OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Espinelves

Espinelves és un municipi de la comarca d'Osona, dins la subcomarca de les Guilleries, està situat al sud-est de la regió de l'Alt Ter i està al límit amb la comarca de la Selva, però pertanyent a la província de Girona.

## Història
### Fets del 1714

El 13 de gener de 1714, set-cents efectius borbònics es van allotjar a Arbúcies. Els abusos comesos per la soldadesca van motivar que, l'endemà al matí, sometents d'Espinelves i d'altres poblacions de l'entorn fessin una emboscada al destacament. L'atac es va produir a la rodalia d'Arbúcies i va provocar que uns cinc-cents soldats borbònics fossin capturats, mentre que la resta, malferits, van retrocedir fins a Hostalric. Poques jornades després, els presoners van ser restituïts a l'exèrcit de Felip V.
Com a represàlia pels fets ocorreguts, el 30 de març de 1714, un destacament borbònic encapçalat pels generals Tiberio Caraffa i Feliciano Bracamonte es va dirigir a Espinelves. Amb l'objectiu d'atemorir la població civil, el comandament va ordenar que els soldats entressin a sang i foc i la vila va ser saquejada i incendiada.

## Demografia

| 1497 f | 1515 f | 1553 f | 1717 | 1787 | 1857 | 1877 | 1887 | 1900 | 1910 |
| 33 | 14 | 12 | 116 | 302 | 525 | 462 | 470 | 421 | 447 |
| 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1990 | 1992 | 1994 |
| 470 | 481 | 435 | 445 | 436 | 296 | 257 | 226 | 175 | 175 |
| 1996 | 1998 | 2000 | 2002 | 2004 | 2006 | 2008 | 2010 | 2012 | 2014 |
| 175 | 180 | 179 | 182 | 189 | 199 | 191 | 192 | 201 | 196 |
| 2016 | 2018 | 2020 | 2022 | 2024 | 2026 | 2028 | 2030 | 2032 | 2034 |
| 201 | 206 | 221 | 248 | 254 | - | - | - | - | - |
1497-1553: focs; 1717-1981: població de fet; 1990- : població de dret (més info.) :

## Geografia

* Llista de topònims d'Espinelves (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets..; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc).

## Llocs d'interès

* L'Arborètum de Masjoan.

## Fires i festes

* Al desembre se celebra la Fira de l'Avet.
* Mercat d'Espinelves, el primer diumenge de cada mes.
Artesania, gastronomia, producte de proximitat, exposicions, música en directe, activitats infantils...

## Curiositats

* L'espècie d'avet Abies masjoanis és autòctona del municipi, concretament de la masia Masjoan, creada pel creuament entre les espècies Abies alba i Abies pinsapo
* El grup de música Blaumut va gravar-hi el videoclip de la cançó "Equilibri", de l'àlbum de títol homònim, a Espinelves.

## Referències

* 1 2 «Vila cremada. Ruta 1714». Arxivat de l'original el 2014-07-14. [Consulta: 5 juliol 2014].
* ↑ Aguilar, Anna «Gegants Naturals». Presència [Barcelona], núm. 2031, 28-01-2011, p. 24-28. GI-143-1965.

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'Ajuntament
* Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya
# Paraliparis albescens

Paraliparis albescens és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu entre 362 i 906 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic oriental central: Califòrnia (els Estats Units).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Collett R., 1879. Fiske fra Nordhavs-expeditionens sidste togt, sommeren 1878. Forh. Vidensk. Selsk. Christiania v. 14. 1-106.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Gilbert, C. H., 1915. Fishes collected by the United States Fisheries steamer "Albatross" in southern California in 1904. Proceedings of the United States National Museum v. 48 (núm. 2075): 305-380, Pls. 14-22.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Txernova, N. V.; Stein, D. L.; Andriàixev, A. P «Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes» (en anglès). California Academy of Sciences Annotated Checklists of Fishes, 31, 72, 2004.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Habitatge al carrer Callao, 14 (Alcanar)

