OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Villem Kapp

Villem Kapp (Suure-Jaani, 25 d'agost de 1913 $^{(Julià)}$ - Tallinn, 24 de març de 1964) va ser un compositor estonià.
Villem Kapp és el nebot del compositor estonià Artur Kapp (1878-1952). El pare de Villem (1870-1938) va dirigir el conegut cor mixt Ilmatar de Suure-Jaani.
Villem Kapp va completar els seus estudis d'òrgan amb August Topman el 1938 i la composició l'estudià amb Heino Eller el 1944. A més, Kapp també va estudiar amb el seu oncle Artur Kapp al Conservatori de Tallin.
El 1938/39 Kapp va treballar com a organista a Tartu i va dirigir nombrosos coneguts cors. Després de la Segona Guerra Mundial, va treballar principalment com a compositor i va ensenyar des de 1944 fins a la seva primerenca mort al conservatori estatal de Tallinn, la composició.
L'obra de Villem Kapp es caracteritza per una gran varietat de melodies. Kapp està fortament relacionat amb el romanticisme nacional. El 1950, Kapp va ser guardonat amb el Premi Estatal de l'RSS d'Estònia i el 1963 l'Artista Popular de la República Socialista Soviètica d'Estònia.
El 1971, el municipi de Suure-Jaani va obrir un museu dedicat a la vida i obra de la família de músics Kapp.

## Obres

Llista incompleta:
* Ööpoeem (per a Orquestra Simfònica, 1942)
* Põhjarannik (poema coral heroic, 1958)
* Lembitu (Òpera, 1961) - Potser Magnum Opus de Kapp; Una òpera històrica basada en la lluita d'Estònia per la independència al segle xiii, que inclou la batalla del dia de Sant Mateu i l'ancià estonià homònim del comtat de Sakala i cap militar. L'antic comtat de Sakala incloïa les àrees on va créixer Kapp, de manera que els temes estaven especialment a prop del seu cor.
* Kevadele (Cantata, 1963)
A més d'aquestes, Kapp també va escriure dues simfonies (el 1947 i el 1955), així com més de seixanta cançons corals i solistes.

## Discografia parcial

* Simfonia núm. 2 - sobre "Baltic Voyage: Heroic Symphonies From Estonia", Neeme Järvi i la BBC Philharmonic Orchestra.
* Elegie - a "Silent Moods", Juha Kangas i lOrquestra de Cambra d'Ostrobothnian.
* Põhjarannik - a "Neeme Jarvi: 70th Birthday Jubilee", Neeme Järvi, Kristjan Järvi, Cor Nacional Masculí d'Estònia i Orquestra Simfònica.

## Referències

* ↑ Eesti Elulood. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus 2000 (= Eesti Entsüklopeedia 14) ISBN 9985-70-064-3, S. 139
* ↑ https://www.emic.ee/?sisu=heliloojad&mid=58&id=29&lang=eng&action=view&method=biograafia

## Bibliografia

* Helga Tõnson: Villem Kapp. Tallinn 1967
# Districte d'Astara

Astara (àzeri: Astara), és un districte de l'Azerbaidjan amb el centre administratiu a la ciutat d'Astara, a la riba del riu Astara, i honònima de la ciutat iraniana a l'altre costat del riu (vegeu Astara)
La població del districte és de 89.600 habitants i la superfície de 620 km².

