OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Holland (Indiana)

Holland és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 695 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Holland tenia 695 habitants, 270 habitatges, i 190 famílies. La densitat de població era de 766,7 habitants/km².
Dels 270 habitatges en un 36,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,9% hi vivien parelles casades, en un 8,1% dones solteres, i en un 29,3% no eren unitats familiars. En el 26,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 14,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,57 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,12.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,6% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 29,4% entre 25 i 44, un 18,8% de 45 a 60 i un 15,3% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 35 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 97,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 35.500$ i la renda mediana per família de 44.271$. Els homes tenien una renda mediana de 30.833$ mentre que les dones 21.563$. La renda per capita de la població era de 16.179$. Entorn del 5% de les famílies i el 9,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Holland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Holland». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Westport (Indiana)

Westport és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 1.515 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Westport tenia 1.515 habitants, 606 habitatges, i 426 famílies. La densitat de població era de 439,8 habitants/km².
Dels 606 habitatges en un 35,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,8% hi vivien parelles casades, en un 9,6% dones solteres, i en un 29,7% no eren unitats familiars. En el 26,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,5 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 27,6% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 30,6% entre 25 i 44, un 21,5% de 45 a 60 i un 12,4% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 33 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 92,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 37.500$ i la renda mediana per família de 47.826$. Els homes tenien una renda mediana de 31.890$ mentre que les dones 27.621$. La renda per capita de la població era de 18.298$. Entorn del 6,5% de les famílies i el 10,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Westport». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Westport». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Les Mamelles

Les Mamelles (pronunciació francesa: ​) és un districte administratiu de les Seychelles, situat al sud de la zona suburbana de Greater Victoria a Mahé, l'illa principal de l'arxipèlag. El districte es troba més a l'interior que el districte costaner adjacent de Roche Caiman. No confondre amb l'illa Mamelles a uns 13 quilòmetres al nord-est de Mahé.
El nom del districte prové de dos turons anomenats morne des mamelles inspirats en la forma d'uns pits femenins.
El districte de les Mamelles es va crear l'any 1998 majoritàriament a partir de terres guanyades al mar i de parts del districte de Plaisance. Per tant, encara no té el seu propi codi ISO 3166-2.

## Referències

* ↑ «Les Mamelles». Local Government Seychelles. Arxivat de l'original el 10 d’abril 2023. [Consulta: 10 abril 2023].
# Century (Florida)

Century és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 1.714 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Century tenia 1.714 habitants, 680 habitatges, i 448 famílies. La densitat de població era de 201,8 habitants per km².
Dels 680 habitatges en un 29% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 36,5% hi vivien parelles casades, en un 25,9% dones solteres, i en un 34,1% no eren unitats familiars. En el 31,8% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,52 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,21.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 30% tenia menys de 18 anys, un 6,9% entre 18 i 24, un 24% entre 25 i 44, un 21,9% de 45 a 60 i un 17,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 75,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 20.703 $ i la renda mediana per família de 28.241 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.932 $ mentre que les dones 17.390 $. La renda per capita de la població era de 10.412 $. Entorn del 24,5% de les famílies i el 30,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Century». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Century». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
Viccionari
# Vilanava de Laton

Vilanava del Laton (en francès Villeneuve-du-Latou) és un municipi francès situat al departament de l'Arieja i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Henryville

Henryville és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 1.545 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Henryville tenia 1.545 habitants, 583 habitatges, i 434 famílies. La densitat de població era de 207,1 habitants/km².
Dels 583 habitatges en un 38,1% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,8% hi vivien parelles casades, en un 11% dones solteres, i en un 25,4% no eren unitats familiars. En el 21,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,65 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,07.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,1% tenia menys de 18 anys, un 10,4% entre 18 i 24, un 32,6% entre 25 i 44, un 22,1% de 45 a 60 i un 8,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 34 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 96,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 49.405$ i la renda mediana per família de 55.000$. Els homes tenien una renda mediana de 38.938$ mentre que les dones 22.043$. La renda per capita de la població era de 17.745$. Entorn del 6,2% de les famílies i el 4,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Henryville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 5 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Henryville». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# West Harrison

West Harrison és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 284 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, West Harrison tenia 284 habitants, 142 habitatges, i 70 famílies. La densitat de població era de 1.218,4 habitants/km².
Dels 142 habitatges en un 25,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 31% hi vivien parelles casades, en un 12,7% dones solteres, i en un 50,7% no eren unitats familiars. En el 46,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,89.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 22,2% tenia menys de 18 anys, un 9,9% entre 18 i 24, un 33,8% entre 25 i 44, un 23,2% de 45 a 60 i un 10,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 36 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 118,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 21.500 $ i la renda mediana per família de 23.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 32.344 $ mentre que les dones 20.313 $. La renda per capita de la població era de 12.667 $. Entorn del 32,4% de les famílies i el 31,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- West Harrison». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- West Harrison». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Cayuga (grup humà)