L'Habitatge al carrer Callao, 14 és una obra d'Alcanar (Montsià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Portal adovellat amb pedra, actualment bastant restaurat, que té gravat, a la dovella central, la següent inscripció: "A?IA Å 1617". Aquesta inscripció s'aconseguí llegir correctament el 1992, establint finalment com la correcta, la següent: "Fibla Å [any] 1617".
Els muntants són també de pedra, amb els carreus posats a trencajunt.
La façana de l'habitatge al que pertany està refeta fa poc. Té una tribuna, sostinguda amb bigues de fusta.
Als costats de la porta, criden l'atenció dos cossiets que hi ha i que imiten relleus medievals, encara que contemporanis. En canvi, les bases sobre les que es recolzen semblen petits capitells, irregulars, invertits, que sí sembla que siguin més antics.
Al mateix carrer, a l'habitatge núm. 8, hi ha un portal del mateix tipus, sense data i en part amb els muntants mutilats.

## Història

La data d'aquesta portada -1617-, la proximitat a un altre portal similar i la seva ubicació, propera a l'església, fan pensar que el segle xvii a les Cases d'Alcanar hi havia un incipient nucli urbà encara que caldria comprovar-ho.
L'any 1991, es van llevar els cossiets dels costats de la porta.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Habitatge al carrer Callao, 14». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 3 juny 2020].
# Leptoglanis bouilloni

Leptoglanis bouilloni és una espècie de peix de la família dels amfílids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6,2 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: conca del riu Congo.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Boulenger G. A., 1902. Additions à la faune ichthyologique de bassin du Congo. Matériaux pour la faune du Congo. Ann. Mus. Congo (Ser. Zool.) v. 2 (fasc. 2). 19-57.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Poll, M., 1959. Resultats scientifiques des missions zoologiques au Stanley Pool subsidiées par le Cemubac (Université Libre de Bruxelles) et la Musée Royal du Congo (1957-1958). III. Recherches sur la faune ichthyologique de la région du Stanley Pool. Annales du Musee Royal de l'Afrique Centrale (Ser. 8), Sci. Zool. v. 71: 75-174, Pls. 12-26.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Risch, L.M., 1986. Bagridae. p. 2-35. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.
* ↑ Seegers, L., 2008. The catfishes of Africa. A handbook for identification and maintenance. Aqualog Verlag A.C.S. GmbH, Alemanya. 604 p.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Harry, R. R., 1953: A contribution to the classification of the African catfishes of the family Amphiliidae, with description of collections from Cameroon. Revue de Zoologie et de Botanique Africaines v. 47 (núm. 1-2 i 3-4): 177-200; 201-232.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Skelton, P.H. i G.G. Teugels, 1986. Amphiliidae. p. 54-65. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.
* Skelton, P.H., 1992. Amphiliidae. p. 450-467. A: C. Levêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Tom 2. Coll. Faune Tropicale núm. 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica i O.R.S.T.O.M., París, França.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Espitllera

Una espitllera o espillera és una obertura estreta i allargada, feta en un mur d'una fortificació o d'una altra construcció, per la qual hom podia mirar a l'exterior i llançar projectils sense gaire perill de ser ferit pels de fora.
Es van incoroporar a les portes fortificades durant la primera meitat del segle xiii, quan eren necessàries per a protegir els castells o les ciutats.
Es diferencia de l'espiell, que solament permetia de fer entrar una mica de llum. Altrament, és gairebé un sinònim d'arquera o sagetera, espitllera d'on es podien disparar sagetes.