## Demografia

D'acord amb l'Informe anual del Comitè d'Estadística de l'Estat, en 2018, la població de la ciutat va registrar 107.600 habitants, la qual cosa representa un augment de 22.300 persones (aproximadament un 26%) de 85.300 persones el 2000. De la població total 54.100 són homes i 53.500 són dones. Més del 26% de la població (aproximadament 28.100 persones) són joves i adolescents de 14 a 29 anys.
Població del districte d'Abşeron per any (a principis d'any, en milers de persones) :
| | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 |
| Districte d'Astara | 85,3 | 86,4 | 87,3 | 88,4 | 89,5 | 90,8 | 92,2 | 93,3 | 94,6 | 95,9 | 97,2 | 98,3 | 99,8 | 101,2 | 102,6 | 103,9 | 105,2 | 106,5 | 107,6 |
| població urbana | 18,8 | 19,1 | 19,5 | 19,9 | 20,2 | 20,7 | 21,1 | 21,4 | 21,7 | 22,1 | 22,3 | 22,4 | 22,6 | 32,0 | 32,3 | 32,6 | 32,9 | 33,3 | 33,4 |
| població rural | 66,5 | 67,3 | 67,8 | 68,5 | 69,3 | 70,1 | 71,1 | 71,9 | 72,9 | 73,8 | 74,9 | 75,9 | 77,2 | 69,2 | 70,3 | 71,3 | 72,3 | 73,2 | 74,2 |

## Economia

Astara és una font important per a la indústria pesquera de l'Azerbaidjan. Amb una llarga costa i accés interior als rius, el districte té accés a molts tipus de peixos comercialitzables. És un punt de trànsit important per a tot tipus de mercaderies, com bé ho demostren els nombrosos camions de la frontera. El gasoducte procedent d'Abadan entra a l'Azerbaidjan per Astara.

## Frontera

El districte té un pas fronterer a l'Iran, amb la meitat iraniana de la ciutat, també anomenada Astara, a l'altre costat del riu Astara. L'autobús de Bakú a Teheran s'atura a Astara.

## Referències

* 1 2 «Political division, population size and structure: Population by towns and regions of the Republic of Azerbaijan» (en anglès).
* ↑ «Political division, population size and structure: Population by sex, towns and regions, urban settlements of the Republic of Azerbaijan at the beginning of the 2018» (en anglès).
* ↑ «Political division, population size and structure: Population at age 14-29 by towns and regions of the Republic of Azerbaijan at the beginning of the 2018» (en anglès).
* ↑ CƏNUB MARŞRUTU: BAKI - SALYAN - BİLƏSUVAR - CƏLİLABAD - MASALLI - LƏNKƏRAN - LERİK - ASTARA
# Districte de Lunéville

El Districte de Lunéville és un dels quatre districtes amb què es divideix el departament francès de Meurthe i Mosel·la, a la regió del Gran Est. Té 9 cantons i 164 municipis. El cap de districte és la sotsprefectura de Lunéville.

## Cantons

cantó d'Arracourt - cantó de Baccarat - cantó de Badonviller - cantó de Bayon - cantó de Blâmont - cantó de Cirey-sur-Vezouze - cantó de Gerbéviller - cantó de Lunéville-Nord - cantó de Lunéville-Sud

## Vegeu també

* Cantons de Meurthe i Mosel·la
# Vizela

Vizela és un municipi portuguès, situat al districte de Braga, a la regió del Nord i a la Subregió de l'Ave. L'any 2001 tenia 22.595 habitants. Es divideix en 7 freguesies. Limita al nord i oest amb Guimarães, a l'est amb Felgueiras i al sud amb Lousada. El municipi fou creat el 1998 per desmembrament de diverses freguesies de Guimarães, Lousada i Felgueiras.
Població del concelho de Vizela (2001 – 2004) :
| 2001 | 2004 |
| 22595 | 23528 |

## Freguesies

* Infias
* Santa Eulália, anteriorment Santa Eulália de Barrosas
* Santo Adrião de Vizela
* São João de Caldas de Vizela (Vizela)
* São Miguel de Caldas de Vizela (Vizela)
* São Paio de Vizela
* Tagilde

## Vegeu també

* Futebol Clube de Vizela

## Enllaços externs

* Web Municipal de Vizela (portuguès)
* Jornal - Notícias de Vizela (portuguès)
* Diário de Vizela Arxivat 2016-03-17 a Wayback Machine. (portuguès)
# Vincentia macrocauda

Vincentia macrocauda és una espècie de peix pertanyent a la família dels apogònids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 10 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, associat als esculls del litoral i de clima temperat.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índic oriental: és un endemisme d'Austràlia.

## Observacions

És inofensiu per als humans i de costums nocturns.

