OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Parotocinclus cearensis

Parotocinclus cearensis és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Ceará (Brasil).

## Referències

* ↑ Eigenmann C. H. & Eigenmann R. S. 1889. Preliminary notes on South American Nematognathi. II. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 2) v. 2. 28-56.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Garavello, J. C. 1977: Systematics and geographical distribution of the genus Parotocinclus Eigenmann & Eigenmann, 1889 (Ostariophysi, Loricariidae). Arquivos de Zoologia (São Paulo) v. 28 (núm. 4): 1-37.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Schaefer, S. A. (1986). Historical biology of the loricariid catfishes: phylogenetics and functional morphology. Unpublished D. Phil. Thesis, The University of Chicago, Chicago, Estats Units. 290 pp.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Nocturns op. 27 (Chopin)

Els Nocturns op. 27 són dues peces per a piano sol compostos per Frédéric Chopin l'any 1836, i publicats el 1837. Tots dos nocturns estan dedicats a la comtessa d'Appony («à la Comtesse d'Apponý»). Aquesta publicació va marcar la transició dels grups de tres nocturns a la parella de peces que contrasten entre elles.
David Dubal sent que les peces serien "descrites de manera més encertada com a balades en miniatura". Blair Johnson afirma que aquests dos nocturns són "dos dels més poderosos i famosos nocturns que va escriure" i que aquests nocturns són "pràcticament irreconeixible" en relació als de John Field.

## Nocturn op. 27, núm. 1

Escrit en la tonalitat de do sostingut menor està estructurat, com la majoria de nocturns, en una forma ternària ABA. La primera part es toca amb tempo allegretto i la secció central, s'anima i així l'autor especifica que s'ha de tocar piu mosso. Compte molt la interpretació i el sentiment que se li doni a la peça.

## Nocturn op. 27, núm. 2

El segon nocturn de l'opus 27 està compost en la tonalitat de re bemoll major. És d'una gran sofisticació i sovint se'l coneix també pel títol de "Nocturn comtessa". En contrast amb el seu company d'opus, el núm. 2 presenta una estructura binària. És també un dels nocturns més coneguts del compositor.

## Referències

* ↑ Huneker, James G. Chopin : the man and his music. Nova York: Dover Publ., 1966, p. 251. ISBN 0-486-21687-X.
* ↑ Samson, Jim. «Nocturne in D flat major, Op 27 No 2». Hyperion Records, 2009. [Consulta: 10 juliol 2009].
* ↑ Dubal, David. The art of the piano : its performers, literature, and recordings. Pompton Plains, N.J.: Amadeus Press, 2004, p. 461. ISBN 1-57467-088-3.
* ↑ Woodstra, Chris; Brennan, Gerald; Schrott, Allen. AllMusic Guide to Classical Music. Hal Leonard Corporation, 2005, p. 287. ISBN 0-87930-865-6 [Consulta: 21 març 2009].
# Hemibagrus wyckii

Hemibagrus wyckii és una espècie de peix de la família dels bàgrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 71 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Tailàndia fins a Indonèsia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M. 2001. Fishes of Laos. WHT Publications Ltd., Colombo 5, Sri Lanka. 198 p.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Ng, H. H. i W. J. Rainboth 1999: The bagrid catfish genus Hemibagrus (Teleostei: Siluriformes) in central Indochina with a new species from the Mekong River. The Raffles Bulletin of Zoology v. 47 (núm. 2): 555-576.
* Ng, H. H. i C. J., Jr. Ferraris 2000: A review of the genus Hemibagrus in southern Asia, with descriptions of two new species. Proceedings of the California Academy of Sciences v. 52 (núm. 11): 125-142.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Hypostomus villarsi

Hypostomus villarsi és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 32 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Veneçuela.

## Referències

* ↑ Lacépède B. G. E. 1803. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-lxviii + 1-803 + index.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Boeseman, M. 1968: The genus Hypostomus Lacépède, 1803, and its Surinam representatives (Siluriformes, Loricariidae). Zoologische Verhandelingen (Leiden) Núm. 99: 1-89, Pls. 1-18.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco (Califòrnia, Estats Units). iii + 697. ISBN 0-940228-23-8 (1990).
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lütken, C. F. 1874. Ichthyographiske bidrag. I. Nogle nye eller mindre fuldstaendigt kjendte Pandsermaller, isaer fra det nordlige Sydamerica. Vidensk. Medd. Naturh. Foren. Kjøbenhavn 1873 (núms. 13-14): 202-220 + 26-27, Pl. 4.
* Mazzoni, R., U. Caramaschi i C. Weber 1994: Taxonomical revision of the species of Hypostomus Lacédède, 1803 (Siluriformes, Loricariidae) from the Lower rio Paraiba do Sul, State of Rio de Janeiro, Brazil. Revue Suisse de Zoologie v. 101 (núm. 1): 3-18.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Oyakawa, O. T., A. Akama i A. M. Zanata 2005: Review of the genus Hypostomus Lacèpède, 1803 from rio Ribeira de Iguape basin, with description of a new species (Pisces, Siluriformes, Loricariidae). Zootaxa Núm. 921: 1-27.
* Reis, R. E., C. Weber i L. R. Malabarba 1990: Review of the genus Hypostomus Lacepéde, 1803 from southern Brazil, with descriptions of three new species (Pisces: Siluriformes: Loricariidae). Revue Suisse de Zoologie v. 97 (núm. 3): 729-766.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Euneu

