OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pere Genové i Colomer

Pere Genové i Colomer (el Masnou, 19 de juny de 1834 - Barcelona, 6 de juny de 1900) fou un farmacèutic i polític català, regidor de l'Ajuntament de Barcelona i diputat provincial.

## Biografia

Fill del mestre d'aixa Pere Genové, de Barcelona, i de Maria Colomer, d'Alella. Batxiller en filosofia el 1854 i en farmàcia el 1858. Va col·laborar amb el Centre Escolar Catalanista. El 1865 era membre del Col·legi de Farmacèutics, del qual en seria síndic classificador. Va ser vocal del Col·legi Oficial de Farmacèutics de Barcelona l'any 1898. Defensà la col·legiació obligatòria i propugnà la fundació de laboratoris químics. Exercí com a farmacèutic d'oficina i laboratori. El 1891 ingressà a la Reial Acadèmia de Medicina amb el discurs "Ejercicio de la farmacia como función social", que va ser respost per Eduard Bertran i Rubio.
Casat amb Cecília Soler Forte, de Vilanova i la Geltrú. Llur fill Pere Genové i Soler també fou farmacèutic i membre de la Reial Acadèmia de Medicina.
Al Masnou es va construir una casa amb jardins anomenada Can Genové. Els jardins són de l'arquitecte Gaietà Buïgas i Monravà i eren coneguts pel nom de Niu Florit. A Barcelona tingué una farmàcia i laboratori a la Rambla de les Flors en un edifici modernista de l'arquitecte Enric Sagnier i Villavecchia anomenat Casa Doctor Genové.
El seu enterrament fou multitudinari i hi assistiren nombroses personalitats. L'ofici funeràri fou a l'església de la Concepció de Barcelona. Està enterrat al cementiri del Masnou, on s'hi va construir un panteó. L'any 1967, l'Ajuntament del Masnou li va dedicar un carrer anomenat "carrer del doctor Pere Genové".

## Referències

* 1 2 Calbet i Camarasa, Josep M. Metges i farmacèutics catalanistes (1880-1906). Cossetània Edicions, 2001.
* ↑ Genové i Colomer, Pere – Reial Acadèmia de Medicina de Catalunya
* ↑ La Rambla, 77. Casa Doctor Genové – El mosaic del meu barri
* ↑ «Notas locales». La Vanguardia, 08-06-1900, p. 2-3 [Consulta: 30 octubre 2020].
* ↑ Rico Vázquez, Miquel; Roig Lerones, Marta. El cementiri del Masnou, un museu a l'aire lliure (segles XVIII-XXI). El Masnou: Ajuntament del Masnou i Patronat Municipal del Masnou, 2006 (La Roca de Xeix núm. 27).
# Pere Huguet Ribes

Pere Huguet Ribes (Reus, 1921 - 2003) va ser un advocat i polític català.
Fill d'un comerciant reusenc, va estudiar a l'Institut de Reus i va seguir la carrera de pilot mercant a l'Escola Naval de Barcelona, carrera que va abandonar per estudiar Dret a la Universitat de Barcelona. De família tradicionalista, es va vincular amb la Falange des dels seus inicis, i els viatges per mar li van permetre d'organitzar la "Falange del Exterior". Va ser cap local del SEU, secretari local del "Movimiento" a Reus, conseller provincial de l'anomenada "Vieja Guardia", cap local de la "Guardia de Franco", i regidor a l'ajuntament de Reus en diverses legislatures, ocupant la regidoria de cultura i esports amb l'alcalde Joan Bertran. Va publicar articles de caràcter ideològic al Semanario Reus.
Professionalment era procurador dels tribunals i va ser molts anys degà del Col·legi provincial de Procuradors. Va dirigir també la secció local de la Creu Roja. Estava en possessió de la Creu de Sant Ramon de Penyafort, de la Gran Placa de la Creu Roja i de la Medalla d'or de l'Orde de Cisneros.

