OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Robert Goldbeck

Robert Goldbeck (Potsdam, Brandenburg, 19 d'abril de 1839 - St. Louis, Missouri, 16 de maig de 1908) fou un compositor alemany.
Fou deixeble de Köhler i de Litolff, i des de molt jove es feu aplaudir com a pianista. Als disset anys estrenà a Londres l'opereta The Soldiers retorn i després es traslladà a Nova York, on es dedicà a l'ensenyament durant deu anys.
El 1867 fundà una escola de música, de 1868 a 1873 dirigí un conservatori i després fou director de l'Harmonie Society de St. Louis i codirector del Conservatori Beethoven. El 1870 fundà a Chicago el diari The Musical Independant.
Entre les seves composicions i figuren tres òperes;
* la cantata Das Lied vom braven Mann;
* diverses obres per a orquestra;
* dos concerts i més de 150 peces per a piano;
* música di càmera i gran nombre de melodies vocals.
A més publicà, Three graduating courses, en sis volums.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 26, pàg. 495 (ISBN 84-239-4526-X)
# Lepidotrigla

Lepidotrigla és un gènere de peixos pertanyent a la família dels tríglids.

## Descripció

* Tenen un solc occipital profund a la part superior del cap darrere dels ulls.
* Escates grans.

## Hàbitat

Són peixos bentònics de la plataforma continental.

## Distribució geogràfica

Es troba als oceans i mars de clima tropical i temperat càlid.

## Taxonomia

* Lepidotrigla abyssalis (Jordan & Starks, 1904)
* Lepidotrigla alata (Houttuyn, 1782)
* Lepidotrigla alcocki (Regan, 1908)
* Lepidotrigla annamarae (del Cerro & Lloris, 1997)
* Lepidotrigla argus (Ogilby, 1910)
* Lepidotrigla argyrosoma (Fowler, 1938)
* Lepidotrigla bentuviai (Richards & Saksena, 1977)
* Lepidotrigla bispinosa (Steindachner, 1898)
* Lepidotrigla brachyoptera (Hutton, 1872)
* Lepidotrigla cadmani (Regan, 1915)
* Lepidotrigla calodactyla (Ogilby, 1910)
* Lepidotrigla carolae (Richards, 1968)
* Lepidotrigla cavillone (Lacépède, 1801)
* Lepidotrigla deasoni (Herre & Kauffman, 1952)
* Lepidotrigla dieuzeidei (Audouin, 1971)
* Lepidotrigla eydouxii (Sauvage, 1878)
* Lepidotrigla faurei (Gilchrist & Thompson, 1914)
* Lepidotrigla grandis (Ogilby, 1910)
* Lepidotrigla guentheri (Hilgendorf, 1879)
* Lepidotrigla hime (Matsubara & Hiyama, 1932)
* Lepidotrigla japonica (Bleeker, 1854)
* Lepidotrigla jimjoebob (Richards, 1992)
* Lepidotrigla kanagashira (Kamohara, 1936)
* Lepidotrigla kishinouyi (Snyder, 1911)
* Lepidotrigla larsoni (del Cerro & Lloris, 1997)
* Lepidotrigla lepidojugulata (Li, 1981)
* Lepidotrigla longifaciata (Yatou, 1981)
* Lepidotrigla longimana (Li, 1981)
* Lepidotrigla longipinnis (Alcock, 1890)
* Lepidotrigla macrobrachia (Fowler, 1938)
* Lepidotrigla marisinensis (Fowler, 1938)
* Lepidotrigla microptera (Günther, 1873)
* Lepidotrigla modesta (Waite, 1899)
* Lepidotrigla mulhalli (Macleay, 1884)
* Lepidotrigla multispinosa (Smith, 1934)
* Lepidotrigla musorstom (del Cerro & Lloris, 1997)
* Lepidotrigla nana (del Cerro & Lloris, 1997)
* Lepidotrigla oglina (Fowler, 1938)
* Lepidotrigla omanensis (Regan, 1905)
* Lepidotrigla papilio (Cuvier, 1829)
* Lepidotrigla pectoralis (Fowler, 1938)
* Lepidotrigla pleuracanthica (Richardson, 1845)
* Lepidotrigla punctipectoralis (Fowler, 1938)
* Lepidotrigla robinsi (Richards, 1997)
* Lepidotrigla russelli (del Cerro & Lloris, 1995)
* Lepidotrigla sayademalha (Richards, 1992)
* Lepidotrigla sereti (del Cerro & Lloris, 1997)
* Lepidotrigla spiloptera (Günther, 1880)
* Lepidotrigla spinosa (Gomon, 1987)
* Lepidotrigla umbrosa (Ogilby, 1910)
* Lepidotrigla vanessa (Richardson, 1839)
* Lepidotrigla vaubani (del Cerro & Lloris, 1997)
* Lepidotrigla venusta (Fowler, 1938)

