OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rhynchocypris poljakowii

Rhynchocypris poljakowii és una espècie de peix pertanyent a la família dels ciprínids i a l'ordre dels cipriniformes.

## Etimologia

Rhynchocypris deriva dels mots del grec antic ρύγχος (rhingchos, musell) i kypris (un altre nom de la deessa Afrodita, la qual hom suposava que era originària de Xipre -Κυπρίνος o kyprinos vol dir carpa-), mentre que l'epítet poljakowii fa referència a l'explorador siberià J. S. Poljakow.

## Descripció

Fa 10 cm de llargària màxima.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima temperat (8 °C-20 °C), el qual viu a Àsia: el riu Ili al Kazakhstan i el Kirguizstan.

## Observacions

És inofensiu per als humans i el seu índex de vulnerabilitat és baix (20 de 100).

## Referències

* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Encyclopedia of Life (anglès)
* ↑ Romero, P., 2002. An etymological dictionary of taxonomy. Madrid, Espanya.
* ↑ The ETYFish Project - Fish Name Etymology Database Arxivat 2016-05-12 a Wayback Machine. (anglès)
* 1 2 3 4 Berg, L. S., 1964. Freshwater fishes of the U.S.S.R. and adjacent countries. Volum 2, quarta edició. Israel Program for Scientific Translations Ltd, Jerusalem. Pàgs. 120-121.
* ↑ Baensch, H. A. i R. Riehl, 1997. Aquarien Atlas, Band 5. Mergus Verlag, Melle, Alemanya. 1148 p. Pàg. 198.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Species in Yili River - FishBase (anglès)
* ↑ List of Freshwater Fishes reported from Kazakhstan - FishBase (anglès)
* ↑ List of Freshwater Fishes reported from Kyrgyzstan - FishBase (anglès)
* ↑ Konurbaev, A. O. i Timirkhanov S. R., 2003. Looking at fishes in Kyrgyzia. Central Asia. Daru Ltd. 120 p.
* ↑ Berg, L. S., 1949. Freshwater fishes of the U.S.S.R. and adjacent countries. Quarta edició. Vol. 2. Guide to the Fauna of the U.S.S.R. Núm. 29: 467-925. Pàg. 585.
* ↑ Cheung, W. W. L., T. J. Pitcher i D. Pauly, 2005. A fuzzy logic expert system to estimate intrinsic extinction vulnerabilities of marine fishes to fishing. Biol. Conserv. 124:97-111.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Howes, G. J., 1985. A revised synonymy of the minnow genus Phoxinus (Rafinesque, 1820) (Teleostei: Cyprinidae) with comments on its relationships and distribution. Bulletin of the British Museum (Natural History) Zoology, vol. 48 (núm. 1): 57-74.
* Kottelat, M., 2006. Fishes of Mongolia. A check-list of the fishes known to occur in Mongolia with comments on systematics and nomenclature. El Banc Mundial, Washington DC. 103 p.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.
# Lasiancistrus volcanensis

Lasiancistrus volcanensis és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,9 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Magdalena.

## Referències

* ↑ Regan C. T. 1904. A monograph of the fishes of the family Loricariidae. Trans. Zool. Soc. Lond. v. 17 (pt 3, núm. 1). 191-350.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Armbruster, J. W. 2005: The loricariid catfish genus Lasiancistrus (Siluriformes) with description of two new species. Neotropical Ichthyology v. 3 (núm. 4): 549-569.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Gosline, William A. 1947. Contributions to the classification of the Loricariid catfishes. Archos. Mus. Nat., Rio de Janeiro, 41:79-144.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Sands, David. 1988. A Fishkeeper's Guide to South American Catfishes. Tetra Press, Nova Jersey, Estats Units. 117pp.
* Schaefer, S.A. 2003. Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Recherche nord

recherche-nord (abreujat com reno) és un projecte independent de recerca i mitjans de comunicació sobre el tema del neonazisme militant i organitzat que existeix des de 2004. Segons la seva pròpia informació, recherche-nord està formada per autors autònoms, fotògrafs, periodistes i particulars especialitzats en investigació d'investigació, tant dins com fora de les xarxes neonazis. Un dels focus és la documentació dels esdeveniments de l'escena extremista dreta. La plataforma de recerca utilitza una peça del trencaclosques com a logotip.