Els cayuga són una nació de la Confederació Iroquesa, el nom del qual prové d'una de les tres ciutats que tenien, Goi-o gouen (d'on surten les embarcacions), i la seva pronunciació correcta és Gayogohó:no'. Les altres ciutats eren Onontaré (més tard Saint René) i Thionero (St. Stephen). Vivien als voltants del llac Cayuga, al centre de Nova York. Actualment viuen a Nova York, un grup amb els seneca d'Oklahoma, i la resta repartits entre Ohio, Wisconsin i Ontario.
Numèricament, passaren de 1.500 el 1660, 1.100 el 1778 i 800 a Ontario i 175 a Nova York el 1812, el 1960 eren 1.500 repartits entre Ontario, Wisconsin i Ohio, 300 a Nova York i 100 a Oklahoma amb Seneca. Segons Asher el 1980 eren 3.000 individus, dels quals 400 parlaven la llengua pròpia. El cens dels EUA del 2000 registrà 1.399 cayugues, uns altres tants amb els seneca-cayuga, i un nombre indeterminat a Ontario.

## Llista de cayugues

* Deskaheh.

## Referències

* ↑ http://www.ohwejagehka.com/

## Enllaços externs

* Pàgina oficial dels cayuga Arxivat 2006-11-16 a Wayback Machine.
# Xavier Permanyer i Mon

Xavier Permanyer i Mon (7 de maig de 1941 - Barcelona, 16 de juny de 2019) fou un directiu d'empresa català que jugà un important paper en la història del fabricant de motocicletes Montesa. Fill del fundador, Pere Permanyer, i un dels principals directius de la marca, continuà amb el llegat que va deixar el seu pare. Entre les dècades de 1960 i 1980 fou el màxim responsable del departament de competició i de l'àrea de comunicació de la marca d'Esplugues de Llobregat. Al mateix temps, entre 1968 i 1978 en fou director industrial, sempre amb la col·laboració dels seus germans Pere i Jordi. Com a director esportiu de Montesa, endegà diverses iniciatives per a fomentar la formació de nous valors, entre elles el Trofeu Montesa i la Copa Crono.
Permanyer va deixar Montesa el 1986, un cop l'empresa fou absorbida per Honda, però malgrat tot continuà sempre lligat a la marca i en mantingué viu el record, tot participant en nombrosos esdeveniments i homenatges lligats a la històrica empresa catalana. A banda, en conservava un complet arxiu imprès i audiovisual, complement de la valuosa col·lecció del seu pare que es pot contemplar al mNACTEC de Terrassa.

## Referències

* ↑ «Xavier Permanyer i Mon». enmemoria.lavanguardia.com. La Vanguardia, 20-06-2019. [Consulta: 30 desembre 2019].
* 1 2 «Falleció Xavier Permanyer» (en castellà). todotrial.com, 17-06-2019. Arxivat de l'original el 31 de desembre 2019. [Consulta: 30 desembre 2019].
* ↑ Pi 2012: «76. Deixava Montesa» p. 120
* ↑ Medina, Àlex. «Homenaje a Xavier Permanyer, ¡Viva Montesa!» (en castellà). solomoto.com. Solo Moto, 18-06-2019. [Consulta: 30 desembre 2019].
* ↑ Porcar, Joan «Programas 76. Hablan los directores deportivos - Xavier Permanyer» (en castellà). La Moto. Ediciones del Motor S.L. [Barcelona], núm. 16, 07-02-1976, p. 11-13. D.L. B. 30.864-1975.
* ↑ Pi 2012: «98. Les promocions de Montesa» p. 149
* ↑ «Adiós a Xavier Permanyer» (en castellà). La Moto. Motorpress Ibérica [Madrid], núm. 352, 8-2019, pàg. 82 [Consulta: 30 desembre 2019].
* ↑ «Obituario: Francesc Xavier Permanyer Mon» (en català i castellà). jas.es, 01-06-2019. [Consulta: 30 desembre 2019].

## Bibliografia

* Pi, Pere. No tinc 200 anys. Les vivències de Pere Pi. Barcelona: Autoeditat (Service Point), juliol 2012. ISBN 9788461590353.

## Enllaços externs

* Entrevista a Xavier Permanyer publicada a la revista Solo Moto el 2015 (castellà)
# Hotel Andria

L'Hotel Andria és un hotel al Pirineu Català, situat a la ciutat de la Seu d'Urgell a la comarca de l'Alt Urgell, en una situació immillorable entre Andorra i la Cerdanya. Està protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.
És un petit hotel de caràcter familiar amb setze habitacions i un restaurant que ofereix cuina tradicional catalana però modernitzada pels nous temps. Fundat l’any 1875 és un edifici modernista amb una agradable terrassa porticada i un ampli jardí.
Edifici situat al Passeig Brudieu i construït al voltant d'un pati. Es tracta d'una construcció de dues naus situades perpendicularment. Destaquen alguns elements classicistes com la porta d'accés al pati, l'escalinata i la loggia, formada per una correlació d'arcs de mig punt.

