# Tommy Makem

Tommy Makem (Keady, 4 de novembre de 1932 - Dover, 1 d'agost de 2007) va ser un músic, artista, poeta i conta-contes irlandès de fama internacional. Va ser conegut sobretot com a membre dels Clancy Brothers i Tommy Makem. Va tocar el banjo de coll llarg de 5 cordes, xiulet de llauna, xiulet baix, guitarra, bodhrán i cornamusa, i va cantar en un baríton distintiu. De vegades se'l coneixia com "El bard d'Armagh" (extret d'una cançó tradicional del mateix nom) i "El padrí de la música irlandesa".
Makem va néixer i va créixer a Keady, al comtat d'Armagh (el "centre de l'univers", com sempre deia Makem), a Irlanda del Nord. La seva mare, Sarah Makem, era una important font de música tradicional irlandesa, que va ser visitada i enregistrada, entre d'altres, per Diane Guggenheim Hamilton, Jean Ritchie, Peter Kennedy i Sean O'Boyle. El seu pare, Peter Makem, era un violinista que també tocava el bombo en una banda de música local anomenada "Oliver Plunkett", en honor d'un catòlic romà del regnat de Carles II. El seu germà i la seva germana també eren músics populars. El jove Tommy Makem, des dels vuit anys, va ser membre del cor de l'església de St. Patrick durant 15 anys on va cantar cant i motets gregorians. No va aprendre a llegir música, però o va fer a la seva "manera". Makem va començar a treballar als 14 anys com a empleat en un garatge i més tard va treballar durant un temps com a barman al Mone's Bar, un pub local i com a corresponsal local del diari The Armagh Observer.
Va emigrar als Estats Units el 1955, portant les seves poques possessions i un conjunt de gaites (del seu pas per una banda de música). En arribar a Dover, Nova Hampshire, Makem va treballar a Kidder Press, on el 1956 la seva mà va ser aixafada accidentalment per una premsa. Amb el braç en una fona, va deixar Dover cap a Nova York per seguir una carrera d'actor.
The Clancys i Makem van signar amb Columbia Records el 1961. El mateix any, al "Newport Folk Festival", Makem i Joan Baez van ser nomenats els nouvinguts més prometedors de l'escena folk nord-americana. Durant la dècada de 1960, els germans Clancy i Tommy Makem van fer concerts venuts en llocs com Carnegie Hall i van fer aparicions televisives en programes com The Ed Sullivan Show i The Tonight Show. El grup va actuar per al president John Fitzgerald Kennedy. També van tocar en sales més petites com la "Gate of Horn" de Chicago. Van aparèixer conjuntament a la llista d'àlbums del Regne Unit l'abril de 1966, quan Isn't It Grand Boys va arribar al número 22.
Makem va deixar el grup el 1969 per seguir una carrera en solitari. El 1975, ell i Liam Clancy van rebre una reserva per tocar un festival folklòric a Cleveland, Ohio, i es va convèncer de fer un set junts. Després van actuar sovint com "Makem i Clancy", gravant diversos àlbums junts. Va tornar a treballar en solitari el 1988. Al llarg dels anys setanta i vuitanta, Makem va actuar en solitari i amb Liam Clancy als diversos programes de televisió de The Irish Rovers, que es rodaven al Canadà i a Irlanda.
Als anys vuitanta i noranta, Makem era director d'un conegut local de música irlandès a Nova York, "Tommy Makem's Irish Pavilion". Aquest club East 57th Street va ser un lloc d'actuació destacat i molt estimat per a una àmplia gamma de músics. Entre els intèrprets i visitants hi havia Paddy Reilly, Joe Burke i Ronnie Gilbert. Makem era un intèrpret habitual, sovint en solitari i sovint com a part de Makem i Clancy, particularment a finals de tardor i vacances. El club també es va utilitzar per a actuacions d'escalfament les setmanes anteriors al concert de reunió de 1984 de "The Clancy Brothers" i Tommy Makem al Lincoln Center. A més, la festa posterior de la llegendària celebració del concert del 30è aniversari de Bob Dylan al Madison Square Garden el 1992 es va celebrar al Pavelló Irlandès.
El 1997 va escriure un llibre, L'Irlanda secreta de Tommy Makem i el 1999 va estrenar un espectacle de teatre individual, Invasions and Legacies, a Nova York. La seva carrera inclou diversos altres intèrprets, vídeo, composició i crèdits. També va establir el Festival Internacional de la Cançó Tommy Makem a South Armagh el 2000.

## Família

Makem va estar casat amb Mary Shanahan, natural de Chicago, durant 37 anys i va tenir quatre fills: la filla Katie Makem-Boucher i els fills Shane, Conor i Rory. També tenien dos nets, Molem Dewar, neta Makem i Robert Boucher. Mary va morir el 2001. Els tres fills de Makem (que actuen com "Els germans Makem") i els nebots Tom i Jimmy Sweeney continuen la tradició de la música folk familiar.
Mort Makem va morir a Dover, Nova Hampshire, l'1 d'agost de 2007, després d'una llarga batalla contra el càncer de pulmó. Va continuar enregistrant i actuant fins a prop del final. Rendint-li un homenatge després de la seva mort, Liam Clancy va dir: "Era el meu germà en tots els sentits". Està enterrat al costat de la seva dona al cementiri New Saint Mary de Dover.