## Referències

* ↑ Castelnau F. L., 1872. Contribution to the ichthyology of Australia. Núm. 1.--The Melbourne fish market (pp. 29-242). Núm. II.--Note on some South Australian fishes (pp. 243-247). Proc. Zool. Acclim. Soc. Victoria v. 1. 29-247 plus 1 p. Errata.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Allen, G. R., 1987. New Australian fishes. Part 2. Four new species of Apogonidae. Mem. Mus. Victoria v. 48 (núm. 1): 3-8.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 «Vincentia macrocauda» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Gomon, M.F., C.J.M. Glover i R.H. Kuiter (eds.), 1994. The fishes of Australia's south coast. State Print, Adelaida. 992 p.
* ↑ Paxton, J.R., D.F. Hoese, G.R. Allen i J.E. Hanley, 1989. Pisces. Petromyzontidae to Carangidae. Zoological Catalogue of Australia, Vol. 7. Australian Government Publishing Service, Canberra, 665 p.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# George Edward Fox

El professor George Edward Fox (Siracusa (Nova York), 17 de desembre del 1945) és un investigador de la Universitat de Houston. Fou un codescobridor dels arqueus (el tercer domini de la vida) i del concepte del progenot com a entitat primordial, juntament amb Carl Woese, a principis de la dècada del 1970. Treballant amb Woese, fou un pioner de l'ús de l'anàlisi comparativa per apredir l'estructura secundària de l'ARN. Utilitzant l'anàlisi comparativa, també reconegué les limitacions que podien oferir les seqüències d'ARN a l'hora d'identificar espècies estretament relacionades. La seva investigació se centra a comprendre l'evolució primerenca de la vida. Afirma que un dels components més primerencs del mecanisme genètic que aparegué en una forma semblant a la del seu equivalent modern fou el ribosoma. La seva investigació s'implica activament en la recerca de biosignatures a Mart.
Fox rebé el seu Bachelor of Arts de la Universitat de Syracuse el 1967, i completà el seu Ph.D a la mateixa universitat el 174. Ambdós foren en enginyeria química. Entre 1973 i 1977, fou un soci investigador amb Carl Woese a la Universitat d'Illinois. Esdevingué professor ajudant de Ciències Bioquímiques i Biofísiques a la Universitat de Houston el 1977; esdevingué professor principal el 1986.
Fox és un Gold Life Master de l'ACBL i ha estat membre de l'USCF durant més de cinquanta anys.

## Guardons

* Professorat John & Rebecca Moores, 2006-2011
* Elegit membre de l'Institut Americà d'Enginyeria Mèdica i Biològica, 2002
* Elegit membre de l'Associació Americana per l'Avenç de la Ciència, 1995
* Elegit membre de l'Acadèmia Americana de Microbiologia, 1994

## Referències

* Woese C, Magrum L, Fox G (1978). "Archaebacteria.". J Mol Evol 11 (3): 245-51. PMID: 691075.
* Woese C, Fox G (1977). "Phylogenetic structure of the prokaryotic domain: the primary kingdoms.". Proc Natl Acad Sci U S A 74 (11): 5088-90. PMID: 270744.
* Fox G, Woese C (1975). "5S rRNA Secondary Structure." Nature 256 : 505‑507.
* Fox G, Wisotzkey J, Jurtshuk P (1992) "How close is close:16S rRNA sequence identity may not be sufficient to guarantee species identity." Int J Syst Bacteriol 42: 166-160.

## Enllaços externs

* La pàgina web de Fox Arxivat 2007-09-15 a Wayback Machine. al web de la Universitat de Houston (anglès)
# Vincenzo Rastrelli

Vincenzo Rastrelli (Fano, 1760 - Dresden, 20 de març de 1839) fou un compositor musical d'origen italià.
Va romandre amb el seu fill Joseph, durant un temps a Bolonya (Itàlia), estada que aprofitaren tots dos, per rebre lliçons del pare Mattei.
Va deixar molta música religiosa i vocal profana, que es conserva a Dresden.

