OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Eustomias similis

Eustomias similis és una espècie de peix de la família dels estòmids i de l'ordre dels estomiformes.

## Morfologia

* Les femelles poden assolir 11,8 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües subtropicals que viu fins als 1.000 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Mar del Corall, a prop de les Hawaii i el nord-oest del Pacífic.

## Referències

* ↑ Vaillant L. L., 1888. Expéditions scientifiques du "Travailleur" et du "Talisman" pendant les années 1880, 1881, 1882, 1883. Poissons. París. Exped. Travailleur et Talisman. 1-406.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Mundy, B.C., 2005. Checklist of the fishes of the Hawaiian Archipelago. Bishop Museum Bulletins in Zoology. Bishop Mus. Bull. Zool. (6):1-704.
* ↑ Clarke, T.A., 2001. Pelagic fishes of the genus Eustomias, subgenus Dinematochirus (Stomiidae), in the Indo-Pacific with the description of twelve new speices. Copeia (3):683-699.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Gibbs, R. H., Jr., 1960: The stomiatoid fish genera Eustomias and Melanostomias in the Pacific, with descriptions of two new species. Copeia 1960 (núm. 3): 200-203.
* Gibbs, R. H., Jr., T. A. Clarke i J. R. Gomon, 1983: Taxonomy and distribution of the stomioid fish genus Eustomias (Melanostomiidae), I: subgenus Nominostomias. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 380: i-iv + 1-139.
* Gomon, J. R. i R. H., Jr. Gibbs, 1985: Taxonomy and distribution of the stomioid fish genus Eustomias (Melanostomiidae), II: Biradiostomias, new subgenus. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 409: 1-58.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Sutton, T. T. i K. E. Hartel, 2004: New species of Eustomias (Teleostei: Stomiidae) from the western North Atlantic, with a review of the subgenus Neostomias. Copeia 2004 (núm. 1): 116-121.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Henry Hiles

Henry Hiles (Shrewsbury, 31 de desembre de 1826 – Worthing, 20 d'octubre de 1904) fou un compositor, organista, escriptor i professor de música anglès. Després d'haver estat organista de diverses esglésies, de 1852 a 1859 va fer un viatge al voltant de món; de 1864 a 1867 fou organista de l'església de Sant Pau de Manchester i el 1880 se'l nomenà professor d'harmonia de l’Owen College. El 1882 contribuí a la fundació de la National Society of Professional Musicians. Des de 1885 dirigí Quarterly-Musical Review. Va compondre l'oratori The Patriarches;
* les cantates Fayre pastoral i The Crusaders;
* Salms, antífones, servicis, cors;
* una Suite per a orgue i una òpera.
Com a escriptor,se li deu:
* Grammer of Music (1879);
* Harmony of Sounds (3a edició 1879);
* First lessons in singing (1881);
* Part Writing or Modern Counterpoint (1884);
* Harmony or Counterpoint (1889);
* Harmony chordal and contrapuntal (1894).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 27, pàg. 1615 ISBN 84 239-4527-8
# Mitema

En l'estudi de la mitologia, un mitema seria la part irreductible d'un mite, un element constant (a diferència d'un mem cultural) que sempre apareix intercanviat i reensamblat —"lligat" era la imatge de Lévi-Strauss— amb altres mitemes relacionats de diverses maneres, o unit en relacions més complexes, com ara una molècula en un compost. Per exemple, els mites d'Adonis i Osiris que comparteix un grapat d'elements, el que porta a alguns investigadors a concloure-hi que comparteixen una mateixa font.
El catalogador de llegendes populars Vladímir Prop considerava que la unitat d'anàlisi era el conte individual. En canvi, el mitema és l'equivalent en la mitologia als fonemes, morfemes i sememes en els que la lingüística estructural divideix la llengua: les unitats de significat més petites possibles dins d'un sistema lingüístic.
En la dècada dels 50, Claude Lévi-Strauss adaptà per primer cop ixa tècnica d'anàlisi lingüística a la crítica analítica dels mites. En el seu treball sobre els sistemes mitològics de tribus primitives, realitzat sobre l'analogia amb l'estructura lingüística, adoptà el terme mythème, amb l'afirmació de què el sistema de significat que dins dels mites té, és molt anàleg al d'un sistema lingüístic [1]. Aquesta idea és posada en qüestió per Roman Jakobson, el qual considera que el mitema és un concepte (o fonema) que no té significat en si mateix, sinó que aquest apareix mitjançant-hi l'anàlisi sociològica.
Lev Manovich també empra els termes "sema" i "mitema" en el seu llibre El llenguatge dels nous medis per a descriure aspectes de la cultura amb el que entren en diàleg les imatges generades per un ordinador.