## Referències

* ↑ Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1991, p. 361.
* ↑ «La última fase de las elecciones municipales tuvo lugar el domingo». Reus: semanario de la ciudad, Año II, núm. 139, 11-XII-1954, pàg. 3.
# Selim Palmgren

Selim Palmgren (Pori, 16 de febrer de 1878 - Hèlsinki, 13 de desembre de 1951), nom complet Selim Gustaf Adolf Palmgren, fou un compositor, pianista i director d'orquestra finlandès.
Estudià en el Conservatori de Hèlsinki des de 1895 fins al 1899, sent deixeble de Wegelius (composició) i de Petzer (piano). Més tard amplià coneixements a Alemanya i Itàlia. En aquest últim país cursà el piano durant algun temps amb Busoni.
De retorn a Finlàndia, es donà conèixer com a brillant concertista, inspirat compositor i notable director d'orquestra i masses corals. El 1910 donà al teatre la seva primera òpera, Daniel Hjort, estrenada llavors a Helsingfors (avui Hèlsinki). El 1923 es traslladà als Estats Units, sent nomenat professor de composició de l'Eastman School of Music, de Rochester. Va escriure una altra òpera, Peter Schlemihl, mai representada, diverses obres corals i gran quantitat de música per a piano, entre ella dos Concerts titulats Methamorphoses i The River.

## Tècnica

Pel colorit especial de les seves idees melòdiques i de la seva harmonització recorden les seves composicions pianístiques a l'estil de Grieg. Riques d'inventiva rítmica, mostren una mestressa completa de l'autor en el tractament tècnic i en la disposició dels contrasts.
El 1910 es casà amb la soprano Maikki Järnefelt de soltera Maria Pakarinen, (1871-1929), divorciada del també músic Armas Järnefelt.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Apèndix núm. 8, pàg. 45 (ISBN 84-239-4578-2)
# Stiphodon discotorquatus

Stiphodon discotorquatus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Polinèsia Francesa.

## Referències

* ↑ Weber M. 1895. Fische von Ambon, Java, Thursday Island, dem Burnett-Fluss und von der Süd-Küste von Neu-Guinea. A: Zoologische Forschungsreisen in Australien und dem malayischen Archipel; mit Unterstützung des Herrn Dr. Paul von Ritter ausgeführt ...Jahren 1891-1893 von Dr. Richard Semon. Fische Malay. Arch. v. 5. 259-276.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Chen, I-Shiung & Tan, Heok Hui (2005): A new species of freshwater goby (Teleostei: Gobiidae: Stiphodon) from Pulau Tioman, Pahang, Peninsular Malaysia. Raffles Bulletin of Zoology 53(2): 237-242.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Watson, R. E. 1995. Gobies of the genus Stiphodon from French Polynesia, with descriptions of two new species (Teleostei: Gobiidae: Sicydiinae). Ichthyol. Explor. Freshwaters v. 6 (núm. 1): 33-48.
* Watson, R. E. 1996. A review of Stiphodon from New Guinea and adjacent regions, with descriptions of five new species (Teleostei: Gobiidae: Sicydiinae). Rev. Fr. Aquariol. v. 23 (núms. 3-4): 113-132.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Reserva Natural de l'Estuari del Sado

La Reserva Natural de l'Estuari del Sado, o RNES, ocupa una àrea total de 23.160 hectàrees, integrades en els municipis de Setúbal, Alcácer do Sal, Grândola i Palmela, i fou creada pel Decret llei núm. 430/80, d'1 d'octubre, per fer front a la contaminació que afecta l'estuari del Sado i al perill de danyar el patrimoni natural d'interés botànic i faunístic existent. Està també classificada com a Biòtop Corine. És també un lloc Ramsar.
L'estuari del Sado es desenvolupà a recer de la península de Troia, formada fa almenys 5.000 anys.
En aquest indret s'han enregistrat 221 espècies d'aus. És un lloc de nidificació, repòs o hivernada de diversos ocells com ara Circus aeruginosus, Recurvirostra avosetta, Phoenicopterus roseus, Mergus serrator, Numenius arquata, Limosa limosa, Haematopus ostralegus, Anas clypeata, Himantopus himantopus, Calidris alpina i Pluvialis squatarola. També és important, per a diversos peixos i el dofí mular (Tursiops truncatus).
A l'estuari del Sado hi ha les drassanes de Mitrena, actual centre laboral de Lisnave.

