OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Escut del Talladell

L'escut oficial del Talladell té el següent blasonament:
    Escut caironat: d'argent, una rodella de gules amb una creu de Malta d'argent, acompanyada a la punta d'una clau de sable en faixa; el peu d'or, quatre pals de gules.

## Història

La junta de veïns va iniciar l'expedient d'adopció de l'escut heràldic el 20 de març de 2015. Va ser aprovat el 12 de gener de 2018 i publicat al DOGC el 22 de gener del mateix any amb el número 7540.
La rodella amb la creu de Malta d'argent fa referència al fet que el Talladell va pertànyer a la comanda hospitalera de Granyena; la clau fa referència al patró del Talladell, sant Pere; i el peu d'or amb quatre pals de gules recorda que la localitat va pertànyer a la jurisdicció reial.
Com és norma en tots els escuts de les entitats municipals descentralitzades, el del Talladell no porta corona.

## Vegeu també

* Escuts i banderes de l'Urgell
* Escuts oficials de les entitats municipals descentralitzades de Catalunya

## Notes i referències

* ↑ «RESOLUCIÓ GAH/44/2018, de 12 de gener, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de l'escut heràldic de l'Entitat Municipal Descentralitzada del Talladell.» (pdf). DOGC núm. 7540. Generalitat de Catalunya, 22-01-2018. [Consulta: 3 febrer 2018].
# Escut del Toro

L'escut del Toro és el símbol representatiu oficial del Toro, municipi del País Valencià, a la comarca de l'Alt Millars. Té el següent blasonament:
| « | Escut quadrilong de punta redona. En camp de gules, un bou de sable passant a sinistra somat d'una torre d'or de tres cossos, maçonada i aclarida de sable. Sobre la torre, una xicoteta bandera blanca. Al timbre, corona reial oberta. | » |

## Història

L'escut fou aprovat per Resolució de 13 de febrer de 2004, del conseller de Justícia i Administracions Públiques, publicada en el DOGV núm. 4.718, de 24 de març de 2004.
Tant el toro com la torre són senyals parlants referents al nom de la vila, amb la torre que recorda l'antic castell de la població. A l'Arxiu Històric Nacional es conserven dos segells en tinta de 1876, de l'Ajuntament i de l'Alcaldia, on hi apareix el toro, però arrestat i mirant a la destra, amb la torre i la bandera.

## Vegeu també

* Llista d'escuts del País Valencià

## Referències

* ↑ «Resolució de 13 de febrer de 2004, del conseller de Justícia i Administracions Públiques, per la qual s'aprova l'escut de l'Ajuntament del Toro (Castelló)» (pdf). Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, 4.718, 24-03-2004, pàg. 6.906-6.907 [Consulta: 1 juliol 2016].
* ↑ Arxiu Històric Nacional. «Sellos de la Alcaldía y del Ayuntamiento Constitucional de Chóvar, Castellón (Colección de sellos en tinta)». PARES-Portal de Archivos Españoles. [Consulta: 22 juliol 2016].
# Escut del Vilosell

L'escut oficial del Vilosell té el següent blasonament:
    Escut caironat: d'atzur, amb una muralla d'or amb la porta i les finestres de gules, acompanyada a la punta d'un ocell d'or. Per timbre, una corona mural de poble.

## Història

L'escut originari va ser aprovat el 24 d'octubre de 1995, modificat al DOGC el 5 de maig del 2003 i ratificat el 17 de febrer del 2004.
L'escut aprovat l'any 1995 mostrava el senyal parlant tradicional de l'ocell, referència clara al nom del poble, i un bàcul d'abat al·lusiu a la jurisdicció del monestir de Poblet sobre la localitat des de 1217. Fou impugnat per un veí del poble, que reclamava que s'hi inclogués la muralla que figura a l'escut esculpit a la llinda de Sant Miquel de la Tosca, la representació heràldica més antiga que es conserva. Un cop fets els tràmits pertinents, el nou escut recull la muralla tradicional (que representa l'antic castell de la població) i l'ocell de començament del segle xx. La tria es va fer mitjançant un referèndum al poble.
L'ocell com a símbol parlant es va fer servir per primera vegada el 1912. Durant el règim borbònic s'utilitzà un segell amb una M en al·lusió a la Mare de Déu, que encara avui en dia es pot veure forjat a la casa de la vila. És abans de fer servir aquests símbols que s'utilitzava el tradicional amb una muralla, el qual encara es pot veure a l'ermita de Sant Miquel de la Tosca.