## Bibliografia

* Claude Lévi-Strauss, 1955. L'estudi estructural del mite a Journal of american Folklore, núm. 168 pàg. 428-555 (anglès)
* Pamela A. Genova, Dictionaire international des termes littéraires: "mythème/mitheme". (anglès)
* Arquetip i Mitema per Ramon Alcoberro
# Eustomias tetranema

Eustomias tetranema és una espècie de peix de la família dels estòmids i de l'ordre dels estomiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 15 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu fins als 3.000 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic oriental (des de les Illes Açores fins a les Illes Canàries) i a l'Atlàntic occidental (davant les costes del Brasil).

## Referències

* ↑ Vaillant L. L., 1888. Expéditions scientifiques du "Travailleur" et du "Talisman" pendant les années 1880, 1881, 1882, 1883. Poissons. París. Exped. Travailleur et Talisman. 1-406.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Eustomias tetranema». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Gibbs, R.H. i M.A. Barnett, 1990. Melanostomiidae. p. 308-337. A: J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, Portugal; SEI, París; i UNESCO, París, França. Vol. 1.
* ↑ Brito, A., 1991. Catálogo de los peces de las Islas Canarias. Francisco Lemus, La Laguna, Illes Canàries, Espanya. 230 p.
* ↑ Gibbs, R.H. Jr., 1984. Melanostomiidae. p. 341-365. A: P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París, França. Vol. 1.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Gibbs, R. H., Jr., 1960: The stomiatoid fish genera Eustomias and Melanostomias in the Pacific, with descriptions of two new species. Copeia 1960 (núm. 3): 200-203.
* Gibbs, R. H., Jr., T. A. Clarke i J. R. Gomon, 1983: Taxonomy and distribution of the stomioid fish genus Eustomias (Melanostomiidae), I: subgenus Nominostomias. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 380: i-iv + 1-139.
* Gomon, J. R. i R. H., Jr. Gibbs, 1985: Taxonomy and distribution of the stomioid fish genus Eustomias (Melanostomiidae), II: Biradiostomias, new subgenus. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 409: 1-58.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Sutton, T. T. i K. E. Hartel, 2004: New species of Eustomias (Teleostei: Stomiidae) from the western North Atlantic, with a review of the subgenus Neostomias. Copeia 2004 (núm. 1): 116-121.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Paul Henrion

Paul Henrion (París, 20 de juliol de 1819 - idem. 24 d'octubre de 1901) va ser un compositor francès del segle xix.
En la seva joventut va portar una vida un xic aventurera, i tornat al si de la seva família estudià música. És autor de gran nombre de balades, cants patriòtics, cantates. escenes líriques i romances, algunes de les quals gaudiren de gran popularitat.
Entre les seves obres cal mencionar: les romances Le muletier,Si loin, La manola, Bouquet fané, Moine et bandit, La fille à Simonette, etc., que rebel·len una fresca inspiració i estan escrites amb gust i elegància; l'òpera còmica Une recontre dans le Danube (1854), que no tingué èxit, i diverses petites peces musicals que en el seu temps foren molt aplaudides.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 27, pàg. 1079. (ISBN 84-239-4527-8)
# Obs de Biguli

Obs de Biguli (fl. 1220) va ser un possible trobador originari de la Llombardia. No ens ha arribat cap obra poètica d'ell i sabem de la seva existència perquè l'esmenta Guillem Raimon en un poema:
   N'Obs de Biguli se plaing
   Tant es iratz e dolenz,
   A Deu e pois a las genz
   Del rei car chantar vol dir...
Aquest poema va ser escrit probablement a Venècia, a la cort de la família Da Romano, amb motiu de l'arribada de l'emperador Frederic II (el rei que apareix a la composició) el 1220. Tot i que el poema no identifica explícitament Obs com un trobador, alguns estudiosos d'aquest gènere han sospitat que ho fos.
Si bé el nom és probablement una traducció occitana de l'italià Obizzo, el seu cognom pot ser o bé una occitanització de Bigolini, una família de Treviso que es va traslladar a Pàdua, o de Bigoli, una família de Piacenza. Malauradament, no es coneix cap Obizzo del segle xiii pertanyent a aquestes dues famílies.

