OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Aulonocara korneliae

Aulonocara korneliae és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És un endemisme del llac Malawi (Àfrica oriental).

## Referències

* ↑ Regan, C. T. 1922. The cichlid fishes of Lake Nyassa. Proceedings of the Zoological Society of London. 1921 (pt 4) (núm. 36): 675-727, Pls. 1-6.
* ↑ BioLib
* 1 2 «Aulonocara korneliae» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Grant, S.M., Dieckhoff, H.W., Mayland, H.J. i Meyer, M.M., 1987. Ecology of Aulonocara (Regan, 1922) in Lake Malawi. A: W. Klausewitz (ed.). Contributions to the knowledge of the cichlid fishes of the genus Aulonocara of Lake Malawi (East-Africa). Courier Forschungsinstitut Senckenberg 94. pp. 131–139.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Konings, A., 1990. Konings's Book of Cichlids and All the Other Fishes of Lake Malawi. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City, Nova Jersey.
* Konings, A., 1995. Malawi Cichlids in their Natural Habitat. Segona edició. Cichlid Press, St. Leon-Rot, Alemanya.
* Maréchal, C., 1991. Aulonocara. p. 11-17. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París, França. Vol. 4.
* Meyer, M. K., R. Riehl & H. Zetzsche. 1987. A revision of the cichlid fishes of the genus Aulonocara Regan, 1922 from Lake Malawi, with descriptions of six new species (Pisces, Perciformes, Cichlidae). Cour. ForschungsInst. Senckenb. v. 94: 7-53, Pls. 1-7.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Australopericoma multifida

Australopericoma multifida és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Descripció

* El mascle fa entre 0,87 mm de llargària a les antenes, mentre que les ales li mesuren 1,65-1,73 de longitud i 0,48-0,50 d'amplada.
* La femella no ha estat encara descrita.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Rondônia (el Brasil).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Laurence W. Quate i Brian V. Brown, 2004. Revision of Neotropical Setomimini (Diptera: Psychodidae: Psychodinae). Contributions in Science, núm. 500, pàgs. 1–117. Natural History Museum of Los Angeles County. «PDF».
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Austrolycus laticinctus

Austrolycus laticinctus és una espècie de peix de la família dels zoàrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 82,4 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima temperat i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Puerto Deseado (l'Argentina) fins a la Terra del Foc.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Regan, C. T., 1913. The Antarctic fishes of the Scottish National Antarctic Expedition. Trans. R. Soc. Edinb. v. 49 (pt 2, núm. 2): 229-292, Pls. 1-11.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Berg, C., 1895. Enumeración sistemática y sinonímica de los peces de las costas argentina y uruguaya. An. Mus. Nac. Hist. Nat. B. Aires v. 4: 1-120, 1 pl.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Anderson, M.E., 1994. Systematics and osteology of the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes). Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. 60:120 p.
* ↑ Nakamura, I., T. Inada, M. Takeda i H. Hatanaka, 1986. Important fishes trawled off Patagonia. Japan Marine Fishery Resource Research Center, Tòquio (Japó). 369 p.
* ↑ Pequeño, G., 1989. Peces de Chile. Lista sistemática revisada y comentada. Rev. Biol. Mar., Valparaíso 24(2):1-132.

## Bibliografia

* Anderson, M.E. i V.V. Fedorov, 2004. Family Zoarcidae (Swainson, 1839). Eelpouts. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (34):58.
* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Crespo, J., J. Gajate i R. Ponce, 2001. Clasificación científica e identificación de nombres vernáculos existentes en la base de datos de seguimiento informático de recursos naturales oceánicos. Instituto Español de Oceanografía, Madrid, Estat espanyol.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Autoritat de Conca Regional de Sardenya

L'Autoritat de Conca Regional de Sardenya (Autorità di bacino regionale della Sardegna) és una de les autoritats de la Regió Autònoma de Sardenya que operen al sector de la defensa del sòl.
És un ens públic econòmic que gestiona les conques hidrogràfiques de l'illa, instituït per la L.R. núm. 19 del 6 de desembre del 2006.
La seu administrativa és a Càller.

## Referències

* ↑ In Sardegna la prima Autorità di bacino - Regione Autonoma della Sardegna (italià)

## Enllaços externs

* Web oficial de la Regió Autònoma de Sardenya Arxivat 2015-04-07 a Wayback Machine. (italià)
# Axel Gabriel Ingelius

Axel Gabriel Ingelius (Saekylae, 1822 - Uusikaupunki, Finlàndia, 1868) fou un compositor i literat suec.
Com a literat se li deuen: La cabana de branques de pi (1849), El castell gris (1851), Records d'una majordoma (1852), Fulles (1853) i La flor de Heinola (1856). En totes elles s'hi troba la influència d'Almqvist.
Va ser el primer compositor suec en compondre una simfonia. A més, deixà, sis col·leccions de peces per a piano (1843-57), una marxa i una Obertura.