## Composicions

Makem va ser un prolífic compositor/lletrista. Les seves interpretacions van estar sempre plenes de composicions seves, moltes de les quals es van convertir en estàndards del repertori. Alguns, sobretot Four Green Fields, es van fer tan coneguts que de vegades eren descrits com a cançons populars anònimes. Durant la caiguda del Teló d'acer, Makem sovint explicava amb orgull que la seva cançó The Winds Are Singing Freedom s'havia convertit en una mena d'himne popular entre els europeus de l'Est veient una nova obertura davant seu.
Les cançons més conegudes de Makem inclouen Four Green Fields, Gentle Annie, The Rambles of Spring, The Winds Are Singing Freedom, The Town of Ballybay, Winds of the Morning, Mary Mack, i Adéu a Carlingford. Tot i que molta gent creu erròniament que Makem va escriure Red is the Rose, és una cançó tradicional irlandesa.

## Notes de rendiment

Makem tenia una presència escènica contundent i carismàtica: el resultat d'anys d'actuació pública, una forta personalitat i una veu de bard. Les representacions sovint incloïen els elements següents:
Composicions originals de Makem; el primer set començava sovint amb "Les rambles de la primavera" El repertori estàndard de música folk i irlandesa, tant conegut com poc conegut (però mai "Danny Boy", "When Irish Eyes are Smiling", "Toorah Loorah Looral" o altres peticions prohibides)
* Cançons d'Oddball, com "Bridie Murphy and the Kamikaze Pilot" (Colm Gallagher) o "William Bloat" (Raymond Calvert)
* Recitacions poètiques, sovint com a introduccions a cançons; una font freqüent era William Butler Yeats . (Per tant, "Gentle Annie" normalment començava amb "Quan ets vell i gris", i Four Green Fields normalment començava amb el "Rèquiem for the Croppies" de Seamus Heaney).
* Els acudits, sovint ximples, es feien més divertits a través de la repetició: "Si el nas et corre i els peus fan olor, estàs cap per avall".
* Poques vegades: monòlegs, com "El lleó i Albert" de Marriott Edgar
* Exhortacions, gairebé sempre reeixides, perquè el públic s'unís al cant.

## Premis i distincions

Va rebre nombrosos premis i honors, inclosos tres doctorats honoris causa: un per la Universitat de New Hampshire el 1998, un per la Universitat de Limerick el 2001 i un per la Universitat de l'Ulster el 2007; així com el premi de la "World Folk Music Association al Lifetime Achievement Award" (1999). Amb els Clancy Brothers va figurar entre els 100 millors irlandesos-americans del segle XX el 1999.
Un pont sobre el riu Cocheco al carrer Washington, a prop de la llar de Makem, a Dover, Nova Hampshire, va rebre el nom de Tommy i Mary Makem Memorial Bridge el 2010. El 2015 es va obrir un nou Tommy Makem Arts Center a la seva ciutat natal, Keady.

## Referències

* ↑ tambor de marc irlandès. El diàmetre del marc va des dels 25 als 66 centímetres, mentre que la profunditat és d'entre 9 i 20 centímetres.
* ↑ Martin, Douglas (3 d'agost de 2007). "Mor Tommy Makem, 74 anys, heroi de la música popular irlandesa - International Herald Tribune" . www.iht.com. Consultat el 29 de juliol de 2008
* ↑ Dicaire, David (2011). The Folk Music Revival, 1958–1970: biografies de cinquanta intèrprets i altres persones influents. McFarland. pàg. 184. ISBN 978-0-7864-6352-7.
* ↑ Williams Stacey, text a la contraportada del disc "Songs of Tommy Makem" Tradition Records, TLP 1044
* ↑ Makem, Conor (20 de gener de 2011). "Primera persona de Conor Makem: Johnny gairebé no us coneixíem". Fosters.com. Consultat el 26 de novembre de 2011.
* ↑ Els germans Makem & Spain: Tommy Makem Bio". Makem.com. 4 d'agost de 1998. Consultat el 30 de desembre de 2011.
* ↑ Número núm. 47, 327: obituari". The Daily Telegraph. 3 d'agost de 2007. pàg. 27. Un refrany popular en aquell moment era Per què canten els germans Clancy? Perquè Tommy Makem
* ↑ Roberts, David (2006). British Hit Singles & Albums (19a ed.). Londres: Guinness World Records Limited . pàg. 107. ISBN 1-904994-10-5.
* ↑ redbiddy.com Arxivat el 14 de maig de 2008 a la Wayback Machine: vídeos documentals vistos a PBS
* ↑ imdb.com: IMDB partial listing of Makem work
* 1 2 3 Derek Schofield (3 agost 2007). "Tommy Makem – Obituary". The Guardian. p. 39.
* ↑ Mary Shanahan Makem (1942-2001)". Findagrave.com. Consultat 16 març 202
* ↑ Musician Tommy Makem dies aged 74". Irishtimes.com. As a tribute to Makem, the Dover radio station, WTSN, broadcast two tributes to Makem, one on 2 August, and one on 9 August, the day of Makem's funeral. The tributes were aired on the Open Mike Show With Mike Pomp
* ↑ 690. Red is the Rose (Traditional Irish)". YouTube. 12 gener 2009. Consultat 30 desembre 2011.
* ↑ Claffey, Jason. "Makems honored: Dover ceremony marks naming of bridge for Tommy and Mary". Fosters.com.

## Bibliografia

* Martin, Douglas (3 agost 2007). "Tommy Makem, 74, Hero of Irish Folk Music, Dies". The New York Times. Consultat 26 novembre 2011.