## Activitats

L'agost de 2006, recherche-nord va documentar un campament de tendes de campanya de l'organització Heimattreue Deutsche Jugend (HDJ) prop de Fromhausen, no gaire lluny de Detmold, en el qual els activistes de la prohibida Wiking Youth també van tenir un paper protagonista. L'esdeveniment va portar l'organització a la llum pública i el 31 de març de 2009, el ministre de l'Interior alemany, Wolfgang Schäuble, la va prohibir en virtut de la secció 3 de la Llei d'associació.
L'octubre de 2019, ZDF va publicar un documental sobre la música rock d'extrema dreta a la República Federal d'Alemanya, que informava, entre altres coses, del treball de recherche-nord.
La informació i les imatges de recherche-nord són utilitzades per diversos mitjans i en la literatura especialitzada. Els materials de documentació de Recherche-Nord també s'utilitzen en el treball d'educació política. En relació amb les publicacions sobre el grup Combat 18 l'estiu de 2018 i sobre els Hammerskins el juliol de 2021 de la plataforma de recerca EXIF – Research & Analysis, es va utilitzar el material d'imatge de recherche nord, entre d'altres.

## Referències

* ↑ «recherche-nord about us». [Consulta: 7 març 2025].
* ↑ «recherche-nord about us». [Consulta: 7 març 2025].
* ↑ «recherche-nord». [Consulta: 7 març 2025].
* ↑ «WWW.HIERGEBLIEBEN.DE». [Consulta: 7 març 2025].
* ↑ «ZDFneo zeigt Doku "Rechtsrock in Deutschland – Das Netzwerk der Neo-Nazis"» (en alemany), 30-10-2019. [Consulta: 7 març 2025].
* ↑ Schmidt-Lunau, Christoph «ZDF-Doku über Rechtsrock: Eine Geldquelle für Neonazis» (en alemany). Die Tageszeitung: taz, 01-11-2019. ISSN: 0931-9085.
* ↑ «Thorsten Heise». Antifaschistisches Infoblatt. [Consulta: 7 març 2025].
* ↑ «KdN» (en alemany). Arxivat de l'original el 2022-09-28. [Consulta: 7 març 2025].
* ↑ Diekmann, Florian; Hebel, Christina «Neonazi Christian Worch führt die neue Partei "Die Rechte"» (en alemany). Der Spiegel, 27-07-2012. ISSN: 2195-1349.
* ↑ Bildung, Bundeszentrale für politische. «Was macht rechtsextreme Jugendkulturen für junge Leute attraktiv?» (en alemany), 13-09-2017. [Consulta: 7 març 2025].
* ↑ «Brüder schweigen – Das geheime Netzwerk der Hammerskins» (en alemany). [Consulta: 7 març 2025].
* ↑ ««Combat 18» Reunion» (en alemany). [Consulta: 7 març 2025].

## Enllaços web

* Recherche nord - Lloc web oficial
# Polymetme andriashevi

Polymetme andriashevi és una espècie de peix pertanyent a la família Phosichthyidae.

## Descripció

* Pot arribar a fer 20,9 cm de llargària màxima.
* 11-13 radis tous a l'aleta dorsal i 29-31 a l'anal.
* 45-46 vèrtebres.
* 16-17 fotòfors per damunt de l'aleta anal.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu entre 545 i 600 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic sud-oriental.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ McCulloch A. R., 1926. Report on some fishes obtained by the F. I. S. "Endeavour" on the coasts of Queensland, New South Wales, Victoria, Tasmania, South and South-Western Australia. Part V. Biol. Results "Endeavour" v. 5 (pt 4). 157-216.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Parin, N. V. & O. D. Borodulina, 1990. Review of the genus Polymetme (Photichthyidae) with the description of two new species. Voprosy Ikhtiol. v. 30 (núm. 5): 733-743.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* 1 2 Parin, N.V. i O.D. Borodulina, 1990. Survey of the genus Polymetme (Photichthyidae) with a description of two new species. J. Ichthyol. 30(6):108-121.
* ↑ Parin, N.V., A.N. Mironov i K.N. Nesis, 1997. Biology of the Nazca and Sala-y-Gomez submarine ridges, an outpost of the Indo-West Pacific fauna in the Eastern Pacific ocean: composition and distribution of the fauna, its community and history. Adv. Mar. Biol. 32:145-242.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Stephan Mahu

Stephan Mahu fou un compositor de la primera meitat del segle xvi i un dels fundadors de la primitiva escola alemanya. Fou chantre de la capella de l'emperador Ferran I i deixà notables composicions que figuren en les col·leccions de l'època, entre les quals hi ha unes Lamentacions de Jeremies i dos magnificats publicats per fra Crommer en el volum XVII de la seva Musica Sacra (1876).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 32, pàg. 301 ISBN 84-239-4532-4

## Enllaços externs

* https://archive.org/search.php?query=creator%3A%22Mahu%2C+Stephan%22
# Santo Antão (districte de Santa Maria)

Santo Antão és un dels deu districtes en què es divideix la ciutat de Santa Maria, a l'estat brasiler de Rio Grande do Sul. Limita amb els districtes Boca do Monte i Sede, i, amb els municipis de Itaára i São Martinho da Serra.'

