OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lagos (Portugal)

Lagos és un municipi portuguès, situat al districte de Faro, a la regió d'Algarve i a la subregió de l'Algarve. L'any 2004 tenia 27.041 habitants. Limita al nord amb Monchique, a l'est amb Portimão, a l'oest amb Vila do Bispo, al nord-oest amb Aljezur i al sud amb l'oceà Atlàntic

## Història

Amb el nom de Lacohriga o Lacóbriga (de possible origen cèltic), aproximadament 2.000 anys a. C., va ser un port freqüentat per fenicis, grecs i cartaginesos. L'ocupació romana va fer créixer la ciutat, període en què va construir-se una presa per al proveïment d'aigua, així com un pont sobre la Ribera de Bensafrim. Els àrabs van anomenar la ciutat Zawaia, i van aixecar-hi muralles al segle x. El segle xv Lagos es converteix en un punt estratègic de noves rutes marítimes cap a les costes africanes. El 1444 s'hi va obrir el primer mercat d'esclaus d'Europa, i prosperà el comerç d'ivori, or i plata portats d'Àfrica. Noves muralles, construïdes al segle xvi, s'uneixen a l'expansió urbana de la ciutat que, des de 1573, és seu del bisbat i residència dels governadors de l'Algarve. Aquestes defenses són reforçades, al segle xvii, amb la construcció de fortaleses en punts estratègics. El terratrèmol de 1755 i el sisme submarí posterior van destruir gran part de la ciutat que, només a partir de mitjans del segle xix, amb la indústria de conserves de peix i el comerç, inicià la seva recuperació.

## Població

Població del municipi de Lagos (1801 – 2004) :
| 1801 | 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 9789 | 11012 | 13937 | 16210 | 17060 | 19700 | 21526 | 25398 | 27041 |
* Barão de São João
* Bensafrim
* Luz
* Odiáxere
* Santa Maria (Lagos)
* São Sebastião (Lagos)

## Vegeu també

* Menhir da Cabeça do Rochedo
* Església Parroquial de Santa Maria de Lagos

## Referències

* ↑ (portuguès) Região de Turismo do Algarve, Lagos
* ↑ (portuguès) Câmara Municipal de Lagos, História de Lagos
* ↑ Arranz Márquez, Luis. Cristóbal Colón: misterio y grandeza (en castellà), p. 86.
* ↑ Lardner, Dionysius. The history of maritime and inland discovery (en anglès), p. 357.

## Enllaços externs

* Câmara Municipal de Lagos
Viccionari
# Wendelin Weißheimer

Wendelin Weißheimer (Osthofen, 26 de febrer de 1838 - Núremberg, 16 de juny de 1910) fou un compositor alemany.
Alumne del Conservatori de Leipzig, el 1868 fou nomenat director d'orquestra del teatre de Würzburg; més tard exercí les mateixes funcions a Magúncia, es dedicà posteriorment a l'ensenyança i, per acabar, consagrà tota la seva activitat a la composició. Les seves obres més principals són les òperes:
* Theodor Körner, (Múnic, 1872),
* Mesiter Martin und seine Gesellen, (Karlsruhe, 1879)
Així com l'escena Das Grab im, Busento, per a baix, cor d'homes i orquestra, i nombrosos lieder. a més, publicà:
* Erlebnisse mit Rich,
* Wagner, Fr, Liszt und vielen anderen Zeitgenossen nebst dieren Briefen, (1898).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 70, pàg. 46 (ISBN 84-239-4570-7)
# Cantó de Tornafuèlha

El cantó de Tornafuèlha és un cantó francès del departament de l'Alta Garona, a la regió d'Occitània. Està enquadrat al districte de Tolosa i té 3 municipis i el cap cantonal és Tornafuèlha.

## Municipis

* Tornafuèlha
* Cunhaus
* Vilanava Tolosana

## Vegeu també

* Cantons de l'Alta Garona
# Zévaco

Zévaco (en cors Zevacu) és un municipi francès, situat a la regió de Còrsega, al departament de Còrsega del Sud. L'any 1999 tenia 56 habitants.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 91 | 98 | 91 | 89 | 57 | 56 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit | Qualitat |
| 2001- | Innocent Poggi | | |
# Werner Wehrli

Werner Wehrli (Aarau, cantó d'Argòvia, 8 de gener de 1892 - Lucerna, 27 de juny, de 1944) fou un compositor suís.
Alumne destacat del Conservatori de Zuric i Frankfurt, també cursà la carrera de Filosofia i Lletres en les Universitats de Basilea i Berlín. El 1914 guanyà el premi Mozart pel seu primer Quartet per a instruments d'arc.
Fou professor i director de la Societat Ceciliana d'Aarau, i va escriure entre altres obres:
* un altre Quartet per a arc;
* un Trio, per a violí, viola i flauta;
* una Sonata, per a violí i piano;
* el poema simfònic Chilbizite;
* una Suite, per a flauta i piano;
* un Trio, per a piano, violí i trompa;
* Das heisse Eisen, òpera estrenada a Berna el 1918.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Apèndix núm. 10, pàg. 1233 (ISBN 84-239-4580-4)
# Sewellia

Sewellia és un gènere de peixos de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Taxonomia

* Sewellia albisuera (Freyhof, 2003)
* Sewellia breviventralis (Freyhof & Serov, 2001)
* Sewellia diardi (Roberts, 1998)
* Sewellia elongata (Roberts, 1998)
* Sewellia lineolata (Valenciennes, 1846)
* Sewellia marmorata (Serov, 1996)
* Sewellia patella (Freyhof & Serov, 2001)
* Sewellia pterolineata (Roberts, 1998)
* Sewellia speciosa (Roberts, 1998)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Freyhof, J. 2003: Sewellia albisuera, a new balitorid loach from Central Vietnam (Cypriniformes: Balitoridae). Ichthyological Exploration of Freshwaters v. 14 (núm. 3): 225-230.
* ↑ Freyhof, J. & D. V. Serov 2000. Review of the genus Sewellia with description of two new species from Vietnam (Cypriniformes: Balitoridae). Ichthyol. Explor. Freshwaters v. 11 (núm. 3): 217-240.
* 1 2 3 4 Roberts, T. R. 1998. Systematic revision of the balitorid loach genus Sewellia of Vietnam and Laos, with diagnoses of four new species. Raffles Bull. Zool. v. 46 (núm. 2): 271-288.
* ↑ Kottelat, M. 1994: Rediscovery of Sewellia lineolata in Annam, Vietnam (Teleostei: Balitoridae). Zoologische Mededelingen (Leiden) v. 68 (núm. 1): 109-112.
* ↑ Cuvier, G. & A. Valenciennes. 1846. Histoire naturelle des poissons. Tome dix-huitième. Suite du livre dix-huitième. Cyprinoïdes. Livre dix-neuvième. Des Ésoces ou Lucioïdes. Hist. Nat. Poiss. v. 18: i-xix + 2 pp. + 1-505 + 2 pp., Pls. 520-553.
* ↑ Serov, D. V. 1996: Sewellia marmorata sp. nova -- new species of Homaloptera (Cypriniformes, Balitoridae) from southern Vietnam. Voprosy Ikhtiologii v. 36 (núm. 2): 273-276. (En rus, traducció a l'anglès al Journal of Ichthyology v. 36 (núm. 2):197-199).
* ↑ Freyhof, J. & D. V. Serov 2000. Review of the genus Sewellia with description of two new species from Vietnam (Cypriniformes: Balitoridae). Ichthyol. Explor. Freshwaters v. 11 (núm. 3): 217-240.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
# Piero Bonifacio Acquaviva

Piero Bonifacio Acquaviva (n...? - 1418) militar italià.
Acompanyà al seu germà Josías Acquaviva en els estralls que va fer als Melatini i es distingí pel furor que avivà l'odi entre les dues famílies (Acquaviva - Melatini).
Va ser senyor de Teramo el 1415.

## Referències

* Tom núm. 2 pag. 418 de l'enciclopèdia Espasa
# Tataouine Nord

La delegació o mutamadiyya de Tataouine Nord (àrab: معتمدية تطاوين الشمالية, muʿtamadiyyat Taṭāwīn ax-Xamaliyya) és una delegació de Tunísia a la governació de Tataouine, formada per la part oriental de la ciutat de Tataouine i els territoris vers el nord, est i sud-est.
En aquesta delegació es troben diversos ksars: Ksar Djelidat, Ksar Yekser, Kasr Maned, Ksar Tamelest i Ksar Ouled Soltane. Té una població de 54.320 habitants al cens del 2004, però la majoria corresponen a la ciutat de Tataouine. L'únic nucli de certa importància és Guetoufa, al sud-est.

## Administració

Com a delegació o mutamadiyya, duu el codi geogràfic 53 51 (ISO 3166-2:TN-12) i està dividida en quinze sectors o imades:
* En-Nozha (53 51 51)
* Ettadhamen (53 51 52)
* En-Nasr (53 51 53)
* Oued El Gemah (53 51 54)
* Berourmet (53 51 55)
* Telelt (53 51 56)
* Oued El Ghar (53 51 57)
* El Maouna (53 51 58)
* Ezzahra (53 51 59)
* Gattoufa (53 51 60)
* Khetma (53 51 61)
* Essâada (53 51 62)
* El Galâa Est (53 51 63)
* El Galâa Ouest (53 51 64)
* Beni Belal (53 51 65)
A nivell de municipalitats o baladiyyes, forma part de la municipalitat de Tataouine (codi geogràfic 53 11).

## Referències

* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 12-2012, pàg. 120-122. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 12-2012, pàg. 161. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
# Bigadiç

Bigadiç és un municipi i districte de la província de Balıkesir a la regió de la Màrmara, a Turquia. Antigament coneguda com a Akhira[us] (grec medieval: Αχυρά[ους]), podria ser la mateixa ciutat que apareix amb el nom de «Laquera» o «La Quera» en fonts medievals catalanes.

## Referències

* ↑ Dölger, 1977, p. 38.

## Bibliografia

* Dölger, F; Wirth, P. Regesten der Kaiserurkunden des oströmischen Reiches von 565-1453. Teil 3: Regesten von 1204-1282 (en alemany). 2a edició. C.H. Beck, 1997. ISBN 9783406007385.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial del Governador del districte (turc)
# Quick (restaurant)

Quick és una cadena de menjar ràpid francesa d'origen belga similar a McDonald's. Va començar a Schoten, i en 2007 va ser nacionalitzada pel govern francès per mitjà de CDC. Actualment té restaurants a Bèlgica, França, Egipte, Algèria, Marroc, Emirats Àrabs Units, Andorra, Luxemburg, Espanya, Rússia i Armènia. El 72% funciona a manera de franquícia.
L'hamburguesa "Giant" és el seu producte més venut, deixen que els clients surten les seves patates, hi va haver una hamburguesa vegetariana disponible en els 1990 i el febrer de 2010, l'empresa va anunciar que serviria productes halal per musulmans, i va arribar a servir només menús halal a l'agost de 2010. Això ha ocasionat certes polèmiques i diversos polítics com Marine Le Pen i membres de l'UMP s'hi han posicionat en contra.

## Controvèrsia

El 22 de gener de 2011, un noi de 14 anys va morir després de dinar dues hamburgueses contaminades en un restaurant d'Avinyó. L'autòpsia va dictaminar que en el seu cos havia restes d'estreptococs, així com en cinc dels vuit empleats. Però el director, Jacques-Edouard Xarret, no ha volgut responsabilitzar-se de la mort del noi.

## Referències

* ↑ http://www.telegraph.co.uk/news/worldnews/europe/france/7245050/French-fast-food-chain-makes-menus-halal.html
* ↑ A Report from CBN Channel.
* ↑ https://web.archive.org/web/20100227033957/http://news.yahoo.com/s/time/20100224/wl_time/08599196729900
* ↑ http://www.usnewssource.com/headlines/14-year-old-french-boy-dies-after-eating-hamburgers-at-fast-food-restaurant_262826.html

## Enllaços externs

* Quick Belgium (francès) (neerlandès) (anglès)
Viccionari
# Surfside

Surfside és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2005 tenia 5.775 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Surfside tenia 4.909 habitants, 2.248 habitatges, i 1.330 famílies. La densitat de població era de 3.790,8 habitants/km².
Dels 2.248 habitatges en un 20,5% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 46,6% hi vivien parelles casades, en un 9,6% dones solteres, i en un 40,8% no eren unitats familiars. En el 32,9% dels habitatges hi vivien persones soles el 15,1% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,18 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,75.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 16,3% tenia menys de 18 anys, un 4,5% entre 18 i 24, un 29,3% entre 25 i 44, un 24% de 45 a 60 i un 25,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 86,4 homes.
La renda mediana per habitatge era de 50.927 $ i la renda mediana per família de 56.327 $. Els homes tenien una renda mediana de 47.147 $ mentre que les dones 39.181 $. La renda per capita de la població era de 38.375 $. Entorn del 6,7% de les famílies i l'11,5% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Surfside». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Surfside». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Tequesta

Tequesta és una població dels Estats Units a l'estat de Florida. Segons el cens del 2000 tenia 5.273 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Tequesta tenia 5.273 habitants, 2.344 habitatges, i 1.521 famílies. La densitat de població era de 1.163,4 habitants/km².
Dels 2.344 habitatges en un 22,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55,7% hi vivien parelles casades, en un 7% dones solteres, i en un 35,1% no eren unitats familiars. En el 29,5% dels habitatges hi vivien persones soles el 17,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,22 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,75.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 19,1% tenia menys de 18 anys, un 4% entre 18 i 24, un 22,9% entre 25 i 44, un 27,1% de 45 a 60 i un 26,9% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 48 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 83,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 58.825 $ i la renda mediana per família de 72.683 $. Els homes tenien una renda mediana de 51.563 $ mentre que les dones 31.855 $. La renda per capita de la població era de 34.974 $. Entorn de l'1,6% de les famílies i el 3,2% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Tequesta». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 2 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Tequesta». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Constel·lació del Cavallet

El Cavallet (Equuleus) és una de les més petites de les 88 constel·lacions modernes; només Crux és més petita. Malgrat la seva tossa i la feblesa dels seus estels (cap és més brillant que la quarta magnitud) és una de les 48 constel·lacions catalogades per Claudi Ptolemeu al seu Almagest.

## Trets notables

Equleuus és la segona constel·lació més petita, amb 72 graus quadrats. No és una constel·lació que atregui l'atenció especialment. Hi ha pocs estels variables. Només se n'hi coneixen uns 25, la majoria obscurs. γ Equ és un estel alpha CVn, que varia entre les magnituds 4,58m i 4,77m amb un període aproximat de 12½ minuts. R Equ és un Variable Mira que varia entre les magnituds 8,0m i 15,7m en uns 261 dies. Conté alguns estels dobles d'interès. γ Equ està format per un estel primari de magnitud al voltant de 4,7m (lleugerament variable) i un estel secundari de la magnitud 11,6 separats 2 segons d'arc. ε Equ té quatre components. Els tres més brillants són de les magnituds 6,0m, 6,3m, i 7,2m. δ Equ és un estel binari amb un període orbital de 5,7 anys, i durant un temps va ser el binari òptic de període més curt conegut. Els dos components del sistema no estan mai separats més de 0,35 segons d'arc.

### Taula

| Estel | Magnitud aparent | Magnitud absoluta | Distància anys llum | Tipus espectral |
| Kitalpha (α Equ) | 3,92 | 0,14 | 186 | G0III+A5V |
| δ Equ | 4,47 | 3,14 | 60 | F5V+G0V |
| γ Equ | 4,70 | 1,97 | 115 | F0IIIp |
| β Equ | 5,16 | -0,05 | 360 | A3V |
| ε Equ | 5,30 | 1,40 | 197 | F6IV |
N.B. : Els valors numèrics han estat mesurats pel satèl·lit Hipparcos

## Objectes notables de cel profund

Degut a la seva tossa i la seva situació en una part del cel poc lluminosa, Equuleus conté pocs objectes de cel profund. Es poden fer notar les galàxies NGC 7015, NGC 7040, NGC 7045 i NGC 7046.