## Referències

* 1 2 «Hotel Andria».
* 1 2 «Hotel Andria». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 octubre 2018].
# Warren (Indiana)

Warren és una població dels Estats Units a l'estat d'Indiana. Segons el cens del 2000 tenia 1.272 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Warren tenia 1.272 habitants, 507 habitatges, i 354 famílies. La densitat de població era de 539,7 habitants/km².
Dels 507 habitatges en un 36,3% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 58,6% hi vivien parelles casades, en un 7,9% dones solteres, i en un 30% no eren unitats familiars. En el 25,8% dels habitatges hi vivien persones soles l'11,4% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,51 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,03.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 28,4% tenia menys de 18 anys, un 6,4% entre 18 i 24, un 28,6% entre 25 i 44, un 21,7% de 45 a 60 i un 14,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 37 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 90,2 homes.
La renda mediana per habitatge era de 38.550 $ i la renda mediana per família de 41.917 $. Els homes tenien una renda mediana de 33.229 $ mentre que les dones 21.821 $. La renda per capita de la població era de 17.145 $. Entorn del 2% de les famílies i el 3,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Warren». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 6 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Warren». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Silvestre Santaló i Palvorell

Silvestre Santaló i Palvorell (Albanyà, 20 de gener de 1875 - 1960), fou un pedagog català.
Fill de mestre, amb dos germans també mestres (Pere i Miquel), treballà en molt diversos llocs.
Va ser un dels més actius impulsors de l'acció renovadora pedagògica de les comarques gironines. Era partidari de l'escola activa. Fou defensor de la presència de la llengua catalana a l'escola.
El 1897 guanyà les oposicions i fou destinat a Vilanova de Bellpuig (Pla d'Urgell), on hi romangué durant 4 anys, fins al 1901.
Per concurs de trasllat anà a Camallera (Alt Empordà) on va casar-se amb Consol Sors filla del metge del poble el setembre del 1903, amb qui va tenir set fills: Neus, Marcel, Joan, Lluís, Dolors, Xavier i Maria. Hi va passar tres anys, va fer unes oposicions a Madrid i fou destinat a Reus.
Un any i mig després, l'1 de desembre de 1905, arribà al Grup Escolar de Girona (avui, CEIP Joan Bruguera), i ja no se'n mogué. El 1933, en inaugurar-se l'Escola Graduada Ignasi Iglesias (des del 1939, CEIP Montjuïc), en fou nomenat director.
Acabada la Guerra Civil, el 1944, se'l va sancionar amb "suspensió de treball i sou per dos anys, trasllat fora de Catalunya sense poder sol·licitar cap vacant en dos anys i inhabilitació per al desenvolupament de càrrecs directius i de confiança en institucions culturals i d'ensenyament fins a acordar-se la jubilació forçada de l'interessat." Per estalviar-se el trasllat, demanà la jubilació voluntària. Va morir, gairebé cec l'any 1960, amb 85 anys.
La seva tasca professional va durar gairebé mig segle.
Va publicar una "Historia Sagrada (con problemas de ética)", reeditada el 1941. Aquest treball tenia la particularitat d'incloure, al final de cada capítol o lliçó, uns problemes d'ètica que els infants havien de resoldre. Aquests qüestionaris s'avançaven a la pedagogia de la seva època.
En reconeixement dels seus mèrits, l'Ajuntament de Girona va donar el seu nom a una de les escoles de Salt, el CEIP Silvestre Santaló (en el moment de la inauguració, el 26 de març de 1976, Salt estava annexionat a Girona).

## Fonts

* Web del CEIP Silvestre Santaló
* Biblioteques Públiques de Salt Arxivat 2011-09-15 a Wayback Machine.
* Article premsa Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. PDF
# Estació de Plaça doctor Andreu

L'Estació Plaça doctor Andreu és una estació de funicular i de tramvia de Barcelona. Per una part és l'estació terminal del tramvia Blau que connecta amb Plaça John F. Kennedy i allà amb la línia de FGC a l'Avinguda Tibidabo. Per l'altra part és l'estació terminal del funicular del Tibidabo i connecta la part baixa de Collserola amb el Tibidabo.
Com la plaça epònima, l'estació és dedicada a Salvador Andreu i Grau (1841-1928) que volia obrir una via alternativa d'accés a la muntanya del Tibidabo i per fer-ho realitat va crear la Societat Anònima El Tibidabo. És un edifici catalogat.

