantó de Verdun-sur-le-Doubs

## Vegeu també

* Cantons de Saona i Loira
# Cala Tirant

Cala Tirant és una platja d'arena on, a l'oest, hi desemboca un torrent que drena una zona d'aiguamolls al sud.
S'hi pot arribar en cotxe des d'es Mercadal per les carreteres Me-15 que duu a Fornells i Cf-3 que duu al cap de Cavalleria per desviaments senyalitzats.

## Referències

* ↑ «Cala Tirant». Menorca. Illes Balears. Fundació Foment del Turisme de Menorca. [Consulta: 5 novembre 2023].
* ↑ «Cala Tirant». Ajuntament des Mercadal. Arxivat de l'original el 2022-01-20. [Consulta: 5 novembre 2023].