OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vila Pouca de Aguiar

Vila Pouca de Aguiar és un municipi portuguès, situat al districte de Vila Real, a la regió del Nord i a la subregió de l'Alt Trás-os-Montes.L'any 2006 tenia 10.583 habitants. Es divideix en 17 freguesies. Limita al nord amb Chaves, a l'est amb Valpaços i Murça, al sud amb Alijó, Sabrosa i Vila Real, a l'oest amb Ribeira de Pena i al nord-oest amb Boticas.

## Freguesies

* Afonsim
* Alfarela de Jales
* Bornes de Aguiar
* Bragado
* Capeludos
* Gouvães da Serra
* Lixa do Alvão
* Parada de Monteiros
* Pensalvos
* Sabroso de Aguiar
* Santa Marta da Montanha
* Soutelo de Aguiar
* Telões
* Tresminas
* Valoura
* Vila Pouca de Aguiar
* Vreia de Bornes
* Vreia de Jales

## Població

Població del municipi de Vila Pouca de Aguiar (1801 – 2004) :
| 1801 | 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 8171 | 10408 | 16047 | 18108 | 25394 | 20121 | 17081 | 14998 | 15100 |
# Vàlvula

Una vàlvula és un dispositiu mecànic amb el qual es pot iniciar, aturar o regular la circulació (pas) de líquids o gasos mitjançant una peça movible que obre, tanca o obstrueix de forma parcial un o més orificis o conductes.
Les vàlvules són uns dels instruments de control més essencials en la indústria. A causa del seu disseny i materials, les vàlvules poden obrir i tancar, connectar i desconnectar, regular, modular o aïllar una enorme sèrie de líquids i gasos, des dels més simples fins als més corrosius o tòxics. Les seves mides van des d'una fracció de polzada fins a 30 ft (9 m) o més de diàmetre. Poden treballar amb pressions que van des del buit fins a més de 20.000 lb/in ² (140 Mpa) i temperatures des de les criogèniques fins a 1500 °F (815 °C). En algunes instal·lacions cal un segellat absolut, en altres, les fugues o escorriments no tenen importància.
La paraula flux expressa el moviment d'un fluid, però també significa per a nosaltres la quantitat total de fluid que ha passat per una secció determinada d'un conducte. Cabal és el flux per unitat de temps, és a dir, la quantitat de fluid que circula per una secció determinada del conducte en la unitat de temps.

## Classificació de vàlvules atenent als seus usos

* Vàlvules industrials. Les vàlvules industrials poden classificar-se en tres grups: vàlvules de pas, vàlvules de regulació (o de control) i vàlvules de seguretat.
* Pel que fa a les variants, alguns dels tipus més freqüents són els següents.
** Vàlvula de seient.
** Vàlvula de camisa.
** Vàlvula hidràulica, cas particular de vàlvules industrials.
** Clau o vàlvula de pas, cas de vàlvules en instal·lacions d'edificis residencials (o com per tancs GLP).
** Vàlvula d'alleujament de pressió, per a casos de bloqueig ( shutter off , en anglès) o d'expansió tèrmica.
** Vàlvula antiretorn, usada per evitar que un fluid es mogui en sentit no desitjat al llarg d'una canonada.
** Vàlvula rotatòria, usada en els instruments de vent-metall.
* Vàlvules de cor.
Per analogia s'anomenen també vàlvules els dispositius que regulen el pas d'electrons en determinades circumstàncies:
* Vàlvules termoiòniques.

## Referències

* ↑ Una breu introducció sobre les característiques i usos de vàlvules Arxivat 2010-03-05 a Wayback Machine..

## Vegeu també

* Avanç i retard de vàlvules
* Dispositiu d'alleujament de pressió

## Enllaços externs

* (anglès) Ultra high purity valves
# Nannothrissa

Nannothrissa és un gènere de peixos pertanyent a la família dels clupeids.