## Referències

* ↑ Tom núm. 28, pàg. 1471, de l'Enciclopèdia Espasa.
# Axoclinus storeyae

Axoclinus storeyae és una espècie de peix de la família dels tripterígids i de l'ordre dels perciformes.

## Referències

* ↑ Fowler, H. W., 1944. Results of the fifth George Vanderbilt expedition (1941) (Bahamas, Caribbean Sea, Panama, Galápagos Archipelago and Mexican Pacific islands). The Fishes. Monogr. Acad. Nat. Sci. Phila. Núm. 6: 57-529, Pls. 1-20.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Brock, V. E., 1940. Three new blennioid fishes from the west coast of Mexico. Stanford Ichthyol. Bull. v. 2 (núm. 1): 29-35.

## Bibliografia

* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fricke, R., 1997. Tripterygiid fishes of the western and central Pacific, with descriptions of 15 new species, including an annotated checklist of world Tripterygiidae (Teleostei). Theses Zool. 29:1-607.
* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Smith, D. G. i J. T. Williams, 2002: History and status of the genera Enneanectes and Axoclinus (Teleostei: Blennioidei: Tripterygiidae). Zootaxa Núm. 105: 1-10.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Bachata

La bachata és una cançó de sentiments amargs i densos, de temps generalment lent derivada del bolero.

## Origen i evolució

Va néixer a Santo Domingo en la dècada dels 50 del segle xx i el seu màxim representant és el cantant dominicà Víctor Víctor, encara que Juan Luis Guerra l'hagi exportat amb èxit amb temes com ara "Burbujas de amor" o "Bachata rosa".
Tradicionalment, es balla amb quatre passos, el primer dels quals incorpora una elevació de maluc característica. Fora de la República Dominicana sol ballar-se com un bolero, tot i que la percussió dona una mica més de dinamisme als passos.

## Vegeu també

* Luis Días

## Referències

* ↑ Cort i Vives, Aleix: Diccionari del Ball. Edicions 62, Col·lecció El Cangur/Diccionaris, núm. 278. Barcelona, juliol del 1999. ISBN 84-297-4572-6, plana 17.
# Cayetano Carlos María Borso di Carminati

Cayetano Carlos María Borso di Caminati fou un general espanyol d'origen italià, afusellat a Saragossa el 1841.
Aquest militar es distingí des dels anys 1833 a 1840, batent-se en favor de la reina Isabel II contra els carlins, especialment contra la partides formades pels generals Ramon Cabrera i Grinyó, a qui a les ordres d'Evaristo San Miguel el 31 d'octubre de 1836 va prendre de Cantavella, la capital carlina del front del Maestrat, i els seus lloctinents Josep Miralles Marín el Serrador, a qui va fer aixecar el setge de Llucena en 1837 Francesc Tallada i Forcadell, al qual va vèncer en la batalla de Xèrica el 15 d'octubre de 1838.
Compromès en la conspiració ordida a Saragossa contra la reina regent, es pronuncià al capdavant de diversos batallons. Fet presoner, i tornades a l'obediència les tropes revoltades, fou passat per les armes.

## Referències

* ↑ Flávio, E. Historia de don Ramón Cabrera (en castellà). Volum 1. Editorial de G. Estrada, 1870, p. 226.
* ↑ Madoz, Pascual. Diccionario geografico-estadistico-historico de España y sus posesiones de ultramar (en castellà). vol.10 (LAB - MAD). Madoz, 1850, p. 413.
* ↑ «Spanien» (en alemany). Allgemeine Zeitung, 07-08-1838, pàg. 1 [Consulta: 18 setembre 2013].

