OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Schistura procera

Schistura procera és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Laos.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M. 2001. Fishes of Laos. WHT Publications Ltd., Colombo 5, Sri Lanka. 198 p.

## Bibliografia

* Banarescu, P. i T. T. Nalbant 1995: A generical classification of Nemacheilinae with description of two new genera (Teleostei: Cypriniformes: Cobitidae). Travaux du Museum d'Histoire Naturelle "Grigore Antipa" v. 35: 429-495.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Jayaram, K. C. 1981: The freshwater fishes of India, el Pakistan, Bangladesh, Burma and Sri Lanka--a handbook: i-xxii + 1-475, Pls. 1-13. Zoological Survey of India.
* Kottelat, M. «Zoogeography of the fishes from Indochinese Inland waters with an annotated check-list» (PDF) (en anglès). Bulletin Zoölogisch Museum, Universiteit van Amsterdam, 12, 1, 1989, pàg. 1-55.
* Kottelat, M. 1990: Indochinese nemacheilines. A revision of nemacheiline loaches (Pisces: Cypriniformes) of Thailand, Burma, Laos, Cambodia and southern Vietnam: 1-262. Verlag Dr. Friedrich Pfeil, Múnic, Alemanya.
* Kottelat, M. 2000. Diagnoses of a new genus and 64 new species of fishes from Laos (Teleostei: Cyprinidae, Balitoridae, Bagridae, Syngnathidae, Chaudhuriidae and Tetraodontidae). J. South Asian Nat. Hist. v. 5 (núm. 1): 37-82.
* Menon, A. G. K. 1987: The fauna of India and the adjacent countries. Pisces. Vol. IV.: i-x + 1-259, Pls. 1-16. Teleostei - Cobitoidea. Part 1. Homalopteridae. Zoological Survey of India.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pachycara pammelas

Pachycara pammelas és una espècie de peix de la família dels zoàrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 33,6 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu entre 610-1.480 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Xile.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Zugmayer E., 1911. Diagnoses de poissons nouveaux provenant des campagnes du yacht "Princesse-Alice" (1901 à 1910). Bull. Inst. Oceanogr. (Mònaco) Núm. 193. 1-14.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Anderson, M. E., 1989. Review of the eelpout genus Pachycara (Zugmayer, 1911) (Teleostei: Zoarcidae), with descriptions of six new species. Proceedings of the California Academy of Sciences v. 46 (núm. 10): 221-242.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Anderson, M.E., 1994. Systematics and osteology of the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes). Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. 60:120 p.

## Bibliografia

* Anderson, M.E. i V.V. Fedorov, 2004. Family Zoarcidae (Swainson, 1839). Eelpouts. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (34):58.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Robert Schwalm

Robert Schwalm (Erfurt, 6 de desembre de 1845 - Königsberg, 6 de maig de 1912) fou un compositor alemany.
Estudià en el Conservatori de Leipzig, i de 1870 a 1875 fou director de diverses societats corals; de 1878 a 1884 dirigí la Filharmònica de Konigsberg i després de l'Acadèmia Musical de la mateixa ciutat.
Les seves principals composicions són; Der Gothen Todesgesang i Abendstille am Meere, per a cor i orquestra; una serenata per a orquestra; l'òpera Fauenlob (Leipzig, 1885); l'oratori Der Jüngling von Nain; un quartet per a instruments d'arc, etc.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 54, pàg. 1215 (ISBN 84 239-4554-5)
# Llei núm. 78-17 de 6 de gener de 1978 relativa a l'informàtica, els fitxers i les llibertats

La Llei núm. 78-17 de 6 de gener de 1978 relativa a l'informàtica, els fitxers i les llibertats (sol ser referida en francès com la loi informatique et libertés (LIL)) és una llei francesa que regula la protecció de dades personals. Ha sigut modificada per la llei 2004-801 de 6 d'agost de 2004, la llei 2016-1321 de 7 d'octubre de 2016 i la llei 2018-493 de 20 de juny de 2018. El decret d'aplicació 2005-1309 de 20 d'octubre de 2005 la desenvolupà.

## Referències

* ↑ Ochoa, Nicolas. Le droit des données personnelles, une police administrative spéciale (tesi). París: Universitat París 1 Pantéó-Sorbona, 2014, p. 22.
* ↑ Nicolas-Vullierme, 2019, p. 389.