## Taxonomia

* Nannothrissa parva (Regan, 1902)
* Nannothrissa stewarti (Poll & Roberts, 1976)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Regan, C. T., 1917. A revision of the clupeid fishes of the genus Pellonula and of related genera in the rivers of Africa. Annals and Magazine of Natural History (Series 8) v. 19 (núm. 110): 198-207.
* ↑ Poll, M. & Roberts, T. R., 1976. Nannothrissa stewarti espèce nouvelle de Clupeidae du lac Mai-ndombe (Zaïre) (Pisces, Clupeidae). Revue de Zoologique Africaine v. 90 (núm. 1): 235-239.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Psychoda tridens

Psychoda tridens és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Nova Zelanda.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Satchell, G. H., 1954. Keys to the Described Species of New Zealand Psychodidae with Descriptions of Eight New Species. Transactions of the Royal Entomological Society of London, 105: 475–491.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ S. L. Goldson, 2012. Larvae of four New Zealand species of Psychoda (Diptera: Psychodidae). New Zealand Entomologist. Vol. 6, núm. 3. Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ S. L. Goldson, G. H. Satchell, 2010. A plastron gill in the pupa of a New Zealand species of Psychoda (Diptera: Psychodidae). New Zealand Journal of Zoology. Vol. 4, núm. 1.
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Nannothrissa stewarti

Nannothrissa stewarti és una espècie de peix pertanyent a la família dels clupeids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 2,3 cm de llargària màxima.
* 12-18 radis tous a l'aleta dorsal i 17-19 a l'anal.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, pelàgic i de clima tropical (0°S-3°S) que viu en aigües àcides (pH 4).

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: llacs Mai-N'Dombe i Inongo (conca delriu Congo).

## Estat de conservació

Els seus principals problemes són la pesca, la seua distribució geogràfica tan restringida i la possible explotació de jaciments de metà descoberts recentment al llac Mai-N'Dombe.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Poll M., 1965. Un genre nouveau de Clupeidae (Pellonulinae) du bassin central du Congo. Rev. Zool. Bot. Afr. v. 72 (pts 3-4). 309-315.
* ↑ Poll, M. & Roberts, T. R., 1976. Nannothrissa stewarti espèce nouvelle de Clupeidae du lac Mai-ndombe (Zaïre) (Pisces, Clupeidae). Revue de Zoologique Africaine v. 90 (núm. 1): 235-239.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 «Nannothrissa stewarti» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Whitehead, P.J.P., 1985. FAO Species Catalogue. Vol. 7. Clupeoid fishes of the world (suborder Clupeioidei). An annotated and illustrated catalogue of the herrings, sardines, pilchards, sprats, shads, anchovies and wolf-herrings. Part 1 - Chirocentridae, Clupeidae and Pristigasteridae. FAO Fish. Synop. 125(7/1):1-303.
* ↑ Gourène, G. i G.G. Teugels, 1994. Synopsis de la classification et phylogénie des Pellonulinae de l'Afrique Occidentale et Centrale (Teleostei; Clupeidae). J. Afr. Zool. 108(1):77-91.
* ↑ Poll, M., G.G. Teugels i P.J.P. Whitehead, 1984. Clupeidae. P. 41-55. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.). Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.
* ↑ Moelants, T. (2010). "Nannothrissa stewarti." 2010 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2010. [Consulta: 16 abril 2023]

## Enllaços externs

* AQUATAB
* BioLib (anglès)
# Vincenzo Bellavere

Vincenzo Bellavere (també Bell'haver, Bell'aver, Belaver) (Venècia, vers. 1540-1541 – id. 29 d'agost de 1587), fou un compositor italià de l'escola veneciana.
Fou deixeble de Andrea Gabrieli i va ser segon organista de la Basílica de Sant Marc.
Se li deuen nombrosos madrigals que publicà en tres volums amb els títols de; Madrigali a cinquè et sei voci (Venècia, 1567 i 1575). En altres col·leccions també es publicaren madrigals de Bellavere.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 7, pàg. 1575 (ISBN 84-239-4507-3)
# Casa Generalife

La Casa Generalife és un edifici del municipi de Sant Cugat del Vallès (Vallès Occidental) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Es tracta d'una torre d'estiueig i d'estil arabesc encarregada a l'arquitecte Eduard Maria Balcells l'any 1919.

