OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Museu Nacional

Un Museu Nacional és un museu creat com a tal per llei, la qual ha de determinar-ne l'àmbit museístic, l'estructura i el finançament. A Catalunya, cada museu nacional gaudeix de personalitat jurídica pròpia segons la llei de museus de 1990. La creació d'un museu nacional comporta l'assumpció per la Generalitat d'almenys el cinquanta per cent de les aportacions procedents de les Administracions públiques en les despeses corrents del museu. A Catalunya, entre d'altres, destaca el Museu Nacional d'Art de Catalunya i el Museu de la Ciència i de la Tècnica de Catalunya creats legalment per la mateixa llei de museus. Els directors i els administradors dels museus nacionals són nomenats, a proposta de la Junta de Museus, per l'òrgan que s'especifiqui en els estatuts de l'entitat que gestioni el museu.

## Òrgans de govern

Cada museu nacional està regit per un òrgan superior de govern. La composició del dit òrgan s'ha de fixar en el moment de la seva creació, i té les funcions següents:
* La representació i la gestió superior del museu, que comprèn l'administració i la gestió econòmica.
* L'elaboració dels plans anuals d'actuació.
* L'aprovació dels plans generals de construcció i de renovació dels edificis i de les instal·lacions d'acord amb les disposicions reguladores de les condicions mínimes de seguretat i de protecció.
* L'elaboració del pla d'ordenació i d'intercanvi dels materials per a obtenir una presentació global i coherent de la temàtica que correspon al museu.
* L'aprovació de l'adquisició directa o indirecta d'objectes i d'elements que interessin el museu i l'acceptació dels que li corresponguin per herència, llegat o donació.
* La proposta a la Junta de Museus del nomenament del director i l'administrador del museu i la fixació de les condicions de la seva comesa.
* Qualsevol altra que li encomanin la legislació o les disposicions adoptades en el procés d'integració del museu.

## Museus-secció

Correspon al Govern, a proposta de la Junta de Museus, la declaració que un museu, o una part d'un museu, és Secció d'un museu nacional. La declaració com a secció de museu nacional comporta els efectes següents:
* La coordinació expositiva, documental i difusora amb el museu nacional corresponent.
* L'ajut econòmic per a despeses de funcionament.
* L'assessorament tècnic i organitzatiu.
* El foment i el suport en l'activitat de restauració.
* El suport per a la documentació i la difusió del patrimoni museístic.
* Els efectes esmentats en el punt 1.b), c), d) i e) són a càrrec del museu nacional corresponent. La fixació del règim de les relacions entre el museu nacional i cada secció s'ha d'establir per conveni entre aquell i la institució titular de la secció

## Referències

* 1 2 Llei 17/1990, de 2 de novembre, de Museus (DOGC núm. 1367)
# Rata talpera

La rata talpera (Arvicola amphibius) és una espècie colonial de rosegador que excava complicades galeries subterrànies semblants a les dels talps, d'això li ve el nom.

## Descripció

És un arvicolí de cos allargat, potes curtes i orelles petites que sobresurten molt poc entre el pelatge. La cua no arriba a la meitat de la llargada del cap i el cos junts: és recoberta de pèls curts i fins esclarissats.
El dors és de color marró groguenc més o menys fosc amb alguns pèls negres. Els flancs són més groguencs i el ventre és de tons grocs cendrosos. La cua sol ésser força unicolor, poc més clara per la part inferior que per la superior.
Dimensions corporals: cap + cos (15 - 18,2 cm) i cua (6,3 - 8,6 cm).
Pes: 100-180 g.

## Hàbitat

Prats de muntanya humits i de sòls profunds aptes per a excavar. Tot i que alguna vegada se la pot veure en conreus i en altres ambients, no penetra mai als boscos tancats.

## Costums

La major part del temps el passa dins les seves galeries subterrànies, de manera que és difícil veure-la, malgrat que es manté activa tant de dia com de nit.

## Rastre

En excavar les seves galeries, deixa a la superfície munts de terra semblants als del talp, si bé disposats de manera arbitrària i no pas alineats com els d'aquest insectívor. Una altra manera de saber si els pilonets de terra són obra d'un talp o d'una rata talpera és observar-ne la galeria: si és perpendicular a la superfície del sòl, la talpera és de talp, mentre que si és inclinada, és de rata talpera.

