OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Homaloptera confuzona

Homaloptera confuzona és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la conca del Mekong a Laos i Cambodja i també al sud-est de Tailàndia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M. 2001. Fishes of Laos. WHT Publications Ltd., Colombo 5, Sri Lanka. 198 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M. 2000. Diagnoses of a new genus and 64 new species of fishes from Laos (Teleostei: Cyprinidae, Balitoridae, Bagridae, Syngnathidae, Chaudhuriidae and Tetraodontidae). J. South Asian Nat. Hist. v. 5 (núm. 1): 37-82.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Homaloptera pillaii

Homaloptera pillaii és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Kerala (Índia).

## Referències

* ↑ van Hasselt J. C. 1823. Uittreksel uit een' brief van Dr. J. C. van Hasselt, aan den Heer C. J. Temminck. Algem. Konst Letter-bode II Deel (núm. 35). 130-133.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Menon, A.G.K. 1999. Check list - fresh water fishes of India. Rec. Zool. Surv. India, Misc. Publ., Occas. Pap. Núm. 175, 366 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Homiliari

Un homiliari és un llibre litúrgic on es recollien diverses homilies, que eren predicades durant la missa.
Un dels més notables són les anomenades Homilies d'Organyà, un dels primers textos escrits en català, entre els ss. XII i XIII.
Les Homilies de Tortosa, redactades en aquesta mateixa època, foren escrites en occità.

## Referències

* ↑ Bolòs, Jordi: Diccionari de la Catalunya medieval (ss. VI-XV). Edicions 62, Col·lecció El Cangur / Diccionaris, núm. 284. Barcelona, abril del 2000. ISBN 84-297-4706-0, plana 142.
# Lasiancistrus caquetae

Lasiancistrus caquetae és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4,2 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica.

## Referències

* ↑ Regan C. T. 1904. A monograph of the fishes of the family Loricariidae. Trans. Zool. Soc. Lond. v. 17 (pt 3, núm. 1). 191-350.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Armbruster, J. W. 2005: The loricariid catfish genus Lasiancistrus (Siluriformes) with description of two new species. Neotropical Ichthyology v. 3 (núm. 4): 549-569.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Fowler, H. W. 1945. Colombian zoological survey. Pt. I.--The freshwater fishes obtained in 1945. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 97: 93-135.
* Gosline, William A. 1947. Contributions to the classification of the Loricariid catfishes. Archos. Mus. Nat., Rio de Janeiro, 41:79-144.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Sands, David. 1988. A Fishkeeper's Guide to South American Catfishes. Tetra Press, Nova Jersey, Estats Units. 117pp.
* Schaefer, S.A. 2003. Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Haworthia arachnoidea var. calitzdorpensis

Haworthia arachnoidea var. calitzdorpensis, és una varietat de Haworthia arachnoidea del gènere Haworthia de la subfamília de les asfodelòidies.

## Descripció

Haworthia arachnoidea var. calitzdorpensis creix de forma solitària. El color de les fulles és de color verd groguenc pàl·lid, amb llum forta i una mica violàcia i els marges són translúcids i dentats.

## Distribució i hàbitat

Aquesta varietat creix a diverses localitats del nord i nord-est de Calitzdorp, de la província del Cap Occidental (Sud-àfrica); on molt sovint creix junt amb Haworthia blackburniae. Creix sota els arbustos en vessants rocosos.
És una espècie de dificultat moderada, tingueu precaució a l'hora de regar i tampoc creix a la llum solar directa. La propagació s'ha de fer per llavors.

## Taxonomia

Haworthia arachnoidea var. calitzdorpensis va ser descrita per Martin Bruce Bayer i publicat a Alsterworthia International 16(2): 5, a l'any 2016.

### Etimologia

Haworthia: nom en honor del botànic britànic Adrian Hardy Haworth (1767-1833).
arachnoidea: epítet llatí que vol dir "semblant a una teranyina".
var. calitzdorpensis: epítet geogràfic, que creix prop de Calitzdorp, de la província del Cap Occidental (Sud-àfrica).

