OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Museu de la Terrissa de Quart

El Museu de la Terrissa de Quart és un museu ubicat a Quart (Gironès) que es va inaugurar el 27 de març de 2011, amb la presència de Quim Cufí, alcalde de la Quart, i el president de la Diputació de Girona, Enric Vilert. Quart és un municipi molt vinculat professionalment al món de la terrissa. També realitza anualment la Fira de la Terrissa de Quart, durant el mes de desembre. Es preveu que obri els caps de setmana i els festius.

## Història

El projecte de creació del museu es va iniciar el 2004 i es va dividir en tres fases. La primera fase va consistir en rehabilitació de la bòbila de Can Ginesta. Durant la segona fase es va reformar el porxo i durant la tercera es va construir l'edifici annex i habilitar una rambla a l'exterior.

## Edifici

El museu ocupa una antiga bòbila d'inicis del segle xx, i un edifici annex, de nova planta, units a través d'una passera. Les obres d'habilitació de l'espai han durat tres legislatures, i s'ha construït amb finançament de la Generalitat de Catalunya, la Diputació de Girona i la Comunitat Europea. Pel que fa a la museografia, el museu disposa de diversos equipaments interactius.

## Col·lecció

Es preveu que el museu disposi d'una exposició permanent i un espai reservat per a exposicions temporals. En el procés de creació del discurs museogràfic han intervingut els terrissaires professionals que treballen al municipi. A la zona de la bòbila es mostrarà el procés de fabricació de la terrissa, mostrant elements representatius d'aquest tipus d'edifici, com la bassa, el forn o la galatea. L'edifici nou disposarà d'una sala polivalent i dels serveis educatius del museu.

## Referències

* ↑ «Quart (Girona) obre el Museu de la Terrissa». EuropaPress, 27-03-2011. [Consulta: 28 març 2011].
* ↑ BARTOMEU, Josep, «Quart inaugurarà a finals d'aquest mes de gener el Museu de la Terrissa - Diari de Girona»., Diari de Girona, Consulta 08/01/2011
* ↑ Palau, Maria «Quart, un nou horitzó per a la Terrissa». Bonart [Girona], núm. 122, 12-2009, p.52-53. ISSN: 1885-4389.
* ↑ Nadal, Jordi. «Quart obre el Museu de la Terrissa després de 6 anys». El Punt, 07-03-2011. [Consulta: 20 març 2011].
* ↑ NADAL, Jordi, El museu de la terrissa de Quart, a punt d'acabar Diari Avui, 11/07/2010. Consulta 08/01/2011
# Hemiancistrus holostictus

Hemiancistrus holostictus és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 18 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Colòmbia.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1862-1863. Atlas ichthyologique des Indes Orientales Néêrlandaises, publié sous les auspices du Gouvernement colonial néêrlandais. Vol. II. Siluroïdes, Chacoïdes et Hétérobranchoïdes. Amsterdam. Atlas Ichthyol. v. 2 . 1-112.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Regan, C. T. 1913. The fishes of the San Juan River, Colombia. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 8) v. 12 (núm. 71): 462-473.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Otothyris juquiae

Otothyris juquiae és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,2 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca de Ribeira de Iguape.

## Referències

* ↑ Myers G. S., 1927. Descriptions of new South American fresh-water fishes collected by Dr. Carl Ternetz. Bull. Mus. Comp. Zool. v. 68 (núm. 3). 107-135.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Garavello, J. C., H. A. Britski i S. A. Schaefer, 1998: Systematics of the genus Otothyris Myers 1927, with comments on geographic distribution (Siluriformes: Loricariidae: Hypoptopomatinae). American Museum Novitates. Núm. 3222: 1-19.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Glyptothorax armeniacus

Glyptothorax armeniacus és una espècie de peix de la família dels sisòrids i de l'ordre dels siluriformes. Poden assolir els 12,5 cm de llargària total. Es troba a Euràsia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Blyth E. 1860. Report on some fishes received chiefly from the Sitang River and its tributary streams, Tenasserim Provinces. J. Asiatic Soc. Bengal v. 29 (núm. 2). 138-174.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Berg, L.S. 1964: Freshwater fishes of the U.S.S.R. and adjacent countries. vol. 2, 4a edició. Israel Program for Scientific Translations Ltd, Jerusalem.
# Escut de Riudellots de la Selva

L'escut oficial de Riudellots de la Selva té el següent blasonament:
    Escut caironat: d'argent, una palma de gules en faixa, acompanyada al cap de tres còdols de gules malordenats, i a la punta de tres faixes ondades d'atzur. Per timbre, una corona mural de poble.

## Història

Va ser aprovat el 21 d'octubre del 2005 i publicat al DOGC el 30 de novembre del mateix any amb el número 4521.
La palma i els còdols són els símbols del martiri de sant Esteve, patró del poble. Les faixes ondades són un senyal tradicional i fan referència a l'Onyar, que travessa el municipi de sud a nord.

## Vegeu també

* Escuts i banderes de la Selva.

