# Lliure comerç

Escola d'Economia de Chicago :
Moviments
Liberalisme llibertari
Neoliberalisme
Neoconservadorisme
Organitzacions
Cato Institute
Reason Foundation
George Mason University
Library of Economics and Liberty
Creences
Monetarisme
Economia neoclàssica
Consequentialist libertarianism
Economistes
Ronald Coase
Gary Stanley Becker
David D. Friedman
Milton Friedman
Rose Friedman
Frank Knight
Ronald Coase
Robert Fogel
Gary Becker
Robert E. Lucas
Richard Posner
Thomas Sowell
George Stigler
Friedrich von Hayek (associat)
Teories
Avantatge comparatiu
Índex de preus al consum
Creixement econòmic
Racionalisme econòmic
Hipòtesi dels Mercats Eficients
Friedman rule
Friedman's k-percent rule
Teoria dels jocs
Producte interior brut
Homo economicus
Economia internacional
Finances internacionals
Comerç internacional
Corba de Laffer
Economia monetària
Teoria de l'elecció pública
Teoria quantitativa del diner
Agent racional
Teoria de l'elecció racional
Teoria de les expectatives racionals
Symmetrical inflation target
Principis
Banc centrals
Privatització
Desregulació
Llibertat econòmica
Integració econòmica
Interdependència econòmica
Liberalització econòmica
Taxa de canvi
Valor fiduciari
Mercat lliures
Lliure comerç
Reserva internacional
Globalització
Inflation adjustment
Objectiu d'inflació
Propietat intel·lectual
Laissez faire
Marketization
Impost negatiu sobre la renda
Operacions de mercat obert
Propietat privada
Mercat comú
 ·  ·  · Categoria:Finances  · :
El lliure comerç o la llibertat de comerç és un model de mercat en què el comerç de béns i serveis entre els països flueix de manera ininterrompuda sense qualsevol obstacle artificial. Es parla aleshores d'una economia oberta. Es troba a l'altre extrem de l'autarquia i del proteccionisme. El grau d'obertura o de llibertat de mercat varia d'una època a l'altra. És un dilema ecómic perpetu que n'implica tres més: mercat o regulació, oferta o demanda com motor de l'economia i productivitat o ocupació.
Entre els obstacles que els governs tenen al llur abast, es distingeixen barreres tarifàries (imposts especials, aranzels, procediments burocràtics de pagament…) i no tarifàries (normes, controls sanitaris, quotes d'importació, avaluació tècnica…).
El lliurecanvisme s'arrela en una doctrina econòmica, que propugna l'estat no pot intervenir en el comerç internacional. Pretén que els fluxos de mercaderies es governin pels avantatges de cada producte i la competitivitat de les empreses. Aquesta teoria suposa a priori que amb això es produirà automàticament una adequada distribució dels béns i serveis. A més, garantiria una assignació òptima dels recursos econòmics a escala planetària. El lliurecanvisme és considerat com el primer capitalisme. Planteja la llibertat absoluta de comerç en un mercat lliure, enfront de les rigideses i proteccionismes de l'economia de l'Antic règim.

## Característiques

El principi del comerç lliure inclou les quatre llibertats: la circulació lliure de bens, serveis, treballadors i capital entre països. També els estats s'han d'abstenir de qualsevol política que torci el mercat i que doni un avantatge a les companyies nacionals sobre les companyies internacionals, per exemple amb subvencions, o en invocar arguments de seguretat nacional etc. Per exemple, concessió d'ajudes o subvencions directes o indirectes, fixació de preus, regulació del mercat laboral o preferència en l'adquisició per part de l'Estat dels productes locals.
En la pràctica, la majoria dels acords de lliure comerç no inclouen el moviment lliure de treballadors, i generalment posen restriccions al comerç d'alguns productes que el govern considera crítics. Per això, cap bloc comercial del món, incloses les àrees de lliure comerç, permet els cinc punts anteriors, llevat a la Unió Europea entre els seus estats membres.
A la Unió Europea s'aplica el principi de les quatre llibertats. Així tot producte que pot ser venut legalment a un país pot vendre's lliurement en tota la Unió, sense procediments de certificació suplementaris o drets d'entrada. Els principis principals es van decretar el 1969, sobre l'abolició del límits de quantitat en el comerç entre països de la Unió. Ja el 1979, l'anomenada Sentència del Cassis de Dijon pel Tribunal de Justícia de la Unió Europea va assentar aquest priincipi. Segons l'article 36 del Tractat de Roma de 1957 hi ha unes excepcions, entre altres pels medicaments reemborsats pel sistema nacional de seguretat social, les obres d'art majors, la moralitat pública. També les regles del tractament dels embalatges o l'impacte mediambiental encara poden crear obstacles.

## Història

Des de l'edat antiga, diverses civilitzacions pròsperes han promogut el comerç, sovint per força amb la creació de vasts imperis. Els estudis dels beneficis del comerç es van desenvolupar a Europa els últims cinc segles, principalment de la cultura de comerç d'Anglaterra. En oposició al lliure comerç va sorgir la política del mercantilisme durant el segle xvi a Europa, i ha sobreviscut amb diverses facetes fins a l'actualitat. Els primers politòlegs i economistes que van oposar-se al mercantilisme i que van promoure el lliure comerç van ser David Ricardo i Adam Smith, i van donar explicacions matemàtiques i històriques sobre els beneficis que el comerç va donar a les civilitzacions antigues.
Al segle xx hi va haver intents de crear economies tancades, com durant la primera dècada de la dictadura franquista, sota la direcció de l'Instituto Nacional de Autarquía (1941-1963), la Xina maoista o a Albània, però el resultat sempre va ser desastrós. Sobretot en temps de crisis, els crits per mesures proteccionistes esdevenen més forts. D'un altre costat hi ha el problema de l'externalització de costs, que crea un biaix: si l'empresa emet, per exemple, CO₂ i que no ha de pagar per aquesta dany en país A, però sí en país, el mercat és torçut. D'on surt la discussió si normes mediambientals o socials són barreres proteccionistes o no.

## Referències

* ↑ Mata, Jordi et al. «300 anys d'espoli». Sàpiens [Barcelona], núm. 122, 11-2012, p.26-37. ISSN: 1695-2014.
* ↑ Angusto, 2016, p. 3.
* ↑ «lliurecanvisme». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Directive 70/50/CEE de la Commission, du 22 décembre 1969, fondée sur les dispositions de l'article 33 paragraphe 7, portant suppression des mesures d'effet équivalant à des restrictions quantitatives à l'importation non visées par d'autres dispositions prises en vertu du traité CEE» (en francès). Diari Oficial de la Unió Europea, 013, 19-01-1970, pàg. 29-31 [Consulta: 27 novembre 2022].
* ↑ «Europe, 1957, Traité de Rome, Communauté économique européenne» (en francès). Universitat de Perpinyà. [Consulta: 26 novembre 2022].
* ↑ Libre circulación de mercancías: marco general Síntesi de la legislació de la UE
* ↑ Antonio Gómez Mendoza (red.), De mitos y milagros. El Instituto Nacional de Autarquía (1941-1963), (castellà) Barcelona, Universitat de Barcelona, 2000, 213 pàgines, ISBN 978-84-8338-225-7

## Bibliografia

* Angusto, Jordi. Lliure comerç, globalització i TTIP (pdf). Autoritat Catalana de la Competència (ACCO), novembre 2016, p. 24.