## Referències

* ↑ «espillera», Diccionari normatiu valencià. Acadèmia Valenciana de la Llengua
* ↑ «Encerts_i_desencerts_de_la_grafia_catala.pdf» (en anglès). Arxivat de l'original el 2022-04-05. [Consulta: 2 agost 2018].
* ↑ Diccionario de Arte I. Barcelona: Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.41. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 11 novembre 2014].
* ↑ Toy, Sidney. Castles: Their Construction and History (en anglès). Courier Corporation, 2013, p. 189. ISBN 0486319415.
* ↑ Bolòs, Jordi: Diccionari de la Catalunya medieval (ss. VI-XV). Edicions 62, Col·lecció El Cangur / Diccionaris, núm. 284, plana 115. Barcelona, abril del 2000, ISBN 84-297-4706-0
# Paraliparis darwini

Paraliparis darwini és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Descripció

* La femella fa 13,1 cm de llargària màxima.
* Nombre de vèrtebres: 66.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu fins als 637 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic sud-oriental: les illes Galápagos.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Collett R., 1879. Fiske fra Nordhavs-expeditionens sidste togt, sommeren 1878. Forh. Vidensk. Selsk. Christiania v. 14. 1-106.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Stein, D. L. & N. V. Chernova, 2002. First records of snailfishes (Pisces: Liparidae) from the Galapagos Islands, with descriptions of two new species, Paraliparis darwini and Paraliparis galapagosensis. Proc. Calif. Acad. Sci. v. 53 (núm. 11): 151-160.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Txernova, N. V.; Stein, D. L.; Andriàixev, A. P «Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes» (en anglès). California Academy of Sciences Annotated Checklists of Fishes, 31, 72, 2004.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Habitatge al carrer Sant Antoni, 26 (Castelló de Farfanya)

L'Habitatge al carrer Sant Antoni, 26 és una obra de Castelló de Farfanya (Noguera) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'habitatge del carrer de Sant Antoni 26 es troba al sud del nucli medieval de Castelló de Farfanya, a la banda oest d'aquest carrer.
Es tractava d'un habitatge de dues plantes que actualment es troba enderrocat i només conserva l'entrada i la façana corresponents al número 28 i part de la façana del número 26. La portalada del núm. 28 és una porta de pedra d'arc de mig punt de dovelles. Sobre les dues dovelles centrals (no hi ha dovella clau) hi ha inscrita la llegenda '1696'. El mur de la planta baixa és de maçoneria. A sobre, en un primer pis fet de tàpia, sobre una finestra rectangular amb un ampit de pedra amb una motllura mixta convexocòncava. La resta de la façana, que correspondria al n. 26 i possiblement a una ampliació de l'edifici del n. 28, està pràcticament destruïda i només es conserven part dels pilars decorats amb motllures, d'estil clàssic.

## Història

El 1414, un cop desmembrat el comtat d'Urgell, Ferran d'Antequera va vendre la vila de Castelló amb el seu castell al comte Joan I de Foix. Dels Foix, el terme passà a mans dels reis de Navarra, i finalment el 1491, Ferran el Catòlic l'incorporà a la corona. Castelló fou encomanat a Lluís de Beaumont, comte de Lerín i conestable de Navarra, llinatge que més endavant entroncà amb els ducs d'Alba, que foren senyors de Castelló des de 1596 fins a la desamortització de 1835. La construcció d'aquest immoble correspon doncs a l'època de senyoriu dels Ducs d'Alba sobre Castelló.

## Referències

* 1 2 3 «Habitatge als carrers Sant Antoni i Sant Roc». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 setembre 2017].
# Leptoglanis xenognathus