## Referències

* 1 2 3 Marine Species Identification Portal (anglès)
* ↑ Yatou, T., 1981: A new triglid fish, Lepidotrigla longifaciata, from Japan. Japanese Journal of Ichthyology v. 28 (núm. 3): 263-266.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
# Schistura mahnerti

Schistura mahnerti és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Tailàndia: riu Salween.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Banarescu, P. i T. T. Nalbant 1995: A generical classification of Nemacheilinae with description of two new genera (Teleostei: Cypriniformes: Cobitidae). Travaux du Museum d'Histoire Naturelle "Grigore Antipa" v. 35: 429-495.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Jayaram, K. C. 1981: The freshwater fishes of India, el Pakistan, Bangladesh, Burma and Sri Lanka--a handbook: i-xxii + 1-475, Pls. 1-13. Zoological Survey of India.
* Kottelat, M. «Zoogeography of the fishes from Indochinese Inland waters with an annotated check-list» (PDF) (en anglès). Bulletin Zoölogisch Museum, Universiteit van Amsterdam, 12, 1, 1989, pàg. 1-55.
* Kottelat, M. 1990: Indochinese nemacheilines. A revision of nemacheiline loaches (Pisces: Cypriniformes) of Thailand, Burma, Laos, Cambodia and southern Vietnam: 1-262. Verlag Dr. Friedrich Pfeil, Múnic, Alemanya.
* Kottelat, M. 2000. Diagnoses of a new genus and 64 new species of fishes from Laos (Teleostei: Cyprinidae, Balitoridae, Bagridae, Syngnathidae, Chaudhuriidae and Tetraodontidae). J. South Asian Nat. Hist. v. 5 (núm. 1): 37-82.
* Menon, A. G. K. 1987: The fauna of India and the adjacent countries. Pisces. Vol. IV.: i-x + 1-259, Pls. 1-16. Teleostei - Cobitoidea. Part 1. Homalopteridae. Zoological Survey of India.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pachuquilla

Pachuquilla és el cap de municipi de Mineral de la Reforma, municipi d'Hidalgo.

## Orígens

Fou habitat per tribus nòmades, provinents del nord de Mèxic; posteriorment passarà a mans dels tolteques amb la seva capital a la població de Tula; amb la destrucció d'aquesta per part dels Chichimeques, aquests van ocupar el municipi de Pachuquilla, que passarà a dependre de Tulancingo, depenent del regne de Acolhuacán.

## Fundació

Fundada en època colonial, l'any 1531. El 1550 s'estableix un important centre metal·lúrgic. No serà, però, fins a abril del 1920 quan rebrà la categoria de municipi, encara que la capçalera municipal era San Guillermo (que era on hi havia els principals jaciments de plata). Abans d'arribar en aquest estatus, el municipi depenia de Tulancingo. El 1867, amb la victòria dels republicans, es determina que Pachuquilla passi a mans de Pachuca.
El 1917, a causa de les necessitats de la població es propicia modificacions al districte de la capital i es crea el nou i actual municipi de Mineral de la Reforma.
Amb l'extinció de les vetes de plata, la indústria minera de San Guillermo desapareix i els habitants d'aquesta es dispersen a altres municipis en la recerca de nous llocs de treball.
Al novembre del 1958 el governador de l'Estat el General Alfonso Corona del Rosal emet el decret núm. 43 on es canvien els poders municipals del poble de San Guillermo al poble de Pachuquilla, el qual tingué un creixement molt important, al convertir-se en un lloc turístic i ben comunicat amb la resta de comunitats, i municipis i amb la capital de l'Estat.