## Referències

* 1 2 3 4 Jilemicky, Jakob. «Haworthia mucronata var. calitzensis» (en anglès). www.haworhia-gasteria.com | All you want to know about Haworthia, Gasteria & Astroloba. [Consulta: 27 juny 2021].
* ↑ «Haworthia arachnoidea var. calitzdorpensis» (en anglès). Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. Arxivat de l'original el 2021-06-27. [Consulta: 23 juny 2021].
* ↑ Charters, Michael L. «California Plant Names: Latin and Greek Meanings and Derivations. A Dictionary of Botanical and Biographical Etymology» (en anglès), 2021. [Consulta: 4 maig 2021].
* ↑ «Dictionary of Botanical Epithets». [Consulta: 8 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Galeria fotogràfica de Haworthia arachnoidea var. calitzdorpensis, aquí anomenat Haworthia mucronata var. calitzensis
# Jerónimo de Nosti y Valdés

Jerónimo de Nosti y Valdés (Gijón, (Astúries), 1646 - L'Havana (Cuba), 29 de març, 1729) va ser un religiós espanyol, vint-i-sisè bisbe de Cuba. Es va dedicar a la construcció d'esglésies i de diverses institucions benèfiques com el que és avui dia la Casa de Maternitat i Beneficència de l'Havana.
Fou un religiós que seguí l'orde de Sant Basili el Gran (Basilians); catedràtic de la Universitat d'Alcalá; qualificador de la Suprema Inquisició i abat del seu Orde, va ser nomenat el 1705 bisbe de Puerto Rico; però abans d'arribar a prendre possessió d'aquesta mitra fou designat bisbe de Cuba, on va succeir Diego Evelino Hurtado de Compostela. Desembarcà a l'illa el 1706, i fou un digne continuador de l'obra del seu antecessor.
Va fundar l'Hospital de Sant Isidre de l'Havana, l'església de Pinar del Río, el monestir de Santa Teresa, la Casa Bressol, el Seminari de Sant Basili el Gran de Santiago de Cuba, etc., fent a més, molts donatius de la butxaca particular per a aquestes i altres obres. Fou sepultat a la capella major de la parròquia de l'esperit Sant de l'Havana, el temple del qual ell havia fet reedificar. Com era usual a l'època, va ser enterrat a terra, prop del presbiteri, sense que s'aixequés un monument funerari visible, per això més de dos segles després i havent patit el lloc certes transformacions, ningú recordés la presència d'aquesta sepultura allà. El 1936, durant la celebració d'un bateig a l'Església de l'Esperit Sant, una part de la concurrència es va amuntegar sobre aquell lloc i el pis va cedir i per sorpresa de tots, va aparèixer l'esquelet del prelat, abillat amb els paraments episcopals. Es va decidir llavors col·locar un vidre sobre el sepulcre, de manera que era possible satisfer la curiositat de tots el que concorrien a presenciar la macabra troballa.
A mitjans dels anys 50 va ser nomenat rector de l'Esperit Sant el prevere Ángel Gaztelu, poeta molt vinculat amb els escriptors i artistes del Grup Orígens i coneixedor d'art religiós. A partir de 1958 va fer diverses reformes al temple per eliminar addicions anacròniques i tornar al lloc la bellesa de la seva arquitectura colonial. Va semblar a Gaztelu indecorosa l'exhibició de les restes de Valdés i va demanar a l'escultor Alfredo Lozano Peiruga que creés un sepulcre adequat per a aquest.

## Referències

* 1 2 3 4 5 http://www.arquidiocesisdelahabana.org/contens/webs/Seminario/contens/web/historia.htm

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 66, pàg. 521. (ISBN 84-239-4566-9)
# Bilabria gigantea

Bilabria gigantea és una espècie de peix de la família dels zoàrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 31,3 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 118-127.