## Referències

* ↑ «Cent anys de Tramvia Blau i de Funicular del Tibidabo». [Consulta: 25 març 2017].
* ↑ Darné, Josep. Itineraris: Tibidado (pdf). 2a. Barcelona: Ajuntament de Barcelona, s.d, p. 15. Arxivat 2017-05-18 a Wayback Machine.
# Santa Creu d'Ollers

La Santa Creu d'Ollers (o també la Santa Creu dels Ollers, com és denominada a la contrada) és una ermita romànica del segle xi o xii de Vilamantells (municipi de Guixers) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Està situada a 933,1 m. d'altitud a tocar de la vora de llevant de la carretera que mena de Sant Llorenç de Morunys a La Coma, just al límit del terme de Guixers amb el de Sant Llorenç de Morunys.

## Descripció
### Exterior

L'ermita està closa en un recinte de paret de pedra de poca alçada (en alguns punts no sobrepassa els 30 cm.). Aquest clos, a més de l'ermita, inclou un altre clos més petit que segurament havia fet la funció de cementiri per bé que actualment no s'hi observa cap mena de sepultura i la font de la Santa Creu d'Ollers.
L'ermita (14,8 x 5,80 m.) és d'una sola nau rectangular capçada a llevant per un absis semicircular. Aquesta única nau és coberta per una teulada a dues aigües amb teules.
El parament de les parets està fet amb pedres de diferents mides col·locades en filades i escairades a cops de maceta.
L'absis està bastit damunt un basament de pedra format per una triple graonada semicircular que l'envolta i que no fou visible fins a les reformes de 1950. La part exterior està decorada amb 5 faixes llombardes que baixen fins a la part superior del basament. Entre faixa i faixa hi ha dos arcs cecs de mig punt excepte en la part central de l'absis en la qual només n'hi ha un. També s'hi poden observar alguns forats de bastida. Està coronat per una cornisa absidal feta amb pedres rectangulars i cobert per una teulada semicònica de lloses que no arriba al nivell de la teulada de la nau.
El frontis és coronat per un campanar d'espadanya, amb dues finestres cobertes amb arc de mig punt adovellat. La finestra de la dreta té campana mentre que la de l'esquerra és buida. La portalada d'accés a l'ermita s'obre al centre del frontis i és d'arc de mig punt adovellat i decorat amb un arc, també de mig punt, fet amb pedres rectangulars. La porta, de doble fulla, és de fusta sense ferrar.
Finestres: Una al centre de l'absis, de dues esqueixades i d'arc de mig punt adovellat, una altra de característiques iguals que l'anterior però de més alçada a la façana sud i una tercera finestra damunt la porta del frontis també de doble esqueixada i d'arc de mig punt tot i que no pas adovellat com les dues anteriors sinó monolític.

### Interior

L'interior és cobert amb una volta lleugerament apuntada, subdividida en tres trams per tres arcs torals sostinguts per pilars adossats als murs laterals. L'arc preabsidial és de mig punt. L'absis és cobert per una volta de quart de cercle.

## Història

En un document datat el 14 d'octubre de l'any 1084 els comtes d'Urgell, Ermengol III de Barbastre i la seva esposa Adeled (Adelaida de Besalú) van fer donació al monestir de Sant Llorenç de l'església de Santa Creu de la "Villa de Ollerios".

## Bibliografia

* El romànic del Solsonès ISBN 84-300-1596-5
* Bach, Antoni. Masies del Solsonès. Consell Comarcal del Solsonès, abril 1995. D.L.: L-418/95. , pàg. 238.
* Web de l'Ajuntament de Guixers
# Equisetals

Les equisetals (Equisetales) són un ordre de plantes vasculars sense llavors de la subclasse Equisetidae. Inclou els equisets actuals i nombrosos gèneres fòssils, alguns del quals, com Calamites, assolien la mida d'un arbre.

## Taxonomia

L'ordre Equisetales inclou 11 famílies, de les quals només una ha arribat als nostres dies, amb nomes 20 espècies actuals:
* Família Equisetaceae Michx. ex DC.
* Família Archaeocalamitaceae S.V. Meyen †
* Família Asterocalamitaceae Hirmer †
* Família Autophyllitaceae Nakai †
* Família Calamitaceae Unger †
* Família Echinostachyaceae Grauvogel-Stamm †
* Família Gondwanostachyaceae S.V. Meyen †
* Família Konnostachyaceae Doweld †
* Família Manchurostachyaceae Grauvogel-Stamm †
* Família Notocalamitaceae Rigby †
* Família Tchernoviaceae S.V. Meyen †

## Referències

* ↑ «BioLib: Biological library - Equisetales». [Consulta: 10 juliol 2022].
* ↑ «The number of known plants species in the world and its annual increase». Phytotaxa. Magnolia Press, 261, 3, 2016, p. 201–217. DOI: 10.11646/phytotaxa.261.3.1.