# Estació de França

L'estació de França, durant molt de temps coneguda oficialment com a Barcelona-Término, es troba a l'avinguda del Marquès de l'Argentera (títol atorgat a l'enginyer de la MZA Eduard Maristany, que en fou l'impulsor entre 1924 i 1929) de Barcelona, i és la capçalera de la línia 200 (Madrid-Barcelona) d'ADIF (Administrador de Infraestructuras Ferroviarias) de l'Estat. L'any 2016 va registrar 1.207.000 passatgers. El 28 de juliol de 2017, un tren de rodalia va xocar contra el topall de l'andana, provocant una cinquantena de ferits de diversa consideració.

## Serveis ferroviaris

És capçalera dels trens de la línia R2 Sud dels serveis de Rodalies cap a Vilanova i la Geltrú i Sant Vicenç de Calders, així com dels serveis regionals R13 R14, R15, R16, R17 i Ca6, que provenen del sud i l'oest de Catalunya.

### Rodalia i regionals

| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Rodalia de Barcelona |||||
| Sant Vicenç de Calders Vilanova i la Geltrú | Passeig de Gràcia | | terminal | terminal |
| Serveis regionals de Rodalies de Catalunya |||||
| Lleida-Pirineus | Passeig de Gràcia | | terminal | terminal |
| Reus Móra la Nova Flix Riba-roja d'Ebre | Passeig de Gràcia | | terminal | terminal |
| Tortosa Vinaròs València-Nord | Passeig de Gràcia | | terminal | terminal |
| Port Aventura | Passeig de Gràcia | | terminal | terminal |
| Casp Saragossa-Delicias Madrid-Chamartín | Passeig de Gràcia | MD | terminal | terminal |

### Llarga Distància

Des del 2020, els trens de Larga Distància de Renfe Operadora al País Valencià, Regió de Múrcia i Andalusia, han estat absorbits per Barcelona-Sants, atès que, o bé han estat reconduïts per la nova línia d'alta velocitat (com és el cas del tren Torre del Oro, que uneix Barcelona amb Cadis i els Euromed entre Barcelona, València i Alacant), o bé les expedicions continuen circulant per la línia convencional, com és el cas dels trens Intercity que uneixen Barcelona i Tarragona amb València, Alacant, Múrcia i Cartagena.
Actualment, l'únic tren que es pot considerar de llarga distància és el que uneix Barcelona amb Madrid passant per Tarragona, Casp, Saragossa i Guadalajara, si bé es fa amb material de mitjana distància. Antigament, els trens internacionals com el Trenhotel Joan Miró amb destinació París-Austerlitz, així també com el Pau Casals amb destinació Zuric i el Salvador Dalí amb destinació Milà, també isortien d'aquesta estació.
| Tipus de Tren | Destí | Parades Intermèdies | Observacions |
| Regional Exprés | Madrid-Chamartín-Clara Campoamor | Barcelona-Estació De França · Barcelona-Passeig De Gràcia · Barcelona-Sants · Sant Vicenç De Calders · Torredembarra · Altafulla-Tamarit · Tarragona · Vila-seca · Reus · Les Borges del Camp · Marçà-Falset · Capçanes · Móra La Nova · Ascó · Flix · Riba-Roja d'Ebre · Faió - la Pobla de Massaluca · Nonasp · Casp · Samper · La Puebla de Híjar · La Zaida-Sástago · Quinto · Saragossa Miraflores · Saragossa Goya · Saragossa Portillo · Saragossa-Delicias · Calatayud · Ariza · Arcos de Jalón · Medinaceli · Torralba · Sigüenza · Baides · Matillas · Jadraque · Carrascosa de Henares · Espinosa de Henares · Humanes de Mohernando · Yunquera de Henares · Guadalajara | 1 tren diari en cada sentit |

## Història

El 28 d'octubre del 1848 es posà en servei la primera línia de ferrocarril a la Peninsula Ibèrica entre Barcelona i Mataró, el que suposà la construcció de la primera estació de tren a Barcelona entre les muralles i les cases de la Barceloneta, just al costat del Portal de Mar. El 1854 va entrar en funcionament la línia de Granollers, de la companyia Camins de Ferro de Barcelona a Granollers, l'estació terminal de la qual era més propera a la Ciutadella i a l'interior de les muralles.
L'any 1865, la societat Camins de Ferro de Barcelona a Girona, fundada el 1862, es fusionà amb la Companyia del Ferrocarril de Tarragona a Martorell i Barcelona per a crear la Companyia dels Ferrocarrils de Tarragona a Barcelona i França (TBF). El 20 de gener del 1878 es va inaugurar el tram fins a Portbou creant la connexió internacional amb França. Fet que suposà que l'estació passès a denominarse Estació de França.
L'estació actual fou construïda per la Companyia dels Ferrocarrils de Madrid a Saragossa i a Alacant (MZA) i inaugurada per Alfons XIII l'any 1929 amb motiu de l'Exposició Internacional. El projecte fou de l'arquitecte basc Pedro Muguruza, amb la col·laboració de Raimon Duran i Reynals, i de Pelai Martínez per a la coberta de les andanes.
El 1989, l'estació va tancar per a la seva remodelació, fet que va comportar l'enderroc de l'estació de Rodalies annexa. L'antiga línia de Mataró, que comprenia les antigues estacions del Bogatell i Poblenou, fou desmantellada per a la urbanització de la Vila Olímpica dels Jocs Olímpics de 1992.
* Antiga estació de la TBF, antecessora de la MZA
* L'estació entre el 1878 i el 1929
* Antiga estació de Rodalies, enderrocada el 1989