## Hàbitat

És un peix marí i de clima temperat que viu entre 70-180 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Japó.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Schmidt, P. J., 1936. On the genera Davidojordania Popov and Bilabria n. (Pisces, Zoarcidae). C. R. (Doklady) Acad. Sci. URSS (N. S.) v. 1 (núm. 2) (1936): 97-100.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Anderson, M.E. & Imamura, H., 2008. Two New Gymneline Eelpouts (Perciformes: Zoarcidae) from Hokkaido, Japan. Bulletin of the National Science Museum, Series A (Zoology), Supplement 2: 59-67.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Anderson, M.E., 1994. Systematics and osteology of the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes). Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. 60:120 p.
* Anderson, M.E. i V.V. Fedorov, 2004. Family Zoarcidae (Swainson, 1839). Eelpouts. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (34):58.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Friedrich von Hausen

Friedrich von Hausen (vers 1155? - 1190) fou un trobador alemany (Minnesänger) del segle xii.
Procedia d'una família il·lustre de cavallers del Palatinat, el seu pare fou conseller de Frederic Barbarroja. Fredrich von Hausen després d'haver estat a Itàlia prengué part en la tercera croada de 1189 de Frederic I. Morí el 6 de maig de 1190 a Filomelium, a conseqüència d'una caiguda de cavall. Cal notar que, tot i que sempre ho fa, el Còdex Manesse no el retrata amb el seu escut o amb armes de cavaller, sinó en un vaixell i com a croat; les circumstàncies de la seva mort deurien haver deixat record fins a principis del XIV, quan s'encarrega el Còdex Manesse.
En la seva obra i en la de Heinrich von Veldeke s'hi nota, per primer cop, la imitació directa d'originals provençals i francesos.
La seva poesia es troba editada a Des Minnesangs Frühling de Karl Lachmann i Moriz Haupt (4.ª ed., Leipzig, 1888).

## Bibliografia

* Jungbluth, Günther; Aarburg, Ursula, "Friedrich von Hausen" in: Neue Deutsche Biographie 5 (1961), p. 599 [Consultable en línia http://www.deutsche-biographie.de/pnd118693549.html]
* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 24, pàg. 310 (ISBN 84-239-4524-3)
# Fritz Vogelgsang

Fritz Vogelgsang (Stuttgart, Alemanya, 1930 - Xiva de Morella, els Ports, València, 22 d'octubre de 2009) fou un escriptor i traductor alemany.
La publicació per l'editorial Amman de Zuric de l'obra poètica completa de Salvador Espriu en versió bilingüe català-alemany significa un fita històrica en la recepció de la literatura catalana en l'àmbit cultural alemany. A més va traduir Pablo Neruda, Antonio Machado i del Tirant lo Blanc entre moltes altres clàssics en català i castellà. Nascut a Stuttgart, Vogelsgang residia i treballava part de l'any a la localitat alemanya de Markgröningen a la Selva Negra, i la resta a Morella. També va traduir Octavio Paz, Rafael Alberti, Luis de Góngorai Fernando de Rojas. La versió alemanya del Tirant, en tres volums va ser presentada a la Fira de Frankfurt del 2007, a la qual la cultura catalana va ser convidada d'honor. El 2008 aquesta versió va ser distingida amb el premi de la traducció de la Fira de Leipzig. La Generalitat el va guardonar el 1985 amb el Premi de Literatura Catalana.

## Premis

* Johann Friedrich von Cotta-Literatur- und Übersetzerpreis der Landeshauptstadt Stuttgart (1978)
* Christoph-Martin-Wieland-Preis (1979)
* “Premi Nacional de Foment a la Traducció d'Autors Espanyols (1984)
* Premi de Literatura Catalana (1985)
* Johann-Heinrich-Voß-Preis für Übersetzung (1991)
* Wilhelm-Merton-Preis für europäische Übersetzungen (2001)
* Preis der Leipziger Buchmesse (2008) per la traducció de Tirant lo Blanc - Der Roman vom Weißen Ritter Tirant lo Blanc

## Bibliografia

* Fritz Vogelgsang (1930-2009). Alemania (en castellà). Alacant: Universitat d'Alacant, s.d, p. 2.