Segons la mitologia grega, Euneu (en grec antic Εὔνηος) va ser un rei de Lemnos, fill de Jàson i d'Hipsípile.
Hipsípile era reina de Lemnos en el temps en què les dones de l'illa havien matat tots els homes i van engendrar fills amb els argonautes que hi arribaren en el seu periple. Euneu no figura entre l'exèrcit aqueu que assetjava Troia, però mantenia excel·lents relacions d'amistat amb els grecs. Envià diverses vegades naus carregades de vi per a l'exèrcit. Va ser ell que va comprar i alliberar Licàon, fill de Príam quan aquest va ser fet presoner per Aquil·les, i va pagar un "cràter ben cisellat" a Pàtrocle per l'esclau. O cent bous a Aquil·les, segons una altra tradició.
Quan Hipsípile va ser venuda com a esclava al rei Licurg de Nemea, Euneu la va rescatar i la va tornar a Lemnos.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia graga i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 184. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 88. (El Cangur / Diccionaris, núm. 209). ISBN 84-297-4146-1
# Parotocinclus muriaensis

Parotocinclus muriaensis és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* ↑ Eigenmann C. H. & Eigenmann R. S. 1889. Preliminary notes on South American Nematognathi. II. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 2) v. 2. 28-56.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Garavello, J. C. 1977: Systematics and geographical distribution of the genus Parotocinclus Eigenmann & Eigenmann, 1889 (Ostariophysi, Loricariidae). Arquivos de Zoologia (São Paulo) v. 28 (núm. 4): 1-37.
* Gauger, M. F. W. & P. A. Buckup. 2005. Two new species of Hypoptopomatinae from the rio Paraíba do Sul basin, with comments on the monophyly of Parotocinclus and the Otothyrini (Siluriformes: Loricariidae). Neotropical Ichthyol. v. 3 (núm. 4): 509-518.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Schaefer, S. A. (1986). Historical biology of the loricariid catfishes: phylogenetics and functional morphology. Unpublished D. Phil. Thesis, The University of Chicago, Chicago, Estats Units. 290 pp.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Hemigrammocharax minutus

Hemigrammocharax minutus és una espècie de peix de la família dels citarínids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2,7 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: la República Democràtica del Congo (sud de Katanga) i Zàmbia (Bangweulu).

## Referències

* ↑ Pellegrin, J., 1923. Les poissons des eaux douces de l'Afrique occidentale (du Sénégal au Niger). Gouv. Gén. L'Afrique Occ. Fr., Pub. Cm. D'Etud. Sci. Paris: 1-373.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Worthington, E. B., 1933. The fishes (other than Cichlidae) of Lake Bangweulu and adjoining regions, including descriptions of three new species. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 10) v. 12 (núm. 67): 34-52.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Daget, J. i J.-P. Gosse, 1984. Distichodontidae. p. 184-211. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Vari, R. P., 1979: Anatomy, relationships and classification of the families Citharinidae and Distichodontidae (Pisces, Characoidea). Bulletin of the British Museum (Natural History) Zoology v. 36 (núm. 5): 261-344.
* Welter-Schultes, F. W. i V. Feuerstein, 2008. Nomenclatural notes on Torpedo (Chondrichthyes: Torpedinidae) and some other early established fish taxa (Actinopterygii: Molidae, Eleginopidae and Citharinidae). Species Phylogeny and Evolution. v. 1 (núm. 3): 141-145.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Hypostomus watwata

Hypostomus watwata és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.
Els adults poden assolir els 45 cm de longitud total. Es troba a Guaiana des del riu Oyapock fins al riu Demerara a Sud-amèrica. Ha estat introduït a les illes Hawaii.

## Referències

* ↑ Hancock, John. Notes on some species of fishes and reptiles, from Demeraramicroform (en anglès). v. 4. London : W. Phillips, 1829, p. 240-247.
* 1 2 Garilao, Cristina V.; Casal, Christine Marie V. «Hypostomus watwata Hancock, 1828 Armored catfish». FishBase].
* ↑ Galvis, G., J.I. Mojica i M. Camargo 1997. Peces del Catatumbo. Asociación Cravo Norte, Santafé de Bogotá, D.C., 188 p.
* ↑ Mundy, B.C. 2005. Checklist of the fishes of the Hawaiian Archipelago. Bishop Museum Bulletins in Zoology. Bishop Mus. Bull. Zool. (6):1-704.