## Referències

* 1 2 3 Bertoni, 1967, p. 69.
* ↑ Bertoni, 1908, p. 223.

## Vegeu també

* Llista de trobadors i trobairitz

## Bibliografia

* Bertoni, Giulio. I Trovatori d'Italia: Biografie, testi, tradizioni, note (en italià). Mòdena: Umberto Orlandini, 1915. «Reeditat per Società Multigrafica Editrice Somu el 1967»
* Bertoni, Giulio «Une conjecture sur un troubadour italien. Obs de Biguli» (en francès). Annales du Midi, vol. 20, núm. 78, 1908, pàg. 223-224.
* Jeanroy, Alfred. La poésie lyrique des troubadours (en francès). Tolosa de Llenguadoc: Privat, 1934. ISBN 978-2051016780.
# Henry Smart

Henry Smart (Londres, 26 d'octubre de 1813 - 6 de juliol de 1879) fou organista, compositor i professor de cant anglès. Era nebot del també compositor George Thomas Smart.
Fou organista de moltes esglésies de Londres, entre elles la Capella Reial, càrrec del que fou substituït per George Cooper. I l'última fou la de Sant Pancraç. També exercí durant uns anys com a mestre de cant, tenint entre les seves alumnes a Elisa Masson.
Entre les seves composicions hi figuren l'òpera Bertha (1855); les cantates: The Bride of Dunkerron (1864), King Rene's Daughter, The Fisher Maidens i Jacob; així com antífones, melodies vocals, peces per a orgue, trios, cors per a veus de dona, etc.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia Espasa Volum núm. 15, pàg. 326. (ISBN 84-239-4515-4)

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 56, pàg. 1027 (ISBN 84 239-4556-1)
# Pseudoscopelus cephalus

Pseudoscopelus cephalus és una espècie de peix de la família dels quiasmodòntids i de l'ordre dels perciformes.

## Descripció

Fa 8,9 cm de llargària màxima.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix marí i batipelàgic (entre 450 i 930 m de fondària), el qual viu al Pacífic occidental central: és un endemisme de les illes Filipines.

## Observacions

És inofensiu per als humans i el seu índex de vulnerabilitat és baix (16 de 100).

## Referències

* ↑ Lütken C. F., 1892. Spolia Atlantica. Scopelini Musei zoologici Universitatis Hauniensis. Bidrag til Kundskab om det aabne Havs Laxesild eller Scopeliner. Med et tillaeg om en anden pelagisk fiskeslaegt. Dansk. Vid. Selsk. Skr. (Ser. 6). Vol. 7 (núm. 6). 221-297.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Fowler, H. W., 1934. Descriptions of new fishes obtained 1907 to 1910, chiefly in the Philippine Islands and adjacent seas. Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia. Vol. 85 (for 1933): 233-367.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Prokofiev, A. M. i E. I. Kukuev, 2005. Preliminary review of the Atlantic linebellies of the genus Pseudoscopelus with remarks on the species composition of the genus in the world's fauna (Perciformes: Chiasmodontidae). J. Ichthyol. 45(9):712-729.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Melo, M. R. S., 2010. A revision of the genus Pseudoscopelus (Lütken) (Chiasmodontidae: Acanthomorphata) with descriptions of three new species. Zootaxa, 2710: 1-78. Pàg. 24.
* ↑ Mooi, R. D. i J. R. Paxton, 2001. Chiasmodontidae. Swallowers. Pàgs. 3495-3496. A: K. E. Carpenter i V. Niem (eds.). FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae), estuarine crocodiles... FAO, Roma.
* ↑ Prokofiev, A. M., 2011. Swallowerfishes (Chiasmodontidae) from the northwestern part of the Pacific Ocean and adjacent waters. Journal of Ichthyology. Vol. 51 (núm. 9): 695-716.
* ↑ List of Deep-water Fishes for Philippines - FishBase Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Cheung, W. W. L., T. J. Pitcher i D. Pauly, 2005. A fuzzy logic expert system to estimate intrinsic extinction vulnerabilities of marine fishes to fishing. Biol. Conserv. 124:97-111.