## Barris

El districte es divideix en les següents barris:
* Santo Antão

## Referències

* ↑ «Lei Municipal nº 4120/97, de 19 de Dezembro de 1997.». Arxivat de l'original el 2017-12-22. [Consulta: 13 desembre 2023].
* ↑ [http://www.camara-sm.rs.gov.br/2010/arquivos/legislacao/LC/2009/0072.zip Arxivat 2016-09-18 a Wayback Machine. Llei Municipal núm. 72 de 2009, que estableix l'ús i ocupació del sól, subdivisió, perímetre urbà i sistema viari de la municipalitat de Santa Maria
# Osteodiscus

Osteodiscus és un gènere de peixos pertanyent a la família dels lipàrids.

## Taxonomia

* Osteodiscus andriashevi (Pitruk & Fedorov, 1990)
* Osteodiscus cascadiae (Stein, 1978)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Pitruk, D. L. & Fedorov, V. V., 1990. A new species of the genus Osteodiscus Stein (Liparididae) from the Sea of Okhotsk. Voprosy Ikhtiologii v. 30 (núm. 5): 856-859.
* ↑ Stein, D. L., 1978. A review of the deepwater Liparidae (Pisces) from the coast of Oregon and adjacent waters. Occasional Papers California Academy of Sciences Núm. 127: 1-55.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ Catalogue of Life Arxivat 2016-03-05 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Ria

Ria és la part inferior d'una vall o d'un sistema de valls profundament envaïda per la mar a la zona de desembocadura d'un riu. Com a contrast de ria diferent, es pot comparar les ries gallegues —suaus i no gaire profundes— amb els fiords noruecs amb penya-segats i una gran fondària.
A la península Ibèrica són molt conegudes les Rías Baixas i les Rías Altas a Galícia, tot i que enjondre també es troben aquest tipus de desembocadures a Astúries, Cantàbria, el País Basc o Huelva. A Portugal n'hi ha dues: la ria d'Aveiro i la ria Formosa.

## Bibliografia

* La Gran Enciclopèdia en Català. del Volum núm. 17 (ISBN 84-297-5445-8)
# Isabel Ribas

Isabel Ribas (Manresa, 1959 - Barcelona, desembre 1983) va ser una coreògrafa i intèrpret catalana. Membre fundadora d'Heura, grup que consolida la recerca en la pràctica coreogràfica a Catalunya durant la Transició democràtica, Ribas també va ser ballarina del Wuppertal Tanz Theatre. Treballà al Wuppertal durant un període en què Pina Bausch va establir l'estètica, la temàtica i el procés de creació de la seva dansa-teatre (1977-85). Ribas va participar en la creació de Keuschheitslegende (1979), 1980-a piece by Pina Bausch (1980) i Bandoenon (1980). Ella i Nazareth Panadero són les dues primeres ballarines espanyoles d'aquesta companyia emblemàtica.

## Biografia

Als tretze anys es traslladà a Barcelona per formar-se professionalment amb Joan Magriñà i Jordi Ventura. Ingressà a l'Institut del Teatre, on s'especialitzà en dansa contemporània. Ribas va ampliar els coneixements de dansa clàssica, moderna i jazz en cursos d'estiu, com en un stage a l'escola de Rosella Hightower o els cursos que organitzava Anna Maleras. Va fer els primers passos sobre els escenaris de la mà de Ramon Solé el 1975 amb el Ballet Contemporani de Barcelona. Ballà al Ballet del Gran Teatre del Liceu les temporades de 1976-1977 i 1977-1978 i també participà en les funcions del Ballet Teatre de Barcelona, que dirigia Klara Kmito.
El 1978, amb unes companyes de l'Institut del Teatre, fundà Heura Dansa Contemporània, col·lectiu amb el qual creà peces com Laberint (1979) i Com et dius nena?, i hi participà com a intèrpret en peces concebudes per altres ballarines. Audicionà per al Wuppertal Tanz Theatre, dirigit per Pina Bausch, on fou admesa, i s'instal·là a la ciutat Alemanya a finals del 1979. Amb aquesta companyia actuà en diverses gires. Quan se li va diagnosticar un càncer limfàtic el 1983 tornà a Catalunya. Morí a vint-i-quatre anys, abans que la seva última coreografia, Le ciel est noir, s'estrenés al Teatre Condal, interpretada pel grup Heura el gener del 1984.

## Referències

* 1 2 3 4 Brufau, Clàudia. «Isabel Ribas». Enciclopèdia de les Arts Escèniques Catalanes. Institut del Teatre (reconeixement). [Consulta: 18 agost 2023].

## Bibliografia complementària

* Àvila, Ramon; Colomé, Delfí; Otzet, Montse. Dansa: noves tendències de la coreografia catalana. Barcelona: Serveis Editorials de la Diputació de Barcelona, 1994.
* Aymamí Reñé, Eva. «The Construct of The Democratic Woman: Argüelles' New Subjectivities». A: Choreographing the silence. Women Dancing Democracy in Post-Franco Spain. School of Arts Faculty and Human Sciences, University of Surrey, 2015, p. 135-163.
* Pérez-Cabrero, Alicia. Biografia d'Isabel Ribas. «Heura Dansa Contemporània». Obra inèdita. Treball final del Grau Superior de Pedagogia de la Dansa. Institut del Teatre, 2014-2015. Tutora: Susana Pérez Testor.
* Vendrell, Ester. «1975-2000. Construcció d’una realitat coreogràfica». Assaig de Teatre: Revista de l’associació d’investigació i experimentación teatral (Barcelona: Universitat de Barcelona), núm. 66- 67 (2008), p. 95–117. [Consulta: 2 gener 2017]
# Lasiorhinus angustidens

Lasiorhinus angustidens és una espècie extinta de marsupial de la família dels uombats (Vombatidae) que visqué durant el Plistocè en allò que avui en dia és Austràlia. És conegut a partir de quatre maxil·lars inferiors aïllats amb dents trobats a Darling Downs.
El naturalista anglès Charles Walter De Vis descrigué L. angustidens el 1891 com una nova espècie del gènere Phascolomys. El nom específic angustidens significa ‘dent estreta’ en llatí. De Vis basà la seva descripció en quatre cotipus, maxil·lars inferiors amb dents obtinguts de sediments plistocens en coves de Pilton i Gowrie Junction, a Darling Downs (Austràlia), a la darreria de la dècada del 1880. Un d'aquests maxil·lars inferiors en fou designat el lectotip. De Vis creia que era una espècie de Phascolomys per les proporcions de l'alvèol de la primera dent incisiva, la forma de la tercera premolar i la llargada del solc ectoalveolar en comparació amb P. mitchelli. Anàlisis posteriors demostraren que P. mitchelli és un sinònim de Vombatus ursinus, per la qual cosa alguns dels mastòlegs australians més destacats reexaminaren els fòssils descrits per De Vis. L'espècie fou traslladada al gènere Lasiorhinus basant-se en les característiques del maxil·lar inferior i les dents. En un estudi publicat el 1981, la paleontòloga Lyndall Dawson plantejà la possibilitat que el material atribuït a L. angustidens correspongués en realitat a individus joves de Sedophascolomys (aleshores Phascolomys), encara que caldria més material per corroborar-ho.

## Referències

* 1 2 De Vis, Charles Walter «Remarks on post-tertiary Phascolomyidae.» (en anglès). Proceedings of the Linnean Society of New South Wales, vol. 6, 1891, pàg. 235-246.
* ↑ Tate, G. H. H. (1951). The wombats (Marsupialia, Phascolomyidae). American Museum Novitates; no. 1525.
* ↑ Dawson, L. (1983). [https://www.biodiversitylibrary.org/part/47117 «The taxonomic status of small fossil wombats (Vombatidae: Marsupialia) from Quaternary deposits, and of related modern wombats». Proceedings of the Linnean Society of New South Wales (vol. 107, núm. 2, pàg. 99-121).
* ↑ Louys, Julien «Wombats (Vombatidae: Marsupialia) from the Pliocene Chinchilla Sand, southeast Queensland, Australia» (en anglès). Alcheringa: An Australasian Journal of Palaeontology, vol. 39, 3, 03-07-2015, pàg. 394-406. DOI: 10.1080/03115518.2015.1014737. ISSN: 0311-5518.
# Pompa i Circumstància

* "Himne de graduació" o Trio
* Marxa número 1 de Pompa i Circumstància
Marxes militars de Pompa i circumstància (títol original en anglès Pomp and Circumstance military marches), Opus 39, és una sèrie de cinc marxes per a orquestra compostes per Sir Edward Elgar.