## Bibliografia

* Tom núm. 9, pàg, 210, de l'Enciclopèdia Espasa (ISBN 84-239-4509-X)
# Felix Gotthelf

Félix Gotthelf (Mönchengladbach, 3 d'octubre de 1857 - Dresden, 21 d'abril de 1930), fou un compositor alemany.
Estudià medicina i música a la vegada, el piano amb els mestres James Kwast i Julius Lange; teoria amb Gustav Jensen i Otto Tiersch; cant amb Paul Jensen i Karl Scheidemantel; i especialment composició sota Felix Draeseke al qual dedicà el 1894 el poema Ein Frühlingsfest op.7.
A més d'altres composicions, cal mencionar: el Mysterium Mahadeva (un drama simfònic en tres actes, 1909); un Quartet per a instruments d'arc; fantasia simfònica i molts cants amb orquestra, treballs de crítica i diversos llibres, entre ells Das Wesen der Musik (1893) i Indische Renaissance (1911).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 26, pàg. 768. (ISBN 84-239-4526-X)
# Kai Winding

Kai Winding (Aarhus, Dinamarca, 18 de maig de 1922 - Nova York, EUA, 6 de maig de 1983) fou un trompeta i compositor estatunidenc nascut a Dinamarca.
El 1934 la seva família s'instal·là a Nova York, on inicià els estudis de música i aprengué a tocar l'acordió, malgrat que després adoptà el trombó. Professionalment debutà amb aquest instrument (influït pels trombons Trummy Young i Jack Teagarden) en els inicis dels anys quaranta, amb les orquestres de Shorty Allen, Sonny Dunham i Alvino Rey. Entre 1942 i 1945, quan realitzava el servei militar, tocà en un conjunt dirigit pel també trombonista Bill Schallen. A partir de llavors passà uns anys tocant en diverses formacions orquestrals, com les de Benny Goodman, Stan Kenton i Charlie Ventura.
Després de fundar un grup amb Buddy Stewart (1948) treballà de solista freelance i com músic d'estudi, labor que continua realitzant fins a mitjan anys seixanta. Instal·lat a Espanya, decidí dedicar-se exclusivament a la composició. El 1945 creà un quintet amb J.J. Johnson, amb el que l'any 1982 realitzaria una gira pel Japó. El 1969, després d'actuar amb l'orquestra World's Greatest Jazz Band, i posteriorment en la de Merv Grifin Show, realitzà noves gires amb els Giants of Jazz (1971-1972, es presentà en nombrosos festivals europeus i organitzà el duo The Giant Bones amb el trombó Curtis Fuller (1979).
Entre la seva discografia cal citar:
* Artistry in percussion (amb S. Kenton, 1946);
* Sweet and lovely (amb The Giants of Jazz, 1972);
* Giant Bones at nice (1980).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 57, pàg. 1 (ISBN 84-239-4557-X)
# Ivar Fredrik Bredal

Ivar Fredrik Bredal (Copenhaguen, 17 de juny de 1800 - 25 de març de 1864) fou un director d'orquestra i compositor danès.
Va ser director de l'Orquestra del teatre Reial de la seva ciutat nadiua i va escriure les òperes següents: Lucia di Lammermoor (1832); La banda de guerrillers (1834), la cantata Judes Iscariot per a tenor i orquestra, i diverses composicions soltes.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 9, pàg. 734 (ISBN 84-239-4509-X)
# Kalyptodoras bahiensis

Kalyptodoras bahiensis és una espècie de peix d'aigua dolça de la família dels doràdids i de l'ordre dels siluriformes.
Els adults poden assolir 24,5 cm de longitud total. Menja crancs. És un peix de clima tropical del nord-est del Brasil a la conca del riu Paraguaçu a Sud-amèrica.

## Referències

* ↑ Higuchi, H., Britski, H. A., Garavello, J. C., 1990. Kalyptodoras bahiensis, a new genus and species of thorny catfish from northeastern Brazil (Siluriformes: Doradidae). Ichthyological Exploration of Freshwaters v. 1 (núm. 3).: 219-225.
* 1 2 3 Torres, Armi G.; Garilao, Cristina V. «Kalyptodoras bahiensis Higuchi, Britski & Garavello, 1990» (en anglès). Fishbase.

## Bibliografia

* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Sabaj, M.H. i C.J. Ferraris, Jr., 2003. Doradidae (Thorny catfishes). p. 456-469. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
# Karel Hoffmeister

Karel Hoffmeister (Liblice (Bohèmia-central), 26 de setembre de 1868 - Hluboká nad Vltavou (Bohèmia del Sud), 23 de setembre de 1952) va ser un pianista txec, pedagog de piano i musicòleg.
Hoffmeister va estudiar música a Praga, l'orgue amb Karl Knittl, Josef Klička i Karel Stecker, després fou estudiant de piano de Jindřich Kàan z Albestů. Després va estudiar història, història de l'art i estètica a la Universitat Carolina de Praga amb Otakar Hostinský. Va ensenyar després de 1891 a l'Escola de Música de Ljubljana i després de 1898 al Conservatori de Praga. Va fer una sèrie de gires artístiques, principalment com a pianista del Trío Txèquia. Més tard el 1902 fou nomenat professor de teoria de la música i història de la música. De 1920 a 1939, cap d'una classe magistral al Conservatori Estatal, repeteix el seu rectorat, al mateix temps virtuós de piano i compositor de música. Durant aquest temps gaudí de molta anomenada com a crític musical i professor, tenint entre els seus alumnes a Rafael Schächter.
Se li deuen una sèrie d'inspirades composicions per a piano, nombrosos lieder i el melodrama Els tres genets.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 28, 1a part, pàg. 32. (ISBN 84-239-4528-6)
# Karl Dietrich Leonhard Engel