## Bibliografia

* Melo, M. R. S., H. J. Walker & C. Klepadlo, 2007. Two new species of Pseudoscopelus (Teleostei: Chiasmodontidae), with a new diagnosis for the genus. Zootaxa 1605: 33–46. Pàgs. 34 i 45.
* Spitz, J., J.-C. Quéro i J.-J. Vayne, 2007. Contribution à l'étude du genre Pseudoscopelus (Chiasmodontidae) avec une espèce nouvelle, P. pierbartus n. sp., deux synonymies junior et une clé d'identification des espèces valides. Cybium, vol. 31 (núm. 3): 333-339.

## Enllaços externs

* AQUATAB (txec)
* BioLib (anglès)
# Mitotichthys meraculus

Mitotichthys meraculus és una espècie de peix de la família dels singnàtids i de l'ordre dels singnatiformes.

## Morfologia

* Les femelles poden assolir 22,2 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovovivípar i el mascle transporta els ous en una bossa ventral, la qual es troba a sota de la cua.

## Hàbitat

És un peix marí de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Austràlia Occidental.

## Referències

* ↑ Whitley G. P., 1948. Studies in ichthyology. Núm. 13. Rec. Aust. Mus. v. 22 (núm. 1). 70-94.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Whitley, G. P., 1948. New sharks and fishes from Western Australia. Part 4. Australian Zoologist v. 11 (pt 3): 259-276, Pls. 24-25.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.

## Bibliografia

* Dawson, C.E., 1985. Indo-Pacific pipefishes (Red Sea to the Americas). The Gulf Coast Research Laboratory Ocean Springs, Mississipi, Estats Units.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kendrick, A.J. i G.A. Hyndes, 2003. Patterns in the abundance and size distribution of syngnathid fishes among habitats in a seagrass-dominated marine environment. Estuar. Coast. Shelf Sci. 57:631-640.
* Lourie, S. A., Amanda C.J. Vincent i Heather J. Hall: Seahorses: An Identification Guide to the World's Species and their Conservation. Dorling Print Limited, Dorling House: Londres, Gran Bretanya: Project Seahorse, 1999.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Ignaz Reimann

Ignaz Reimann (Albendorf, Silèsia prussiana (avui Polònia), 1820 - Rengersdorf, Silèsia prussiana (avui Polònia), 1885) fou un compositor alemany.
Era pare del compositor Henry Reimann (1850-1906). Fou professor i director de cors i deixà un gran nombre de composicions religioses, entre elles:
* 74 Misses
* 24 Rèquiems
* 4 Tedeums
* 37 Lletanies
* 4 Oratoris
* 83 Ofertoris
* 50 Graduals
* Rèquiem
* Epitalamis. etc.
I a més, diverses obres instrumentals.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa volum núm. 50, pàg. 357 (ISBN 84-239-4550-2)
# Paul Strüver

Paul Strüver (Hamburg, 12 de febrer de 1896 - Lübeck, 5 d'agost de 1957) fou un compositor, mestre de capella i director d'orquestra alemany.
Alumne avantatjat dels Conservatoris de Berlín i Múnic, es va assenyalar com a compositor i director d'orquestra. Entre les seves principals composicions hi figura una Sonata per a piano; un Quartet per a instruments d'arc, i l'òpera en un acte Diana Hochzeit. també és autor de diversos lieder molt interessants.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 57, pàg. 1345 (ISBN 84 239-4557-X)
# Passaic

«Passaic» té aquests significats:
* Passaic (Missouri), població dels Estats Units a l'estat de Missouri
* Passaic, antic nom del township de Long Hill a l'estat de Nova Jersey
* City of Passaic, ciutat al comtat de Passaic a l'estat de Nova Jersey
* Comtat de Passaic, comtat de l'estat de Nova Jersey dels Estats Units
* Riu Passaic, curs d'aigua a Nova Jersey
# Subbuteo

Subbuteo és un joc, també conegut com a futbol de taula, consistent a recrear un partit de futbol per mitjà d'equips formats per onze jugadors sobre una base convexa o plana, que llisquen sobre una tapet, als quals es copeja amb el dit, amb l'objectiu de marcar gols impulsant la pilota mitjançant l'impacte dels jugadors.

