OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Glyptothorax manipurensis

Glyptothorax manipurensis és una espècie de peix de la família dels sisòrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índia

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Blyth E. 1860. Report on some fishes received chiefly from the Sitang River and its tributary streams, Tenasserim Provinces. J. Asiatic Soc. Bengal v. 29 (núm. 2). 138-174.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Microtus dogramacii

Microtus dogramacii és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic del centre de Turquia, on viu a altituds d'entre 200 i 800 msnm. El seu hàbitat natural són les zones obertes i seques, incloent-hi els camps de conreu. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.
L'espècie fou anomenada en honor del zoòleg turc Salih Doğramacı.

## Referències

* ↑ Kryštufek, B.; Yigit, N.; Kefelioglu, H.; Sozen, M. Microtus dogramacii. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 11 abril 2016.
* ↑ Entrada «Microtus» d'Animalia (en anglès).
# Epigonus oligolepis

Epigonus oligolepis és una espècie de peix pertanyent a la família dels epigònids.

## Descripció

* 7 espines i 10 radis tous a l'aleta dorsal.
* Escates grans.
* L'opercle no té cap espina.
* No hi ha dents més engrandides que altres a la símfisi del maxil·lar inferior.

## Hàbitat

És un peix marí, mesobentònic-pelàgic i batidemersal que viu entre 380 i 660 m de fondària sobre el fons marí principalment.

## Distribució geogràfica

Es troba al golf de Mèxic i el mar Carib.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Rafinesque C. S., 1810. Indice d'ittiologia siciliana; ossia, catalogo metodico dei nomi latini, italiani, e siciliani dei pesci, che si rinvengono in Sicilia disposti secondo un metodo naturale e seguito da un appendice che contiene la descrizione de alcuni nuovi pesci sicilian. Messina. Indice Ittiol. Sicil. . 1-70.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Mayer, G. F., 1974. A revision of the cardinalfish genus Epigonus (Perciformes, Apogonidae), with descriptions of two new species. Bulletin of the Museum of Comparative Zoology v. 146 (núm. 3): 147-203.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Abràmov, A.A., 1992. Species composition and distribution of Epigonus (Epigonidae) in the world ocean. J. Ichthyol. 32(5):94-108.
* ↑ Abràmov, A.A., 1992.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Nicolas-Joseph Platel

Nicolas-Joseph Platel (Versalles, 1777 - àrea metropolitana de Brussel·les, 25 d'agost de 1835) fou un violoncel·lista i compositor francès.
Fou deixeble de Duport i de Lamare, i el 1796 ingressà en l'orquestra del teatre Feydeau, però havent-se enamorat d'una actriu que actuava en aquell teatre, la seguí a Lió el 1797, i no tornà a París fins al 1801. Per aquell temps Platel ja era considerat com el millor violoncel·lista; no obstant això, o va fer cap pas per aconseguir noves contractes. A partir de 1805 emprengué diverses gires artístiques, i fins al 1813 residí generalment en poblacions de segon orde, entrant aquell any com a primer violoncel en el teatre de l'òpera d'Anvers; el 1824 passà amb el mateix càrrec a Brussel·les, del qual Conservatori (Escola Reial de Música) se'l nomenà professor i va tenir entre altres alumnes en Franz De Munck, en Jules Denefve etc.
Publicà:
* diversos concerts per a violoncel i orquestra, (el cinquè, titulat Le quart d'heure) fou editat a Brussel·les, i els anteriors a París;
* diverses sonates, capricis, melodies, etc., totes per al seu instrument;
* sis romances amb acompanyament de piano;
* sis duets per violí i violoncel, etc.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 45, pàg. 530 (ISBN 84-239-4545-6)
* ↑ Enciclopèdia Espasa Volum núm. 18, 1ª, part. pàg. 97 (ISBN 84-239-4518-9)
# Fréderik Louis Ritter

Fréderik Louis Ritter (Estrasburg, Alsàcia, 22 de juny de 1834 - Anvers, Bèlgica, 6 de juliol de 1891) fou un compositor i musicògraf alemany.
Va ser deixeble de Schletterer a Estrasburg i d'en Kastner a París i el 1852 fou nomenat mestre de música del seminari de Finstingen, però poc temps després es traslladà als Estats Units i primer s'establí a Cincinnati i més tard a Nova York, on per espai de molts anys dirigí la societat coral Harmonic Society. Des de 1867 fou professor de música del Varssar College, de Poughkeepsie.

## Composicions

Entre les seves composicions hi figuren tres simfonies, una obertura, el poema simfònic Stella, un concert per a piano, un concert per a violoncel, 2 quartets per a instruments de corda, els Salms IV i XLVI per a solistes, cor i orquestra, el Salm XLV per a veus de dona i orgue, cors per a veus d'homes, etc.