## Descripció

Casa- torre de grans dimensions que presenta una decoració i una construcció a la manera àrab. Està composta per dos pisos i manté una estructura rectangular. Les parets són arrebossades de blanc i les finestres arcs de ferradura, detalls ornamentals neoàrabs: arcades i esgrafiats similars als de l'Alhambra. En la part posterior de la casa s'aixeca una torre que està coronada per una cúpula, amb decoració de ceràmica de trencadís en franges de color blanc i blau. En el mateix recinte existeix una altra construcció per a la masoveria que manté una estructura semblant però no tan treballada.

## Referències

* ↑ «Casa Generalife». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 abril 2015].
# Pterocryptis berdmorei

Pterocryptis berdmorei és una espècie de peix de la família dels silúrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 15 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Myanmar.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Peters W. (C. H.) 1861. Über zwei neue Gattungen von Fischen aus dem Ganges. Monatsb. Akad. Wiss. Berlin 1861. 712-713.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. Vol. 2. A.A. Balkema, Rotterdam.

## Bibliografia

* Blyth, E. 1860. Report on some fishes received chiefly from the Sitang River and its tributary streams, Tenasserim Provinces. Journal and Proceedings of the Asiatic Society of Bengal v. 29 (núm. 2): 138-174.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# The Dirt

The Dirt és una pel·lícula biogràfica dels Estats Units del 20198 dirigida per Jeff Tremaine sobre la banda de glam metal Mötley Crüe.

## Sinopsi

La pel·lícula narra l'ascensió del grup de glam metal Mötley Crüe des de la joventut del baixista Nikki Sixx fins als períodes de crisis que va tenir el grup a principis dels anys 1990.

## Repartiment

* Douglas Booth com a Nikki Sixx, baixista de Mötley Crüe
* Iwan Rheon com a Mick Mars, guitarrista de Mötley Crüe
* Machine Gun Kelly com a Tommy Lee, baterista de Mötley Crüe
* Daniel Webber com a Vince Neil, el vocalista de Mötley Crüe
* Tony Cavalero como Ozzy Osbourne, ex vocalista de Black Sabbath, qui lluitava contra l'addicció a les drogues i va encapçalar una de les gires de Mötley Crüe
* Anthony Vincent Valbiro com a John Corabi, el segon vocalista de Mötley Crüe després que se n'anés Vince Neil
* Rebekah Graf com a Heather Locklear, un actriu i possible dona de Lee
* Leven Rambin com a Sharise Neil, ex esposa de Vince
* David Costabile com a Doc McGhee, el mànager de Mötley Crüe
* Pete Davidson com a Tom Zutaut, executiu Elektra Records
* Christian Gehring com a David Lee Roth, cantant principal de Van Halen
* Courtney Dietz com a Athena Lee, la germana petita de Tommy
* Joe Chrest com a David Lee, pare de Tommy
* Kathryn Morris com a Voula Lee, mare de Tommy
* Joshua Mikel com a Dealer, el venedor de drogues de Nikki Sixx

## Referències

* ↑ «MÖTLEY CRÜE Biopic 'The Dirt' To Arrive In March», 02-12-2018. [Consulta: 5 març 2019].
# Nantigís

Nantigís (~900-914) fou bisbe d'Urgell. Sembla que fou un bisbe molt actiu per la gran quantitat de documentació sobre consagracions d'esglésies efectuades per ell, entre les quals les la de Sant Salvador de Mata el 13 de desembre de 899, Sant Víctor de Dòrria el 903, la de Santa Maria de la Quar i Sant Jaume de Frontanyà el 905, Sant Martí d'Avià el 907 i la de Santa Eugènia de Sallagosa el 913.
Fou escollit bisbe d'Urgell entre 893 i 899. De fet no se sap la data exacta, ja que no hi ha cap document que ho avali. Només se sap que l'any 893 Ingobert consagrà la seva darrera església i 899 fou la data en què Nantigís consagra la seva primera església.