## Referències

* ↑ Cria reserva natural do estuário do Sado (RNES) Arxivat 2021-10-18 a Wayback Machine.. RNES no portal do ICNB.
* ↑ Ramsar Sites Information Service. «Estuário do Sado», 1996. [Consulta: 26 setembre 2016].
* Pàgina de l'Associació de Productors Forestals sobre la Regió de l'Estuari del Sado
* R.N.I.S. en el portal del ICNB
* R.N.I.S. en el portal del ICN
* Observació d'aus a l'estuari del Sado
* Article sobre la Reserva Natural de l'estuari del Sado Arxivat 2006-01-18 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Mapa de la R.N.I.S. amb punts d'interés assenyalats
* Reserva Natural de l'Estuari del Sado, llista d'espècies (fenologia, estatut de conservació, abundància) Arxivat 2014-01-16 a Wayback Machine.
# Josefa Mora y Vergel

Josefa Mora y Vergel (Còrdova, 1830 - idem. [...?]) fou una contralt espanyola.
Aprengué les primeres lliçons musicals del seu pare, el qual era tenor de la capella del capital cordovesa, i en morir aquell, quan Josefa contava només 18 anys, com a òrfena hagué de dedicar-se a sostenir la família donant classes de música. El 1850, i després de contraure matrimoni, va poder ingressar com alumna en el Conservatori de Madrid, i l'abril de 1854 cantà la part de contralt de l'òpera Luisa Miller, que es representava al teatre reial de la capital d'Espanya, teatre en el continuà cantant durant els anys següents. El 1857 debutà en el teatre "Circo" de la mateixa capital amb la sarsuela "El sueño de una noche de verano", i des de llavors es dedicà a la sarsuela gran, actuant en diversos teatres de Madrid i de províncies, però després tornà a cantar òperes a València i d'altres ciutats. El 1868 desgracies familiars la impulsaren a establir-se en la seva ciutat natal, i allà novament es dedicà a donar lliçons de música.
Entre les sarsueles que Josefa Mora estrenà, i figuren: Las dos coronas de García Gutiérrez, Jenaro el gondolero de José María Nogués y Gastaldi, El juramento de Joaquín Gaztambide, El relampago de F. A. Barbieri, Quien mada, manda, Marta de Manuel del Palacio, etc.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 36, pàg. 869. (ISBN 84-239-4536-7)
# Lycenchelys nanospinata

Lycenchelys nanospinata és una espècie de peix de la família dels zoàrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 18,5 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu entre 2.815-2.818 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Antàrtic.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1884. On the anacanthine fishes. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 36. 167-183.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Anderson, M. E., 1988. Biology of the Antarctic Seas 19. Studies on the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes) of the Southern Hemisphere. I. The Antarctic and Subantarctic regions. Antarctic Research Series v. 47: 59-113.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Anderson, M.E., 1994. Systematics and osteology of the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes). Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. 60:120 p.
* ↑ Anderson, M.E. i V.V. Fedorov, 2004. Family Zoarcidae (Swainson, 1839). Eelpouts. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (34):58.
* ↑ Anderson, M.E., 1990. Zoarcidae. p. 256-276. A: O. Gon i P.C. Heemstra (eds.) Fishes of the Southern Ocean. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.