## Espècies semblants

La rata d'aigua és més robusta, té el pelatge de tons rogencs i la cua més llarga (supera la meitat de la longitud del cap més el cos).

## Bibliografia

* Vigo, Marta: Guia dels mamífers terrestres de Catalunya. Enciclopèdia Catalana, col·lecció Pòrtic Natura, núm. 18. Barcelona, maig 2002. ISBN 84-7306-680-4, planes 154-155.

## Enllaços externs

* Informació sobre les rates talperes de les West Midlands (Anglaterra). Arxivat 2011-07-28 a Wayback Machine. (anglès)
* Fotografies i informació de la rata talpera. (francès)
# Hemibagrus olyroides

Hemibagrus olyroides és una espècie de peix de la família dels bàgrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 20,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Indonèsia.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1862-1863. Atlas ichthyologique des Indes Orientales Néêrlandaises, publié sous les auspices du Gouvernement colonial néêrlandais. Vol. II. Siluroïdes, Chacoïdes et Hétérobranchoïdes. Amsterdam. Atlas Ichthyol. v. 2 . 1-112.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Ng, H. H. i W. J. Rainboth 1999: The bagrid catfish genus Hemibagrus (Teleostei: Siluriformes) in central Indochina with a new species from the Mekong River. The Raffles Bulletin of Zoology v. 47 (núm. 2): 555-576.
* Ng, H. H. i C. J., Jr. Ferraris 2000: A review of the genus Hemibagrus in southern Asia, with descriptions of two new species. Proceedings of the California Academy of Sciences v. 52 (núm. 11): 125-142.
* Roberts, T.R. 1989. The freshwater fishes of Western Borneo (Kalimantan Barat, Indonesia). Mem. Calif. Acad. Sci. 14:210 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Shenbi

Shenbi (xinès simplificat: 神笔, xinès tradicional: 神筆, pinyin: Shénbǐ, literalment 'El pinzell diví') és una pel·lícula xinesa d'animació en stop-motion produïda per Shanghai Animation Film Studio. Està inspirada en el conte de Hong Xuntao Ma Liang. Hi hagué dos versions de la pel·lícula. El 1954 s'estrena la primera pel·lícula, titulada Shenbi Ma Liang (xinès simplificat: 神笔马良, xinès tradicional: 神筆馬良, pinyin: Shénbǐ Mǎ Liáng, literalment 'El pinzell diví de Ma Liang'). El 1955 s'estrena una segona versió, ja coneguda com Shenbi. Les pel·lícules foren dirigides per Jin Xi, baix supervisió d'un dels germans Wan, Wan Chaochen, que hi aportà la tecnologia per a fer pel·lícules amb titelles. En anglés, les pel·lícules reben indistintament les denominacions Magic Pen, Magical Pen o The Magic Brush.
La pel·lícula s'inspira en l'art i narracions tradicionals xineses, però també en la vida quotidiana de la gent. Hi apareix un pinzell màgic que representaria els anhels de confort i benestar de les classes treballadores. Tot i l'evident inspiració en la cultura xinesa, els historiadors del cinema han arribat a la conclusió que fou Shenbi i no Wuya Wei Shenme Shi Heide la pel·lícula xinesa que va rebre un guardó al Festival de Venècia, i que suposadament seria confosa amb una producció soviètica, fet que inspiraria un gir cap a la tradició en les pel·lícules de Shanghai Animation Film Studio.

## Referències

* ↑ 年红. 《儿童文学40年》. Pelangi Publishing Group, p203. ISBN 9789835031861.
* ↑ 洪汛涛于2001年去世，并未能完成另外两部作品。
* ↑ Star000. "Star000." Magic Brush. Consultat el 2006-01-17.
* 1 2 了的（洪汛涛笔名） «神笔马良». 《新观察》, 第3期, 1955.
* ↑ 曹迪著. 妙手偶得 中国定格动画 Chinese stop motion animation. 北京：中国传媒大学出版社, 2014.01, p. 60. ISBN 978-7-5657-0834-3.
* ↑ Ye, Tan; Zhu, Yun. Historical Dictionary of Chinese Cinema. Rowman & Littlefield, 2012, p. 14. ISBN 978-0-8108-6779-6.
* ↑ 朱国荣. 中国美术之最 (en xinès). 《神笔》取材于寓言故事,由動夕编导及造型设计,万超尘技术指导, 1955 年 摄制 .... 上海书店出版社, 2005. ISBN 978-7-80678-015-2.
* ↑ Donald, Stephanie. Little Friends: Children's Film and Media Culture in China (en anglès). Rowman & Littlefield, 2005. ISBN 978-0-7425-2541-2.
* ↑ Lent, John A.; Ying, Xu. Comics Art in China (en anglès). Univ. Press of Mississippi, 2017-07-20. ISBN 978-1-4968-1175-2.
* ↑ Macdonald, Sean. Animation in China: History, Aesthetics, Media (en anglès). Routledge, 2015-11-06. ISBN 978-1-317-38215-7.
* ↑ Du, Daisy Yan. Animated Encounters: Transnational Movements of Chinese Animation, 1940s–1970s (en anglès). University of Hawaii Press, 2019-02-28, p. 120-122. ISBN 978-0-8248-7751-4.
# Pelates qinglanensis

Pelates qinglanensis és una espècie de peix pertanyent a la família dels terapòntids.

## Referències

* ↑ Cuvier G., 1829. Le Règne Animal, distribué d'après son organisation, pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Edition 2. Règne Animal (ed. 2) v. 2. i-xv + 1-406.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Sun, B. L., 1991. A new species of Teraponidae from China. Acta Zool. Sin. v. 37 (núm. 3): 254-257.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Hemibagrus sabanus

Hemibagrus sabanus és una espècie de peix de la família dels bàgrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 20 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al nord de Borneo.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Martin-Smith, K.M. i H.H. Tan 1998. Diversity of freshwater fishes from eastern Sabah: annotated checklist for Danum valley and a consideration of inter- and intra-catchment variability. Raffles Bull. Zool. 46(2):573-604.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M. i A.J. Whitten 1996. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi: additions and corrections. Periplus Editions, Hong Kong. 8 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Ng, H. H. i W. J. Rainboth 1999: The bagrid catfish genus Hemibagrus (Teleostei: Siluriformes) in central Indochina with a new species from the Mekong River. The Raffles Bulletin of Zoology v. 47 (núm. 2): 555-576.
* Ng, H. H. i C. J., Jr. Ferraris 2000: A review of the genus Hemibagrus in southern Asia, with descriptions of two new species. Proceedings of the California Academy of Sciences v. 52 (núm. 11): 125-142.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Prodontocharax howesi

Prodontocharax howesi és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,2 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones.

## Referències

* ↑ Pearson, N. E. 1924. The fishes of the eastern slope of the Andes. I. The fishes of the Rio Beni basin, Bolivia, collected by the Mulford expedition. Ind. Univ. Studies v. 11 (núm. 64): 1-83, Pls. 1-12.
* ↑ Fowler, H. W. 1940. Zoological results of the second Bolivian expedition for the Academy of Natural Sciences of Philadelphia, 1936-1937. Part I.--The fishes. Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia v. 92: 43-103.
* ↑ «Prodontocharax howesi». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Malabarba, L.R. 2003. Subfamily Cheirodontinae (Characins, tetras). p. 215-221. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Setge de Dàniyya

El setge de Dàniyya fou una de les accions de la Conquesta del Regne de València empresa per Jaume I el Conqueridor.

## Antecedents

El 1238, un cop conquerida Balànsiya, únicament quedaven dos estats musulmans a la penínsul: l'Emirat de Gharnata i l'Emirat de Mursiyya, que controlava Alzira i Dàniyya amb el suport de Túnis. Els exèrcits de la Corona d'Aragó van continuar avançant cap al sud, fixant posicions front de la Corona de Castella, que també buscava estendre els seus dominis. Es va establir una fortalesa a Sellent i des d'ella es van disposar a atacar Xàtiva, que va resistir un setge el 1239 i un segon el 1240.
Arran del tractat d'Alcaraz, signat el 1243, entre la Corona de Castella i l'Emirat de Mursiyya, aquest passava en la seva integritat a sobirania de Castella, però el Tractat d'Almizra de 1244, entre la Corona d'Aragó i la Corona de Castella va assignar Dàniyya, Biar i Xàtiva a la Corona d'Aragó.
Els musulmans de Dàniyya atacaven les naus que es dirigien a Cullera i aquestos actes foren contestats amb atacs a la zona rural de la ciutat.

## El setge

Estant probablement a Cullera, Pere Eiximen d'En Carròs va rebre de Jaume I el Conqueridor l'encàrrec d'atacar la ciutat de Dénia. Des de Cullera va passar per Oliva, i d'aquí cap a Ondara. És possible que en aquesta campanya aconseguís prendre el castell d'Ambra i el Castellet de l'Ocaive, aïllant progressivament la ciutat. Pere Eiximen d'En Carròs va edificar als voltants de la ciutat el castell d'Olimbroi, i que des d'aquest lloc va encetar l'assalt a la ciutat, que estava defensada per Yahvé Abul Hussein El setge sobre la ciutat va anar tancant-se, emprant tota mena de maquinària de setge, però la ciutat s'abastia per mar i finalment va caure en mans cristianes l'11 de maig de 1244.

## Conseqüències

El 6 de juny el rei estava a Ondara, que es va convertir en el campament central de la zona. La raó de la seva estada sembla que va ser per a fer efectiva l'ocupació de tots els llocs de la plana de la Marina Alta. Mentre que la zona muntanyenca i la Marina Baixa es va mantenir-se musulmanes un any més. Un cop conquerida es va donar als habitants el fur de Valencia.

## Referències

* ↑ Segons l'historiador Roc Chabàs Llorens
* ↑ (castellà) Juan Manuel del Estal, Vicisitudes del Reino Taifa de Denia en los dos tercios últimos del siglo XIII
* ↑ Mata, Jordi «Jaume I. Rei i Mite». Sàpiens [Barcelona], núm. 121, 10-2012, p.8.14. ISSN: 1695-2014.

## Enllaços externs

* (castellà) Juan Manuel del Estal, Vicisitudes del Reino Taifa de Denia en los dos tercios últimos del siglo XIII
# Ratpenat de musell agut

El ratpenat de musell agut (Myotis blythii) és un ratpenat amb la forma del musell, allargat i cònic.

## Descripció

L'orella fa entre 23 i 26 mm de llargada i va proveïda d'un tragus llarg i puntegut, en forma de llanceta, que arriba gairebé a la meitat del pavelló. L'esperó ocupa la meitat de la distància entre el peu i la cua. Fa de 54 a 76 mm −sense comptar la cua, que per ella sola pot fer fins a 59 mm− i fa uns 390 mm d'envergadura. Pot pesar des de 15 a 28 g.
Pelatge curt, de color gris amb tons bruns pel dors i blanc grisós pel ventre. Sovint presenta un floc de pèls blanquinosos al front. El musell, les orelles i el patagi són de color marró grisós clar i el tragus, blanc groguenc.

## Hàbitat

Regions amb arbres i arbustos poc frondosos, on s'amaga en coves i altres cavitats subterrànies i, amb menys freqüència, en construccions humanes abandonades. També se'l pot trobar en poblacions.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Afganistan, Albània, Algèria, Andorra, Angola, Armènia, Àustria, l'Azerbaidjan, Bangladesh, Bhutan, Bòsnia i Hercegovina, Bulgària, la Xina, Croàcia, Xipre, la República Txeca, França, Geòrgia, Alemanya, Gibraltar, Grècia, el Vaticà, Hongria, l'Índia, l'Iran, l'Irak, Israel, Itàlia, Jordània, el Kazakhstan, el Kirguizstan, el Líban, Líbia, Macedònia del Nord, Moldàvia, Mònaco, Mongòlia, Montenegro, el Marroc, el Nepal, el Pakistan, Polònia, Portugal, Romania, Rússia, San Marino, Sèrbia, Eslovàquia, Eslovènia, Espanya, Suïssa, Síria, el Tadjikistan, Turquia, el Turkmenistan i Ucraïna.

## Costums

Surt a caçar quan es comença a fer fosc o bé quan ja és de nit i emprèn un vol lent i regular.
Sovint comparteix el refugi amb altres ratpenats típicament cavernícoles, com ara els ratpenats de ferradura, el ratpenat de musell llarg i el ratpenat de cova.

## Espècies semblants

El ratpenat de musell llarg és una mica més gros, té les orelles més llargues (d'entre 26 i 28 mm) i no presenta mai un floc de pèls blanquinosos al front.

## Referències

* ↑ Juste, J.; Paunović, M. (2016). "Myotis blythii." 2016 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2016. [Consulta: 3 abril 2023]

## Bibliografia

* Vigo, Marta: Guia dels mamífers terrestres de Catalunya. Enciclopèdia Catalana, col·lecció Pòrtic Natura, núm. 18. Barcelona, maig del 2002. ISBN 84-7306-680-4, planes 100-101.
Espècies vivents de vespertiliònids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera · Superfamília: Vespertilionoidea :
Subfamília Antrozoinae :
Subfamília Kerivoulinae :
Subfamília Murininae :
Subfamília Myotinae :
Subfamília Vespertilioninae :
# Hemibagrus spilopterus

Hemibagrus spilopterus és una espècie de peix de la família dels bàgrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 30,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la conca del Mekong a Cambodja.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1862-1863. Atlas ichthyologique des Indes Orientales Néêrlandaises, publié sous les auspices du Gouvernement colonial néêrlandais. Vol. II. Siluroïdes, Chacoïdes et Hétérobranchoïdes. Amsterdam. Atlas Ichthyol. v. 2 . 1-112.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Ng, H. H. i W. J. Rainboth 1999: The bagrid catfish genus Hemibagrus (Teleostei: Siluriformes) in central Indochina with a new species from the Mekong River. The Raffles Bulletin of Zoology v. 47 (núm. 2): 555-576.
* Ng, H. H. i C. J., Jr. Ferraris 2000: A review of the genus Hemibagrus in southern Asia, with descriptions of two new species. Proceedings of the California Academy of Sciences v. 52 (núm. 11): 125-142.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Proeutropiichthys taakree

Proeutropiichthys taakree és una espècie de peix de la família dels esquilbèids i l'única del gènere Proeutropiichthys.

## Subespècies

* Proeutropiichthys taakree macropthalmos (Blyth, 1860)
* Proeutropiichthys taakree taakree (Sykes, 1839)

## Referències

* ↑ Hora S. L., 1937. Geographical distribution of Indian freshwater fishes and its bearing on the probable land connections between India and the adjacent countries. Curr. Sci. v. 5 (núm. 7). 351-356.
* 1 2 BioLib (anglès)
* ↑ Sykes, W. H., 1839. On the fishes of the Deccan. Proceedings of the General Meetings for Scientific Business of the Zoological Society of London 1838 (pt 6): 157-165.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Juan Iruarrizaga Aguirre

Juan Iruarrizaga Aguirre (Igorre, Biscaia, 1898 - Madrid, 22 de novembre de 1936) fou un músic basc i sacerdot de la Congregació de Missioners Fills del Cor de Maria. Era germà del també músic i eclesiàstic Luis Iruarrizaga Aguirre.
Professà en la seva Congregació el 15 d'agost del 1915, havent fet la seva carrera eclesiàstica en els col·legis del seu Institut i el 1925 passà a París. Com el seu germà fou un músic de tendències modernes en les composicions religioses que publicà en el Tesoro Musical de Madrid, seguint la mateixa escola que el seu germà Luis, encara que no fou tant fecund, però si inspirat, enginy i molt harmònic en la composició musical.
Entre moltes d'altres obres publicà:
* Tres Avemarias (Madrid-Barcelona);
* Quatre Canciones de cuna (Madrid);
* Dos Villancicos (Madrid).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 28, segona part, pàg. 1998 (ISBN 84-239-4582-0)