## Enllaços externs

* Història de l'escut del Vilosell Arxivat 2007-09-30 a Wayback Machine.

## Vegeu també

* Escuts i banderes de les Garrigues

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ GAP/224/2004, de 16 de gener, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de l'escut heràldic del municipi del Vilosell.» ( PDF). DOGC núm. 4072. Generalitat de Catalunya, 17-02-2004. [Consulta: 1r gener 2014].
* ↑ «RESOLUCIÓ de 24 d'octubre de 1995, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de l'escut heràldic del municipi del Vilosell.» (pdf). DOGC num. 2126, 24-10-1995. [Consulta: 23 juny 2010].
# Escut dels Omells de na Gaia

L'escut oficial dels Omells de na Gaia té el següent blasonament: Escut caironat: d'argent, un cérvol de gules sobremuntat d'un om de sinople. Per timbre una corona mural de vila.
Va ser aprovat el 29 de març de 1995. El cérvol de gules sobre camper d'argent són les armes parlants dels Cervera, i en aquest cas particular és una al·lusió a Na Gaia de Cervera, senyora de la vila. El petit om del damunt és també un senyal parlant relatiu al nom de la localitat.

## Bandera

La bandera oficial dels Omells de na Gaia té la següent descripció: Bandera apaïsada de proporcions dos d'alt per tres de llarg, tercejada vertical, blanca, vermella, blanca, amb un pal verd de gruix 1/18 de la llargària del drap al centre. Fou publicat en el DOGC el 26 d'abril de 1996.

## Vegeu també

* Escuts i banderes de l'Urgell

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ de 29 de març de 1995, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de l'escut heràldic del municipi dels Omells de na Gaia.» (pdf). DOGC núm. 2038. Generalitat de Catalunya, 12-04-1995. [Consulta: 25 juny 2010].
* ↑ «RESOLUCIÓ d'1 d'abril de 1996, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi dels Omells de na Gaia.» (pdf). DOGC num 2199, 01-04-1996. [Consulta: 26 juny 2010].
# Escut i bandera d'Almedíxer

L'escut i la bandera d'Almedíxer són els símbols representatius d'Almedíxer, municipi del País Valencià, a la comarca de l'Alt Palància.

## Escut heràldic

L'escut oficial d'Almedíxer té el següent blasonament:
| « | Escut quadrilong de punta redona. En camp de gules, una torre d'or amb tres merlets, maçonada i aclarida de sable, llorejada amb dues branques de llorer de sinople. Al timbre, corona reial oberta. | » |

## Bandera

La bandera oficial d'Almedíxer té la següent descripció:
| « | Bandera de proporcions 2:3. Per meitat en alt. En la primera meitat, de roig o gules, junt a l'asta, una torre amb tres merlets, d'or, maçonada i aclarida de sable, llorejada amb dues branques de llores de sinople. La segona meitat de sinople. | » |

## Història

L'escut s'aprovà per Resolució de 13 de març de 2000, del conseller de Justícia i Administracions Públiques, publicada en el DOGV núm. 3.733, de 18 d'abril de 2000.
La torre fa referència a l'antiga fortalesa d'Almedíxer, amb l'element distintiu de dues branques de llorer.
La bandera s'aprovà per Resolució de 18 de gener de 2005, del conseller de Justícia i Administracions Públiques, publicada en el DOGV núm. 4.944, d'11 de febrer de 2005.

## Vegeu també

* Llista d'escuts del País Valencià

## Referències

* 1 2 Generalitat Valenciana. Escuts i banderes dels municipis de la Comunitat Valenciana (pdf), 2003, p. 49 [Consulta: 12 setembre 2015].
* 1 2 «Resolució de 18 de gener de 2005, del conseller de Justícia i Administracions Públiques, per la qual s'aprova la bandera de l'Ajuntament d'Almedíjar (Castelló)» (pdf). Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, 4.944, 11-02-2005, pàg. 4.555-4.556 [Consulta: 23 juny 2016].
* ↑ «Resolució de 13 de març de 2000, del conseller de Justícia i Administracions Públiques, per la qual s'aprova l'escut de l'Ajuntament d'Almedíjar (Castelló)» (pdf). Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, 3.733, 18-04-2000, pàg. 6.850-6.851 [Consulta: 23 juny 2016].
# Escut i bandera d'Alzira

L'escut i la bandera d'Alzira són els símbols tradicionals del municipi valencià d'Alzira (Ribera Alta).