Karl Dietrich Leonhard Engel (Oldenburg, 21 de febrer de 1824 - Adlershof, Febrer de 1913), fou un músic i escriptor alemany.
Estudià el violí amb gran profit, arribant a ser un gran concertista. El 1842 es traslladà a Rússia, aconseguint sorollosos èxits, i després retornà a la seva pàtria donant una sèrie de concerts que foren molt aplaudits.
Com a compositor, cal recordar entre altres obres seves, un concert per a violí, un estudi de concert per al mateix instrument, i diversos ballables, i com a literat deixà els escrits següents:
* Deutsche Puppenkomôdien, Mit geschichtlichen (Oldenburg, 1874),
* Das Volksschauspiel Doktor Johann Faust (Oldenburg, 1882),
* Zusammenstellung der Fauts-Schriften vom 16 Jahrhundert bis Mitte (Oldenburg, 1885),
* Die Don Juan Sage auf der Bühne (Oldenburg, 1887),
* Das erste Faustbuch vom Jahre 1587, Ein Buchjubilâum (Oldenburg, 1887),
* Die beiden alten deutschen Volksschauspiele vom Doktor Johann Faust und Christoph Wagner, Faust Famulus (Oldenburg, 1880).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 19, pàg. 1345. (ISBN 84-239-4519-7)
# Karl Ekman

Karl Ekman (Turku, Finlàndia, 18 de desembre de 1869 - 4 de febrer de 1947, Hèlsinki) fou un pianista finlandès.
Foren els seus mestres Barth, a Berlín i Alfred Grünfeld, a Viena. Era considerat com el millor executant del seu país; des de 1895 fou professor de piano del Conservatori de Hèlsinki (Elsingfors) i des de 1907 director d'aquell establiment docent.
Va publicar diverses col·leccions de cants suecs i finesos i un mètode de piano adaptat a la tècnica moderna.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Apèndix núm. IV, pàg. 786 (ISBN 84-239-4574-X)
# Karl Ferdinand Adam

Karl Ferdinand Adam (Constappel, Saxònia, 22 de desembre de 1806 – Geisnig, Saxònia, 23 de desembre de 1868) fou un distingit compositor de música alemany on estava contractat com a cantant.

## Referències

* Tom núm. 2 de l'Enciclopèdia Espasa
# Karl Flodin

Karl Theodor Flodin (Vaasa, 10 de juliol de 1858 - Hèlsinki, 29 de novembre de 1925) fou un compositor i musicòleg finès de pares alemanys.
Estudià al Conservatori de Leipzig i exercí per espai de molts anys la crítica musical a Hèlsinki, traslladant-se el 1907 a Buenos Aires.
Entre les seves composicions hi figuren:
* Cortej, per a instruments de vent;
* música escènica pel drama Hannele de Hauptmann;
* Helena, escena lírica inspirada en el Faust, per a soprano i orquestra, així com nombrosos cors per a veus d'homes i dones.
Com a musicògraf se li deuen:
* Finnischen Musik (1900);
* J. Sibelius (1901);
* Die Enlwicklung der Musik in Finnland (1903);
* Die Erweckung des nationalen Tones in der finnischen Musik (1904);
* Wegelius (1916).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 24, pàg. 382. (ISBN 84-239-4524-3)
# Claudi Biern Boyd