## Bibliografia

* Anderson, M. E., 1995: The eelpout genera Lycenchelys Gill and Taranetzella Andriashev (Teleostei: Zoarcidae) in the eastern Pacific, with descriptions of nine new species. Proceedings of the California Academy of Sciences v. 49 (núm. 2): 55-113.
* Andriashev, A. P., 1955: A review of the fishes of the genus Lycenchelys Gill (Pisces: Zoarcidae) and related forms in the seas of the U.S.S.R. and adjacent waters. Trudy Instituta Zoologii / Akademiia Nauk, Azerbaidzhanskoi SSR. v. 18: 349-384.
* Andriashev, A. P., 1958: An addition to the review of the fishes of the genus Lycenchelys Gill with descriptions of three new species from the Kurile-Kamchatka Trench. Voprosy Ikhtiologii Núm. 11: 171-180.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Knipowitsch, N., 1906: Ichthyologische Untersuchungen im Eismeer. I. Lycodes und Lycenchelys. Mémoires de l'Académie Impériale des Sciences de St. Petersbourg v. 19 (núm. 1): 1-130, 1 pl.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Lycenchelys paxillus

Lycenchelys paxillus és una espècie de peix de la família dels zoàrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 17,5 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 127-137.

## Alimentació

Menja mol·luscs i Cumacea.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu entre 46-1.525 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic occidental: el Canadà, Groenlàndia i els Estats Units.

## Costums

És de costums bentònics.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1884. On the anacanthine fishes. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 36. 167-183.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Goode, G. B. & Bean, T. H., 1879. Description of a species of Lycodes (Lycodes paxillus) obtained by the United States Fish Commission. Proceedings of the United States National Museum v. 2 (núm. 64): 44-46.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Coad, B.W. i J.D. Reist, 2004. Annotated list of the arctic marine fishes of Canada. Can. MS Rep. Fish Aquat. Sci. 2674:iv:+112 p.
* ↑ Scott, W.B. i M.G. Scott, 1988. Atlantic fishes of Canada. Can. Bull. Fish. Aquat. Sci. 219: 731 p.
* ↑ Møller, P.R. i O.A. Jørgensen, 2000. Distribution and abundance of eelpouts (Pisces, Zoarcide) off West Greenland. Sarsia 85:23-48.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Coad, B.W. i J.D. Reist, 2004.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Lycenchelys pequenoi

Lycenchelys pequenoi és una espècie de peix de la família dels zoàrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 19,3 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu entre 10-1.025 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Perú i Xile.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1884. On the anacanthine fishes. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 36. 167-183.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Anderson, M. E., 1995: The eelpout genera Lycenchelys Gill and Taranetzella Andriashev (Teleostei: Zoarcidae) in the eastern Pacific, with descriptions of nine new species. Proceedings of the California Academy of Sciences v. 49 (núm. 2): 55-113.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Anderson, M.E., 1994. Systematics and osteology of the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes). Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. 60:120 p.
* Anderson, M.E. i V.V. Fedorov, 2004. Family Zoarcidae (Swainson, 1839). Eelpouts. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (34):58.
* Andriashev, A. P., 1955: A review of the fishes of the genus Lycenchelys Gill (Pisces: Zoarcidae) and related forms in the seas of the U.S.S.R. and adjacent waters. Trudy Instituta Zoologii / Akademiia Nauk, Azerbaidzhanskoi SSR. v. 18: 349-384.
* Andriashev, A. P., 1958: An addition to the review of the fishes of the genus Lycenchelys Gill with descriptions of three new species from the Kurile-Kamchatka Trench. Voprosy Ikhtiologii Núm. 11: 171-180.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Knipowitsch, N., 1906: Ichthyologische Untersuchungen im Eismeer. I. Lycodes und Lycenchelys. Mémoires de l'Académie Impériale des Sciences de St. Petersbourg v. 19 (núm. 1): 1-130, 1 pl.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Lycenchelys ryukyuensis