## Escut heràldic

L'escut oficial d'Alzira té el següent blasonament:
| « | Escut caironat, recolzat sobre una de les puntes. En camper d'or quatre pals de gules, ressaltats amb una clau d'argent, en faixa. Per timbre, una corona reial oberta. | » |

## Bandera d'Alzira

La bandera oficial d'Alzira té la següent descripció:
| « | Bandera de proporcions 2:3. De carmesí. Al centre, l'escut de la ciutat sense timbrar. L'escut de la ciutat ocuparà el 45% de l'ample de la bandera. | » |

## Història

És l'escut tradicional, d'ús immemorial, del municipi, on es representen les armes del Regne de València, ja que fou una vila reial, amb el símbol de la clau al·lusiu a la seva situació estratègica; per Alzira fou per on va passar l'exèrcit de Jaume I el riu Xúquer, amb què, segons la tradició, al rei se li obriren les portes a la resta del País Valencià.
L'escut es rehabilità per Resolució del 17 de febrer de 1992, del conseller d'Administració Pública, publicada en el DOGV núm. 1.744, de 13 de març de 1992 i corregit en el DOGV núm 1.803, de 12 de juny de 1992.
La bandera s'aprovà per Resolució de 29 de setembre de 2005, del conseller de Justícia i Administracions Públiques, publicada en el DOGV núm. 5.120, de 24 d'octubre de 2005.

## Vegeu també

* Llista d'escuts del País Valencià

## Referències

* 1 2 Generalitat Valenciana. Escuts i banderes dels municipis de la Comunitat Valenciana (pdf), 2003, p. 55 [Consulta: 12 setembre 2015].
* 1 2 «Resolució de 29 de setembre de 2005, del Conseller de Justícia i Administracions Públiques, por la qual s'aprova la bandera de l'Ajuntament d'Alzira (València)» (pdf). Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, 5.120, 24-10-2005, pàg. 33.608-33.609 [Consulta: 19 juny 2017].
* ↑ «Resolució de 17 de febrer de 1992, del Conseller de Administració Pública, por la qual s'aprova l'escut municipal de l'Ajuntament d'Alzira (València)» (pdf). Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, 1.744, 13-03-1992, pàg. 2.388 [Consulta: 15 desembre 2015].
* ↑ «Correcció d'errades de la Resolució de 17 de febrer de 1992, del Conseller de Administració Pública, por la qual s'aprova l'escut municipal de l'Ajuntament d'Alzira (València)» (pdf). Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, 1.803, 12-06-1992, pàg. 5.896 [Consulta: 15 desembre 2015].
# Escut i bandera de Beneixida

L'escut i la bandera de Beneixida són els símbols representatius de Beneixida, municipi del País Valencià, a la comarca de la Ribera Alta.

## Escut heràldic

L'escut oficial de Beneixida té el següent blasonament:
| « | Escut quadrilong de punta redona, partit. Al primer quarter, en camp d'atzur, unes ones d'argent. Al segon quarter, en camp de gules, un mont floronat d'or. Per timbre, una corona reial oberta. | » |

## Bandera

La bandera oficial de Beneixida té la següent descripció:
| « | Bandera de proporcions 2:3. De roig un montfloré groc, sobre tres ordres d'ones de blau i blanc o gris perla. | » |

## Història

L'escut s'aprovà per Resolució del 18 de gener de 2000, del conseller de Justícia i Administracions Públiques. Publicat en el DOGV núm. 3.680, del 3 de febrer de 2000.
La bandera s'aprovà per Resolució de 30 de juny de 2016, de la Presidència de la Generalitat, publicada en el DOGV núm. 7.827, de 13 de juny de 2016.
Les ones representen el riu Xúquer, a la riba dreta del qual s'aixeca la població. Al costat, les armes parlants dels Despuig, senyors del poble al segle xv, en temps de la conquesta.

