OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Malapterurus murrayi

Malapterurus murrayi és una espècie de peix de la família dels malapterúrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Les femelles poden assolir 20,4 cm de llargària total.
* Nombre de vèrtebres: 37-39.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Ghana.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Lacépède B. G. E. 1803. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-lxviii + 1-803 + index.
* 1 2 BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Gosse, J.-P., 1986: Malapteruridae. p. 102-104. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Howes, G. 1985. The phylogenetic relationships of the electric catfish family Malapteruridae (Teleostei: Siluroidei). J. Nat. Hist., 19: 37-67.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Norris, S.M., 2002: A revision of the African electric catfishes, family Malapteruridae (Teleostei, Siluriformes), with erection of a new genus and descriptions of fourteen new species, and an annotated bibliography. Ann. Mus. R. Afr. Centr., Sci. Zool., 289:155 p.
* Roberts, T.R., 2000. A review of the African electric catfish family Malapteruridae, with descriptions of new species. Occas. Pap. Ichthyol. 1:1-15.
* Teugels, G.G., 1992. Malapteruridae. p. 496-499. A C. Leveque, D. Paugy, G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest, vol. 2. Coll. Faune Tropicale núm. 28 Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Flandes i O.R.S.T.O.M., París, França.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.

## Enllaços externs

* «Malapterurus murrayi». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
# Paul Dubois

Paul Dubois fou un violinista i compositor francès.
Estudià al Conservatori de París, i va tenir com a mestre Louis-Barthélémy Pradher. Va ser un dels fundadors del quartet musical Millont el 1849, que tant contribuí a propagar en la zona de Marsella l'afecció per la música di camera. Són degudes a la seva inspiració diverses composicions per a instruments de corda, que varen ser executades amb força d'èxit pel mencionat quartet.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 18 (ISBN 84-239-4518-9)

## Notes

* ↑ Enciclopèdia Espasa Volum núm. 46, pàg. 1182 (ISBN 84 239-4546-4)
# Nicola Matteis

Nicola Matteis (Nàpols, c. 1650 - Londres, c. 1713) fou un violinista i compositor italià que visqué i desenvolupà la seva carrera musical a Anglaterra.
Vers l'any 1672 es presentà a Londres, i després de grans penalitats, aconseguí fer-se escoltar en la cort, assolint tan bona acollida, que ben aviat tingué nombrosos alumnes entre l'aristocràcia. Deixà un gran nombre de composicions, moltes de les quals es publicaren en quatre volums, amb el títol de Ayres for the violin with preludes, fugues, allemandes, sarabanf, courants, gigues, fancies, and likewise other passages, introductions for single and double steps (1687), A més, deixà, un tractat de realització del baix xifrat en la guitarra, The false consonances of musick.
Va morir entre 1703 i 1714 en la localitat de Colkirk, Anglaterra
El seu fill, Nicolau, m. el 1749, fou també un distingit violinista. Deixeble del seu pare, el 1717 anà a Viena, on fou primer violí de la música de l'emperador. Va compondre els balls de l'òpera Constanza e fortezza, i cinc llibres de sonates per a violí.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 33. pàg. 1155-56 (ISBN 84-239-4533-2)
# François-Hippolyte Barthélémon

François Hippolyte Barthélemon (Bordeus, França, 27 de juliol de 1741 – Surrey, Anglaterra, 20 de juliol de 1808) fou un violinista, pedagog i compositor francès, que actuà la majoria de la seva vida al Regne Unit.
Visqué la major part de la seva vida a Anglaterra on el 1766 s'estrenà la seva òpera Pelòpidas; el cèlebre actor David Garrick el contractà per al seu teatre i li confià la partitura d'una obra còmica, A peep behind the curtain, que aconseguí 108 representacions, malgrat del qual Garrick no complí els seus compromisos, ocasionant-li pèrdues considerables. El 1768 estrenà a París (Teatre Italià) l'òpera en un acte Le fleuve Scamandre, a la que li seguiren a Anglaterra el Jugement de Paris, la Ceinture enchantée (1770) i The Maid of the Oaks (1774).
Va ser director del Wauxhall i va recórrer Alemanya i Itàlia, donant concerts de violí fins al 1784, en què retornà a Anglaterra casat amb una notable cantant anglesa Polly Young i on, a més de compondre, donava classes de música, tenint entre els seus alumnes a General Charles Ashley. A més de les òperes citades escriví música di camera, obres per a piano i orgue, i l'oratori Jefté (1776).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 7, pàg. 977 (ISBN 84-239-4507-3)
# Malapterurus polli

Malapterurus polli és una espècie de peix de la família dels malapterúrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 49,5 cm de llargària total.
* Nombre de vèrtebres: 38-41.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: és una espècie de peix endèmica de la conca del llac Tanganyika.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Lacépède B. G. E. 1803. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-lxviii + 1-803 + index.
* 1 2 BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Gosse, J.-P., 1986: Malapteruridae. p. 102-104. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Howes, G. 1985. The phylogenetic relationships of the electric catfish family Malapteruridae (Teleostei: Siluroidei). J. Nat. Hist., 19: 37-67.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Norris, S.M., 2002: A revision of the African electric catfishes, family Malapteruridae (Teleostei, Siluriformes), with erection of a new genus and descriptions of fourteen new species, and an annotated bibliography. Ann. Mus. R. Afr. Centr., Sci. Zool., 289:155 p.
* Roberts, T.R., 2000. A review of the African electric catfish family Malapteruridae, with descriptions of new species. Occas. Pap. Ichthyol. 1:1-15.
* Teugels, G.G., 1992. Malapteruridae. p. 496-499. A C. Leveque, D. Paugy, G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest, vol. 2. Coll. Faune Tropicale núm. 28 Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Flandes i O.R.S.T.O.M., París, França.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Marcela Topor

Marcela Topor (Vaslui i Iași, 8 de setembre de 1976) és una periodista romanesa, coneguda per ser l'esposa del 130è president de la Generalitat de Catalunya, Carles Puigdemont.

## Biografia

Nascuda a Vaslui, Romania, als 18 anys es va establir a Iași, capital de la Moldàvia romanesa, on va començar la carrera de filologia anglesa a la Universitat Alexandru Ioan Cuza. Va compaginar els estudis amb la participació en una companyia de teatre, amb la qual van girar per França, Polònia i els Estats Units, entre d'altres llocs. Allà va coincidir amb personalitats de la cultura romanesa com Corneliu Porumboiu o Cristina Flutur.
El 1998, va arribar a Girona per fer una obra d'Eugen Ionescu al Festival Internacional de Teatre Amateur de Girona, en què va participar com a actriu a la companyia de teatre Ludic Theatre. Allà va conèixer Carles Puigdemont, amb qui posteriorment es casaria i tindria dues filles. Ambdós comparteixen l'ideari independentista català.
Dirigeix Catalonia Today, un diari en anglès del grup El Punt Avui. També va conduir Catalan Connections, un programa televisiu d'entrevistes en anglès a estrangers residents a Catalunya, que s'emetia a El Punt Avui TV.
Fou una de les persones espiades pel Catalangate.

## Referències

* ↑ Ponsatí-Murlà, Oriol. «Carles Puigdemont i Casamajó, de la lluna a la Generalitat». Bellaterra.cat, 11-01-2016. [Consulta: 24 octubre 2017].
* ↑ Voicu, Simona. «Cine este „prima-doamnă“ a Cataloniei, românca numită „regina independenţei“ 88». Adevarul.ro, 02-10-2017. [Consulta: 24 octubre 2017].
* 1 2 Barnils, Andreu. «Marcela Topor: ‘Sense l'exili serien tots tancats i oblidats'». Vilaweb, 30-10-2018. [Consulta: 5 novembre 2018].
* ↑ «Marcela Topor, la dona del president de la Generalitat». 324.cat, 11-01-2016.
* ↑ Gordillo, Saül «Así es Marcela Topor, la esposa del expresident' Carles Puigdemont». El Periódico, 11-01-2016.
* ↑ Elies, Miriam «Marcela Topor, la nueva “primera dama” de Catalunya». La Vanguardia, 11-01-2016.
* ↑ «Marcela Topor: "Si les víctimes fossin unionistes, ara hi hauria detencions"». [Consulta: 26 abril 2022].

## Enllaços externs

* Topor, Marcela «Marcela Topor entrevista Núria Farregut, blogger gastronòmica» (vídeo). Catalan Connections - El Punt Avui TV, 23-12-2015.
# Placa commemorativa del Carbayón

La Placa commemorativa del Carbayón, situada en la vorera, a l'altura del núm. 4 del carrer Uría, a la ciutat d'Oviedo, Principat d'Astúries, Espanya, és una de les més d'un centenar entre estàtues i plaques, que adornen els carrers de l'esmentada ciutat espanyola.
El paisatge urbà d'aquesta ciutat, es veu adornat per obres escultòriques, generalment monuments commemoratius dedicats a personatges d'especial rellevància en un primer moment, i més purament artístiques des de finals del segle xx.
La placa, vol recordar el lloc on estava situat el Carbayón, un roure d'enorme tronc i copa. Aquest arbre simbòlic de la ciutat d'Oviedo, sol respectar-se en les seves ubicacions, però el situat al carrer Uría va haver de ser enderrocat a 1879. L'Ajuntament va decidir a 1949 col·locar la placa.
La placa té la següent inscripció:
| « | Aquí estuvo durante siglos el Carbayón, árbol simbólico de la ciudad, derribado el II de octubre de MDCCCLXXIX. La Corporación municipal acordó el XXIV de marzo de MCMXLIX la colocación de esta placa que perpetúe su memoria. | » |

## Referències

* 1 2 http://www.vivirasturias.com/quehacer/Oviedo/Qu%C3%A9+hacer%7CPatrimonio+civil%7CEsculturas/es Arxivat 2014-08-11 a Wayback Machine.
* 1 2 http://www.esculturaurbana.com/paginas/oviedo.htm Arxivat 2014-07-17 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.turismoviedo.es/
# Paul Marcelles

Paul Marcelles (París, 1863 - ?) fou un compositor francès del romanticisme.
Va escriure la música de nombrosos balls, pantomimes, operetes i revistes representades amb èxit en els principals teatres de París.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 32, pàg. 1339 (ISBN 84-239-4532-4)
# Malapterurus shirensis

Malapterurus shirensis és una espècie de peix de la família dels malapterúrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 30 cm de llargària total.
* Nombre de vèrtebres: 45.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica Austral: conca del riu Zambesi.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313. ISBN 0-86622-131-X.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Gosse, J.-P., 1986: Malapteruridae. p. 102-104. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Howes, G. 1985. The phylogenetic relationships of the electric catfish family Malapteruridae (Teleostei: Siluroidei). J. Nat. Hist., 19: 37-67.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0-471-25031-7.
* Norris, S.M., 2002: A revision of the African electric catfishes, family Malapteruridae (Teleostei, Siluriformes), with erection of a new genus and descriptions of fourteen new species, and an annotated bibliography. Ann. Mus. R. Afr. Centr., Sci. Zool., 289:155 p.
* Roberts, T.R., 2000. A review of the African electric catfish family Malapteruridae, with descriptions of new species. Occas. Pap. Ichthyol. 1:1-15.
* Skelton, P.H. 2002. Changes to the scientific and common names of southern African freshwater fishes. Afr. J. Aquat. Sci. 27:171-174.
* Teugels, G.G., 1992. Malapteruridae. p. 496-499. A C. Leveque, D. Paugy, G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest, vol. 2. Coll. Faune Tropicale núm. 28 Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Flandes i O.R.S.T.O.M., París, França.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Nicolas-Prosper Levasseur

Nicolas-Prosper Levasseur (Bresles, Picardia, 1791 - París, Illa de França, 7 de desembre de 1871) fou un cantant francès.
Dotat d'una notable veu de baix, extensa i ben timbrada, i d'un bon gust, poc acostumat en aquella època, es donà a conèixer en l'Òpera als vint-i-dos anys, però poc satisfet de les condicions del seu contracte, el 1816 passà a Londres, i el 1882 es traslladà a París i entrar en l'Òpera, que no tardà a deixar fins a la seva retirada del teatre el 1852.
El 1841 fou nomenat professor de declamació lírica del Conservatori, i entre les nombroses òperes que estrenà es poden citar especialment Robert le diable i Les Huguenots de Meyerbeer, i l'La Juive de Halévy.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 30, pàg. 293 (ISBN 84-239-4530-8)
# Plagioscion casattii

Plagioscion casattii és una espècie de peix de la família dels esciènids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 33 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, de clima tropical i bentopelàgic.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: riu Orinoco (Veneçuela).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1861. Revision of the genera of North American Sciaeninae. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 13. 79-89.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Aguilera, O. & D. Rodrigues de Aguilera, 2001. A new species of croaker Plagioscion (Perciformes, Sciaenidae) from the Orinoco river basin, Venezuela. Memoria, Fund. La Salle Cien. Nat. v. 60 (núm. 153) [2000]: 61-67.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Casatti, L., 2003. Sciaenidae (Drums or croakers). p. 599-602. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.

## Enllaços externs

* AQUATAB
* uBio (anglès)
# François Antoine Lapierre

François Antoine Lapierre (Cavaillon, Valclusa, 1769 - Sant Romieg, Boques del Roine, 1824) fou un compositor francès. Durant molt de temps fou mestre de capella a Ais de Provença. Les seves composicions, que deixà inèdites, han estat molt apreciades, i en aquestes s'imita l'estil de Cherubini del que era contemporani. Entre les seves obres més notables hi figuren un Stabat Mater i una missa de rèquiem.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 29, pàg. 773 ISBN 84 239-4529-4
# Paul Oestreich

Paul Oestreich (Kolberg, 30 de març del 1879- Berlín, 28 de febrer 1959) va ésser un pedagog alemany.
Fou un dels representants més qualificats del moviment radical que propugnava una escola vital, productiva i elàstica: vital, perquè cal que reflecteixi la imatge de la vida. Productiva, per la necessitat de vincular l'escola amb la realitat socioeconòmica, i elàstica per tal que permeti llibertat d'acció. L'abril 1967, la ciutat de Berlín li va dedicar un carrer al barri de Weissensee.

## Obres

* Die Produktionsschule, 1920.
* Die elastische Einheitsschule, 1921.
* Die Technik als Luzifer der Pädagogik, 1947.
* Die Schule zur Volkskultur, 1947.

## Referències

* ↑ Monés i Pujol-Busquets, Jordi: Diccionari abreujat d'educació. Col·lecció Guix, núm. 10. Editorial Graó, Barcelona. ISBN 84-85729-43-9, plana 63.
* ↑ Fitxa biogràfica: «Geschichte von Paul-Oestreich-Strasse» (Història del Carrer Paul Oestreich) a: Berlin Strassenverzeichnis, Edition Luisenstadt, kaupert media gmbh,s.d.
# Rehab

«Rehab» (en català: «Rehabilitació») és una cançó de la cantant britànica Amy Winehouse. La producció va anar a càrrec de Mark Ronson per al seu segon àlbum d'estudi, Back to Black (2006).
D'acord al sistema d'informació de vendes Nielsen SoundScan, fins al 23 de juliol de 2011, «Rehab» va vendre al voltant de 1,7 milions d'unitats als Estats Units. Així mateix, d'acord amb la revista de música Billboard, al mes de juny de 2007, el senzill va aconseguir la posició núm. 9 del seu rànquing Billboard Hot 100, el més important de radiodifusió i venda de cançons del país, convertint-se en el primer i únic èxit top 10 d'Amy Winehouse.
"Rehab" va guanyar tres premis Grammy l'any 2008 en les categories de "Millor Enregistrament de l'any", "Cançó de l'any" i "Millor Interpretació Vocal".

## Referències

* ↑ Trust, Gary. «Amy Winehouse's Billboard U.S. Chart History» (en anglès). Billboard, 23-07-2011. [Consulta: 24 juliol 2011].
# Malínovka (Pervomàiskoie)

Malínovka (en rus: Малиновка) és un poble de l'óblast de Tomsk, a Rússia. Forma part de l'assentament rural de Kuyanovskoye. El 2010 tenia 135 habitants.
Va ser fundada el 1908. El 1926, el poble de Sredne-Orekhovo constava de 46 llars, la població principal eren russos. El centre del consell del poble d'Orekhovsky del districte de Zyryanovsky del districte de Tomsk de la regió de Sibèria.
D'acord amb la Llei de l'oblast de Tomsk de data 10 de setembre de 2004 núm. 204-OZ "Sobre la concessió de l'estatus de districte municipal, l'assentament rural i l'establiment dels límits de les entitats municipals al territori del districte de Pervomaisky. El poble va passar a formar part de l'assentament rural de Kuyanovskoye.

## Referències

* ↑ «Дані перепису населення Росії 2002 року». Arxivat de l'original el 3 лютого 2019. [Consulta: 29 березня 2021].
* ↑ «Список населенных мест Сибирского края. Том 2. Округа Северо-Восточной Сибири. Новосибирск. 1928». Arxivat de l'original el 2020-02-04. [Consulta: 21 febrer 2018].
* ↑ «Закон Томской области от 10 сентября 2004 года № 204-ОЗ О наделении статусом муниципального района, сельского поселения и установлении границ муниципальных образований на территории Первомайского района». Arxivat de l'original el 2019-10-13. [Consulta: 8 setembre 2019].
# Jaume de Carreras i del Portal

Jaume de Carreras i del Portal (? 1658 - Milà 1743) fou militar català durant la Guerra de Successió Espanyola. Partidari progermànic de primera hora, fou dels que insistí més, juntament amb N'Antoni de Peguera i d'Aimeric, en la necessitat d'ampliar l'Exèrcit de Catalunya.
El lloctinent (virrei) borbònic de Barcelona, Velasco, dictà ordre d'empresonament contra ell el 1704, per ser membre del complot del Portal de l'Àngel organitzat pel mariscal Jordi de Hessen-Darmstadt, i que pretenia sublevar Barcelona des de l'interior.
Pogué escapar i s'uní a les forces del mariscal alemany i va participar en la Conquesta de Gibraltar. Va desembarcar a Barcelona el 1705 i després de la Victòria de l'Aixecament Militar Austriacista, s'uní al regiment de cavalleria que s'estava alçant, el Regiment de Cavalleria nº2 Clariana, amb el grau de sergent major
El 1708 participà en la presa de Sardenya. El 1709 fou ascendit al grau de tinent coronel i participà en el combat del Montnegre.
Algunes fonts apunten que alçà un regiment de cavalleria el 1714 i que fou desbandat el 1718. Una altra possibilitat seria que el Regiment nº2 Clariana, estigués sota el seu comandament en algun moment determinat. Ostentava el títol de comte de Carreras, que va ser elevat a marquès de Carreras, en agraïment als valuosos serveis prestats, per l'arxiduc Carles d'Àustria, llavors emperador, el 4 de setembre de 1723.
El 1717 va lluitar en la defensa de Càller (Sardenya) amb l'exèrcit imperial sota les ordres de l'aleshores mestre de campanya Josep Antoni de Rubí i de Boixadors. Després va ser governador de Trapani (1721-1735), de Trieste; i lloctinent de l'emperador al Ducat de Milà (1738-1743)

## Referències

* ↑ VV.AA., Boletín de la Real Academia de Buenas Letras de Barcelona, Volumen 10, Casa Provincial de Caridad, 1922.
* ↑ Fluvià i Escorsa, Armand, ≪La qüestió del reconeixement dels títols nobiliaris atorgats pel comte-rei Carles III l'Arxiduc≫ Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine.
* ↑ Morales Roca, Francisco José (1983), Próceres habilitados en las cortes del principado de Cataluña, siglo XVII (1599-1713), Ediciones Hidalguia, 332 páginas (página núm. 163), ISBN 8400053982, 9788400053987.
* ↑ Austrian-Hungarian Monarchy. Kriegsarchiv. Feldzüge des Prinzen Eugen von Savoyen: Die Kämpfe der Kaiserlichen in Sicilien und Corsica, 1717-1720 und 1730-1732, Verlag des K.K. Generalstabes, in Commission bei C. Gerolds̓ Sohn, 1891.
* ↑ «Jaume de Carreras i del Portal». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Biografia del Tinent Coronel Carreras Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.
* La Batalla de l'11 de setembre de 1714 Arxivat 2014-05-17 a Wayback Machine.