# Nicolau de Manalt i de Tallaloques

Nicolau de Manalt i de Tallaloques (Perpinyà, segle xvii - Perpinyà, 1688) va ser un advocat i polític rossellonès.

## Biografia

Descendia d'una família de burgesos nobles de Perpinyà establerta a Perpinyà a la fi del segle xvi, i era fill de Jaume Manalt i Darnach, nascut vers el 1580, doctor en dret i burgès honrat de Perpinyà el 1619. Advocat, en Nicolau va ser designat per Raimon de Bas jutge de segona apel·lació per al Conflent i la Cerdanya el 16 de maig del 1642. Fou membre de l'Audiència Reial. Després del Tractat dels Pirineus, Lluís XIV creà el Consell Sobirà del Rosselló per al govern de la nova regió francesa (1660), i Manalt fou el sol rossellonès (la resta eren catalans del sud) elegit per a ser-ne part, amb categoria de conseller laic. Com a conseller, portà la investigació per la mort d'Emmanuel de Saint-Denis; causada aparentment per una relació extra-matrimonial, l'afer acabà involucrant elements de la resistència anti-francesa vinculats a la noblesa nord-catalana.
Com a recompensa per haver passat al partit francès, Lluís XIV li havia donat el 26 de novembre del 1654, les rendes de les propietats familiars de Maria Baldo, esposa de Josep Taqui
Formà una extensa i erudita biblioteca amb llibres en català, llatí i francès, i encara en altres llengües, sobre temes de dret, teologia i literatura.

## Notes

* ↑ El Consell Sobirà feia funcions semblants a les d'un parlament de l'Ancien Régime: fer justícia en darrera instància, portar el registre de les disposicions reials i tenir cura que aquestes es respectessin. Compartia funció governativa amb l'intendent del Rosselló (Charles Macqueron, del 1661 al 1669; Étienne Carlier, 1670-1676; Germain Michel Beaulieu de Camus, 1676-1681; Ramon de Trobat, 1681-1698) i, en tractar-se d'una província de frontera, amb les autoritats militars de la regió
* ↑ Josep Taqui i Pals era membre d'una família de la petita noblesa rossellonesa. Com altres membres de la família Taqui, prengué partit contra la dominació del Rosselló per part de Lluís XIV, i les seves propietats foren confiscades i atorgades el 1653 a Joan de Margarit, abat de Cardona, i a Lluís Bataller, ciutadà honrat de Barcelona. Les propietats de la seva segona esposa, Maria Baldo, igualment d'una família desafecta al rei francès, van ser donades a Nicolau Manalt. Després del tractat dels Pirineus, Josep Taqui fixà el 1660 residència a Montblanc.

## Referències

* 1 2 Capeille, Jean. Dictionnaire de biographies roussillonnaises. Perpignan: Imp. Lib. Cat. J. Comet, 1914, p. 346. (facsímil Marseille: Laffitte Reprints, 1978)
* 1 2 Martínez i Rodríguez, Miquel Àngel «Felip IV o Lluís XIV? El dilema de la noblesa catalana al Rosselló». Pedralbes, revista d'història moderna, vol. 18, núm. 2, 1998, pàg. 97-104.
* 1 2 Alart, Bernard. Inventaire-sommaire des Archives Dèpartementales antérieures a 1790, Pyrénées-Orientales. Archives civiles série B.. París: Paul Dupont, 1886, p. 274-275, 278-279.
* ↑ Morro i Marcé, Mateu «Els Tallaloca de Mallorca i del Rosselló». Coanegra, núm. 275, 4-2009, pàg. 36.
* ↑ Stewart, David. Assimilation and Acculturation in Seventeenth-Century Europe. Roussillon and France, 1659-1715. Westport, CT: Greenwood Press, 1997, p. 87-88 (Contributions to the study of world history, 57). ISBN 0313300453.
* ↑ Capeille, Jean. Dictionnaire de biographies roussillonnaises. Perpignan: Imp. Lib. Cat. J. Comet, 1914, p. 605. (facsímil Marseille: Laffitte Reprints, 1978)