OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Krusensterniella notabilis

Krusensterniella notabilis és una espècie de peix de la família dels zoàrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima temperat i demersal que viu entre 24-160 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba als mars d'Okhotsk i del Japó.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Schmidt P. J., 1904. Fishes of the eastern seas of the Russian Empire. Scientific results of the Korea--Sakhalin Expedition of the Emperor Russian Geographical Society 1900-1901. St. Petersburg. Fish. East. Seas Russian Empire . i-xi + 1-466.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Schmidt, P. J., 1904. Fishes of the eastern seas of the Russian Empire. Scientific results of the Korea--Sakhalin Expedition of the Emperor Russian Geographical Society 1900-1901. St. Petersburg. Fishes of the eastern seas of the Russian Empire.: i-xi + 1-466, Pls. 1-6.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Fedorov, V.V., I.A. Chereshnev, M.V. Nazarkin, A.V. Shestakov i V.V. Volobuev, 2003. Catalog of marine and freswater fishes of the northern part of the Sea of Okhotsk. Vladivostok: Dalnauka, 2003. 204 p.
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.

## Bibliografia

* Anderson, M.E., 1994. Systematics and osteology of the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes). Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. 60:120 p.
* Anderson, M.E. i V.V. Fedorov, 2004. Family Zoarcidae (Swainson, 1839). Eelpouts. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (34):58.
* Andriàixev, A. P., 1938: Review of the genus Krusensterniella of the eelpout family (Krusensterniella Schmidt (Pisces: Zoarcidae)] with the description of a new species from the Sea of Japan. Vestnik Dal'nevostochnogo filiala Akademii Nauk SSSR. Bull Far Eastern Branch Acad. Sci. USSR v. 32 (núm. 5): 117-121.
* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Nothobranchius bojiensis

Nothobranchius bojiensis és una espècie de peix de la família dels aploquèilids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Kenya.

## Referències

* 1 2 «Nothobranchius bojiensis» (en anglès). Fishbase.

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Wildekamp, R. H. & R. Haas. 1992. Redescription of Nothobranchius microlepis, description of two new species from northern Kenya and southern Somalia, and note on the status of Paranothobranchius (Cyprinodontiformes: Aplocheilidae). Ichthyol. Explor. Freshwaters v. 3 (núm. 1): 1-16.
# Hypostomus occidentalis

Hypostomus occidentalis és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 14,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: riu Surinam.

## Referències

* ↑ Lacépède B. G. E. 1803. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-lxviii + 1-803 + index.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Boeseman, M. 1968: The genus Hypostomus Lacépède, 1803, and its Surinam representatives (Siluriformes, Loricariidae). Zoologische Verhandelingen (Leiden) Núm. 99: 1-89, Pls. 1-18.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco (Califòrnia, Estats Units). iii + 697. ISBN 0-940228-23-8 (1990).
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Mazzoni, R., U. Caramaschi i C. Weber 1994: Taxonomical revision of the species of Hypostomus Lacédède, 1803 (Siluriformes, Loricariidae) from the Lower rio Paraiba do Sul, State of Rio de Janeiro, Brazil. Revue Suisse de Zoologie v. 101 (núm. 1): 3-18.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Oyakawa, O. T., A. Akama i A. M. Zanata 2005: Review of the genus Hypostomus Lacèpède, 1803 from rio Ribeira de Iguape basin, with description of a new species (Pisces, Siluriformes, Loricariidae). Zootaxa Núm. 921: 1-27.
* Reis, R. E., C. Weber i L. R. Malabarba 1990: Review of the genus Hypostomus Lacepéde, 1803 from southern Brazil, with descriptions of three new species (Pisces: Siluriformes: Loricariidae). Revue Suisse de Zoologie v. 97 (núm. 3): 729-766.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Nothobranchius brieni

Nothobranchius brieni és una espècie de peix de la família dels aploquèilids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: República Democràtica del Congo.

## Referències

* 1 2 «Nothobranchius brieni» (en anglès). Fishbase.

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Poll, M. 1938. Poissons du Katanga (bassin du Congo) récoltés par le professeur Paul Brien. Rev. Zool. Bot. Afr. v. 30 (núm. 4): 389-423.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Rossend Masriera i Vila

Rossend Masriera i Vila (Barcelona, 30 de gener de 1887 - Xile, no abans de 1960) fou un violinista i compositor català.

## Biografia

Rossend Masriera va néixer al carrer Governador de Barcelona, fill del fonedor i orfebre Frederic Masriera i Manovens (1846-1932) i de la seva esposa, Antònia Vila i Rosés, ambdós de Barcelona.
Va ser alumne del Col·legi de Santa Maria del Collell (Girona) i dels Germans de les Escoles Cristianes de La Salle de Manlleu. Allà començà a cursar la música. Després tingué a Barcelona com a professors de violí a Enric Ainaud i a Emili Meriz. També va rebre diverses lliçons en la Schola Cantorum, de París, on hi va romandre el 1909. El 1907 entrà, per concurs, de violinista en l'orquestra del Gran Teatre del Liceu de Barcelona, durant els quatre anys que formà part d'aquesta orquestra donà, a més, diversos concerts i es dedicà a l'ensenyança del violí.
El 1911 marxà a Santiago de Xile, on s'establí com a professor de violí, va donar concerts i formà part d'escollides orquestres com a primer violí i solista. També anà a Valparaíso i altres poblacions d'aquella República i a la capital del Perú, on també exercí.
Es va casar a Santiago de Xile el 29 de juliol de 1913 amb la xilena Enriqueta Barril Campillo, natural de Iquique, qui tenia aleshores 16 anys, i que com a actriu feia servir el nom de Sara Barrié. Com a testimoni de la boda apareix en la inscripció Frederic Masriera, potser el pare o potser el germà de Rossend. Pocs mesos després, el 7 d'octubre del mateix any naixia la seva filla Sara Ramona Alícia Masriera i Barril (1913-2002), qui va esdevenir una famosa actriu amb els noms de Sara Masriera del Campillo i d'Alícia Barrié. Anteriorment, el 12 d'agost de 1912 i en una gira pel Perú, havia nascut a Pachacamilla (Lima) una primera filla, Elsa Maria Antonieta Masriera i Barril, coneguda artísticament com a actriu per l'àlies Elsa del Campillo.
L'any 1933 Rossend Masriera va oferir un parells de concerts a Buenos Aires, al Casal i al Centre Català. Va fundar en la ciutat xilena de Viña del Mar la Societat Musical Masriera, que apareix en hemeroteques en 1960.

## Referències

* ↑ Registre de Naixements de l'Ajuntament de Barcelona, any 1887, número de registre 550.
* ↑ Registre de matrimonis de Santiago de Xile, circumscripció de Santiago número 3, número de registre 540.
* ↑ Registre de naixements de Santiago, circumscripció de Santiago número tres, número de registre 5264.
* ↑ Nombroses fonts indiquen també el nom de Sara Barrié, de vegades tot dient que Sara i Alícia foren germanes.
* ↑ Registre de naixements de Lima, Perú, partida número 191 de 1912.
* ↑ «Elsa del Campillo» (en castellà). Cine Chile. [Consulta: 4 desembre 2019].
* ↑ «Notícies - Concerts Masriera». Ressorgiment, 6-1933, pàg. 13.
* ↑ «Concierto de la Sociedad Musical Masriera». Revista Musical Chilena, Any XIV, número 170, Març-abril 1960, pàg. 95.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 33, pàg. 701 (ISBN 84-239-4533-2)
# Rajella alia

Rajella alia és una espècie de peix de la família dels raids i de l'ordre dels raïformes.

## Referències

* ↑ Stehmann M., 1970. Vergleichend morphologische und anatomische Untersuchungen zur Neuordnung der Systematik der nordostatlantischen Rajidae (Chondrichthyes, Batoidei). Arch. Fischwiss. v. 21 (núm. 2). 73-163.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Garman, S., 1899. The Fishes. A: Reports on an exploration off the west coasts of Mexico, Central and South America, and off the Galapagos Islands ... by the U. S. Fish Commission steamer "Albatross," during 1891... Núm. XXVI. Mem. Mus. Comp. Zool. v. 24: Text: 1-431, Atlas: Pls. 1-85 + A-M.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Philipp Roth

Philipp Roth (Tarnowitz, 25 d'octubre de 1853 - Berlín, 9 de juny de 1898) fou un violoncel·lista polonès d'origen alemany.
Va ser deixeble de Müller i R. Hausman en l'Acadèmia Reial de Berlín i després emprengué una sèrie de gires com a concertista. El 1890 fundà a Berlín la Freie musikalische Vereinigung, així com el seu òrgan en la premsa, Berliner Signale. Publicà un mètode per a violoncel i Führer durch die Violoncell-Literatur (2a ed., 1899).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 52, pàg. 608 (ISBN 84 239-4552-9)
# Kurt Lewent

Kurt Lewent (Berlín, 13 de març de 1880 – Nova York, 13 de juny de 1964) fou un romanista alemany, especialitzat en la literatura occitana medieval.

## Vida

Lewent va estudiar a Berlín amb Adolf Tobler i Oskar Schultz-Gora i va llegir la tesi doctoral sobre la cançó de croada occitana (Das altprovenzalische Kreuzlied; Erlangen 1905, reimpressió Ginebra 1976) a la Friedrich-Wilhelms-Universität Berlin sota la direcció d'Adolf Tobler. Fou professor en diversos instituts de Berlín i feu classes a la universitat de Berlín. Per la seva condició de jueu va ser apartat de la universitat el 1933, i definitivament el 1935, per l'aleshores rector, el matemàtic Ludwig Bieberbach. Fins a 1939 feu classes de francès, anglès i alemany a l'escola privada d'una antiga alumna, Leonore Goldschmidt, fins que ella mateixa va emigrar. Lewent va fugir a Itàlia i el 1941, a través de Sibèria, va arribar a Nova York. Allà treballà en unes oficines però continuà fent recerca sobre l'occità antic amb un encàrrec de curs de la Universitat de Colúmbia (des de 1950).
És conegut pels seus estudis sobre la literatura occitana medieval, sobretot sobre els trobadors i també sobre “Flamenca”.
El 1958 fou nomenat membre corresponent de la Secció Filològica de l'Institut d'Estudis Catalans.

## Obra

* Das altprovenzalische Kreuzlied. Inaugural-Dissertation. Erlangen, 1905 Erlangen (reimpressió, Ginebra, 1976)
* Bruchstücke des provenzalischen Versroman "Flamenca", selecció per Kurt Lewent. Halle: Max Niemeyer, 1926
* Beiträge zum Verständnis der Lieder Marcabrus. Halle, Max Niemeyer 1930
* Zum Inhalt und Aufbau der "Flamenca". Halle: Max Niemeyer, 1933
* Zum Text der Lieder des Giraut de Bornelh. Ginebra: Olschki, 1938

## Referències

* ↑ Malkiel, Yakov «Vignette: Dr. Kurt Lewent». Romance Philology, Vol. 13, núm. 4, 1960, pàg. 441.
* ↑ Tilander, Gunnar «Necrologia de Kurt Lewent». Revue de linguistique romane, Vol. 28, 1964, pàgs. 468 i següents.
* ↑ «Membres del Ple de l’Institut d’Estudis Catalans: Membres corresponents» p. 9/11. IEC. [Consulta: 28 desembre 2023].

## Bibliografia

* W. Theodor Elwert: Lewent, Kurt. In: Neue Deutsche Biographie (NDB). vol. 14, Berlin 1985, ISBN 3-428-00195-8, S. 412 f. (versió escanejada)
* Benjamin Mather Woodbridge, Jr.: "An analytical Bibliography of the Writings of Kurt Lewent", in: Kurt Lewent Memorial, Romance Philology 20, 1967, pàg. 391-403
# Nothobranchius kafuensis

Nothobranchius kafuensis és una espècie de peix de la família dels aploquèilids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Zàmbia.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 «Nothobranchius kafuensis» (en anglès). Fishbase.

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
* Wildekamp, R. H. & J. Rosenstock. 1989. Anmerkungen zu den Nothobranchius-Arten Sambias mit der Beschreibung von Nothobranchius kafuensis spec. nov. (Cyprinodontiformes; Nothobranchiinae). Aquar. Terrar. Z. v. 42 (núm. 7): 413-418, 419.
# Rottweil

Rottweil és una vila de la regió Baden-Württemberg a la Selva Negra. Té 25.659 habitants i està ubicada a la vora del riu Neckar, en la línia de ferrocarril Plochingen-Villingen i Rottweil-Immendingen, a 598-640 m d'altura. D'aquesta ciutat venen els famosos gossos anomenats rottweiler.
Els seus habitants són en gran majoria catòlics. Té una església protestant i tres de catòliques, entre les quals la formosa església parroquial de la Santa Creu, sinagoga, ajuntament, gimnàs, escola reial, una col·lecció d'antiguitats i cambra de comerç i indústria. Aquesta consisteix en tallers de reparació de trens, fabricació de vins escumosos, teixits de cotó, pólvora, cervesa i altres. Important mercat de cereals i ramader. Pertanyen a Rottweil les salines de Wilhelmhall, al llogaret Aistadt-Rottweil amb una antiga església bizantina i l'Abadia de monjos cistercencs de Rottenmünster fundada el 1221, abans independent i suprimida el 1838. Són notables les ruïnes d'una ciutat romana, situada allà a prop i encara visible.

## Història

La ciutat de Rottweil en temps dels carolingis fou capçalera d'un senyoratge amb vedat reial, més tard ciutat imperial: el 1931, s'adherí a la federació de ciutat suaves i el 1401 aconseguí el dret de ciutat. Durant molt de temps restà en lluita amb els wurtemberguesos, especialment amb el duc Eberhard, i el 1463 i el 1519 entrà en la federació suïssa.
En temps de la Reforma la doctrina protestant hi trobà viva resistència, 400 ciutadans protestants hagueren de fugir de la població el 1529. El 1632 es va sotmetre al duc de Württemberg. Fins al 1784 tingué un tribunal superior de justícia, en la qual possessió hereditària si trobaven els comtes de Sulz. Encara avui recorda aquest Tribunal una cadira de pedra al jardí de la casa d'orfes. L'estiu del 1842 una gran part de la ciutat fou destruïda per un incendi.

## Fills il·lustres

* Max Seifriz (1827-1885) compositor

## Agermanament

La ciutat de Rottweil està agermanada ambː
* Ieras

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 52, pàg. 509 ISBN 84-239-4552-9

## Enllaços externs

* Rottweil - Lloc web oficial
* http://www.german-embassy.org.uk/Carnival_offenburg.html Arxivat 2006-09-26 a Wayback Machine.
* http://www.rottweil-info.de
* http://www.reichsstadt-rottweil.de
* http://www.rwbilder.de
# Hypostomus paucipunctatus

Hypostomus paucipunctatus és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 18,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Boeseman, M. 1968: The genus Hypostomus Lacépède, 1803, and its Surinam representatives (Siluriformes, Loricariidae). Zoologische Verhandelingen (Leiden) Núm. 99: 1-89, Pls. 1-18.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Carvalho P. H. & C. Weber. 2005. Five new species of the Hypostomus cochliodon group (Siluriformes: Loricariidae) from the middle and lower Amazon System. Revue suisse de Zoologie 111 (4): 953-978.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco (Califòrnia, Estats Units). iii + 697. ISBN 0-940228-23-8 (1990).
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Mazzoni, R., U. Caramaschi i C. Weber 1994: Taxonomical revision of the species of Hypostomus Lacédède, 1803 (Siluriformes, Loricariidae) from the Lower rio Paraiba do Sul, State of Rio de Janeiro, Brazil. Revue Suisse de Zoologie v. 101 (núm. 1): 3-18.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Oyakawa, O. T., A. Akama i A. M. Zanata 2005: Review of the genus Hypostomus Lacèpède, 1803 from rio Ribeira de Iguape basin, with description of a new species (Pisces, Siluriformes, Loricariidae). Zootaxa Núm. 921: 1-27.
* Reis, R. E., C. Weber i L. R. Malabarba 1990: Review of the genus Hypostomus Lacepéde, 1803 from southern Brazil, with descriptions of three new species (Pisces: Siluriformes: Loricariidae). Revue Suisse de Zoologie v. 97 (núm. 3): 729-766.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Rajella challengeri