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ GAP/3398/2005, de 21 d'octubre, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de l'escut heràldic del municipi de Riudellots de la Selva.» ( PDF). DOGC núm. 4521. Generalitat de Catalunya, 30-11-2005. [Consulta: 26 juny 2010].
# Hemiancistrus megalopteryx

Hemiancistrus megalopteryx és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 28,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1862-1863. Atlas ichthyologique des Indes Orientales Néêrlandaises, publié sous les auspices du Gouvernement colonial néêrlandais. Vol. II. Siluroïdes, Chacoïdes et Hétérobranchoïdes. Amsterdam. Atlas Ichthyol. v. 2 . 1-112.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Cardoso, A. R. 2004. Hemiancistrus megalopteryx, a new species of loricariid catfish from the rio Tubarão drainage, Santa Catarina State, Brazil (Teleostei; Siluriformes: Loricariidae). Ichthyol. Explor. Freshwaters v. 15 (núm. 2): 173-178.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# La Primavera: periòdic literari-festiu

La Primavera: periòdic literari-festiu va ser una publicació periòdica que va sortir a Reus l'any 1928.

## Història

L'interès d'aquesta publicació és clarament literari. Es definia com «un setmanari democràtic i popular sense ‘postin’ ni firmes de relumbrón». Totes les aportacions tenien un caràcter més aviat festiu, però segons l'historiador i estudiós de la premsa satírica reusenca Marc Ferran, eren de poca qualitat. Feien servir tant el català com el castellà «perquè hi puguin cuinar els literats d'ací i de fora, tots quants sentin batre son cor per l'ideal de les lletres, es trobin inspirats de quelcom lluminós i espeterrant».
Es signaven els articles amb inicials. El director era Lluís Busquets Borrell, que ja havia dirigit el setmanari satíric Gente Bien els anys 1921 i 1922. Sortia setmanalment en un format mida foli amb quatre pàgines. S'imprimia a la Impremta de les Circumstàncies i es venia a 15 cèntims. El número 2 es va imprimir en paper de color blau. A la Biblioteca Central Xavier Amorós de Reus es conserven els números de l'1 al 6. El Centre de Lectura de Reus ha rebut aquesta publicació a través del llegat de l'historiador Pere Anguera.

## Referències

* 1 2 3 Ferran, Marc. Humor i sàtira a Reus:la premsa satírica (1868-1936). Reus: Centre de Lectura, 1992, p. 85-86. ISBN 8487873049.
* 1 2 «Editorial». La primavera, núm. 1, 21-IV-1928, pàg. 1.
* ↑ «La Primavera». Catàleg Argus. [Consulta: 14-V-2017].

## Vegeu també

* La Premsa a Reus 1813 - 1939
# Glyptothorax dorsalis

Glyptothorax dorsalis és una espècie de peix de la família dels sisòrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índia i a Myanmar, incloent-hi la conca del riu Salween.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Blyth E. 1860. Report on some fishes received chiefly from the Sitang River and its tributary streams, Tenasserim Provinces. J. Asiatic Soc. Bengal v. 29 (núm. 2). 138-174.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M. 1989. Zoogeography of the fishes from Indochinese inland waters with an annotated check-list. Bull. Zoöl. Mus. Univ. Amsterdam 12(1):1-55.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Escut de Riumors

L'escut oficial de Riumors, municipi de l'Alt Empordà, fou aprovat l'any 1983 i té el següent blasonament:
    Escut caironat d'argent, 2 cintes ondades abaixades d'atzur acompanyades en cap de 2 caps de mort de sable posats en faixa ressaltant cadascun sobre 2 tíbies de sable passades en sautor. Per timbre una corona mural de poble.

## Història

Va ser aprovat el 20 de gener de 1983 i publicat al DOGC el 18 de febrer del mateix any amb el número 305. Es va publicar una errada al DOGC número 329 el 18 de maig del mateix any.
Escut parlant: tant les calaveres rialleres com els rius del peu de l'escut fan referència al nom del poble. Els dos rius simbolitzen, alhora, la Muga i el Fluvià.

## Vegeu també

* Escuts i banderes de l'Alt Empordà

## Referències

* ↑ «DECRET 26/1983, de 20 de gener, pel qual s'autoritza l'Ajuntament de Riumors perquè adopti el seu escut heràldic municipal. (Correcció d'errada en el DOGC núm. 329, p. 1129, de 18.5.1983).» ( PDF). DOGC núm. 305. Generalitat de Catalunya, 18-02-1983. [Consulta: 28 juny 2010].
* ↑ «CORRECCIÓ D'ERRADA al Decret 26/1983, de 20 de gener, pel qual s'autoritza l'Ajuntament de Riumors perquè adopti el seu escut heràldic municipal (D.O.G. n. 305, p. 504, de 2-III-1983).» ( PDF). DOGC núm. 329. Generalitat de Catalunya, 18-05-1983. Arxivat de l'original el 19 d’abril 2019. [Consulta: 8 novembre 2013].
# Hemiancistrus spinosissimus

Hemiancistrus spinosissimus és una espècie de peix d'aigua dolça de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes. Va ser descrit el 2003 per Alexandre R. Cardoso i Luiz R Malabarba.