## Referències

* ↑ «Kalliope | Verbundkatalog für Archiv- und archivähnliche Bestände und nationales Nachweisinstrument für Nachlässe und Autographen».

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 49, pàg. 789 (ISBN 84 239-4549-9)
# Armamar

Armamar és un municipi portuguès, situat al districte de Viseu, a la regió del Nord i a la Subregió del Douro. L'any 2006 tenia 7.217 habitants. Es divideix en 19 freguesies. Limita al nord amb Peso da Régua, al nord-est amb Sabrosa, a l'est amb Tabuaço, al sud-est amb Moimenta da Beira, al sud-oest amb Tarouca i a l'oest amb Lamego.
Població del concelho d'Armamar (1801 – 2004) :
| 1801 | 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 3641 | 4882 | 12092 | 11330 | 12159 | 9426 | 8677 | 7492 | 7318 |

## Freguesies

* Aldeias
* Aricera
* Armamar
* Cimbres
* Coura
* Folgosa
* Fontelo
* Goujoim
* Queimada
* Queimadela
* Santa Cruz, anteriorment Santa Cruz de Lumiares
* Santiago
* Santo Adrião
* São Cosmado
* São Martinho das Chãs
* São Romão
* Tões
* Vacalar
* Vila Seca

## Fills il·lustres

* Francisco Gomes Teixeira (1851-1933), matemàtic i rector de la Universitat de Porto.
# Moimenta da Beira

Moimenta da Beira és un municipi portuguès, situat al districte de Viseu, a la regió del Nord i a la Subregió del Douro. L'any 2001 tenia 11.084 habitants. Es divideix en 20 freguesies. Limita al nord-est amb Tabuaço, al sud-est amb Sernancelhe, al sud amb Sátão, a l'oest amb Vila Nova de Paiva i Tarouca i al nord-oest amb Armamar.

## Població

Població del concelho de Moimenta da Beira (1801 – 2004) :
| 1801 | 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 1747 | 6851 | 14555 | 13578 | 15272 | 12809 | 12317 | 11074 | 11053 |

## Freguesies

* Aldeia de Nacomba
* Alvite
* Arcozelos
* Ariz
* Baldos
* Cabaços
* Caria
* Castelo
* Leomil
* Moimenta da Beira
* Nagosa
* Paradinha
* Passô
* Pêra Velha
* Peva
* Rua
* Sarzedo
* Segões
* Sever
* Vilar
# Sernancelhe

Sernancelhe és un municipi portuguès, situat al districte de Viseu, a la regió del Nord i a la Subregió del Douro. L'any 2001 tenia 6.227 habitants. Es divideix en 17 freguesies. Limita al nord amb Tabuaço i São João da Pesqueira, a l'est amb Penedono i Trancoso, al sud amb Aguiar da Beira, al sud-oest amb Sátão i al nord-oest amb Moimenta da Beira.

## Freguesies

* Arnas
* Carregal
* Chosendo
* Cunha
* Escurquela
* Faia
* Ferreirim
* Fonte Arcada
* Freixinho
* Granjal
* Lamosa
* Macieira
* Pensó
* Quintela
* Sarzeda
* Sernancelhe
* Vila da Ponte

## Població

Població del concelho de Sernancelhe (1801 – 2004) :
| 1801 | 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 2778 | 3677 | 10758 | 9804 | 10200 | 7499 | 7020 | 6227 | 6150 |

## Personatges il·lustres

* Aquilino Ribeiro, escriptor del segle xx.
# Districte de Saint-Dié-des-Vosges

El Districte de Saint-Dié-des-Vosges és un dels tres districtes amb què es divideix el departament francès dels Vosges, a la regió del Gran Est. Té 9 cantons i 90 municipis. El cap del districte és la sotsprefectura de Saint-Dié-des-Vosges

## Cantons

cantó de Brouvelieures - cantó de Corcieux - cantó de Fraize - cantó de Gérardmer - cantó de Provenchères-sur-Fave - cantó de Raon-l'Étape - cantó de Saint-Dié-des-Vosges-Est - cantó de Saint-Dié-des-Vosges-Oest - cantó de Senones

## Vegeu també

* Cantons dels Vosges
# Resende

Resende és un municipi portuguès, situat al districte de Viseu, a la regió del Nord i a la Subregió del Tâmega. L'any 2004 tenia 11.974 habitants. Es divideix en 15 freguesies. Limita al nord amb Baião i Mesão Frio, a l'est amb Lamego, al sud amb Castro Daire i a l'oest amb Cinfães.