## Referències

* ↑ Fundació Enciclopèdia Catalana Gran Geografia Comarcal de Catalunya, Volum núm. 2, pàgs. 262-3' (ISBN 84-85194-16-0)
* ↑ Cabestany Fort, Joan-Ferran; Matas Blanxart, Maria Teresa; Rovira Pons, Pere. Pintures romàniques de l'església de Sant Víctor de Dòrria. Consell Comarcal del Ripollès, 2003.
* ↑ «Església de Sant Martí». Patmapa. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya.,
* ↑ «Nantigís». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Nalzenh

Nalzenh (en francès Nalzen) és un municipi francès situat al departament de l'Arieja i a la regió d'Occitània.

## Referències

* ↑ Toponímia occitana
# Pterocryptis buccata

Pterocryptis buccata és una espècie de peix de la família dels silúrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 14,7 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oest de Tailàndia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Ng, H. H. & M. Kottelat. 1998. Pterocryptis buccata, a new species of catfish from western Thailand (Teleostei: Siluridae) with epigean and hypogean populations. Ichthyological Research v. 45 (núm. 4): 393-399.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Caro diario

Caro diario fou una pel·lícula del director italià Nanni Moretti, produïda el 1993. Va ser premiada al Festival de Canes amb la Palma al millor director. Ha estat doblada al català.

## Argument

Vida i opinions de Nanni Moretti, filmades per ell mateix i repartides en tres episodis. En el primer d'ells, el cineasta s'acosta a la quotidianitat de Roma durant el mes d'agost, i ofereix una nova mirada a la capital italiana a través del seu recorregut en moto. En el segon, visita Gerardo, un amic intel·lectual que porta onze anys vivint a l'illa de Lipari; junts recorren altres illes, com Salina, Stromboli, Panarea i Alicudi. A l'últim capítol, el realitzador roda la seva pròpia quimioteràpia i el recorregut per hospitals i especialistes incapaços de diagnosticar-li la causa d'unes picors insuportables.

## Repartiment

* Nanni Moretti: Ell mateix
* Renato Carpentieri: Gerardo
* Antonio Neiwiller: L'alcalde de Stromboli
* Giovanna Bozzolo
* Sebastiano Nardone
* Antonio Petrocelli
* Giulio Base
* Jennifer Beals: Ella mateixa

## Fitxa tècnica

* Títol original: Caro diario
* Direcció: Nanni Moretti
* Guió: Nanni Moretti
* Música: Nicola Piovani
* Data de sortida: 1993
* Gènere: autobiogràfic
* Durada: 100 minuts

## Crítica

* "Imprescindible"
* "Bon cinema (...) El primer capítol; magistral"

## Nominacions

* César a la millor pel·lícula estrangera

## Referències

* ↑ «Caro diario». esadir.cat.
* ↑ «Caro diario». The New York Times.
* ↑ Morales, Fernando «Caro diario». El País.
* ↑ Molina Foix, Vicente «Caro diario». Fotogramas.
# L'Estoviada de Mussarra

L'Estoviada de Mussarra és un paratge del terme municipal de Monistrol de Calders, al Moianès i de Talamanca, al Bages.
Està situat al sector sud-oest del terme, a ponent de Mussarra. És la part superior dels Cingles de l'Estoviada, on hi ha l'espectacular Roca Giberta.

## Bibliografia

* Erill i Pinyot, Gustau; Gual i Purtí, Jordi (fotografies); Manent i Oritrell, Llibert (cartografia). Monistrol de Calders: El poble dels pagesos enginyers. Moià-Monistrol de Calders: Gràfiques Ister. Ajuntament de Monistrol de Calders, 2006 (Col·lecció Pedra i aigua, núm. 1).
* Perarnau i Llorens, Jaume; Piñero i Subirana, Jordi. Monistrol de Calders. La seva història i el seu patrimoni. Monistrol de Calders:: Ajuntament de Monistrol de Calders, 1993.
# Viaduc des Arts

El Viaduc des Arts és avui un conjunt de tallers d'oficis artístics reagrupats en una construcció única a París (al 12è districte) que era l'antic viaducte de París construït el 1859 per sostenir la via de ferrocarril de la línia de Vincennes, connectant la Bastilla amb Vincennes, al llarg de l'actual avinguda Daumesnil.

## Història

El 1990, la mairie de Paris decideix rehabilitar el lloc deixat i abandonat de feia diversos decennis, renovant cadascuna de les voltes del viaducte de la línia de Vincennes per tal de transformar-los en nou conservatori parisenc de l'art. El viaducte, fet de maons roses i de pedres tallada, és restaurat per la SEMAEST amb el concurs de l'arquitecte Patrick Berger que tancà cadascuna de les voltes amb grans vidrieres corbades de fusta clara. A sobre, al lloc de l'antiga via de ferrocarril, s'hi condiciona la promenade plantée, formant part de la via verda que connecta la Place de la Bastille al Bosc de Vincennes. L'arranjament del Viaduc des Arts s'acaba el 1994. Finalment s'enllesteix per a la implantació dels diferents tallers, adossats ara al carrer Faubourg-Saint-Antoine, a l'alçada de l'artesanat del moble francès.
Cada volta és el lloc d'expressió d'un talent i d'un coneixement, que visible del carrer estant per als vianants, revela una infinitat de gests fascinants amb la seva part de tradició, d'heretatge i d'invenció. L'obra, al ritme de la successió de les voltes, proposa als visitants i als turistes descobrir més de 50 artesans d'art i creadors originals. Ràpidament els parisencs van adoptar aquest antic erm ferroviari per fer-ne un lloc privilegiat dels vagareigs de cap de setmana.

## Llista parcial dels tallers d'art

* Vertical - Escultures vegetals contemporànies .
* Atelier Camille Le Tallec - Decoració sobre porcellana pintada a mà Arxivat 2008-09-08 a Wayback Machine..
* Atelier Fleur d'art Guillet - Creació de guarniments florals artificials per a l'alta costura, el món de l'espectacle....
* Ateliers du Temps Passé - Restauració de quadres i d'objectes d'art policroms.
* Aurélie Cherell - Creació de moda femenina en confecció i vestits de núvia .
* Créations Cherif - Creació i realització de disseny contemporani.
* Atelier Michel Fey - Fundes de mobiliari i daurat sobre cuir.
* Le Bonheur des Dames - Creació i fabricació d'obres de brodat.
* Tissus Malhia Kent - Creació i fabricació de teixits per a l'alta costura internacional.
* Aisthesis - Ebenisteria artística, fabricació i restauració de mobiliari i objectes d'art.
* Atelier Guigue Locca - Restauració i creació de mobles i objectes pintats.
* Verrerie de l'Opéra - Creació d'objectes contemporanis en vidre bufat.
* Roger Lanne Luthier - Creació i restauració de violins i violoncels.
* Atelier du cuivre et l'argent - Orfebreria.
* Académie du Viaduc des Arts - Taller d'ensenyament artístic.
* Matières - Pintura decorativa i ferreteria artística.
# Epípoles

Epípoles (Epipolae, Ἐπίπολαι) era un barri de Siracusa que tenia una fortificació coneguda com a Euríel. Era a l'oest de l'Acradina i ja existia quan els atenencs van assetjar la ciutat el 414 aC.

## Referències

* ↑ Tucídides, 1980, p. 49.

## Bibliografia

* Tucídides. Història de la Guerra del Peloponès. Volum VII. Fundació Bernat Metge, 1980. ISBN 9788472251625.
# Trematocara

Trematocara és un gènere de peixos de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes. que és endèmic del llac Tanganyika (Àfrica oriental).