## Edifici

Catalogat com a bé cultural interès local, es tracta d'un edifici de grans dimensions de planta en forma d'«U» per tal d'envoltar les vies i organitzat en tres cossos, corresponent-se el central al vestíbul. Aquest espai es configura com un àmbit de planta rectangular molt ampli i diàfan gràcies a la coberta amb tres voltes de quatre punts cassetonades que recupera les grandiloqüents formes classicistes. L'estructura de maó queda amagada pels revestiments de marbre policrom que donen monumentalitat a l'espai i que contrasten amb el blancor de les cúpules. Destaca també la pedra artificial utilitzada en nombrosos elements compositius del conjunt.
Les dotze vies i set andanes estan cobertes per dues marquesines metàl·liques de 29 m d'alt i 195 m de longitud, que a més en bona part descriuen una corba a l'esquerra. Van ser construïdaes per la societat Material para Ferrocarriles y Construcciones SA, més coneguda com a Can Girona. Completen les instal·lacions dues vies amb andana ja a la part exterior de la marquesina i diverses vies d'estacionament. A més a més, a la sortida i a l'esquerra del túnel de la línia general hi ha un altre túnel per al manteniment dels trens.
La gran diafanitat de l'espai es deu principalment a les tres grans arcades que ocupen tota l'alçada de la façana del vestíbul. Aquestes arcades a la part inferior (zona dels muntants) es configuren com grans portes que presenten a l'exterior tres voladissos de ferro de grans dimensions que permeten donar ombra a la zona d'accés a l'edifici. Per contrari, els arcs pròpiament dits es configuren com grans finestrals amb una tanca de ferro a manera de reixa calada i decorada.
El vestíbul queda emmarcat per dos edificis i en planta, es troba lleugerament desplaçat respecte del plom de la façana. L'edifici de la dreta està habilitat com cafeteria- restaurant i va ser recentment reformat (2011), tot presentant avui dia una decoració colorista que ha conservat en certa manera l'estructura original amb grans pilars daurats. Destaca la façana interior que dona a la zona de vies -de marbre- amb portes amb arc de mig punt i pilastres adossades de capitell daurat, tot rematat per un gran entaulament que es corona al tram central per un frontó triangular.
Les façanes obertes a l'espai on hi ha les vies destaquen pel classicisme emprat tant en la composició com als seus elements; amb tres nivells d'alçat, l'inferior presenta uns arcs de mig punt que configuren les portes de comunicació entre les vies i el vestíbul. Dites portes es troben flanquejades per ulls de bou i emmarcades per pilastres jòniques de fust llis. El segon pis queda clarament delimitat per una línia de cornisa que a manera d'entaulament permet desenvolupar un seguit de finestres amb arc de mig punt i balustrada de pedra que generen un espai a manera de galeria. La façana principal es remata amb una mena de frontó corb de grans dimensions al centre del qual es disposa un rellotge i un gran finestral amb reixa de ferro.
* Façana a l'avinguda del Marquès de l'Argentera
* Vestíbul
* Vista cap a l'edifici de l'estació
* Vista cap a les vies

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Estació de França». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
* ↑ Nomenclàtor de l'Ajuntament de Barcelona. Data de Consulta: 22 de maig de 2008 (català)
* ↑ «Anuari estadístic DPTOP 2016. Transport per ferrocarril». Departament de Territori i Sostenibilitat. Arxivat de l'original el 2018-05-04. [Consulta: 9 setembre 2018].
* ↑ «Renfe ajusta el horario del Intercity Sevilla- Barcelona y reduce 1 hora y 15 minutos su tiempo de viaje». Renfe. [Consulta: 18 setembre 2022].
* 1 2 Alcaide González, 2005.

## Vegeu també

* Llista d'estacions d'Adif a Catalunya
* Xarxa ferroviària de Catalunya
* Estació del Nord (Barcelona)
* Biblioteca Central de Barcelona

## Bibliografia

* Alcaide González, Rafael «El ferrocarril como elemento estructurador de la morfología urbana: El caso de Barcelona 1848-1900». Scripta Nova Vol. IX, núm. 194 (65), 01-08-2005.

## Enllaços externs

* «Estació de Franca». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
* «Renfe/ADIF: Barcelona - Estació de França». wefer.com.
* «Barcelona - Estació de França». trenscat.cat.
* «Guia temàtica Biblioteca ETSAB: Estació de França». UPCommons.