## Vegeu també

* Llista d'escuts del País Valencià

## Referències

* 1 2 Generalitat Valenciana. Escuts i banderes dels municipis de la Comunitat Valenciana (pdf), 2003, p. 68 [Consulta: 12 setembre 2015].
* ↑ Generalitat Valenciana. Escuts i banderes dels municipis de la Comunitat Valenciana (pdf), 2019, p. 224 [Consulta: 22 octubre 2020].
* ↑ «Resolució de 18 de gener de 2000, del conseller de Justícia i Administracions Públiques, per la qual s'aprova l'escut de l'Ajuntament de Beneixida (València)» (pdf). Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, 3.680, 13-02-2000, pàg. 1.819 [Consulta: 16 desembre 2015].
* ↑ «Resolució de 30 de juny de 2016, de la Presidència de la Generalitat, per la qual aprova la bandera del municipi de Beneixida» (pdf). Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, 7.827, 13-06-2016, pàg. 19.628 [Consulta: 21 juny 2017].
# Escut i bandera de Castelló

L'escut i la bandera de Castelló són els símbols representatius tradicionals de la vila de Castelló (Ribera Alta) amb una torre, com a armes parlants al·lusives al topònim i a l'antiga fortificació del Castellet, i l'escudet dels quatre pals referit a la seva condició de vila reial des de la conquesta.

## Escut heràldic

L'escut oficial de Castelló té el següent blasonament:
| « | Escut ibèric amb la boca rodona. En camper de gules una torre d'or, maçonada de sable i oberta de gules; al cap, un escut caironat amb les armes reials de València, és a dir, en camper d'or quatre pals de gules. Al timbre, una corona reial oberta. | » |

## Bandera de Castelló

La bandera municipal incorpora l'escut sobre la tradicional senyera. Oficialment està organitzada de la manera següent:
| « | Bandera de proporcions 2/3. Quatre pals de gules o roig [en realitat, franges], en camper d'or o groc. Al centre, cobrint els dos pals centrals, perpendicularment als pals, l'escut municipal. | » |

## Història

L'escut actual és una modificació de l'anterior, adoptada per resolució de 14 d'octubre de 1992, per tal d'adequar-lo als fonaments geogràfics, històrics i heràldics, i es publicà en el DOGV núm. 1.907, de 19 de novembre de 1992. La bandera s'aprovà per resolució de 28 d'octubre del mateix any, publicada en el mateix número del DOGV que l'escut.
Damunt la porta tapiada de l'any 1692 de l'Església de l'Assumpció hi apareix l'escut de la població, amb la torre torrejada.
En l'Arxiu Històric Nacional es conserva un segell en tinta de 1876, on hi apareix un castell, format per un llenç de muralla amb una porta i dues torres, sobremuntat pel cairó de les quatre barres.

## Imatges

* Segell de 1876.
* Versió de l'escut basada en el segell de 1879.
* Bandera de Castelló de la Ribera.

## Vegeu també

* Llista d'escuts del País Valencià

## Referències

* ↑ Generalitat Valenciana. Escuts i banderes dels municipis de la Comunitat Valenciana (pdf), 2003, p. 243 i 309 [Consulta: 12 setembre 2015].
* 1 2 Generalitat Valenciana «Resolució de 14 d'octubre de 1992, del conseller d'Administració Pública, per la qual es modifica l'escut municipal de l'Ajuntament de Villanueva de Castellón (València)» (pdf). Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, 1907, 19-11-1992, pàg. 11.476 [Consulta: 1r març 2014].
* 1 2 Generalitat Valenciana «Resolució de 28 d'octubre de 1992, del Conseller d'Administració Pública, per la qual s'aprova la bandera municipal de l'Ajuntament de Villanueva de Castellón (València)» (pdf). Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, 1907, 19-11-1992, pàg. 11.476-11.477 [Consulta: 1r març 2014].
* ↑ Gimeno Royo, Ramón. «Villanueva de Castellón» (en castellà). Vexilologia C. Valenciana, 14-12-2013. [Consulta: 14 novembre 2017].
* ↑ Arxiu Històric Nacional. «Sello de la Alcaldía Constitucional de Villanueva de Castellón, Valencia, 1876 (Colección de sellos en tinta)». PARES-Portal de Archivos Españoles. [Consulta: 18 octubre 2017].
# Escut i bandera de Cortes d'Arenós

L'escut i la bandera de Cortes d'Arenós són els símbols representatius de Cortes d'Arenós, municipi del País Valencià, a la comarca de l'Alt Millars.

## Escut heràldic

L'escut oficial de Cortes d'Arenós té el següent blasonament:
| « | Escut quadrilong de punta redona. En camper d'atzur, un castell d'argent, maçonat de sable i aclarit d'atzur, sobre ones d'argent, acostat de dos roures del seu color. Al timbre, corona reial oberta. | » |

## Bandera

La bandera oficial de Cortes d'Arenós té la següent descripció:
| « | Bandera de proporcions 2:3. Sobre un fons blau, tres franges ondades de gris perla; centrat damunt de les ondes, un castell gris perla, obert i maçonat de negre, acostat de dos arbres roures del seu color. | » |

## Història

L'escut s'aprovà per Resolució de 20 de gener de 2006, del conseller de Justícia, Interior i Administracions Públiques, publicada en el DOGV núm. 5.197, de 13 de febrer de 2006.
L'escut intenta reflectir la situació topogràfica de la vila, vora el riu de Cortes i voltada de boscos. S'hi representa l'antic castell de la localitat. Els esmalts del camper, atzur i argent, i també les faixes ondades, són trets de les armes dels Arenós, senyors de la baronia homònima.
Fins 2006 l'Ajuntament utilitzà un escut amb el Senyal Reial damunt d'una cartela verda.
La bandera s'aprovà per Resolució de 31 de juliol de 2014, del conseller de Presidència i Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua, publicada en el DOCV núm. 7.346, de 26 d'agost de 2014.

## Vegeu també

* Escut de la Pobla d'Arenós
* Escuts i banderes de l'Alt Millars
* Llista d'escuts del País Valencià

## Referències

* 1 2 «Resolució de 20 de gener de 2006, del conseller de Justícia, Interior i Administracions Públiques, per la qual s'aprova l'escut de l'Ajuntament de Cortes de Arenoso (Castelló)» (pdf). Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, 5.197, 13-02-2006, pàg. 5.883-5.884 [Consulta: 17 juny 2016].
* 1 2 «Resolució de 31 de juliol de 2014, del conseller de Presidència i Agricultura, Pesca, Alimentació i Aigua, per la qual s'aprova la bandera de l'Ajuntament de Cortes de Arenoso» (pdf). Diari Oficial de la Comunitat Valenciana, 7.346, 26-08-2014, pàg. 20.734 [Consulta: 17 juny 2016].
# Estació de Can Vidalet

Mapa Metro Línia 5 :
Can Vidalet (antigament anomenada Maladeta) és una estació de la L5 del Metro de Barcelona situada sota el carrer Maladeta, entre els carrers Mina i Hortènsia, entre els termes municipals de l'Hospitalet de Llobregat i Esplugues de Llobregat, però els seus accessos es troben a Esplugues de Llobregat.
L'estació es va inaugurar el 1976 com a part de la Línia V i amb el nom de Maladeta fins que el 1982 amb la reorganització dels números de línies i canvis de nom d'estacions va adoptar el nom actual. L'any 2008, es van començar a fer obres a l'entorn per tal de construir un nou vestíbul per adaptar l'estació. També es van reformar les andanes i es van prolongar per fer les noves sortides cap al vestíbul. Finalment, l'any 2010 s'inaugurà el nou vestíbul, amb ascensors, sortides d'emergència, i escales mecàniques.
Metro de Barcelona :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Cornellà Centre | Can Boixeres | | Pubilla Cases | Vall d'Hebron |

## Accessos

* Carrer Hortènsia (Esplugues de Llobregat)
* Carrer Menta (Esplugues de Llobregat)

## Vegeu també

* Línia 5 del metro de Barcelona
* Metro de Barcelona
* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Escut i bandera de Pego

L'escut i la bandera de Pego són els símbols representatius de Pego, municipi del País Valencià, a la comarca de la Marina Alta.

## Escut heràldic

L'escut oficial de Pego té el següent blasonament::
| « | Escut quadrilong de punta redona. En camp d'atzur, dues torres d'or unides per una muralla del mateix metall, maçonades i aclarides de sable. Somat d'un paó de sable dextrat. Al timbre, corona reial oberta. | » |

## Bandera

La bandera de Pego es pot descriure de la següent manera:
| « | Bandera de proporcions 2:3. Tercejada en vertical. A l'asta, de verd; al centre, de blanc; i al batent, quatre franges roges en sentit horitzontal sobre fons groc. El tercer terç de doble amplària que els altres dos. | » |

## Història

L'escut fou rehabilitat per Resolució de 2 de setembre de 2003, del conseller de Justícia i Administracions Públiques, publicada al DOGV núm. 4.591, de 19 de setembre de 2003. És tracta d'un escut heràldic d'ús immemorial.
L'escut tradicional mostra una representació de l'antiga vila emmurallada somada per un paó o pago, senyal parlant relatiu al topònim de la localitat.
L'Ajuntament de Pego feu un treball d'investigació per tal d'homologar l'escut actual. Es basà en el segell, molt deteriorat, de 1707, que es troba a l'Arxiu Municipal, on hi apareixien dues torres i una muralla, i possiblement també una o més portes d'accés i, sobre la muralla, un paó. L'1 de maig de 2001 el Consell d'Heràldica i Vexil·lologia emetí l'informe favorable per a la rehabilitació.
Posteriorment es va trobar un segell anterior, de 1458, també molt deteriorat, similar al de 1707 però on es veu clarament que la muralla té tres portes d'accés, en comptes d'una única porta.
* Segell de Pego, de 1707, Arxiu Municipal de Pego.
* Carta del Justícia de Pego al de Cocentaina, 1458.
* Segell de Pego, de 1458.
En els darrers temps s'havia malinterpretat el paó i se solia representar com una àguila bicèfala coronada. En l'Arxiu Històric Nacional es conserven quatre segells en tinta de Pego de 1876, dos de l'Ajuntament i dos de l'Alcaldia. Hi apareix el paó transformat en una àguila, amb només un cap en els de l'Ajuntament, i bicèfala en els de l'Alcaldia.
* Segell de l'Ajuntament, de 1876, AHN.
* Segell de l'Alcaldia, de 1876, AHN.
* Escut utilitzat abans de 2003.

## Vegeu també

* Llista d'escuts del País Valencià.
* Escuts i banderes de la Marina Alta.

## Enllaços externs

* En el web de l'Ajuntament de Pego es pot veure el segell de 1707.

## Referències

* 1 2 «Resolució de 2 de setembre de 2003, del conseller de Justícia i Administracions Públiques, per la qual es rehabilita l'escut de l'Ajuntament de Pego (Alacant)» (pdf). Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, 4.591, 19-09-2003, pàg. 23.511-23.512 [Consulta: 13 octubre 2017].
* 1 2 «L'Arxiu Municipal de Pego descobrix un segell del segle xv que reobri el debat sobre la interpretació de l'escut pegolí». Ràdio Pego, 21-10-2016. [Consulta: 13 octubre 2017].
* ↑ Arxiu Històric Nacional. «Sellos de la Alcaldía y del Ayuntamiento Constitucional de Pego, Alicante, 1877 (Colección de sellos en tinta)». PARES-Portal de Archivos Españoles. [Consulta: 10 octubre 2017].
# Escut i bandera de Quesa

L'escut i la bandera de Quesa són els símbols representatius oficials de Quesa, municipi del País Valencià, a la comarca de la Canal de Navarrés.

## Escut heràldic

L'escut té el següent blasonament:
| « | Escut quadrilong de punta redona. En camp de gules, un castell d'or, maçonat de sable i aclarit d'atzur. A la punta, en camp d'atzur, una tau d'or. Al timbre, una corona reial oberta. | » |

## Bandera

La bandera té la següent descripció:
| « | Bandera de proporcions 2:3. De roig, al centre un castell groc, maçonat i aclarit de blau, en els quatre angles una Tau de Sant Antoni, groga. | » |

## Història

L'escut fou aprovat per Resolució de 4 d'octubre de 1994, del conseller d'Administració Pública, publicada en el DOGV núm. 2.398, de 30 de novembre de 1994.
La bandera fou aprovada per Resolució de 12 de juny de 1997, del conseller de Presidència, publicada en el DOGV núm. 3.054 d'11 d'agost de 1997.
El castell és el senyal parlant de les armes dels comtes de Castellar, antics senyors de Quesa. La tau és la creu de sant Antoni, patró del poble.

## Vegeu també

* Llista d'escuts del País Valencià

## Referències

* ↑ «Resolució de 4 d'octubre de 1994, del Conseller d'Administració Pública, per la qual aprova l'escut de l'Ajuntament de Quesa (València)» (pdf). Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, 2.398, 30-11-1994, pàg. 14.287 [Consulta: 1r novembre 2020].
* ↑ «Resolució de 12 de juny de 1997, del Conseller de Presidència, per la qual s'aprova la bandera de l'Ajuntament de Quesa (València)» (pdf). Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, 3.054, 11-08-1997, pàg. 13.148 [Consulta: 1r novembre 2020].
* ↑ Generalitat Valenciana. Escuts i banderes dels municipis de la Comunitat Valenciana (pdf), 2003, p. 193 i 297 [Consulta: 1r novembre 2020].