## Enllaços externs

* H. Ayuntamiento de Mineral de la Reforma Arxivat 2008-01-30 a Wayback Machine. (castellà)
* Enciclopedia de los Municipios de México ESTADO DE HIDALGO Arxivat 2007-01-25 a Wayback Machine. (castellà)
# Robert Hermann

Robert Hermann (Berna, Suïssa, 1869 - 1912) fou un compositor suís.
A Ginebra estudià medicina ensems que aprenia el piano, component ja algunes obres menors, que van merèixer ser jutjades favorablement, per Edvard Grieg. Llavors es traslladà a Berlín (1893), i rebé algunes lliçons de Humperdinck, però se'l pot considerar autodidacte.
El 1895 fixà la seva residència a Leipzig. Va escriure un gran nombre de composicions per a piano, música de cambra, dues simfonies i 12 kleinelieder per a mezzosopranos.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Apèndix núm. V, pàg. 1424 (ISBN 84-239-4575-8)
# Lepidotrigla hime

Lepidotrigla hime és una espècie de peix pertanyent a la família dels tríglids.

## Descripció

* Fa 18 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima temperat.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic nord-occidental: el sud del Japó i el mar de la Xina Oriental.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Günther A., 1860. Catalogue of the Acanthopterygian fishes in the collection of the British Museum. 2. Squamipinnes, Cirrhitidae, Triglidae, Trachinidae, Sciaenidae, Polynemidae, Sphyraenidae, Trichiuridae, Scombridae, Carangidae, Xiphiidae. Londres. Cat. Fishes v. 2. i-xxi + 1-548.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Matsubara, K. & Hiyama, J., 1932. A review of Triglidae, a family of mail-cheeked fishes, found in the waters around Japan. Journal of the Imperial Fisheries Institute v. 28 (núm. 1): 3-67.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Huang, Z., 2001. Marine species and their distribution in China's seas. p. 404-463. Vertebrata. Smithsonian Institution, Florida, Estats Units. 598 p.
* ↑ Kim, I.S., Y. Choi, C.L. Lee, Y.J. Lee, B.J. Kim i J.H. Kim, 2005. Illustrated book of Korean fishes. Kyo-Hak Pub Co. Seül, Corea del Sud. 615p.

## Bibliografia

* Richards, W.J., 1992. Comments on the genus Lepidotrigla (Pisces: Triglidae) with descriptions of two new species from the Indian and Pacific oceans. Bull. Mar. Sci. 51(1):45-65.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Llei Fraga

La Llei de Premsa i Impremta de 1966 (en castellà, Ley de Prensa e Imprenta) de 1966, coneguda popularment com a Llei Fraga o Llei Fraga del 66 va ser una llei emesa a Espanya durant la dictadura franquista, que substituïa la llei de 1938 i alleujava la censura prèvia de qualsevol tipus de publicacions, fins llavors obligatòria que existia des de l'inici del franquisme a les publicacions editorials i periodístiques. Al seu preàmbul ja es parla de llibertat d'expressió i d'empresa.
Aprovada a proposta de Manuel Fraga Iribarne, ministre d'Informació i Turisme, va permetre una certa ampliació de la llibertat d'informació en llibres, diaris i revistes, encara que amb importants restriccions (respecte a les lleis del règim polític, dipòsit previ de les publicacions abans de la seua difusió i capacitat del govern espanyol per tancar-les de forma temporal o definitiva).
Amb aquesta llei, ja no calia demanar permís abans de publicar una cosa, però s'havia d'anar amb compte de no publicar res que infringís els límits, gens definits, imposats pel règim. Semblava en principi un augment de la llibertat d'expressió, i va ser una bona operació d'imatge en una època a la qual començaven a venir turistes estrangers a Espanya, hi havia emigració d'espanyols a l'estranger i es arrelaven els moviments que demanaven més llibertats. A la pràctica, el que va ocórrer és que alguns periodistes van imposar-se una autocensura, per por a les represàlies, més forta que la prèvia. Això s'explica perquè molts d'ells confiaven en el retorn dels censors envers les seves temptatives, abans podien intentar una versió més agosarada i, si no obtenien permís, escriure'n una altra modificada, fins a aconseguís una versió que aconseguís el permís. En desaparèixer el permís, molts van optar per no prendre riscs i passar directament a les versions més acords amb la dictadura.