## Història

El joc va ser inventat el 1929 a la ciutat de Liverpool, Anglaterra, per William L. Keelings amb el nom de New Footy, i així va existir fins a 1947, any en què es crea Subbuteo, la marca més llegendària del joc. Subbuteo va absorbir llavors a New footy i va modernitzar el futbol de taula. El joc va aconseguir el seu màxim punt de popularitat en els 60 una vegada passada la Postguerra i ja reconstruïda Europa. Aleshores era fabricat per Subbuteo Sports Games, que a més tenia versions de rugbi, cricket i hoquei. Originalment es va posicionar com una joguina orientada a nois d'11 a 16 anys, es van organitzar lligues per tota Anglaterra i la seva popularitat va créixer fins al punt que gairebé cada noi anglès tenia el seu joc a casa. Avui, les primeres edicions de Subbuteo Hasbro, s'han convertit en objecte de culte i en un element preuat pels col·leccionistes.
Actualment hi ha una versió del joc original Subbuteo llançada en 2012, amb figures resistents (flexibles) i base millorada, més plana però conservant la possibilitat de fer "driblatges" com en el joc original. A més incorpora jugadors amb característiques físiques detallades, com el color de la pell, cabell llarg o curt o colors a les botes.

## Característiques

Aquest joc és seguit sobretot en països com Anglaterra, Itàlia (diverses vegades campions del món), Espanya (encara que durant anys va estar pràcticament oblidat), Bèlgica i Portugal, on també hi ha una gran afició. A Amèrica també hi té presència, als Estats Units, Canadà i minoritàriament a alguns països d'Amèrica del Sud, encara que durant el 2007 va tenir un fort impuls a l'Argentina, particularment a la ciutat de Rosario. Des de l'any 2010 l'esport es practica també a Brasil.
La F.I.S.T.F. (Federation International Sport Table Football), regula l'esport a nivell mundial, agrupa a les nacions membres, controla el rànquing mundial i organitza els campionats mundials i continentals. Existeix una altra associació, la W.A.S.P.A. (World Amateur Subbuteo Players Association) que, en col·laboració amb la FISTF, s'ocupa de les competicions i tornejos amateur de Subbuteo.
Actualment existeixen altres fabricants de material, sent Zëugo, Top Spin, Profibase, Astrobase o Extreme Works els principals a Europa i Flickmaster els únics fabricants i distribuïdors al continent americà, tots ells compleixen estrictament els estàndards establerts en el reglament oficial de la F.I.S.T.F. L'únic fabricant que compleix amb les normatives mundials per vendre's com a joguina a nens menors de 14 anys és Subbuteo.

## Enllaços externs

* Subbuteo pàgina oficial
* Futboldetaula.cat, el portal de Futbol de Taula en Català
# Mitotichthys mollisoni

Mitotichthys mollisoni és una espècie de peix de la família dels singnàtids i de l'ordre dels singnatiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 15,9 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovovivípar i el mascle transporta els ous en una bossa ventral, la qual es troba a sota de la cua.

## Hàbitat

És un peix marí de clima temperat que viu fins als 46 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Tasmània (Austràlia).

## Referències

* ↑ Whitley G. P., 1948. Studies in ichthyology. Núm. 13. Rec. Aust. Mus. v. 22 (núm. 1). 70-94.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Scott, E. O. G., 1955. Observations on some Tasmanian fishes: part VII. Papers and Proceedings Royal Society of Tasmania v. 89: 131-146, 1 pl.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Dawson, C.E., 1985. Indo-Pacific pipefishes (Red Sea to the Americas). The Gulf Coast Research Laboratory Ocean Springs, Mississipi, Estats Units.
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
* ↑ Paxton, J.R., D.F. Hoese, G.R. Allen i J.E. Hanley, 1989. Pisces. Petromyzontidae to Carangidae. Zoological Catalogue of Australia, Vol. 7. Australian Government Publishing Service, Canberra, 665 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lourie, S. A., Amanda C.J. Vincent i Heather J. Hall: Seahorses: An Identification Guide to the World's Species and their Conservation. Dorling Print Limited, Dorling House: Londres, Gran Bretanya: Project Seahorse, 1999.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB