# Ermini

L'ermini (Mustela erminea) és un gènere de mamífers de l'ordre dels carnívors, de la família dels mustèlids, de pelatge blanc a l'hivern i vermellós groguenc a l'estiu, que és oriünda d'Europa, Àsia i Nord-amèrica i ha estat introduïda recentment a Nova Zelanda.

## Descripció

* Dimensions corporals: cap + cos (18-26 cm) i cua (6-10 cm).
* Pes: 100-320 g.
* El cos i el coll són allargats, les potes curtes i proveïdes d'ungles esmolades, cua mitjanament llarga i orelles petites i arrodonides.
* La coloració del pelatge varia amb les estacions. A l'estiu és bru per les parts dorsals i blanc per les ventrals, amb una línia recta i ben marcada que separa els dos colors. La cua és bruna tant per la part de sobre com per la de sota i té l'extrem de color negre. A l'hivern tot el pelatge es torna blanc -de vegades amb tints groguencs-, llevat de la punta de la cua, que continua negra, per això se'n diu aleshores mostela blanca a la Catalunya del Nord.
* Presenta dimorfisme sexual: els mascles són, aproximadament, dues vegades més grans que les femelles.

## Subespècies

* Mustela erminea aestiva (Kerr, 1792). Alemanya
* Mustela erminea alascensis (Merriam, 1896). Alaska
* Mustela erminea anguinae (Hall, 1932). Illa de Vancouver (Nord-amèrica)
* Mustela erminea arctica (Merriam, 1896). Regions àrtiques d'Alaska i del Canadà
* Mustela erminea augustidens (Brown, 1908).
* Mustela erminea bangsi (Hall, 1945). Nord-amèrica: Manitoba, Dakota del Nord, Minnesota, Wisconsin, Michigan i Iowa
* Mustela erminea celenda (Hall, 1944) Alaska
* Mustela erminea cigognanii (Bonaparte, 1838). Nord-amèrica: Connecticut, Pennsilvània, Ohio, Quebec i Ontario
* Mustela erminea erminea (Linnaeus, 1758). Euràsia
* Mustela erminea fallenda (Hall, 1945). Colúmbia Britànica, Nord-amèrica
* Mustela erminea ferghanae (Thomas, 1895). Turquestan
* Mustela erminea gulosa (Hall, 1945). Serralada de les Cascades (Nord-amèrica)
* Mustela erminea haidarum (Preble, 1898). Illes de la Reina Carlota (Colúmbia Britànica, Canadà)
* Mustela erminea hibernica (Thomas i Barrett-Hamilton, 1895). Irlanda
* Mustela erminea initis (Hall, 1945). Alaska
* Mustela erminea invicta (Hall, 1945). Nord-amèrica: Muntanyes Rocoses (Alberta, Colúmbia Britànica, Washington, Idaho i el nord-oest de Montana)
* Mustela erminea kadiacensis (Merriam, 1896). Illa Kodiak (Alaska)
* Mustela erminea kaneii (Baird, 1857) Nord-amèrica
* Mustela erminea karaginensis (Jurgenson, 1936). Kamtxatka
* Mustela erminea lymani (Hollister, 1912). Sibèria
* Mustela erminea martinoi (Ellerman and Morrison-Scott, 1951). Euràsia
* Mustela erminea minima (Cavazza, 1912). Europa
* Mustela erminea mongolica (Ogniov, 1928). Massís de l'Altai
* Mustela erminea muricus (Bangs, 1899). Nord-amèrica: Colorado, el sud-oest de Montana, Idaho, Washington, Nou Mèxic i Nevada.
* Mustela erminea nippon (Cabrera, 1913). Honshu, Japó
* Mustela erminea ognevi (Jurgenson, 1932). Euràsia
* Mustela erminea olympica (Hall, 1945). Estat de Washington, Estats Units
* Mustela erminea polaris (Barrett-Hamilton, 1904). Groenlàndia
* Mustela erminea richardsonii (Bonaparte, 1838). Nord-amèrica: Yukon, Badia de Hudson, Terranova, Nova Escòcia, Quebec, Ontario, Manitoba, Saskatchewan, Alberta i Colúmbia Britànica
* Mustela erminea ricinae (Miller, 1907). Illa d'Islay (Hèbrides Interiors, Escòcia)
* Mustela erminea salva (Hall, 1944). Alaska
* Mustela erminea seclusa (Hall, 1944). Alaska
* Mustela erminea semplei (Sutton and Hamilton, 1932). Badia de Hudson, Nord-amèrica
* Mustela erminea stabilis (Barrett-Hamilton, 1904) Anglaterra
* Mustela erminea streatori (Merriam, 1896). Washington, Oregon i Califòrnia, Estats Units
* Mustela erminea teberdina (Korneev, 1941). Caucas
* Mustela erminea tobolica (Ogniov, 1923). Sibèria

## Reproducció

Les femelles produeixen només una ventrada a l'any (composta per 4-9 cries de mitjana, tot i que pot oscil·lar entre 3 i 18). Les cries (cegues i cobertes d'un pèl blanc fi) neixen a l'abril o el maig després d'un període de gestació d'aproximadament 280 dies. Creixen ràpidament i són capaces de caçar amb llur mare vers la vuitena setmana d'edat. L'èxit reproductiu és molt dependent de la disponibilitat d'aliment.