## Morfologia

Els adults poden assolir els 12,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: riu Tocantins.

## Referències

* ↑ Cardoso, A.R.; Lucinda, P.H.F. «Three new species of Hemiancistrus (Teleostei: Siluriformes: Loricariidae) from the rio Tocantins basin with comments on the genus». Ichthyol. Explor. Freshwaters, v. 14, núm. 1, 2003, pàg. 73-84.
* 1 2 Torres, Armi G.; Capuli, Estelita Emily). «Ancistomus spinosissimus (Cardoso & Lucinda, 2003» (en anglès). FishBase.

## Bibliografia

* Burgess, W.E. 1989. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City (Nova Jersey, Estats Units). 784 p.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS.
# La Puríssima dels Escolapis de Moià

La Puríssima és la capella del noviciat dels Pares Escolapis de la vila de Moià, del terme municipal del mateix nom, cap de comarca del Moianès.
És una església construïda al segle xx, d'una sola nau, situada a la planta baixa de l'edifici principal de l'escola dels Escolapis de Moià. En aquesta església es guarden unes Defenses jurídiques i unes Censures eclesiàstiques del pare escolapi Gaietà Renom.

## Referències

* ↑ GAVÍN, Josep M. "Bages 5". A: Inventari d'esglésies. Barcelona: Artestudi Edicions i Arxiu Gavín, 1979. ISBN 84-85180-18-6
* ↑ Enciclopèdia Espasa Tom núm. 50, pàg. 868 ISBN 84-239-4550-2
# Otto Sinding

Otto Sinding (Kongsberg, 16 de desembre, 1842 - Múnic, Alemanya, 23 de novembre, 1909) fou un pintor noruec.
Era germà de Christian (músic) i Stephan (escultor). Cursà dret a Oslo, i feia força temps que era empleat de l'Estat, quan, el 1867, va poder dedicar-se a la pintura sota la direcció del mestre Eckersberg. Els seus primers assaigs en la pintura de paisatge li valgueren el 1869 una pensió que li permetrien continuar els seus estudis a Karlsruhe amb el mestre Hans Gude. El 1872 després d'haver pintat figures amb Riefstahl, entrà en el taller de Piloty, de Múnic.
El 1876 retornà a la seva pàtria, on pintà el retaule Crist a la Creu, per l'església de Sant Pau, d'Oslo. El 1880 emprengué un viatge a Itàlia establint-se després a Múnic, on pintà una sèrie de paisatges i marines de Noruega i Itàlia. El 1886 es traslladà a Berlín, emprenent des d'allà un viatge d'estudis a les Illes Lofoten, on executà uns 60 quadres a l'oli, amb animades reproduccions de la vida d'aquella comarca en totes les estacions de l'any. En un segon viatge prengué per lloc d'estudi la ciutat de Bergen, els voltants de la qual traslladà al llenç en una segona sèrie de quadres. Més tard es dedicà exclusivament al paisatge. El 1895 pintà per la ciutat de Leipzig el panorama de la Batalla de les Nacions. Hi ha quadres de Sinding en els Museus d'Oslo, Copenhaguen i Budapest i en la Nova Pinacoteca de Múnic i en molts d'altres llocs. A més se li deuen dos volums de versos (Vers, 1894 i Dommedag, 1897).

## Petita Galeria d'Otto Sinding

* A les Lofoten
* Venedora de peix
* Primavera a les Lofoten
* Ferrer noruec
* Mainada banyant-se
* Hivern a les Lofoten
* Embarcador a Chiemsse

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 56, pàg. 598 (ISBN 84-239-4556-1)
# Glyptothorax laosensis

Glyptothorax laosensis és una espècie de peix de la família dels sisòrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10,8 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les conques dels rius Mekong i Chao Phraya.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Blyth E. 1860. Report on some fishes received chiefly from the Sitang River and its tributary streams, Tenasserim Provinces. J. Asiatic Soc. Bengal v. 29 (núm. 2). 138-174.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Escut de Roda de Ter

L'escut oficial de Roda de Ter té el següent blasonament:
    Escut caironat: d'atzur, un pont de 3 ulls d'or movent de la punta, somat de 2 esglésies d'argent, una a cada extrem, i sobremuntat d'una roda de molí d'aigua d'argent. Per timbre una corona mural de vila.

## Història

Va ser aprovat el 4 d'agost de 1986 i publicat al DOGC el 25 del mateix mes amb el número 731.
L'escut representa el tradicional Pont Vell sobre el Ter, amb les dues esglésies situades a cada un dels extrems, Santa Maria del Cap de Pont i Santa Maria del Sòl del Pont. La roda de molí és un element parlant referit al nom de la vila.

## Vegeu també

* Bandera de Roda de Ter
* Escuts i banderes d'Osona

## Referències

* ↑ «DECRET 246/1986, de 4 d'agost, pel qual s'autoritza l'Ajuntament de Roda de Ter per adoptar el seu escut heràldic municipal.» (pdf). DOGC núm. 731. Generalitat de Catalunya, 25-08-1986. [Consulta: 23 juny 2010].