## Bibliografia

* Nicolas-Vullierme, Laurence «Protection des données personnelles sur Internet». Revue Internationales de Droit Comparé, 2, 2019, pàg. 389-411. ISSN: 0035-3337.
# Soyapango

Soyapango és una de les ciutats més densament poblades del Salvador, situada en l'àrea metropolitana de San Salvador.
Situada a 625 metres sobre el nivell del mar, té una extensió de 29,72 km². El 16 de maig de 1906 va rebre el títol de vila i el 21 de gener de 1969 el de ciutat. Des del 12 de juny de 1824 forma part del departament de San Salvador.
El seu nom prové dels vocables nàhuatl suyate (palmera), panti (bandera) i co (lloc): "terra de banderes de palmera".
# Schistura rara

Schistura rara és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a la Xina: Guangdong.

## Referències

* ↑ McClelland J. 1838. Observations on six new species of Cyprinidae, with an outline of a new classification of the family. J. Asiatic Soc. Bengal v. 7 (for Nov. 1838). 941-948.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Banarescu, P. i T. T. Nalbant 1995: A generical classification of Nemacheilinae with description of two new genera (Teleostei: Cypriniformes: Cobitidae). Travaux du Museum d'Histoire Naturelle "Grigore Antipa" v. 35: 429-495.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Jayaram, K. C. 1981: The freshwater fishes of India, el Pakistan, Bangladesh, Burma and Sri Lanka--a handbook: i-xxii + 1-475, Pls. 1-13. Zoological Survey of India.
* Kottelat, M. «Zoogeography of the fishes from Indochinese Inland waters with an annotated check-list» (PDF) (en anglès). Bulletin Zoölogisch Museum, Universiteit van Amsterdam, 12, 1, 1989, pàg. 1-55.
* Kottelat, M. 1990: Indochinese nemacheilines. A revision of nemacheiline loaches (Pisces: Cypriniformes) of Thailand, Burma, Laos, Cambodia and southern Vietnam: 1-262. Verlag Dr. Friedrich Pfeil, Múnic, Alemanya.
* Kottelat, M. 2000. Diagnoses of a new genus and 64 new species of fishes from Laos (Teleostei: Cyprinidae, Balitoridae, Bagridae, Syngnathidae, Chaudhuriidae and Tetraodontidae). J. South Asian Nat. Hist. v. 5 (núm. 1): 37-82.
* Menon, A. G. K. 1987: The fauna of India and the adjacent countries. Pisces. Vol. IV.: i-x + 1-259, Pls. 1-16. Teleostei - Cobitoidea. Part 1. Homalopteridae. Zoological Survey of India.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Ye, G. 1991. Cobitidae. p. 239-256. A: J.-H. Pan, L. Zhong, C.-Y. Zheng, H.-L. Wu i J.-H. Liu (eds). 1991. The freshwater fishes of Guangdong Province. Guangdong Science and Technology Press, Guangzhou. 589 pp.
* Zhu, S.-Q. & W.-X. Cao. 1987. The noemacheiline fishes from Guangdong and Guangxi with descriptions of a new genus and three new species (Cypriniformes: Cobitidae). Acta Zootaxon. Sin. v. 12 (núm. 3): 321-331.
# Robert Stark

Robert Stark (Klingenthal, 19 de setembre de 1847 - 29 d'octubre de 1922) fou un compositor i concertista de clarinet alemany.
Fill d'un fabricant d'instruments, estudià en el conservatori de Dresden i després formà part com a primer clarinet de l'orquestra de Müller Berghaus de Chemnitz, sent nomenat el 1881 professor de clarinet de la Reial Escola de Würzburg. Va escriure nombroses obres per a clarinet: tres Concerts; Romanza en fa menor; Canzone, estudis, etc., així com les obres didàctiques Die Kunst des Vortrags i Hohe Schule des Klarinettenspiels.

## Referències

* ↑ Wolfgang G.P., Heinsch «Der Würzburger Klarinettenprofessor Robert Stark: zum 80. Todestag am 29.10.1922». Frankenland online Zeitschrift für fränkische Landeskunde und Kulturpflege, 2002, pàg. 458-459 [Consulta: 9 setembre 2016].

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 57, pàg. 1003 (ISBN 84-239-4557-X)
# Jaciment arqueològic de l'oliverar de Can Querol

El jaciment arqueològic de l'Oliverar de Can Querol se situa en una cronologia del paleolític al neolític. Es troba en el municipi de Sant Pere de Riudebitlles, a la comarca de l'Alt Penedès.
Es coneix poca informació sobre aquest jaciment, actualment és una explotació agropecuària, durant entre els anys 1978 i 1983 hi van fer diverses prospeccions Antoni Freixes i Artur Cebriá. S'hi van trobar diversos materials i tipologies d'elements lítics: ascles i làmines, rascadors, nuclis i altres elements datats fins al Mosterià. Laminetes i ascles del neolític, així com una destral polida.

## Vegeu també

* Llista de jaciments arqueològics de l'Alt Penedès
* Prehistòria a Catalunya

## Referències

* ↑ «Inventari de Patrimoni Cultural i Immoble». [Consulta: 15 maig 2013].
* ↑ Fitxa núm. 31 de l'arxiu particular de Antoni Freixas. Comunicació al Servei d'Arqueologia de la Generalitat. Febrer 2008.
# Leptorhamdia schultzi

Leptorhamdia schultzi és una espècie de peix de la família dels heptaptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 9,4 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Xingu al Brasil.

## Referències

* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ Eigenmann C. H., 1918. The Pygidiidae, a family of South American catfishes. Memories of the Carnegie Museum v. 7 (núm. 5). 259-398.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Miranda Ribeiro, P. de, 1964. Rhamdella schultzi sp. nov. (Pisces -- Siluriformes -- Pimelodidae). Bol. Mus. Nac. Zool. (N. S.) Núm. 248: 1-4.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Bockmann, F.A. i G.M. Guazzelli 2003. Heptapteridae (Heptapterids). p. 406-431. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Altiplà (Múrcia)

L'Altiplà és la comarca més septentrional de la Regió de Múrcia, formada pels municipis de Jumella i Iecla. Limita a l'est amb l'Alt Vinalopó i el Vinalopó Mitjà (País Valencià); al sud amb les comarques murcianes de l'Oriental i l'Alt Segura; i al nord amb Altiplà d'Almansa i l'oest amb Los Campos de Hellín, totes dues a Castella-La Manxa.
És un territori inhòspit en gran part de la seva extensió, amb una elevada altitud mitjana.
Altiplà(2004) :
| Municipi | Població | Extensió | Densitat |
| Iecla | 32.988 | 607,7 | 54,30 |
| Jumella | 23.958 | 972,4 | 24,68 |
| Total | 56.966 | 1.580,1 | 36,07 |
Aquesta comarca presenta un interessant mestissatge de la cultura valenciana, murciana i una mica de la manxega en la gastronomia. És coneguda pels seus excel·lents vins amb denominació d'origen en ambdues localitats. La ciutat de Iecla té a més un important teixit industrial en el qual sobresurt especialment el sector del moble.
Es parla valencià en els nuclis del Carxe, donada la proximitat de les Valls del Vinalopó. De majoria castellanoparlant, actualment i per part de l'ajuntament de Iecla, s'està portant a terme una lenta recuperació de la llengua catalana en la zona del Carxe, a través de cursos portats a terme per l'ajuntament i oberts als més de 30.000 habitants del municipi ieclà.
Viccionari
# Schistura sikmaiensis

Schistura sikmaiensis és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

* Fa 7 cm de llargària maxima.
* 12 radis tous a l'aleta dorsal i 8 a l'anal.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic, potamòdrom i de clima tropical, el qual viu en rius de fons de grava de l'Índia, Myanmar -el riu Irauadi-, Bangladesh, el Nepal i la Xina -Yunnan-).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* 1 2 Kottelat, M., 1990. Indochinese nemacheilines. A revision of nemacheiline loaches (Pisces: Cypriniformes) of Thailand, Burma, Laos, Cambodia and southern Viet Nam. Verlag Dr. Friedrich Pfeil, Múnic: 1-262.
* ↑ Riede, K., 2004. Global register of migratory species - from global to regional scales. Final Report of the R&D-Projekt 808 05 081. Federal Agency for Nature Conservation, Bonn, Alemanya. 329 p.
* ↑ Menon, A. G. K., 1999. Check list - fresh water fishes of India. Rec. Zool. Surv. India, Misc. Publ., Occas. Pap. Núm. 175, 366 p.
* ↑ Rema Devi, K. i Indra, T. J., 2009. Check List of the Native Freshwater Fishes of India. Zoological Survey of India, Calcuta.
* ↑ India Biodiversity Portal (anglès)
* ↑ Kapoor, D., R. Dayal i A.G. Ponniah, 2002. Fish biodiversity of India. National Bureau of Fish Genetic Resources, Lucknow, l'Índia. 775 p.
* ↑ Oo, W., 2002. Inland fisheries of the Union of Myanmar. A: T. Petr i D.B. Swar (eds.) Cold Water Fisheries in the Trans-Himalayan Countries. FAO Fish. Tech. Pap. 431.
* ↑ Rahman, A.K.A., 1989. Freshwater fishes of Bangladesh. Zoological Society of Bangladesh. Department of Zoology, University of Dhaka. 364 p.
* ↑ Fish Species in Nepal (anglès)
* ↑ Zhu, S.-Q., 1995. Synopsis of freshwater fishes of China. Jiangsu Science and Technology Publishing House i-v + 1-549.
* ↑ Hora, S. L., 1921. Fish and fisheries of Manipur with some observations on those of the Naga Hills. Records of the Indian Museum (Calcuta) v. 22 (pt 3, núm. 19): 165-214, Pls. 9-12.
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Shrestha, T.K., 2008. Ichthyology of Nepal: a study of fishes of the Himalayan waters. Katmandú: Himalayan Ecosphere, 388 p., (104) p. of plates: col. ill., col. maps; 23 cm.
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. Vol 1. A.A. Balkema, Rotterdam. 541 p.
* ↑ FishWise (anglès)
* ↑ Karmakar A. K., 2000. Fish communities and their distribution in Himalayan drainage system. Scientific Reports, John Murray Expedition, v. 98 (pt 4): 25-37.

## Bibliografia

* Banarescu, P.M. i T.T. Nalbant, 1995. A generical classification of Nemacheilinae with description of two new genera (Teleostei: Cypriniformes: Cobitidae). Trav. Mus. Hist. Nat. 35:429-496.
* Kottelat, M., D.R. Harries i G.S. Proudlove, 2007. Schistura papulifera, a new species of cave loach from Meghalaya, India (Teleostei: Balitoridae). Zootaxa 1393:35-44.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* Discover Life (anglès)
* AQUATAB (txec)
# Pailó

El pailó o gutxo (Centroscymnus coelolepis) és una espècie de tauró esqualiforme de la família Dalatiidae.

## Descripció

* Cos cilíndric amb el musell curt.
* La seua coloració és castany fosc.
* Sense aleta anal ni membrana nictitant.
* Aletes dorsals amb espina molt petita.
* Presenta cinc parells de fenedures branquials.
* Assoleix entre 95 i 114 cm de longitud total.

## Hàbitat

És força comú en els fons del talús continental, entre els 270 i 2000 m de profunditat. Normalment, es troba als 400 m, però deté el registre de més fondària de qualsevol elasmobranqui: ha estat capturat a 3.675 m. Viu preferentment en aigües amb temperatures entre 5º i 10 C.

## Alimentació

Menja peixos demersals i bentònics.

## Reproducció

Ovovivípara aplacentària. En cada part neixen de 13 a 16 petits.

## Aprofitament

Espècie sense cap mena d'interès comercial, encara que la carn és bona.

## Bibliografia

* Barrull, Joan i Mate, Isabel: Els taurons dels Països Catalans. Editorial Pòrtic, S.A. Col. Conèixer la natura, núm. 14. Barcelona, març del 1996. ISBN 84-7306-920-X. Plana 85.

## Referències

* ↑ https://dlc.iec.cat/Results?IdE=0019625&DecEntradaText=gutxo&AllInfoMorf=False&OperEntrada=3&OperDef=0&OperEx=0&OperSubEntrada=0&OperAreaTematica=0&InfoMorfType=0&OperCatGram=False&AccentSen=False&CurrentPage=0&refineSearch=0&Actualitzacions=False}
# Lepturacanthus

Lepturacanthus és un gènere de peixos pertanyent a la família dels triquiúrids.

## Taxonomia

* Lepturacanthus pantului (Gupta, 1966)
* Lepturacanthus roelandti (Bleeker, 1860)
* Lepturacanthus savala (Cuvier, 1829)

## Referències

* ↑ Fowler H. W., 1905. New, rare or little known scombroids. Núm. 1. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 56 (for 1904). 757-771.
* ↑ «Entrada a uBio» (en anglès). [Consulta: 8 abril 2020].
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Gupta, M. V., 1966. Two new species of ribbon fishes of the genus Trichurus (Linnaeus) (Pisces: Trichuridae) from the Hooghly estuarie system. Proceedings of the Zoological Society of Calcutta v. 19 (núm. 2): 169-171.
* ↑ Chakraborty, A., M.J.P. van Oijen, K.K.P. Lim i Y. Iwatsuki, 2006. Lepturacanthus roelandti (Bleeker, 1860), a valid species of hairtail (Perciformes: Trichiuridae). Ichthyol. Res. 53(1):41-46.
* ↑ Cuvier, G., 1829. Le Règne Animal, distribué d'après son organisation, pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Edition 2. Le Règne Animal, distribué d'après son organisation, pour servir de base à l'histoire naturelle des animaux et d'introduction à l'anatomie comparée. Edition 2. v. 2: i-xv + 1-406.
* ↑ Rahman, M.H., M.G. Mustafa, M.K.I. Haque i M.A. Hossain, 1996. Population dynamics and length-weight relationship of ribbon fish (Lepturacanthus savala) at Teknaf coast. Bangladesh J. Fish. 19(1-2):95-101.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
# Divisió de Tanintharyi

La divisió de Tanintharyi o Tenasserim és una subdivisió administrativa de Birmània, situada a l'extrem sud del país. La capital n'és Dawei o Tavoy, a la part nord de la divisió i la principal ciutat n'és Mergui.
Té 43.328 km² i 1.000.000 d'habitants. Afronta amb l'estat Mon pel nord i Tailàndia per l'est. Ocupa un estreta franja de la costa banyada per la mar d'Adaman. Arriba fins a la punta Kawthaung, extrem sud de Myanmar. Es divideix en els districtes següents:
* Districte d'Amherst
* Districte de Mergui
* Districte de Tavoy
* Districte de Thaton
* Districte de Toungoo
A la costa hi ha moltes illes, especialment el grup Heinze, el grup Maung-Magan, i el grup Mergui (arxipèlag de Mergui), amb unes 800 illes, on es practica la pesca de perles, i es desenvolupa el turisme per la presència de corals, taurons i altres atraccions, i per una frondosa vida vegetal en moltes illes que estan deshabitades.

## Història

Wariyu, rei de Martaban, va dominar la regió al segle xiii. Alompra va conquerir el territori poc abans de 1760. El 1826, el territori al sud del Salween fou cedit oficialment als britànics pel tractat de Yandabu, i la resta fou annexionada després de la Segona Guerra anglobirmana.
Formà part de la Baixa Birmània des de 1826. La capital en fou Moulmein. La superfície era de 93.437 km² i la població de 576.977 el 1872, de 772.620 el 1881, de 912.051 el 1891, i d'1.159.558 el 1901. La formaven els districtes següents:
* Districte de Toungoo
* Districte de Salween
* Districte de Thaton
* Districte d'Amherst
* Districte de Tavoy
* Districte de Mergui
La divisió incloïa 4.663 pobles i 8 ciutats, i en destacaven Moulmein (58.446 habitants el 1901), Tavoy o Dawei (22.371), Toungoo (15.837), Thaton (14.342) i Mergui (11.987). La població era de majoria birmana (450.000) seguida dels karens (300.000), mons (210.000), pa-os, xans i tais. Pràcticament un milió de persones eren budistes, 45.000 animistes, 37.000 musulmans, 45.000 hindús i 38.000 cristians.
Part de la divisió fou integrada en l'estat Mon el 1948. Definits els límits el 1974, la divisió va quedar com actualment i la capital fixada a Dawei. El 1989, l'antic nom de Tenasserim fou substituït per la versió birmana Tanintharyi.

## Vegeu també

* Moscos.