# Casa-fàbrica Canaleta

La casa-fàbrica Canaleta era un conjunt d'edificis situat al carrer de Sant Pere Més Alt, 49 i 55 de Barcelona, on actualment hi ha el passatge de Sert.

## Història

El 1753, el teixidor de vels Josep Canaleta i Coch (1714-1768) va constituir amb el seu germà Francesc, vidrier, el seu cunyat Miquel Vidiellas, teixidor de seda, i Antoni Grau, hostaler, la companyia Josep Canaleta i Cia per a la fabricació d'indianes, amb un capital de 16.000 lliures. Per a la fàbrica, van adquirir una finca al carrer de Sant Pere Més Alt a Antoni Atxer i Font per 6.000 lliures. A l'obra van intervenir el mestre de cases Joan Garrido i Bertran i el fuster Jacint Enrich.
La fàbrica teixia fil de cotó de Malta i les indianes eren destinades al mercat espanyol, amb una xarxa comercial a València, Toledo i Madrid, i al colonial, a través de la Companyia de Comerç a Índies a Caracas. L'encariment de la matèria primera va motivar-hi l'establiment de la primera filatura de cotó en floca, importat de Veracruz, oberta el 26 de setembre del 1765 i que disposava de 30 torns manuals on treballaven dones i nens. En aquesta època, s'hi feren reformes.
Josep Canaleta va morir sense fills el 18 de juliol del 1768, i fou succeït pel seu nebot Joan Canaleta i Font (1744-1808), fill del seu germà Francesc. El 1770, la societat es va renovar amb el nom Josep Canaleta, hereu i Cia i un capital de 33.401 lliures, els socis de la qual eren Peronella Pallès, vídua de Josep Canaleta, Francesca Font, vídua d'Antoni Grau i el seu fill Antoni Pau Grau i font, perxer, Miquel Vidiellas, Margarida Font, vídua de Francesc Canaleta, i el seu fill Joan Canaleta i Font.
El 1776, Canaleta va demanar permís per a obrir-hi una porta. Diverses fonts indiquen que va introduir a Barcelona el cilindre d'estampar inventat per T. Bell el 1785, però sembla que, absorbit per la seva activitat representativa, va anar deixant de banda l'activitat industrial, i el 1798, la seva fàbrica ja no figurava en el Cadastre. El 1800 hi havia la fàbrica d'alanquins de Joan Vilaregut i Padrós (1761-1832), traslladada l'any següent al carrer del Rec Comtal. Fou succeït pel seu fill Josep Canaleta i Bransi, que exercí de comerciant, i aquest pel seu fill Àngel Canaleta i de Morales, oficial de l'administració militar. La seva germana Saturnina es va casar amb Jaume Girona i Agrafel, fill del fabricant Ignasi Girona i Targa.
El 1849, hi havia al núm. 49 (antic 64), la fàbrica cotonera de Casajuana i Gendre i el tint de Nicolau Carrió, i al núm. 55 (antic 67), la fàbrica cotonera de Narcís Bausells. El 1857, hi havia al núm. 49 la fàbrica de teixits de Josep Carreras i Font i el tint de Ramon Pujol, i al núm. 55, la de Bausells i el tint de Jaume Murlà.
El 1861, Àngel Canaleta i de Morales va vendre les finques núms. 49 i 55 del mateix carrer al fabricant de mantes Bonaventura Solà i Guixà, natural de Sant Sadurní d'Anoia.

## Referències

* ↑ AHPB, notari Ramon Alier, 1-1-1755.
* ↑ Grau i López, 1974, p. 49.
* 1 2 3 Artigues i Vidal i Mas i Palahí, 2018, p. 151.
* ↑ AHPB, notari Josep Font i de Vidal, 10-01-1753.
* ↑ AHPB, notari Antoni Duran i Quatrecases, 19-80-1753.
* 1 2 3 4 5 6 7 Artigues i Vidal i Mas i Palahí, 2018, p. 152.
* ↑ AHCB, C.XIV Obreria C-26, 19-11-1765.
* ↑ «Joan Canaleta i Font». geneanet. Jordi Puigvert.
* ↑ «Francesc Canaleta i Coch». geneanet. Jordi Puigvert.
* ↑ AHPB, Francesc Comelles, manual 1.051/18, f. 195-198v, 06-08-1770.
* ↑ Grau i López, 1974, p. 50.
* ↑ «Joan Canaleta. Sant Pere Més Alt. Obrir una porta». C.XIV Obreria C-10/1776-25. AHCB, 08-03-1776.
* ↑ Diario de Barcelona, 10-02-1801, p. 163.
* ↑ «Josep Canaleta i Bransi». geneanet. Jordi Puigvert.
* ↑ Artigues i Vidal i Mas i Palahí, 2018, p. 153.
* ↑ «Saturnina Canaleta i Morales». geneanet. Jordi Puigvert.
* ↑ «Jaume Girona i Agrafel». geneanet. Jordi Puigvert.
* ↑ «Ignasi Girona i Targa». geneanet. Jordi Puigvert.
* 1 2 «Registre de numeració dels carrers de Barcelona coetani i anterior a l'any 1853». Districte 2, 2. AMCB, 1853.
* ↑ Guía general de Barcelona, 1849, p. 383, 390.
* ↑ Guía general de Barcelona, 1849, p. 382.
* ↑ El Consultor. Nueva guía de Barcelona, 1857, p. 138, 210, 315.
* ↑ El Consultor. Nueva guía de Barcelona, 1857, p. 125, 193, 315.
* ↑ AHPB, notari Monserrat Corominas, manual 1.308/43, f. 549-553, 29-12-1861.
* ↑ Artigues i Vidal i Mas i Palahí, 2019, p. 379.

## Bibliografia

* Artigues i Vidal, Jaume; Mas i Palahí, Francesc. El model de casa fàbrica als inicis de la industrialització. Registre de fàbriques de Ciutat Vella de Barcelona 1738-1807/1808-1856, 2019, p. 151-154. ISBN 9788491562160.
* Grau, Ramon; López, Marina «Empresari i capitalista a la manufactura catalana del segle xviii. Introducció a l'estudi de les fàbriques d'indianes». Recerques: història, economia, cultura, 4, 1974, pàg. 19-57.