## Bibliografia

* Burnham, Robert (1978). Burnham's Celestial Handbook: An observer's guide to the universe beyond the solar system, volume 2. Dover Publications, New York, New York.
* The Bright Star Catalogue, 5th revised ed.

## Referències

* ↑ «Consulta del catàleg de resultats de la missió Hipparcos». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 24 setembre 2005].
# Bandera d'Armènia

La bandera nacional d'Armènia està formada per tres franges horitzontals d'igual amplada de colors vermell, blau i carabassa.
La bandera fou adoptada el 1918, durant el primer període d'independència després de la Primera Guerra Mundial, tot i que durant aquest període les proporcions eren de 2:3. Fou restaurada el 24 d'agost de 1990, després de l'extinció de la Unió Soviètica i aprova per la llei "Sobre la bandera estatal de la República d'Armènia" pel Soviet Suprem de la República d'Armènia. Com la majoria de banderes de les repúbliques exsoviètiques, va mantenir les proporcions 1:2.

## Colors

Els tres colors han estat associats amb la nació armènia durant molts segles. Hi ha moltes interpretacions quant al significats d'aquests colors però la interpretació més acceptada és que:
* El vermell simbolitza la sang vessada pels armenis en defensa del seu país.
* El blau simbolitza el cel.
* El taronja simbolitza el sòl fèrtil d'Armènia.
El 2012, l'Institut Nacional d'Estàndards Armeni (SARM) va publicar les especificacions sobre la construcció i els colors de la bandera nacional:
| Model de color | Vermell | Blau | Carabassa |
| Pantone | 485 | 286 | 1235 |
| RGB | 217, 0, 18 | 0, 51, 160 | 242, 168, 0 |
| CMYK | 0-100-100-0 | 100-80-0-0 | 0-35-100-0 |
| HTML | D90012 | 0033A0 | F2A800 |

## Banderes històriques

* Dinastia Artàxides (188 aC-14 dC)
* Dinastia Arxakuní
* Armènia bagràtida (884–1045)
* Regne Armeni de Cilícia (1064-1375)
* Principat de Khatxèn (821-1600)
* Nissaga Hasanjalàlides (1214-?)
* República de Van (1915–1918)
* República Democràtica Federal de Transcaucàsia (1918)
* República Democràtica d'Armènia (1918-1920)
* República Socialista del Soviet d'Armènia (1922)
* República Federal Soviètica de Transcaucàsia (1922-1936)
* República Socialista Soviètica d'Armènia (1926-1940)
* República Socialista Soviètica d'Armènia (1940-1952)
* República Socialista Soviètica d'Armènia (1952-1990)

## Vegeu també

* Llista de les banderes d'Armènia

## Referències

* ↑ «Armenia. Hayastan - Republic of Armenia, Hayastani Hanrapetutyun» (en anglès). Flgs Of The World. [Consulta: 9 juliol 2022].
* ↑ «General Information» (en anglès). Th egovernment of the Republic of Armenia. [Consulta: 9 juliol 2022].
* ↑ «HST 50-2012 - General Specifications of the Republic of Armenia flag (AM)». Arxivat de l'original el 2017-10-14. [Consulta: 23 gener 2013].
# Hymni i Flamurit

Hymni i Flamurit és l'himne nacional d'Albània. La lletra va ser escrita pel poeta albanès Aleksander Stavre Drenova. L'himne va ser publicat per primera vegada com un poema titulat Liri i Shqipërisë (Llibertat d'Albània), un periòdic albanès a Sofia, Bulgària. La música de l'himne va ser composta per Ciprian Porumbescu
# Mediant

La mediant és el tercer grau d'una escala musical. Si es troba a distància d'una tercera menor de la tònica, l'escala en qüestió és menor, mentre que si es troba a distància d'una tercera major, es tracta d'una escala major. Per això la mediant és un grau modal, perquè determina el mode.