## Referències

* ↑ Palomero Caro, Rafael i Pérez Rodríguez, Josep Maria: Histocard 2. Història contemporània de Catalunya i d'Espanya. Castellnou Edicions. Barcelona, abril del 2006, Col·lecció Minimanual, núm. 14. ISBN 84-9804-211-9. Plana 136

## Enllaços externs

* Text íntegre de la Llei de Premsa espanyola de l'any 1966. (castellà)
* La complicada evolución de la libertad de prensa en España durante el siglo XX: La Ley de Prensa e Imprenta de 1966 de Rafael Yanes Mesa, publicat a Espéculo. Revista de estudios literarios. Universidad Complutense de Madrid, 2005 (castellà)
# Sertã

Sertã és un municipi portuguès, situat al districte de Castelo Branco, a la regió del Centre i a la subregió de Pinhal Interior Sul, 200 km al nord de Lisboa. L'any 2004 tenia 16.208 habitants. És la ciutat principal de la subregió.

## Demografia

Població de Sertã (1801 – 2004) :
| 1801 | 1849 | 1900 | 1930 | 1960 | 1981 | 1991 | 2001 | 2004 |
| 10235 | 13456 | 20380 | 24057 | 27997 | 21503 | 18199 | 16720 | 16208 |
# Prietella lundbergi

Prietella lundbergi és una espècie de peix de la família dels ictalúrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Les femelles poden assolir 4,52 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 37.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Amèrica: conca del riu Tamesí (nord-est de Mèxic).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Carranza J., 1954. Descripción del primer bagre anoftalmo y depigmentado encontrado en aguas mexicanas. Ciencia (Ciutat de Mèxic) v. 14 (núms. 7-8). 129-136.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Walsh, S. J. i C. R. Gilbert, 1995: New species of troglobitic catfish of the genus Prietella (Siluriformes: Ictaluridae) from northeastern Mexico. Copeia 1995 (núm. 4): 850-861.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.

## Bibliografia

* Burgess, W.E. 1989. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City (Estats Units). 784 pàg.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hendrickson, D. A., J. K. Krejca i J. M. Rodríguez Martínez, 2001: Mexican blindcats genus Prietella (Siluriformes: Ictaluridae): an overview of recent explorations. Environmental Biology of Fishes v. 62: 315-337.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Pachycara goni

Pachycara goni és una espècie de peix de la família dels zoàrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 26,2 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu entre 2.025-2.037 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Mar de Weddell.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Zugmayer E., 1911. Diagnoses de poissons nouveaux provenant des campagnes du yacht "Princesse-Alice" (1901 à 1910). Bull. Inst. Oceanogr. (Mònaco) Núm. 193. 1-14.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Anderson, M. E., 1991. Studies on the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes) of the Southern Hemisphere. V. Two new species from the Weddell Sea, Antarctica. Cybium v. 15 (núm. 2): 151-158.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Anderson, M.E., 1994. Systematics and osteology of the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes). Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. 60:120 p.

## Bibliografia

* Anderson, M.E., 1989. Review of the eelpout genus Pachycara (Zugmayer, 1911) (Teleostei: Zoarcidae), with descriptions of six new species. Proc. Cal. Acad Sci. 46(10):221-242.
* Anderson, M.E. i V.V. Fedorov, 2004. Family Zoarcidae (Swainson, 1839). Eelpouts. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (34):58.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Lepidotrigla pectoralis

Lepidotrigla pectoralis és una espècie de peix pertanyent a la família dels tríglids.

## Hàbitat

És un peix marí, batidemersal i d'aigües fondes que viu fins als 309 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental central: les illes Filipines.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Günther A., 1860. Catalogue of the Acanthopterygian fishes in the collection of the British Museum. 2. Squamipinnes, Cirrhitidae, Triglidae, Trachinidae, Sciaenidae, Polynemidae, Sphyraenidae, Trichiuridae, Scombridae, Carangidae, Xiphiidae. Londres. Cat. Fishes v. 2. i-xxi + 1-548.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Fowler, H. W., 1938. Descriptions of new fishes obtained by the United States Bureau of Fisheries steamer "Albatross", chiefly in Philippine seas and adjacent waters. Proceedings of the United States National Museum v. 85 (núm. 3032): 31-135.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Richards, W.J., 1992. Comments on the genus Lepidotrigla (Pisces: Triglidae) with descriptions of two new species from the Indian and Pacific oceans. Bull. Mar. Sci. 51(1):45-65.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Llei de Chargaff