Claudi Biern Boyd (Palma, 21 de novembre de 1940 - 16 d'octubre de 2022) fou un productor, guionista i director de sèries d'animació mallorquí, fundador i president de BRB Internacional, empresa amb la qual a finals dels anys 1970 va impulsar moltes sèries de dibuixos animats per a televisió. És considerat com un dels pares de l'animació espanyola i europea, hom l'ha titllat de "Walt Disney" espanyol.
Llicenciat en dret, Biern és creador i productor executiu de diverses sèries d'animació. La primera que produí fou Ruy, el pequeño Cid (1980), seguida d'altres sèries de notable èxit com D'Artacan i els tres gossos mosqueters (1981), La volta al món de Willy Fog (1983), David el Gnomo (1985), Història de Catalunya (1988) o The Cobi Troupe (1990), protagonitzada per la mascota dels Jocs Olímpics de Barcelona. Tot i ser produïdes per al mercat nacional, no poques d'aquestes sèries van comptar amb una rellevant projecció internacional.
Algunes d'aquestes s'han adaptat després en forma teatral o de musical. També va adaptar còmics a format de pel·lícula d'animació: Mortadelo y Filemón (1994) i Zipi y Zape (2000). Apassionat del futbol, va ésser vicepresident del RCD Espanyol.
Al llarg de la seva trajectòria, va rebre més de 40 guardons, com el Premi Talent Extraordinari de l'Acadèmia de Televisió l'any 2017, el de Millor Comunicador amb els Nens del Festival Internacional de Comunicació Infantil El Xumet el 2014 o la Medalla al treball President Macià de la Generalitat de Catalunya el 2011.

## Referències

* ↑ Localització
* ↑ «Fallece Biern, el Walt Disney estatal que pudo presidir el Espanyol» (en castellà). Diari As, 17-10-2022. [Consulta: 17 octubre 2022].
* 1 2 3 Vidal, Jaume. «Dos cors acolorits». El Punt Avui, 19-10-2022. [Consulta: 17 octubre 2022].
* 1 2 «La animación europea rinde homenaje a Claudio Biern Boyd» (en castellà). El Mundo, 24-09-2007. [Consulta: 14 juliol 2011].
* ↑ «El Govern entrega les medalles i plaques al treball President Macià». Catalunya Press, 12-12-2011. [Consulta: 1r gener 2023].
* ↑ «Mor Claudi Biern Boyd, pare de personatges com D'Artacan i Dragui, i exdirectiu de l'Espanyol». CCMA, 18-12-2022. [Consulta: 1r gener 2023].

## Enllaços externs

* Entrevista (2012)
* Entrevista al diari 20minutos
* Reportatge a Televisió Espanyola
# Gnathophis heterolinea

Gnathophis heterolinea és una espècie de peix pertanyent a la família dels còngrids.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima tropical que viu entre 177 i 243 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índic occidental: davant les costes de Mombasa (Kenya).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Kaup J. J., 1860. Neue aalaehnliche Fische des Hamburger Museums. Abh. Naturwiss. Ver. Hamburg v. 4 (núm. 2). 1-29 + suppl. 1-4.
* ↑ Kotthaus, A., 1968. Fische des Indischen Ozeans. A. Systematischer Teil. III. Ostariophysi und Apodes. Meteor Forschungsergebnisse. Reihe D, Biologie Núm. 3: 14-56.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Isabel Bru

Isabel Bru i Llorens (València, 1874 - Madrid, 1 de març de 1931) fou una actriu i cantant valenciana.

## Biografia

Filla d'actors, el seu pare Francesc era un conegut baríton, des de molt petita trepitjà les taules teatrals com a corista; una indisposició sobtada de la tiple que havia de cantar la sarsuela Cádiz en un poble dels voltants de la capital valenciana li proporcionà el primer èxit en encarregar-se sobtadament d'aquella part, quan tan sols comptava dotze anys, si bé amb la seva arrogant figura semblava de més edat. En un principi es dedicà a la sarsuela gran, debutant amb el Roberto, de La Tempestad, i destacant en el desenvolupament de Jugar con fuego, La Mascota, Los Mosqueteros grises, Las dos princesas i altres obres d'aquell repertori. Més tard conreà el género chico, apareixent per primera vegada a l'escenari del Teatro Eslava, de Madrid, pels anys 1893-1894, amb La Czarina.
Va estrenar El tambor de Granaderos, que es representà molt de temps degut en gran part a l'excel·lent interpretació que donà a la part de protagonista, realçada per la seva escultural figura; La revoltosa, de la que en feu una verdadera creació; Pepe Gallardo, El cortejo de la Irene, La Buenaventura, El puñado de rosas, El género infimo, i d'altres. Des de 1896 va romandre en la companyia del Teatro Apolo (Madrid).
Va ser pintada en 1904 per Joaquim Sorolla, aquesta obra es troba al Museu de Belles Arts de València.
Va abandonar els escenaris el 1907, després de ser acomiada del Teatre Apolo.

## Referències

* ↑ Segons el Cens de 1920 de Madrid, hauria nascut l'11 de març de 1875 a València.
* ↑ «Notícies diverses» (en (castellà)). La Correspondencia de España, 12-11-1896, pàg. 2.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 9, pàg. 1032 (ISBN 84-239-4509-X)