## Vegeu també

* Enllaços per mediants
Viccionari
# Dominant

La dominant és el cinquè grau d'una escala musical, que sempre es troba a una distància d'una quinta justa de la tònica. Atesa la importància de l'acord que es forma sobre aquest grau per a la definició de la tonalitat i concretament en la cadència conclusiva i en general en els processos cadencials, es considera que aquest és un grau tonal.
Viccionari
# Apol·loni i Filemó d'Arsinoe

Apol·loni d'Egipte va ser un anacoreta egipci. Mort màrtir, és venerat com a sant juntament amb Filemó, el guardià de la presó, a qui va convertir al cristianisme i que va morir màrtir amb ell.
El prefecte d'Egipte el va fer encarcerar a Arsinoe i allí va convertir el seu guardià Filemó. El prefecte els va fer tirar tots dos al mar, vers el 311.
La seva festivitat es commemora el 8 de març.

## Llegenda de Filemó

Una tradició diferent, potser inspirada per la llegenda de Genís de Roma o Ardalió d'Alexandria, conta que Filemó era un actor, músic i ballarí. Havia de representar una obra que ridiculitzava els cristians, fent el personatge del cristià d'Arsione anomenat Apol·loni. Durant la representació, Filemó va convertir-se i va anunciar que ja no era pagà, sinó que volia ésser cristià i batejat. El prefecte el va fer detenir i, amb Apol·loni, va ser mort.
# L'Équipe

L'Équipe (pronunciat [lekip], que significa 'L'Equip' en francès) és un diari francès d'àmbit nacional dedicat a l'esport, propietat d'Éditions Philippe Amaury. El diari es dedica a la cobertura del futbol, el rugbi, l'automobilisme i el ciclisme. El seu predecessor va ser L'Auto, un diari esportiu de caràcter general el nom del qual no reflectia cap interès concret, sinó l'entusiasme de l'època per les carreres de cotxes.
L'Auto va donar origen a la carrera ciclista per etapes del Tour de França el 1903 per augmentar-ne la difusió. El mallot groc del líder de la carrera (francès: mallot jaune) es va instituir el 1919, probablement per reflectir el distintiu paper groc en què es publicava L'Auto. La competició que s'acabaria convertint en la Lliga de Campions de la UEFA també va ser obra d'un periodista de l'Èquipe, Gabriel Hanot.
És un dels periòdics esportius més prestigiosos d'Europa i el 2004 esdevingué el diari estatal de més gran tiratge de França, per damunt fins i tot dels generalistes Le Monde i Le Figaro.

## Història

L'Auto i, per tant, L'Équipe, deu la seva vida a un escàndol francès del segle xix en què es va veure embolicat el soldat Alfred Dreyfus: el Cas Dreyfus. Amb matisos d'antisemitisme i paranoia de postguerra, Dreyfus va ser acusat de vendre secrets al vell enemic de França, els alemanys.
La divisió de la societat, que insistia en la seva culpabilitat o la seva inocència -finalment va ser absolt, però només després que uns judicis arreglats el desterressin a un camp de presoners en una illa-, la divisió va estar a punt de provocar una guerra civil i encara té els seus ressons a la societat francesa moderna.
El diari esportiu més gran de França, Le Vélo, barrejava la cobertura esportiva amb el comentari polític. El seu director, Pierre Giffard, creia que Dreyfus era innocent i així ho va manifestar, cosa que va provocar un agre desacord amb els seus principals anunciants. Entre ells hi havia el fabricant d'automòbils Comte de Dion i els industrials Adolphe Clément i Édouard Michelin.
Frustrats per la política de Giffard, van planejar un diari rival. L'editor era un destacat ciclista de carreres, Henri Desgrange, que havia publicat un llibre de tàctiques i entrenament ciclista i treballava com a publicista per a Clément. Desgrange tenia un caràcter fort, però li faltava confiança, i dubtava tant del Tour de França fundat en nom que es va mantenir allunyat de la carrera pionera el 1903 fins que va semblar ser un èxit.

## Enllaços externs

* Web oficial