## Alimentació

És un carnívor especialitzat en petits vertebrats de sang calenta (preferentment mamífers de la mida d'un conill o més petits) que caça, sobretot, a la nit. També menja ocells, ous, granotes, peixos i insectes. En els climes freds, caça freqüentment sota la neu i sobreviu exclusivament amb petits rosegadors i lemmings. Els seus aguts sentits li ajuden a localitzar les seus preses. Així, detecta les llebres i d'altres rosegadors mitjançant l'olor, els insectes pel so i els peixos per la vista.

## Depredadors

És depredat per les guineus (la guineu roja, Vulpes vulpes, i la guineu grisa Urocyon cinereoargenteus, per exemple), la marta nord-americana (Martes americana), la marta pescadora (Martes pennanti), el toixó americà (Taxidea taxus), els ocells rapinyaires (Accipitridae) i, de vegades també pels gats domèstics (Felis silvestris).

## Hàbitat

Prats d'alta muntanya, preferentment propers a un riu o un rierol i amb roques on es pugui amagar. També ocupa boscos de pi negre i d'avet no gaire densos. No és estrany veure'l rondar a prop dels refugis de muntanya o de les estacions d'esquí, on va a cercar menjar entre les deixalles.

## Distribució geogràfica

L'ermini és originari d'Europa, Àsia i Amèrica del Nord, però també fou introduït a Nova Zelanda.
Més específicament, és autòcton de l'Afganistan, Albània, Andorra, Àustria, l'Azerbaidjan, Belarús, Bèlgica, Bòsnia i Hercegovina, Bulgària, el Canadà, la Xina, Croàcia, Txèquia, Dinamarca, Estònia, Finlàndia, França, Geòrgia, Alemanya, Grècia, Hongria, l'Índia, Irlanda, Itàlia, el Japó, el Kazakhstan, el Kirguizstan, Liechtenstein, Lituània, Letònia, Luxemburg, Macedònia del Nord, Moldàvia, Mongòlia, Montenegro, els Països Baixos, Noruega, el Pakistan, Polònia, Romania, Rússia, Sèrbia, Eslovàquia, Eslovènia, Suècia, Suïssa, el Tadjikistan, Turquia, Ucraïna, el Regne Unit, els Estats Units i l'Uzbekistan, mentre que a Nova Zelanda i a la península Ibèrica fou introduït.

## Costums

* Es mou amb salts ràpids, canviant de direcció amb facilitat i parant-se bruscament. Quan corre porta l'esquena arquejada, i quan s'atura per observar els voltants es posa dret sobre les potes del darrere, semblantment a com ho fa la mostela.
* Solitari, se'l pot veure actiu tant durant el dia com a la nit.

## Longevitat

La mitjana de la seva esperança de vida és d'1-2 anys, tot i que n'hi ha individus que poden arribar als 7 anys.

## Espècies semblants

Amb el pelatge d'estiu es pot confondre amb la mostela, que és, però, més petita i no presenta la taca negra a la punta de la cua.

## Referències

* ↑ «Ermini». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 «ermini». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ Smithsonian Institution (anglès)
* ↑ «Mustela erminea». Catalogue of Life. (anglès)
* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 www.funet.com (anglès)
* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* ↑ Baird, S. F. «1857» (1858). Mammals. A: Reports explorations and surveys for a railroad route from the Mississippi River to the Pacific Ocean. Washington DC, vol. 8, pt. 1, 757 pp., pls. 17–28, 30–60.
* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* ↑ Ellerman, J. R. i T. C. S. Morrison-Scott. 1951. Checklist of Palearctic and Indian mammals, 1758–1946. British Museum of Natural History, Londres, el Regne Unit.
* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* ↑ Cavazza, F., 1913. Dei Mustelidi italiani. Nat. Mus. Civ. Stor. Nat. Genova, ser. 3, 5:194.
* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* ↑ Mammal Species of the World (anglès)
* ↑ Ogniov, S. I., 1922. (Material on taxonomy of Russian mammals. New subspecies of ermine). Biol. Izvestija, 1:112.
* 1 2 Animal Diversity Web (anglès)
* 1 2 Ruff, S., D. Wilson. 1999. The Smithsonian Book of North American Mammals. Washington DC: Smithsonian Institution Press in association with the American Society of Mammalogists.
* ↑ Ruff, S., D. Wilson. 1999.
* ↑ Reid, F; Helgen, K.; Kranz, A. (2016). "Mustela erminea." 2016 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2016. [Consulta: 7 abril 2023]

## Bibliografia

* Vigo, Marta: Guia dels mamífers terrestres de Catalunya. Enciclopèdia Catalana, col·lecció Pòrtic Natura, núm. 18. Barcelona, maig del 2002. ISBN 84-7306-680-4, planes 196-197.

## Vegeu també

* Mustèlids
* Ermini (heràldica)

## Enllaços externs

* «Ermini», Història Natural dels Països Catalans.
* «Ermini», Ferran Turmo i Gort, Plantes i animals del nostre entorn
* uBio (anglès)
Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :
Viccionari