La Llei de Chargaff o Regla de Chargaff, formulada per Erwin Chargaff a finals dels anys 1940, tracta sobre la relació quantitativa de les bases nitrogenades que formen l'ADN en forma de nucleòtids. Va ser una de les bases de James Watson i Francis Crick per a postular la teoria de la doble hèlix de l'ADN.

## Primera llei de la paritat

La llei de Chargaff estableix que la quantitat de bases Adenina (A) és igual a la quantitat de Timina (T), i la quantitat de bases Guanina (G) és igual a la quantitat de Citosina (C). De manera que la suma de bases nitrogenades púriques (A i G) és igual a la suma de les pirimidíniques (T i C). Així s'estableix la complementarietat de les bases nitrogenades en l'ADN.

## Segona llei de la paritat

Els estudis de Chargaff també van establir que la proporció de bases nitrogenades era semblant en els diferents òrgans d'un mateix organisme, però que aquestes proporcions eren específiques i diferents per a cada espècie. Aquests resultats refutaven creences prèvies que afirmaven que l'ADN era la repetició de les quatre bases amb una monotonia i sense cap altra rellevància. Des d'aleshores, la comunitat científica va començar a creure que era en l'ADN i no en les proteïnes on es determinava l'especificitat molecular biològica dels organismes.

## Referències

* 1 2 Chargaff, et al. (1951): p. 223-230

### Obres referenciades

* Chargaff, Erwin; Lipshitz, Rakoma; Green, Charlotte; Hodes, M. E. «The composition of the desoxyribonucleic acid of salmon sperm» (en anglès). Journal of Biological Chemistry, núm. 192, 25-04-1951 [Consulta: 8 abril 2013].

## Enllaços externs

* "Chargaff, Erwin." «Complete Dictionary of Scientific Biography». 2008. Encyclopedia.com. (8 d'abril de 2013).
# Suicide Squad

La Suicide Squad és un equip d'antiherois/superdolents que apareix als còmics publicats per DC Comics. La primera versió de la Suicide Squad va debutar a The Brave and the Bold núm. 25 (publicat amb data de portada de setembre de 1959 el 25 de juny de 1959) i la segona i moderna, creada per John Ostrander, va debutar a Legends núm. 3 (publicat el 30 de setembre de 1986 amb data de portada de gener de 1987).
Al llarg dels anys han existit diverses encarnacions de la Suicide Squad tal com es descriuen en diverses sèries de còmics homònims, des dels seus orígens a l'edat de plata fins a la seva reimaginació moderna posterior a Crisis on Infinite Earths, fins a la versió actual que es va presentar el 2016. L'encarnació actual de l'equip apareix al sisè volum de la sèrie de còmics Suicide Squad, i els membres recurrents inclouen Enchantress, Katana, Killer Croc, Captain Boomerang, Deadshot i Harley Quinn.
En el cinema, han aparegut a les pel·lícules Suicide Squad (1935), L'esquadró suïcida (2016) i The Suicide Squad (2021).

## Referències

* ↑ «Brave and the Bold (1955 1st Series DC) comic books» (en anglès). [Consulta: 3 febrer 2017].
* ↑ «The Brave and the Bold #25» (en anglès). Grand Comics Database. [Consulta: 29 gener 2023].
* ↑ «Legends #3 [Direct]» (en anglès). Grand Comics Database. [Consulta: 29 gener 2023].
* ↑ Legends núm. 1–6
* ↑ Squirek, Mark. «a book review by Mark Squirek: Suicide Squad: The Silver Age Omnibus Vol. 1» (en anglès). [Consulta: 3 febrer 2017].
* ↑ DC Comics Year by Year: A Visual Chronicle (en anglès). Dorling Kindersley, 2010. ISBN 978-0-7566-6742-9.
* ↑ «A Brief History Of Time: Unpacking DC's Reboots, Relaunches & Retcons» (en anglès), 07-06-2016. [Consulta: 22 març 2018].