Lycenchelys ryukyuensis és una espècie de peix de la família dels zoàrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 17 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 118-124.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima temperat i que viu entre 991-1.533 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al mar de la Xina Oriental.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1884. On the anacanthine fishes. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 36. 167-183.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Shinohara & Anderson. 2007. Bulletin of the National Museum of Nature and Science, Ser. A, Suppl., (1): 59-66.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Anderson, M.E., 1994. Systematics and osteology of the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes). Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. 60:120 p.
* Anderson, M. E., 1995: The eelpout genera Lycenchelys Gill and Taranetzella Andriashev (Teleostei: Zoarcidae) in the eastern Pacific, with descriptions of nine new species. Proceedings of the California Academy of Sciences v. 49 (núm. 2): 55-113.
* Anderson, M.E. i V.V. Fedorov, 2004. Family Zoarcidae (Swainson, 1839). Eelpouts. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (34):58.
* Andriashev, A. P., 1955: A review of the fishes of the genus Lycenchelys Gill (Pisces: Zoarcidae) and related forms in the seas of the U.S.S.R. and adjacent waters. Trudy Instituta Zoologii / Akademiia Nauk, Azerbaidzhanskoi SSR. v. 18: 349-384.
* Andriashev, A. P., 1958: An addition to the review of the fishes of the genus Lycenchelys Gill with descriptions of three new species from the Kurile-Kamchatka Trench. Voprosy Ikhtiologii Núm. 11: 171-180.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Knipowitsch, N., 1906: Ichthyologische Untersuchungen im Eismeer. I. Lycodes und Lycenchelys. Mémoires de l'Académie Impériale des Sciences de St. Petersbourg v. 19 (núm. 1): 1-130, 1 pl.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Lycenchelys uschakovi

Lycenchelys uschakovi és una espècie de peix de la família dels zoàrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 25,4 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu entre 3.960-4.070 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic nord-occidental: Rússia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1884. On the anacanthine fishes. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 36. 167-183.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Andriashev, A. P., 1958: An addition to the review of the fishes of the genus Lycenchelys Gill with descriptions of three new species from the Kurile-Kamchatka Trench. Voprosy Ikhtiologii Núm. 11: 171-180.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Anderson, M.E., 1994. Systematics and osteology of the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes). Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. 60:120 p.
* ↑ Acadèmia Russa de les Ciències, 2000. Catalog of vertebrates of Kamchatka and adjacent waters. 166 p.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Fedorov, V.V., 1995. Lycenchelys parini sp. nova (Perciformes: Zoarcidae) from the bathyal region of the Kuril-Kamchatka trench. J. Ichthyol. 35(4):130-134.
* ↑ Quast, J.C. i E.L. Hall, 1972. List of fishes of Alaska and adjacent waters with a guide to some of their literature. U.S. Dep. Commer., NOAA Tech. Rep. NMFS SSRF-658, 47 p.

## Bibliografia

* Anderson, M. E., 1995: The eelpout genera Lycenchelys Gill and Taranetzella Andriashev (Teleostei: Zoarcidae) in the eastern Pacific, with descriptions of nine new species. Proceedings of the California Academy of Sciences v. 49 (núm. 2): 55-113.
* Anderson, M.E. i V.V. Fedorov, 2004. Family Zoarcidae (Swainson, 1839). Eelpouts. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (34):58.
* Andriashev, A. P., 1955: A review of the fishes of the genus Lycenchelys Gill (Pisces: Zoarcidae) and related forms in the seas of the U.S.S.R. and adjacent waters. Trudy Instituta Zoologii / Akademiia Nauk, Azerbaidzhanskoi SSR. v. 18: 349-384.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Knipowitsch, N., 1906: Ichthyologische Untersuchungen im Eismeer. I. Lycodes und Lycenchelys. Mémoires de l'Académie Impériale des Sciences de St. Petersbourg v. 19 (núm. 1): 1-130, 1 pl.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB