OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cyphocharax pantostictos

Cyphocharax pantostictos és una espècie de peix de la família dels curimàtids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 9,8 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical entre 24 °C - 25 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones.

## Referències

* ↑ Fowler H. W. 1906. Further knowledge of some heterognathus fishes. Part I. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 58. 293-351.
* ↑ Vari, R. P. & R. Barriga S. 1990. Cyphocharax pantostictos, a new species (Pisces: Ostariophysi: Characiformes: Curimatidae) from the western portions of the Amazon basin. Proc. Biol. Soc. Wash. v. 103 (núm. 3): 550-557.
* ↑ «Cyphocharax pantostictos». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl 1995. Aquarien Atlas. Band 4. Mergus Verlag GmbH, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Melle, Alemanya. 864 p.

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Barriga, R. 1991. Peces de agua dulce del Ecuador. Revista de Información técnico-científica, Quito, l'Equador, Politécnica, XVI(3):7-88.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Vari, R. P. 1983: Phylogenetic relationships of the families Curimatidae, Prochilodontidae, Anostomidae, and Chilodontidae (Pisces: Characiformes). Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 378: i-iii + 1-60.
* Vari, R. P. 1988: The Curimatidae, a lowland neotropical fish family (Pisces: Characiformes); distribution, endemism, and phylogenetic biogeography. Proceedings of a workshop on Neotropical distribution patterns. 343-377.
* Vari, R. P. 1989: A phylogenetic study of the neotropical characiform family Curimatidae (Pisces: Ostariophysi). Smithsonian Contributions to Zoology No. 471: i-iv + 1-71.
* Vari, R. P. 1992: Systematics of the neotropical characiform genus Curimatella Eigenmann and Eigenmann (Pisces, Ostariophysi), with summary comments on the Curimatidae. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 533: i-iii + 1-48.
* Venere, P.C. i P.M. Galetti, 1989. Chromosome evolution and phylogenetic relationships of some neotropical Characiformes of the family Curimatidae. Brasil. J. Genet. 12:17-25.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Tamarit (poble)

Tamarit :
| s. XII — 1952 → ||
| Escut d'armes ||
| Període històric | Edat Medieval, Edat Moderna, Edat Contemporània |
| • Creació del municipi | s. XII |
| • Abandonament del poble | finals del s. XIX |
| • Annexió a Tarragona | 1952 |
Tamarit va ser un antic poble del Tarragonès amb origen medieval, es va annexionar a Tarragona el 1952.

## Descripció

Es dividia en dos: la vila closa o la part dins de les muralles i la part fora de les muralles, a la part dins les muralles trobem set carrers i tres places. La muralla s'obria per quatre portes, de les quals se'n conserven dues, la de la Mora i la de la Creu. La part fora de les muralles és a l'indret entre el portal de la mora, el cim del turó (on hi ha una torre del s. XV) i els penya-segats de la platja, trobem l'existència de carrers, unes dotzenes de cases i de dos dipòsits (o cups) de planta circular. Les cases són cadascuna separades i eren petites, segurament amb un parell de cambres, que tenien una profunditat de 3 m. Podem trobar restes de murs on només es conserva una filada, també trobem alguns petits panys de murs fets amb pedres sense treballar o poc treballades.
| | Nord: Catllar | |
| Oeste: Vila-seca | Tamarit | Este: Altafulla |
| | Sur: Mar mediterrània | |

## Història

Durant el s. XII es va formar un vilatge al costat del Castell. El seu port va ser un dels més importants de l'edat mitjana a Catalunya, ⁣ Als inicis del segle XVII, la pirateria i les guerres afectaven negativament el poble i els seus habitants se'n van anar progressivament a altres veïnats propers, a finals del segle XIX a causa de les febres palúdiques generades per l'entollament de les aigües de pluja i del Gaià; la seva població es va traslladar a Altafulla i Ferran I a començament del segle XX el poble es trobava abandonat, el 1916 Charles Deering va comprar el castell i les ruïnes del poble, el 1952 es va annexionar a Tarragona.

## Referències

* ↑ «Enciclopedia.cat - Vilatge de Tamarit».
* 1 2 «Pobles de Catalunya - Antic poble de Tamarit».
* ↑ «enciclopedia. cat - Castell de Tamarit».
* ↑ «Associació de veïns de la Mora - Tamarit: història».
# Cyphocharax plumbeus

Cyphocharax plumbeus és una espècie de peix de la família dels curimàtids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 17,8 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Amazones i Tocantins.

## Referències

* ↑ Fowler H. W. 1906. Further knowledge of some heterognathus fishes. Part I. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 58. 293-351.
* ↑ Eigenmann, C. H. & R. S. Eigenmann. 1889. A revision of the edentulous genera of Curimatinae. Ann. N. Y. Acad. Sci. v. 4 (núm. 12): 409-440.
* ↑ «Cyphocharax plumbeus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Vari, R. P. 1983: Phylogenetic relationships of the families Curimatidae, Prochilodontidae, Anostomidae, and Chilodontidae (Pisces: Characiformes). Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 378: i-iii + 1-60.
* Vari, R. P. 1988: The Curimatidae, a lowland neotropical fish family (Pisces: Characiformes); distribution, endemism, and phylogenetic biogeography. Proceedings of a workshop on Neotropical distribution patterns. 343-377.
* Vari, R. P. 1989: A phylogenetic study of the neotropical characiform family Curimatidae (Pisces: Ostariophysi). Smithsonian Contributions to Zoology No. 471: i-iv + 1-71.
* Vari, R. P. 1992: Systematics of the neotropical characiform genus Curimatella Eigenmann and Eigenmann (Pisces, Ostariophysi), with summary comments on the Curimatidae. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 533: i-iii + 1-48.
* Venere, P.C. i P.M. Galetti, 1989. Chromosome evolution and phylogenetic relationships of some neotropical Characiformes of the family Curimatidae. Brasil. J. Genet. 12:17-25.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Cyphocharax punctatus

Cyphocharax punctatus és una espècie de peix de la família dels curimàtids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,3 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Marowijne.

## Referències

* ↑ Fowler H. W. 1906. Further knowledge of some heterognathus fishes. Part I. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 58. 293-351.
* ↑ Vari, R. P. & H. Nijssen. 1986. Curimata punctata, a new uniquely pigmented species of curimatid from the Marowijne River Basin of Surinam and French Guiana (Pisces, Characiformes). Beaufortia v. 36 (núm. 4): 51-56.
* ↑ «Cyphocharax punctatus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Oyakawa, O.T. 1998. Catalogo dos tipos de peixes recentes do Museu de Zoologia da USP. I. Characiformes (Teleostei: Ostariophysi). Pap. Avuls. Zool. 39(23):443-507.
* Planquette, P., P. Keith i P.-Y. Le Bail 1996. Atlas des poissons d'eau douce de Guyane (tom 1). Collection du Patrimoine Naturel, vol.22. IEGB-Muséum national d'Histoire naturelle, París, INRA, CSP, Min. Env., París. 429 p.
* Vari, R. P. 1983: Phylogenetic relationships of the families Curimatidae, Prochilodontidae, Anostomidae, and Chilodontidae (Pisces: Characiformes). Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 378: i-iii + 1-60.
* Vari, R. P. 1988: The Curimatidae, a lowland neotropical fish family (Pisces: Characiformes); distribution, endemism, and phylogenetic biogeography. Proceedings of a workshop on Neotropical distribution patterns. 343-377.
* Vari, R. P. 1989: A phylogenetic study of the neotropical characiform family Curimatidae (Pisces: Ostariophysi). Smithsonian Contributions to Zoology No. 471: i-iv + 1-71.
* Vari, R. P. 1992: Systematics of the neotropical characiform genus Curimatella Eigenmann and Eigenmann (Pisces, Ostariophysi), with summary comments on the Curimatidae. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 533: i-iii + 1-48.
* Venere, P.C. i P.M. Galetti, 1989. Chromosome evolution and phylogenetic relationships of some neotropical Characiformes of the family Curimatidae. Brasil. J. Genet. 12:17-25.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Cyphocharax spiluropsis

Cyphocharax spiluropsis és una espècie de peix de la família dels curimàtids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 9 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones.

## Referències

* ↑ Fowler H. W. 1906. Further knowledge of some heterognathus fishes. Part I. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 58. 293-351.
* ↑ Eigenmann, C. H. & R. S. Eigenmann. 1889. A revision of the edentulous genera of Curimatinae. Ann. N. Y. Acad. Sci. v. 4 (núm. 12): 409-440.
* ↑ «Cyphocharax spiluropsis». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Baensch, H.A. i R. Riehl 1985. Aquarien atlas. Band 2. Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde GmbH, Melle, Alemanya. 1216 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Vari, R. P. 1983: Phylogenetic relationships of the families Curimatidae, Prochilodontidae, Anostomidae, and Chilodontidae (Pisces: Characiformes). Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 378: i-iii + 1-60.
* Vari, R. P. 1988: The Curimatidae, a lowland neotropical fish family (Pisces: Characiformes); distribution, endemism, and phylogenetic biogeography. Proceedings of a workshop on Neotropical distribution patterns. 343-377.
* Vari, R. P. 1989: A phylogenetic study of the neotropical characiform family Curimatidae (Pisces: Ostariophysi). Smithsonian Contributions to Zoology No. 471: i-iv + 1-71.
* Vari, R. P. 1992: Systematics of the neotropical characiform genus Curimatella Eigenmann and Eigenmann (Pisces, Ostariophysi), with summary comments on the Curimatidae. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 533: i-iii + 1-48.
* Venere, P.C. i P.M. Galetti, 1989. Chromosome evolution and phylogenetic relationships of some neotropical Characiformes of the family Curimatidae. Brasil. J. Genet. 12:17-25.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Mihály Brand Mosonyi

Mihály Brand (Moson, barri de Budapest, 2 de setembre de 1814 - 31 d'octubre de 1870) fou un compositor hongarès, que agafà el nom artístic del seu barri de naixença.
Després d'haver fet alguns estudis, entrà com a professor de piano al servei d'una família noble, i això li va permetre algunes temporades a Viena, on va perfeccionar els seus coneixements. Va escriure diverses obres, quan el 1865 un editor de Pest va voler oferir a la reina Elisabet un àlbum de composicions hongareses per a piano, i a l'efecte, es dirigí a diversos músics, entre ells Mosonyi, que va compondre per a tal motiu una sonata considerada com una obra mestra i que li'n valgué l'amistat de Liszt. Després donà a conèixer una sèrie de composicions fàcils per a piano titulades Món infantil, que foren acollides amb entusiasme, i més tard, quatre quaderns de música de piano titulats Estudis per al perfeccionament de la música hongaresa, que van merèixer grans elogis de Richard Wagner. Entre les seves altres composicions hi figuren nombrosos lieder, una simfonia, un Gradual, un Ofertori, una simfonia fúnebre a la memòria del comte Széchenyi, una obertura sobre el cant nacional Szózat, el poema simfònic Triomf i duel d'Honvéd, i les òperes La bella Ilonka (1861), Álmos (1862), i Kaiser Max, aquesta última no s'arribà a estrenar.
Va dirigir l'Associació d'Amants de la Música de Pest entre 1868 i 1873, on fou succeït per Károly Thern.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 36, pàg. 1298-99 (ISBN 84 239-4536-7)
# Otó II de Meissen

Otó II de Meissen anomenat «el Ric» (1125-1190) fou marcgravi de Meissen, fill primigeni del marcgravi Conrad el Gran, de la casa de Wettin). En el repartiment de béns paterns li tocà el Marcgraviat de Meissen. Durant la seva sobirania es descobriren els jaciments argentífers de Freiberg. El primer a què destinà el producte de les seves mines fou a la fortificació de les ciutats de Freiberg i Eisenberg, fundada abans de 1170. Des del 1166 prengué part en les guerres contra Enric el Lleó. Per instigació de la seva esposa Eduvigis, filla d'Albert I, feu al seu fill petit, Dietrich, hereu de les Marques, pel qual el seu fill primogènit Albert I de Meissen li declarà la guerra, i el 1189 el tancà presoner en el castell de Döben, prop de Grimma. Alliberant-lo per ordre de l'emperador, renovà la guerra contra Albert, però morí al cap de poc temps, sent sepultat en el convent d'Altzelle, fundat per ell.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, Volum núm. 40, pàg. 1040 ISBN 84-239-4540-5
# Mapes de Patrimoni Cultural

Mapes de Patrimoni Cultural és una base de dades en línia editada per la Diputació de Barcelona. Conté un inventari del patrimoni de tota mena dels municipis de la província: patrimoni immoble, moble, documental, immaterial i natural.
Contribueix a establir mesures de protecció i conservació i a planificar-ne el millor ús social i cultural. És dividada en una part pública accessible a tots i una part reservada a l'administració. El grau de protecció –o l'absència de protecció– és precisa en la fitxa de cada element. Les fitxes tenen cinc ungletes: ubicació amb un mapa que situa l'element en el seu context geogràfic, classificació, descripció i fotos, història i bibliografia.
La base de dades és elaborada per l'Oficina de Patrimoni Cultural de la Diputació de Barcelona a petició dels ajuntaments de la província. L'oficina va començar el 1999 i el 2012 va seguir la publicació en línea. L'octubre 2020 es va estrenar una versió modernitzada de la web. Aleshores contenia mapes de 185 municipis i 42.428 elements inventariats, sigui uns 60% de la província. La nova versió permet consultar-la amb telèfon mòbil i tauleta.