## Referències

* ↑ Farrés, Ramon «Fritz Vogelgsang: Salvador Esprius Übersetzer ins Deutsche» (pdf) (en alemany). Zeitschrift für Katalanistik 23, 23, 2010, pàg. 39–52. ISSN: 0932-2221.
* ↑ Ammann, Egon «Zum Tode Fritz Vogelgsangs: Liebhaber der Poesie» (en alemany). Frankfurter Rundschau, 30-10-2009. «Fritz Vogelgsang ist tot, eine bedeutende Übersetzer-Persönlichkeit, ein unbeirrbarer Liebhaber der Poesie.[...] Was er für die spanisch- und katalanischsprachige Literatur im deutschen Sprachraum unternommen hat, ist eine einzigartige Leistung. (trad.: FV ha mort, una personalitat i traductor destacat, un aficionat apassionat de la poesia. [...] El que va fer en la zona de parla alemanya per a la literatura en català i castellà és una gesta única.)»
* ↑ «Obituari». Avui, 01-11-2009, pàg. 40.
* ↑ Messeguer, Lluís «Fritz Vogelgsang». Levante - El Mercantil Valenciano, 29-10-2009.
* ↑ «Xiva de Morella rendix homenatge al seu veí Fritz Vogelgsang». Ajuntament de Xiva, 11-08-2010. Arxivat de l'original el 2015-12-22. [Consulta: 17 desembre 2015].
* ↑ Borchers, Imke «Fritz Vogelgsang». Visat, núm. 12, 10-2011.
# Fruita, tovalló i lletera

Fruita, tovalló i lletera (Fruits, serviette et boîte à lait) és un oli sobre tela de 60 × 73 cm pintat per Paul Cézanne vers l'any 1880 i dipositat al Museu de l'Orangerie de París.

## Context històric i artístic

Com ha succeït amb Pomes i galetes, sovint hom ha datat aquesta pintura en funció del paper de la paret del fons, que apareix en diverses natures mortes entre el 1879 i el 1882. Però es tracta d'un indici de valor molt relatiu: la indicació més sòlida per a datar l'obra entorn del 1880 és el grau de llibertat que es pren Cézanne en relació a les regles de la perspectiva.

## Descripció

Els motius que componen aquesta natura morta (el bagul, les pomes i el ganivet) i el paper de la paret del fons apareixen sovint en altres quadres de Cézanne i en múltiples variacions. Ací, l'artista trenca amb la perspectiva tradicional d'una manera que avui ja no sorprèn però que en aquell moment era del tot xocant. La tapa del bagul, aixecada cap al pla de la pintura, ja no forma un angle de 90 graus amb la paret; els objectes i les fruites disposades asimètricament sobre la tapa es veuen amuntegats els uns damunt dels altres, i no l'un darrere l'altre. Al mateix temps que cerca una definició nova -i revolucionària- de l'espai, Cézanne intenta modelar les formes amb exactitud, infonent presència i vida als objectes més humils:
| « | "Creiem que una sucrera no té fisonomia, no té ànima. Però són coses que canvien cada dia també... Aquests gots, aquests plats, parlen entre ells." | » |
Aquesta pintura sembla més austera que altres natures mortes de Cézanne: els colors són més apagats i en una gradació de tons verds, mentre que les línies són més geomètriques i accentuades pels patrons del paper pintat. No obstant això, és una mostra perfecta de l'estudi que Cézanne va fer sobre l'equilibri de les formes.

## Referències

* 1 2 3 Pierre Georgel, José Francisco Yvars, Jean-Pierre Labiau, 2002. De Renoir a Picasso: obres mestres del Musée de l'Orangerie, París. Barcelona: Fundació "la Caixa". ISBN 8476647808. Pàgs. 112-113.
* 1 2 Museu de l'Orangerie Arxivat 2016-06-07 a Wayback Machine. (francès) i (anglès)
* ↑ Citat per Jean-Marie Baron, "La nature morte", L'Oeil, núm. 474, setembre del 1995, pàg. 43.