## Taxonomia

* Trematocara caparti (Poll, 1948)
* Trematocara kufferathi (Poll, 1948)
* Trematocara macrostoma (Poll, 1952)
* Trematocara marginatum (Boulenger, 1899)
* Trematocara nigrifrons (Boulenger, 1906)
* Trematocara stigmaticum (Poll, 1943)
* Trematocara unimaculatum (Boulenger, 1901)
* Trematocara variabile (Poll, 1952)
* Trematocara zebra (De Vos, Nshombo & Thys van den Audenaerde, 1996)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ ZipCodeZoo (anglès)
* ↑ Poll, M. 1948. Descriptions de Cichlidae nouveaux recueillis par la mission hydrobiologique belge au Lac Tanganika (1946-1947). Bull. Mus. R. Hist. Nat. Belg. v. 24 (núm. 26): 1-31.
* ↑ Poll, M. 1948. Descriptions de Cichlidae nouveaux recueillis par la mission hydrobiologique belge au Lac Tanganika (1946-1947). Bull. Mus. R. Hist. Nat. Belg. v. 24 (núm. 26): 1-31.
* ↑ Poll, M. 1952. Quatrième série de Cichlidae nouveaux recueillis par la mission hydrobiologique belge au lac Tanganika (1946-1947). Bull. Inst. R. Sci. Nat. Belg. v. 28 (núm. 49): 1-20.
* ↑ Boulenger, G. A. 1899. Second contribution to the ichthyology of Lake Tanganyika.--On the fishes obtained by the Congo Free State Expedition under Lieut. Lemaire in 1898. Trans. Zool. Soc. Lond. v. 15 (pt 4, núm. 1): 87-96, Pls. 18-20.
* ↑ Boulenger, G. A. 1906. Fourth contribution to the ichthyology of Lake Tanganyika.--Report on the collection of fishes made by Dr. W. A. Cunnington during the Third Tanganyika Expedition, 1904-1905. Trans. Zool. Soc. Lond. v. 17 (pt 6, núm. 1): 537-619, Pls. 30-41.
* ↑ Poll, M. 1943. Descriptions de poissons nouveaux du Lac Tanganika, appartenant aux familles des Clariidae et Cichlidae. Rev. Zool. Bot. Afr. v. 37 (núm. 3-4): 305-318.
* ↑ Boulenger, G. A. 1901. Diagnoses of new fishes discovered by Mr. J. E. S. Moore in lakes Tanganyika and Kivu. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 7) v. 7 (núm. 37): 1-6.
* ↑ Poll, M. 1952. Quatrième série de Cichlidae nouveaux recueillis par la mission hydrobiologique belge au lac Tanganika (1946-1947). Bull. Inst. R. Sci. Nat. Belg. v. 28 (núm. 49): 1-20.
* ↑ De Vos, L., M. Nshombo & D. F. E. Thys van den Audenaerde. 1996. Trematocara zebra (Perciformes; Cichlidae), nouvelle espèce du nord-ouest du Lac Tanganyika (Zaïre). Belg. J. Zool. v. 126 (núm. 1): 3-20.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
# Tres dies per matar

Tres dies per matar (títol original en anglès, 3 Days to Kill) és una pel·lícula de thriller d'acció del 2014 dirigida per McG i escrita per Luc Besson i Adi Hasak. És protagonitzada per Kevin Costner, Amber Heard, Hailee Steinfeld, Connie Nielsen, Richard Sammel i Eriq Ebouaney. Es va estrenar el 21 de febrer de 2014, va rebre crítiques en diversos sentits i va recaptar 52,6 milions de dòlars amb un pressupost de 28 milions. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Referències

* ↑ 3 Days to Kill a Box Office Mojo (anglès)
* ↑ «After 'Hatfields & McCoys', Kevin Costner Eyes Jack Ryan, 'Three Days To Kill'». , 06-08-2012 [Consulta: 17 febrer 2014].
* ↑ «Amber Heard Joins Three Days to Kill». movieweb.com, 13-12-2012. Arxivat de l'original el 21 febrer 2014. [Consulta: 10 abril 2013].
* ↑ «Relativity Pushes 'Three Days To Kill' Opening Back A Week». , 30-10-2013 [Consulta: 18 febrer 2014].
* ↑ «Tres dies per matar». ésAdir. [Consulta: 15 desembre 2023].
* ↑ «Tres dies per matar». Goita què fan, ara!. [Consulta: 24 juny 2024].