Rajella challengeri és una espècie de peix de la família dels raids i de l'ordre dels raïformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 56,1 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i bentopelàgic que viu entre 942-1.370 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Índic oriental: Austràlia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Stehmann M., 1970. Vergleichend morphologische und anatomische Untersuchungen zur Neuordnung der Systematik der nordostatlantischen Rajidae (Chondrichthyes, Batoidei). Arch. Fischwiss. v. 21 (núm. 2). 73-163.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Last, P.R. & Stehmann, M.F.W., 2008. Rajella challengeri sp. nov., a new deepwater skate from southern Australia. Pp. 135-144. A: Last, P.R., White, W.T., Pogonoski, J.J. & Gledhill, D.C. (eds.): Descriptions of new Australian skates (Batoidea: Rajoidei). CSIRO marine and atmospheric research paper núm. 021.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Last, P.R. i J.D. Stevens, 1994. Sharks and rays of Australia. CSIRO, Austràlia. 513 p.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Kurt Schubert

Kurt Schubert (Berlín, 1891 - 3 de maig de 1945) fou un pedagog i compositor musical alemany.
Deixeble de Scharwenka, es va distingir com a professor i compositor. desenvolupà càtedres en el Conservatori Scharwenka- Klindworth i en l'Institut de Música Religiosa, de Berlín.
Va publicar molta música de cambra.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 54, pàg. 1172 (ISBN 84 239-4554-5)
# Sonata per a flauta en mi menor (HWV 359b)

La Sonata per a flauta en mi menor (HWV 359b) fou composta cap al 1724 per Georg Friedrich Händel. Està escrita per a flauta travessera i teclat (clavicèmbal). L'obra també té la referència com a Opus 1, núm. 1b, i fou primer publicada el 1732 per John Walsh. Altres catàlegs de la música Händel la cataloguen com a HG xxvii,6 i HHA iv/3,10.
Aquesta sonata és una revisió d'una obra anterior, la Sonata per a violí en re menor (HWV 359a).
De les dues sonates de l'edició de Chrysander com a Opus 1 Sonata I, aquesta (Sonata I$^b$) és la primera en l'edició de Walsh (denominada Sonata I). La Sonata de l'edició de Chrysander va ser compilada a partir de fonts del manuscrit. Les sonates I$^a$ i la I$^b$ tenen en comú el primer i quart moviments.
Una interpretació típica dura aproximadament set minuts.

## Moviments

L'obra consta de quatre moviments:
| Moviment | Tipus | Tonalitat clau | Compàs | Nombre de compassos | Audio | Notes |
| 1 | Grave | Mi menor | 4/4 | 20 | Al Goldstein (flauta) i Martha Goldstein (clavicèmbal) (2:07): | En comú amb el primer moviment de la sonata per a flauta en mi menor (HWV 379). |
| 2 | Allegro | Mi menor | 4/4 | 43 | Al Goldstein (flauta) i Martha Goldstein (clavicèmbal) (1:42): | |
| 3 | Adagio | Sol major | 3/4 | 12 | Al Goldstein (flauta) i Martha Goldstein (clavicèmbal) (0:43): | Acaba amb un acord en si major. |
| 4 | Allegro | Mi menor | 3/8 | 80 | Al Goldstein (flauta) i Martha Goldstein (clavicèmbal) (2:15): | Dues seccions (31 i 49 compassos), cadascuna amb signes de repetició. En comú amb el quart moviment de la sonata per a flauta en mi menor (HWV 379). |
(Els moviments no contenen signes de repetició llevat que s'indiqui. El nombre de compassos s'ha agafat de l'edició de Chrysander, i és el número que hi ha en el manuscrit, sense incloure signes de repetició.)

## Referències

* ↑ Hicks, Anthony (2001). Sadie, Stanley; Tyrrell, John (eds.). The New Grove Dictionary of Music and Musicians. x (2 ed.). London: Macmillan. p. 802.

## Vegeu també

* Sonates per a flauta de Händel
* Llista de sonates de Georg Friedrich Händel
* Sonates de Händel per a solista (Walsh)
# Nothobranchius willerti

Nothobranchius willerti és una espècie de peix de la família dels aploquèilids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Kenya.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
* Wildekamp, R. H. 1992. A new Nothobranchius (Cyprinodontiformes: Aplocheilidae) from the Kenyan coastal plains, with a redefinition of the subgenus Aphyobranhius. Ichthyol. Explor. Freshwaters v. 3 (núm. 2): 187-192.