## Títol

El títol sorgeix d'un vers de la tercera escena de l'acte III de l'obra Otel·lo de William Shakespeare, de clares ressonàncies militars:
"Adéu al renill del cavall de batalla,
al tambor que commou l'esperit,
al pifre que perfora les oïdes,
la bandera reial i totes les seves qualitats,
Orgull, 'pompa i circumstància' de la gloriosa guerra. "

## Història

Les cinc marxes són:
* Marxa No. 1 en re major (1901)
* Marxa No. 2 en la menor (1901)
* Marxa No. 3 en do menor (1904)
* Marxa No. 4 en sol major (1907)
* Marxa No. 5 en do major (1930)
* També hi ha una Marxa No. 6 en sol menor, de la qual Elgar només en va escriure alguns esbossos i va ser acabada per Anthony Paine el 2007.
La més coneguda és la Marxa núm. 1, i generalment, quan hom es refereix a Pompa i circumstància, es refereix a aquesta única peça. L'estrena es va realitzar a Liverpool el 1901, sota la direcció del mateix compositor al capdavant de la Liverpool Orchestral Society, a qui va dedicada l'obra. En el mateix concert també es va estrenar la Marxa núm. 2.
El 1902 va ser adaptada per a la coronació del rei Eduard VII incorporant el text de l'oda Land of Hope and Glory.
La fórmula va provar ser reeixida, i Elgar va compondre altres marxes, presentades el 1905, 1907 i finalment la cinquena el 1930. La Marxa núm. 4 és rítmica i cerimonial com la primera i conté un altre important tema en la secció central. Durant la Segona Guerra Mundial, laMarxa núm. 4 va incorporar també lletra, els versos patriòtics d'Alan Patrick Herbert que comencen Tot home ha de ser lliure. Les altres tres marxes són més melancòliques.
Elgar va deixar esborranys d'una sisena marxa, que van ser convertits en una versió interpretable per Anthony Payne el 2006.
Als Estats Units, la Marxa núm. 1 és coneguda simplement com a Himne de graduació i està directament associada amb les cerimònies de col·lació de graus.
# Traian Cihărean

Traian Cihărean (Telciu, 13 de juliol de 1969) és un aixecador de peses romanès, ja retirat, que va competir durant la dècada de 1990.
El 1988 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Seül, on fou sisè en la competició del pes mosca del programa d'halterofília. Quatre anys més tard, als Jocs de Barcelona, guanyà la medalla de bronze en la mateixa competició. El 1996, a Atlanta, disputà els seus tercers, i darrers, Jocs Olímpics, on fou cinquè en la competició del pes mosca
En el seu palmarès també destaquen una medalla de bronze al Campionat del món d'halterofília de 1989, així com una medalla d'or, quatre de plata i una de bronze al Campionat d'Europa d'halterofília, entre el 1988 i 1996.

## Referències

* 1 2 3 «Olympedia – Traian Cihărean». [Consulta: 14 gener 2024].
* ↑ «Traian Ioachim Cihărean - Comitetul Olimpic si Sportiv Roman». [Consulta: 14 gener 2024].
# Sarah Bates (cantant)

Sarah Bates coneguda també com a Miss Harrop fou una notable cantant anglesa, que visqué en la segona meitat del segle xviii.
Era l'esposa de l'organista John Bates. Va adquirir reputació, tant per la puresa i extensió de la seva veu com per l'expressió dramàtica. Després de casada, mercès a les lliçons del seu marit, no tingué rival en la interpretació de les obres de Handel.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 7, pàg. 1166 (ISBN 84-239-4507-3)
# Otolithes

Otolithes és un gènere de peixos de la família dels esciènids i de l'ordre dels perciformes.

## Taxonomia

* Otolithes cuvieri (Trewavas, 1974)
* Otolithes ruber (Bloch & Schneider, 1801)

## Referències

* ↑ Oken L., 1817. V. Kl. Fische. Isis (Oken) v. 8 (núm. 148). 1779-1782 (for 1179-1182 + (1182a)).
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Trewavas, E., 1974. Family Sciaenidae, Scien Otol 1. A: Fischer W. i P. J. P. Whitehead (eds). FAO species identification sheets for fishery purposes. Eastern Indian Ocean (fishing area 57) and western central Pacific (fishing area 71). v. 3: 2 unnumbered pp. v. 3: 2.
* ↑ Bloch, M. E. & Schneider, J. G., 1801. M. E. Blochii, Systema Ichthyologiae iconibus cx illustratum. Post obitum auctoris opus inchoatum absolvit, correxit, interpolavit Jo. Gottlob Schneider, Saxo. Berolini. Sumtibus Auctoris Impressum et Bibliopolio Sanderiano Commissum. M. E. Blochii, Systema Ichthyologiae.: i-lx + 1-584, Pls. 1-110.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)

## Enllaços externs

* uBio (anglès)
* Biodiversity Institute of Ontario (anglès)