## Contingut

* Els béns culturals incoats o declarats d'Interès nacional (BCIN) i d'interès local (BCIL) o catalogats per l'ajuntament
* Els espais naturals protegits per qualsevol nivell de l'administració (local, provincial, autonòmica, estatal o europea).
* Els jaciments arqueològics inclosos per la Generalitat de Catalunya a l'Inventari del Patrimoni Arqueològic.
* Els elements i edificis catalogats per altres serveis supramunicipals.
* Els béns inclosos en els inventaris etnològic i industrial de Catalunya.
* Altres elements significatius del patrimoni immoble, moble, documental, immaterial i natural del terme municipal.

## Referències

* ↑ La Protecció del patrimoni cultural immoble : guia per a l'elaboració dels catàlegs municipals de béns protegits. Barcelona: Diputació de Barcelona, 2009 (núm. 10 de Recursos Culturals). ISBN 978-84-9803-347-2.
* 1 2 «Què són els Mapes de Patrimoni Cultural?». Mapes de Patrimoni Cultural. [Consulta: 16 febrer 2022].
* ↑ «Els mapes de patrimoni cultural dels municipis de Barcelona en format obert i reutilitzable». Canal Taronja, 01-04-2021. [Consulta: 16 febrer 2022].
* ↑ «Quatre viles presenten el mapa del seu patrimoni cultural». Descobrir, 4-2011.
* 1 2 «El Mapes de Patrimoni Cultural» (vídeo). [Consulta: 16 febrer 2022].
* ↑ Barbado, Pedro; del Agua Cortés, Maria; Menéndez, Francesc Xavier. «Els Mapes de Patrimoni Cultural, una eina de coneixement i gestió del patrimoni local: balanç al Baix Llobregat». Consell Comarcal del Baix Llobregat, 19-09-2013. [Consulta: 16 febrer 2022].
* ↑ «La Diputació de Barcelona estrena nou web sobre el patrimoni cultural amb un servei dinàmic de consulta». Radio Nova, 13-10-2020. [Consulta: 16 febrer 2022].

## Enllaços externs

* «Mapes de Patrimoni Cultural». Diputació de Barcelona.
* «El Mapes de Patrimoni Cultural» (vídeo). [Consulta: 16 febrer 2022].
# Exostoma stuarti

Exostoma stuarti és una espècie de peix de la família dels sisòrids i de l'ordre dels siluriformes. És un peix d'aigua dolça i de clima tropical. Es troba a Myanmar. Els mascles poden assolir 5,6 cm de longitud total.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Blyth E., 1860, Report on some fishes received chiefly from the Sitang River and its tributary streams, Tenasserim Provinces. J. Asiatic Soc. Bengal v. 29 (núm. 2). 138-174
* ↑ «Exostoma stuarti». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Oo, W., 2002 Inland fisheries of the Union of Myanmar. A: T. Petr i D.B. Swar (eds.) Cold Water Fisheries in the Trans-Himalayan Countries. FAO Fish. Tech. Pap. 431.
* ↑ Vishwanath, W. i H. Joyshree, 2007 A new sisorid catfish of the genus Exostoma Blith from Manipur, India. Zoo's Print Journal 22(1): 2531-2534
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991, Inland fishes of India and adjacent countries. Volum 2. A.A. Balkema, Rotterdam

## Bibliografia

* Anònim, 2002. Fish collection database of the American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Norman, J. R., 1925: Two new fishes from Tonkin, with notes on the siluroid genera Glyptosternum, Exostoma, etc. Annals and Magazine of Natural History (Series 9) v. 15 (núm. 89): 570-575.
* Regan, C. T., 1905: A synopsis of the species of the silurid genera Parexostoma, Chimarrhichthys, and Exostoma. Annals and Magazine of Natural History (Series 7) v. 15 (núm. 86): 182-185.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Francisco Javier Blasco y Medina

Francisco Javier Blasco y Medina (València, 1857 - València, juny de 1925) fou un compositor musical i pianista valencià.
El 1871 era deixeble del Conservatori de Madrid, en acabar els estudis s'instal·là a Alacant aconseguint la direcció de la Societat de Concerts i la plaça de professor de música de les Escoles d'Artesans.
Se li deuen diverses composicions de caràcter popular i el llibre Prontuario de instrumentación. El 1897 va publicar La música en Valéncia.

## Referències

* ↑ «Blasco, Francisco Javier (1857-1925)» (en castellá). Biblioteca Nacional d'Espanya. [Consulta: 6 març 2023].
* ↑ «Registro Civil» (en (castellà)). El Pueblo - Diario republicano de Valencia, 03-06-1925, pàg. 5.
* ↑ Digital, La Vanguardia. «Edición del miércoles, 20 enero 1897, página 4 - Hemeroteca - Lavanguardia.es» (en castellà). [Consulta: 31 gener 2018].

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 8, pàg. 1121. (ISBN 84-239-4508-1)