## Bibliografia

* Oyakawa, O. T., A. Akama i A. M. Zanata 2005: Review of the genus Hypostomus Lacèpède, 1803 from rio Ribeira de Iguape basin, with description of a new species (Pisces, Siluriformes, Loricariidae). Zootaxa Núm. 921: 1-27.
* Reis, R. E., C. Weber i L. R. Malabarba 1990: Review of the genus Hypostomus Lacepéde, 1803 from southern Brazil, with descriptions of three new species (Pisces: Siluriformes: Loricariidae). Revue Suisse de Zoologie v. 97 (núm. 3): 729-766.
# Euphrosyne Parepa-Rosa

Euphrosyne Parepa-Rosa (Edimburg, Escòcia, 7 de maig de 1836 - Londres, 21 de gener de 1874) fou una cantant del Regne Unit.
Als setze anys es presentà per primera vegada en públic a Malta, i als dinou fou contractada per l'empresa del teatre del Liceu de Londres, començant llavors la seva fama. Poc temps després es casà amb el violinista i director d'orquestra alemany Carl Rosa, i ambdós concebien el projecte de formar una companyia d'òpera anglesa.
Aquesta companyia recorregué triomfalment totes les grans ciutats del Nou Món d'on retornà al cap d'alguns anys. Després formà una nova companyia, i quan es disposava a emprendre una expedició per Europa, Parepa Rosa que estava embarassada i malalta mori en donar a llum, quan es trobava amb tota la força del seu talent i facultats pel cant.
Parepa-Rosa posseïa una veu potent i un estil magnífic, i l'havien aplaudit tots els públics d'Europa i Amèrica.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Tom núm. 42, pàg. 42 (84-239-4542-1)

## Enllaços externs

* Fotografies Arxivat 2006-12-10 a Wayback Machine.
# Hemigrammocharax uniocellatus

Hemigrammocharax uniocellatus és una espècie de peix de la família dels citarínids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2,8 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: conca del riu Congo.

## Referències

* ↑ Pellegrin, J., 1923. Les poissons des eaux douces de l'Afrique occidentale (du Sénégal au Niger). Gouv. Gén. L'Afrique Occ. Fr., Pub. Cm. D'Etud. Sci. Paris: 1-373.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Pellegrin, J., 1926. Description de Characinidés nouveaux récoltés au Congo Belge par le Dr. Schouteden. Rev. Zool. Afr. v. 13 (núm. 3-4): 157-164.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Daget, J. i J.-P. Gosse, 1984. Distichodontidae. p. 184-211. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Vari, R. P., 1979: Anatomy, relationships and classification of the families Citharinidae and Distichodontidae (Pisces, Characoidea). Bulletin of the British Museum (Natural History) Zoology v. 36 (núm. 5): 261-344.
* Welter-Schultes, F. W. i V. Feuerstein, 2008. Nomenclatural notes on Torpedo (Chondrichthyes: Torpedinidae) and some other early established fish taxa (Actinopterygii: Molidae, Eleginopidae and Citharinidae). Species Phylogeny and Evolution. v. 1 (núm. 3): 141-145.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Hyppolite Loret

Hyppolite Loret (Dendermonde, Bèlgica, 1810 – París, 1881) va ser organista i constructor d'orgues.
Descendent d'una família d'orgueners, es dedicà amb èxit a aquesta indústria, de la qual repartí nombrosos instruments sortits dels seus tallers, per Bèlgica, Països Baixos, nord de França, París i encara per Amèrica. Ensems fou un hàbil organista.
En els últims anys de la seva vida passà a establir-se a París.
Era fill de Jean-Joseph Loret i germà de François-Bernard Loret, ambdós orgueners, i pare del famós organista i compositor Clement Loret.
* Wavre
* Finistère
* Averbode
* Averbode

## Referències

* Tom núm. 31, pàg. 243, de l'enciclopèdia Espasa.
# Pseudobagarius sinensis

Pseudobagarius sinensis és una espècie de peix de la família dels akísids i de l'ordre dels siluriformes.

## Distribució geogràfica

Es troba al Sud-est asiàtic: conca del riu Mekong a Yunnan (Xina).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* 1 2 BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* He, M. J. & Y. R. Chen 1981. Two new catfishes of the genus Akysis from China. Zoological Research v. 2 (núm. 3): 209-214.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Eupogonesthes xenicus

Eupogonesthes xenicus és una espècie de peix de la família dels estòmids i de l'ordre dels estomiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 11,4 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu entre 200-600 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'est de l'Índic.

## Referències

* ↑ Parin N. V. & Borodulina O. D., 1993. A new mesobenthic fish, Eupogonesthes xenicus (Astronesthidae), from the eastern Indian Ocean. Voprosy Ikhtiol. v. 33 (núm. 3). 442-445.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Liao, Y.-C., L.-S. Chen i K.-T. Shao, 2006. Review of the Astronesthid fishes (Stomiiformes: Stomiidae: Astronesthinae) from Taiwan with a description of one new species. Zool. Stud. 45(4): 517-528.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (editors) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.