Leptoglanis xenognathus és una espècie de peix de la família dels amfílids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 7,8 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 38-41.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: conca del riu Congo.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Risch, L.M., 1986. Bagridae. p. 2-35. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Harry, R. R., 1953: A contribution to the classification of the African catfishes of the family Amphiliidae, with description of collections from Cameroon. Revue de Zoologie et de Botanique Africaines v. 47 (núm. 1-2 i 3-4): 177-200; 201-232.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Roberts, T.R., 2003. Systematics and osteology of Leptoglaninae a new subfamily of the African catfish family Amphiliidae, with descriptions of three new genera and six new species. Proc. Calif. Acad. Sci. 54(5):81-132.
* Seegers, L., 2008. The catfishes of Africa. A handbook for identification and maintenance. Aqualog Verlag A.C.S. GmbH, Alemanya. 604 p.
* Skelton, P.H. i G.G. Teugels, 1986. Amphiliidae. p. 54-65. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.
* Skelton, P.H., 1992. Amphiliidae. p. 450-467. A: C. Levêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Tom 2. Coll. Faune Tropicale núm. 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica i O.R.S.T.O.M., París, França.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Esplais de la Garrotxa

Esplais de la Garrotxa és una entitat sense ànim de lucre fundada el 1986 que es dedica a l'educació en el lleure d'infants i joves a la comarca de la Garrotxa.

## Història

El 1985 un grup d'individus del Centre d'Esplai de la Parròquia de Les Fonts, després d'una discrepància d'opinions, se separa d'aquest per formar un grup d'esplai laic. Temporalment, utilitzen el pati de l'Escola Malagrida i l'Ajuntament d'Olot cedeix un local petit a les escoles de Sant Pere Màrtir per fer servir com a oficines per dur a terme reunions entre els integrants de l'entitat.
El 19 d'octubre de 1985 es constitueix formalment l'entitat Centre d'Esplai d'Olot i el juliol de 1986 la Generalitat inclou l'entitat al registre d'associacions. L'any 1987 la secció juvenil de la Creu Roja d'Olot s'integra a Esplais de la Garrotxa oferint els seus locals. El 8 d'octubre de 1994 es va canviar el nom de Centre d'Esplai d'Olot per l'actual, Esplais de la Garrotxa.

## Referències

* ↑ «Qui som - Esplais de la Garrotxa». [Consulta: 21 març 2024].

## Bibliografia

* Monturiol, J.; Olivet, M.; Pagès, A. Esplais de la Garrotxa. Més d'un quart de segle d'educació en el lleure a la Garrotxa, dins XIX Jornades d'Història de l'Educació, Annals del PEHOC núm. 21, Olot, 2010.
* Monturiol, J., Gamossinos 20 anys. Una experiència d'educació en el lleure a Olot, dins el pròleg d'Albert Bayot. Grup d'Esplai Gamossinos, Olot, 2002.
* Soler, P., L'educació en el lleure a Girona, Universitat de Girona, Llibres del segle, Girona, 1995

## Enllaços externs

* Esplais de la Garrotxa - Lloc web oficial
# Paraliparis garmani

Paraliparis garmani és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Descripció

* Fa 14,2 cm de llargària màxima.

## Alimentació

Menja crustacis.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu entre 225 i 1.000 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic nord: des de la costa sud-occidental de Groenlàndia fins a Carolina del Nord (els Estats Units), incloent-hi l'estret de Davis i el cap Hatteras.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Collett R., 1879. Fiske fra Nordhavs-expeditionens sidste togt, sommeren 1878. Forh. Vidensk. Selsk. Christiania v. 14. 1-106.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Burke, C. V., 1912. A new genus and six new species of fishes of the family Cyclogasteridae. Proceedings of the United States National Museum v. 43 (núm. 1941): 567-574.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Coad, B.W. i J.D. Reist, 2004. Annotated list of the arctic marine fishes of Canada. Can. MS Rep. Fish Aquat. Sci. 2674:iv:+112 p.
* ↑ Coad, B.W. i J.D. Reist, 2004.
* ↑ Txernova, N. V.; Stein, D. L.; Andriàixev, A. P «Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes» (en anglès). California Academy of Sciences Annotated Checklists of Fishes, 31, 72, 2004.
* ↑ Nielsen, J.G. i E. Bertelsen, 1992. Fisk i grønlandske farvande. Atuakkiorfik, Nuuk. 65 s.
* ↑ Coad, B.W., 1995. Encyclopedia of Canadian fishes. Canadian Museum of Nature and Canadian Sportfishing Productions Inc. Singapur.
* ↑ Haedrich, R.L. i N.R. Merrett, 1988. Summary atlas of deep-living demersal fishes in the North Atlantic Basin. J. Nat. Hist. 22:1325-1362.
* ↑ Scott, W.B. i M.G. Scott, 1988. Atlantic fishes of Canada. Can. Bull. Fish. Aquat. Sci. 219: 731 p.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* McAllister, D.E., V. Legendre i J.G. Hunter, 1987. Liste de noms inuktitut (esquimaux), français, anglais et scientifiques des poissons marins du Canada arctique. Rapp. Manus. Can. Sci. Halieut. Aquat, 1932,106 p.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Habitatges al carrer Gurb, 47-49 (Vic)