## Població

Població del concelho de Resende (1801 – 2004) :
| 1801 | 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 4128 | 3506 | 19334 | 21894 | 20226 | 15356 | 13675 | 12370 | 11978 |

## Freguesies

* Anreade
* Barrô
* Cárquere
* Feirão
* Felgueiras
* Freigil
* Miomães
* Ovadas
* Panchorra
* Paus
* Resende
* São Cipriano
* São João de Fontoura
* São Martinho de Mouros
* São Romão de Aregos
# Districte d'Aybak

El districte d'Aybak és un districte de l'Afganistan a la província de Samangan.
La seva capital és la ciutat d'Aybak o Samangan, que al mateix temps és la capital províncial. Al sud de la capital hi ha la muntanya Tash Kowtal de 1521 metres d'altura. Una carretera creua el districte; aquesta via cap al nord uneix la capital del districte amb la del districte d'Hazrat e-Soltan, i segueix fins a Khulm (a la província de Balkh) des d'on s'allarga cap a l'oest en direcció a Mazar-i Sharif; i cap al sud es dirigeix a Kabul.
# Virginia de Blasis

Virginia de Blasis (Marsella, 1807 - Florència, 12 de març de 1838) fou una soprano italiana. Era germana del ballarí i coreògraf Carlo Blasis i Teresa de Blasis, una pianista i músic valent.
Virginia, figurà en primer terme entre les eminències artístiques dels seu temps per la poderosa i pura veu de soprano, la seva excel·lent escola i el seu talent escènic que li'n permetia abordar amb el mateix encert les òperes bufes i les dramàtiques. Va aconseguir els seus més grans triomfs en la Semiramide i en El barber de Sevilla, de Rossini. Va recórrer triomfalment els primers teatres d'Itàlia; de 1826 a 1829 fou l'ídol del públic de París cantant en el Théâtre Italien i l'any següent passà a Anglaterra, despertant el mateix entusiasme.
Al cap de poc de retornar a Itàlia, en tot l'apogeu de les seves facultats i la seva bellesa, cantant a Florència l'atacà una pleuresia que la portà a la tomba en menys de vuit dies. La seva mort causà un dol general, sent soterrada en la Basílica de la Santa Creu, d'aquella ciutat, panteó de les glories italianes, on se li aixecà un monument, obra de l'escultor Pampaloni. Els principals poetes italians li dedicaren sentides composicions, publicades amb el títol de Biografia di Virginia Blasis et onori poetici à lei resi (Milà, 1853), i el compositor Nancini una cantata amb lletra de Giovanni Rossi.

## Referències

* ↑ Meloncelli, Raoul. «Blasis, Virginia de». A: Dizionario Biografico degli Italiani (en italià). tom X. Treccani, 1968.
* ↑ Enciclopèdia Espasa (en castellà). Volum núm. 52, 1977, p. 1126. ISBN 84 239-4552-9.
# Beira Interior Sul

La Beira Interior Sul és una subregió estadística portuguesa, part de la Regió Centre i del Districte de Castelo Branco. Limita al nord amb Cova da Beira i Beira Interior Norte, a l'est amb Extremadura, al sud amb Alto Alentejo i a l'oest amb Pinhal Interior Sul. Comprèn 4 concelhos: Castelo Branco, Idanha-a-Nova, Penamacor i Vila Velha de Ródão.
# Paracetopsis bleekeri

Paracetopsis bleekeri és una espècie de peix d'aigua dolça de clima tropical de la família dels cetòpsids i de l'ordre dels siluriformes. És present a Amèrica del Sud, a la conca del riu Guayas a l'Equador. Els mascles poden assolir 24,2 cm de longitud total.