## Enllaços externs

* Flickr
# Fundació Ernest Morató

La Fundació Ernest Morató és una fundació privada constituïda el 23 de desembre de 1994 amb l'objectiu d'impulsar la investigació de les havaneres en tota la seva extensió i documentar la seva història des dels seus orígens. Porta el nom d'Ernest Morató Vigorós, figura clau de la recuperació de l'havanera a Catalunya a la segona meitat del segle xx.
Compta amb un fons documental de 400 fotografies d'actuacions de diferents grups, 800 articles de premsa, 650 cartells i programes, 250 publicacions sobre l'havanera, 1500 partitures i documents i 5850 peces musicals enregistrades. Entre les activitats que ha impulsat o col·laborat destaquen projectes discogràfics, la reedició de llibre exhaurits, la participació en conferències i congressos, exposicions i treballs de camp arreu de la península Ibèrica. El fons documental d'aquesta fundació es conserva a l'Arxiu Municipal de Palafrugell.

## Guardons 2x4... A ritme d'havanera

El 2007 la Fundació Ernest Morató va crear els guardons 2x4... A ritme d'havanera amb el propòsit de reconèixer la tasca que han desenvolupat diferents persones i entitats en favor de l'havanera. Els guardonats han estat:
* 2020: Núria Berengueras i Costa, i Grup empresarial Bardinet i Rom Pujol.
* 2012: Ferran Mascarell
* 2011: Càstor Pérez (pòstumament), Ràdio Hospitalet de l'Infant i Josep Bastons.
* 2010: Xavier Febrés, el Grup Alba i Miquel Armengol Arnan
* 2009: Josep Vergonyós, Lucrecia i TV3
* 2008: Antònia Vilàs, Nina, Onda Rambla i Ramon Codina (pòstumament).
* 2007: Ràdio 4 i Joan Albert Argerich, i Marina Rossell

## Referències

* 1 2 Poch, Lluís «La Fundació Ernest Morató compleix 25 anys». Revista de Palafrugell, núm. 317, 3-2020, pp. 14-15.
* ↑ «Desè aniversari de la Fundació Ernest Morató». VilaWeb, 27-01-2006. [Consulta: 5 agost 2014].
* ↑ «La Fundació Ernest Morató digitaliza 4.500 partituras de habaneras» (en castellà). Europa Press/La Vanguardia, 08-09-2011 [Consulta: 5 agost 2014].
* ↑ DDAA 2005: p. 107
* ↑ «Fons documentals de l'Arxiu Municipal de Palafrugell». Ajuntament de Palafrugell. Arxivat de l'original el 2014-08-08. [Consulta: 5 agost 2014].
* 1 2 «La Fundació Ernest Morató convoca els premis 2x4... A ritme d'havanera». Diari de Girona, 27-06-2007. Arxivat de l'original el 2013-06-28 [Consulta: 5 agost 2014].
* ↑ «Mascarell: "La pujada de l'IVA és desmesurada, desproporcionada i causarà un greuge comparatiu"». Ara, 15-07-2012 [Consulta: 5 agost 2014].
* ↑ «La gran festa de les havaneres a Calella de Palafrugell». Institut de Mitjans de Comunicació Pública de Palafrugell, 04-07-2011. [Consulta: 5 agost 2014].
* ↑ «Xavier Febrés, el Grup Alba i Miquel Armengol Arnan reben els premis 2 x 4». El Punt, 04-07-2010 [Consulta: 5 agost 2014].
* ↑ «Calella s'omple de gent un cop més per seguir la cantada d'havaneres». El Punt Avui, 05-07-2009. [Consulta: 5 agost 2014].
* ↑ «La Fundació Ernest Morató convoca la segona edició dels premis “A ritme de 2X4”». VilaWeb, 30-06-2008. [Consulta: 5 agost 2014].

## Bibliografia

* Fundació Ernest Morató. Memòria (1994 – 2005).
# Fundulopanchax avichang

Fundulopanchax avichang és una espècie de peix de la família dels aploquèilids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Guinea Equatorial.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 «Fundulopanchax avichang» (en anglès). Fishbase.

## Bibliografia

* Malumbres, F. & R. Castelo. 2001. Descripción de una nueva especie del género Fundulopanchax Myers, 1924 (Cyprinodontiformes, Aplocheilidae), para la ictiofauna continental de Guinea Ecuatorial. Graellsia v. 57 (núm. 2): 175-180.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.