L'Habitatges al carrer Gurb, 47-49 és una casa eclèctica de Vic (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edificis civils. Cases entre mitgeres. Consten de planta baixa i tres pisos. La façana presenta un eix de composició descentrat. Cada edifici presenta un portal ampli d'arc de mig punt amb carreus i portals laterals d'accés als habitatges. Als pisos la mida de les obertures disminueix amb l'alçada, així com les llosanes dels balcons. Cal remarcar les baranes de forja.
Els edificis són coberts a dues vessants amb les cornises a manera de ràfecs. Cal remarcar la forja del portal núm. 47 amb decoracions i la inscripció JV 1894.

## Història

L'antic camí de Gurb sorgí com la prolongació del carrer de les Neus vers el segle xii i on s'anaren transformant les masies i edificacions en cases entre mitgeres que seguien el traçat natural del camí. Al segle xv es construí l'església gòtica dels Carmelitans prop de l'actual carrer Arquebisbe Alemany, enderrocada el 1655 en convertir-se la ciutat en plaça fortificada contra els francesos durant la guerra dels Segadors. Als segles XVII-XVIII es construí l'actual convent i l'església dels Carmelitans calçats. Al segle xviii la ciutat experimenta un fort creixement i aquests carrers itinerants es renoven formant part de l'Eixample Morató. Al segle xix, amb la urbanització de l'Horta d'en Xandri entre el carrer Gurb i de Manlleu també es renova. Actualment el carrer viu una etapa d'estancament i convindria revitalitzar-lo
Els edificis són probablement del 1785 i l'estat actual prové d'una reforma del 1894.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Habitatges al carrer Gurb, 47-49». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 octubre 2017].
# Metensmograf

El Metensmograf, també anomenat Cinematógrafo Farrusini, es trobava a l'avinguda del Paral·lel, núm. 80 de Barcelona. Fou inaugurat el 5 de novembre de 1989. Sorgí de la iniciativa de l'empresari Enric Farrús, qui a les acaballes del segle xix ja havia incorporat espectacles innovadors per atraure el públic barceloní, entre els quals mags i pallassos.
Estava instal·lat en una barraca rudimentària, si bé havia estat ornamentada amb lletres daurades per cridar l'atenció del públic. Igualment, a l'entrada de la barraca hi havia un orgue que li donava visibilitat el qual complementava l'acció de les venedores d'entrades, que provaven de fer front a la competència del Cinematògraf Lumière, al tombar de la cantonada. Posteriorment, el local es va anar millorant i ampliant, fins que va arribar a acollir fins a 200 localitats. El projector que feien servir era un Lumière, alimentat per una dinamo.

## Referències

* ↑ Bar.cel.ona.uta. «BARCELOFÍLIA: METENSMOGRAF. CINEMATÒGRAF FARRUSINI. Paral·lel 80. (1898-1900)», dissabte, 1 març 2014. [Consulta: 10 gener 2018].
* ↑ De Lasa i Casamitjana, Joan Francesc. El món de Fructuós Gelabert. Filmoteca de Catalunya. 1988