## Referències

* ↑ «Paracetopsis bleekeri». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Gilbert, R.J. i T.R. Roberts, 1972. A preliminary survey of the freshwater food fishes of Ecuador. International Center for Aquaculture Department of Fisheries and Allied Aquacultures Agricultural Experiment Station, Auburn University, Auburn, Alabama. Project A.I.D./csd-2780. 49 p.
* ↑ Vari, R.P. i C.J. Ferraris, Jr., 2003. Cetopsidae (Whale catfishes). p. 257-260. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* De Pinna, M.C.C., 1995. Monophyly and phylogenetic diagnosis of the family Cetopsidae, with synonymization of the Helogenidae (Teleostei: Siluriformes). Smithson. Contrib. Zool. (571):1-26.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697, 1990. ISBN 0-940228-23-8
* Eschmeyer, William N., ed. 1998. Catalog of Fishes. Special Publication of the Center for Biodiversity Research and Information, núm. 1, vol. 1-3. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. 2905. ISBN 0-940228-47-5
* Ferraris, Carl J.: Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types. Zootaxa, 1418. 8 de març del 2007. PDF ISBN 978-1-86977-058-7 (anglès)
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p.
* Vari, R. P., Ferraris, C. J. Jr. & de Pinna, M. C. C., 2005. The Neotropical whale catfishes (Siluriformes: Cetopsidae: Cetopsinae), a revisionary study. Neotropical Ichthyology, 3 (2): 127-238.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Leptocypris crossensis

Leptocypris crossensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al riu Cross (Nigèria).

## Referències

* ↑ Boulenger G. A. 1900. Matériaux pour la faune du Congo. Poissons nouveaux du Congo. Sixième Partie. Mormyres, Characins, Cyprins, Silures, Acanthoptérygiens, Dipneustes. Ann. Mus. Congo (Ser. Zool.) v. 1 (fasc. 5). 129-164.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Lévêque, C. 1990 Cyprinidae. p. 269-361. A C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Vol. I. Coll. Faune Tropicale núm. XXVIII. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, i O.R.S.T.O.M., París, 384 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ion Voinescu

Ion Voinescu (Valea Dragului, 18 d'abril, 1929 - Bucarest, 9 de març 2018) fou un futbolista romanès de la dècada de 1950.
Pel que fa a clubs, destacà com a jugador de l'Steaua București. Fou internacional amb Romania i participà en els Jocs Olímpics de 1952.

## Palmarès
### Steaua București

* Lliga romanesa de futbol (6): 1951, 1952, 1953, 1956, 1960, 1961
* Copa romanesa de futbol (5): 1950, 1951, 1952, 1955, 1962

## Referències

* 1 2 Ion Voinescu Arxivat 2020-04-18 a Wayback Machine.. sports-reference.com
* ↑ «Saving grace: Europe's favourite goalkeepers». UEFA. [Consulta: 31 gener 2015].
* ↑ ”Țop” Voinescu s-a stins! Fostul mare portar al Stelei și al naționalei avea 88 de ani. digisport.ro (romanès)
* ↑ Ion Voinescu, fostul portar al naționalei de fotbal, a murit. dcnews.ro (romanès)
* ↑ A murit fostul portar legendar al Stelei, Ion Voinescu. gsp.ro (romanès)
* ↑ Ion Voinescu a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Perfil a romaniansoccer
# Gran Premi de Maikop

El Gran Premi de Maikop era una cursa ciclista femenina d'un dia que es disputava a Maikop a Rússia. Formà part del calendari de l'UCI.

## Palmarès

| Any | Vencedora | Segona | Tercera |
| 2012 | Anastassia Txulkova | Oxana Kozonchuk | Aleksandra Txekina |
| 2013 | Natàlia Boiàrskaia | Anastassia Txulkova | Ekaterina Malomura |
| 2014 | Iúlia Ilinikh | Anastassia Txulkova | Ielena Utróbina |
| 2015 | Anastassia Iakovenko | Svetlana Kuznetsova | Galina Chernyshova |

## Referències

* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a sitiodeciclismo.net