## Escrits

* Practical method jor the instruction of Chorus-Classers
* History of Music in the form of lectures (1870-1874)
* The student's history of music (1884)
* Music in America (1883-1890 i 1894)
* Music in its relation to the intellectual life (1891).
La seva esposa Fanny Reymond Ritter, va traduir diverses obres alemanyes a l'anglès i publicà, a més Woman as a musician.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 51, pàg. 863 (ISBN 84-239-4551-0)
# Léonard Terry

Léonard Terry (Lieja, Bèlgica, 1816 - 1882) fou un compositor musical belga.
Feu els seus estudis en el Conservatori d'aquella ciutat i el 1845 i es donà a conèixer en un concurs de composició per una cantata intitulada la Vendetta que assolí el segon premi. A Bruges fou premiada la seva composició A la Victòria, cantata amb acompanyament d'orquestra. El 1849 fou nomenat director d'orquestra de l'Associació Musical de Lieja, funcions que desenvolupà fins al 1852, any en què succeí a Geraldy en la catedral de cant del Conservatori de la seva vila natal. El 1861 s'encarregà de la direcció de l'orquestra del teatre d'aquella ciutat.
Va compondre tres òperes, els títols de les quals són: Fridolin, (drama líric en un acte); Maître Bioch ou le Chercheur de Trésor, i la Zindorella, òpera còmica entres actes. Així mateix, deixà, moltes composicions lleugeres, tals com cors, melodies, romances per a veu amb acompanyament de piano, etc.
Dotat d'una gran instrucció musical, formà part de la redacció de La Tribune, de Lieja, i del Messager des Theâtres et des Arts, de París. El 1853 publicà la biografia del violinista Prume i l'obra Recherches històriques sur la musique et le theâtre au pays de Liège, depuis le onzième siècle jusqui'd nos jours, que degué aparèixer vers el 1865.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 60, pàg. 1552 (ISBN 84-239-4560-X)
# Glyptothorax nelsoni

Glyptothorax nelsoni és una espècie de peix de la família dels sisòrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Blyth E. 1860. Report on some fishes received chiefly from the Sitang River and its tributary streams, Tenasserim Provinces. J. Asiatic Soc. Bengal v. 29 (núm. 2). 138-174.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Dicrostonyx

Dicrostonyx és un gènere de rosegadors de la família dels cricètids. Les espècies d'aquest grup es troben a la regió àrtica (Sibèria, Nord del Canadà i Alaska). Si bé aquests animals s'assemblen al lèmming comú en molts aspectes, el gènere Dicrostonyx ja no es classifica en la tribu dels lemminis, car les dades indiquen que els lemminis i les espècies de Dicrostonyx tenen orígens diferents i que les seves similituds són degudes a la convergència evolutiva. El nom genèric Dicrostonyx significa ‘urpa forcada’ en llatí.

## Referències

* ↑ Entrada «Dicrostonyx» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Entrada «Dicrostonyx» d'Animalia (en anglès).
# Epinephelus daemelii

Epinephelus daemelii és una espècie de peix de la família dels serrànids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 200 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud-oest del Pacífic.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Günther, A. 1876. Remarks on fishes, with descriptions of new species in the British Museum, chiefly from southern seas. Annals and Magazine of Natural History (Series 4) v. 17 (núm. 101): 389-402.
* Heemstra, P.C. i Randall, J.E., 1993, Groupers of the World (Family Serranidae, Subfamily Epinephelinae). An annotated and illustrated catalogue of the grouper, rockcod, hind, coral grouper and lyretail species known to date. FAO Species Catalogue Vol. 16., FAO Fish. Synop. Núm. 125, 125:I-viii, 1-382.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Glyptothorax nieuwenhuisi

Glyptothorax nieuwenhuisi és una espècie de peix de la família dels sisòrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Borneo.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Blyth E. 1860. Report on some fishes received chiefly from the Sitang River and its tributary streams, Tenasserim Provinces. J. Asiatic Soc. Bengal v. 29 (núm. 2). 138-174.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Lèmming de collar àrtic

El lèmming de collar àrtic (Dicrostonyx groenlandicus) és una espècie de rosegador de la família dels cricètids. Viu al Canadà (Territoris del Nord-oest, Nunavut i Yukon), Groenlàndia i els Estats Units (Alaska). El seu hàbitat natural és la tundra, on ocupa les zones altes, seques i rocoses durant l'estiu i prats situats a altituds més baixes a l'hivern. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, groenlandicus, significa ‘groenlandès' en llatí.

## Referències

* ↑ Linzey, A. V.; NatureServe (Hammerson, G.). Dicrostonyx groenlandicus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 20 abril 2016.
* ↑ Entrada «Dicrostonyx» d'Animalia (en anglès).
# Epiplatys longiventralis

Epiplatys longiventralis és una espècie de peix de la família dels aploquèilids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Nigèria.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 «Epiplatys longiventralis» (en anglès). Fishbase.

## Bibliografia

* Boulenger, G. A. 1911. Descriptions of new African cyprinodont fishes. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 8) v. 8 (núm. 44): 260-268.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Nicolás Fernández Arias

Nicolás Fernández Arias (Laguna de Duero (Valladolid), 1863 - [...?]) fou un compositor espanyol. Fou deixeble de Llorente (violí) i Barrera (harmonia i composició); simultanieja els seus estudis amb la carrera sacerdotal, que acabà, i el 1892 guanyà per oposició el càrrec de mestre de capella de l'església prioral de les Ordes militars, de Ciudad Real. El 1893 fou nomenat director de música i magisteri de la catedral de la capital manxega.
És autor d'un gran nombre de composicions del gènere religiós, destacant entre ells, una Missa a tres veus i orgue, dues a tres veus amb orquestra i un Miserere a 4 veus, amb cor i orquestra.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 23, pàg. 768. (ISBN 84-239-4523-5)
# Jules-Gabriel-Jean Nollée de Noduwez

Jules-Gabriel-Jean Nollée de Noduwez (Lovaina, 6 de juliol de 1830 - 10 de juny de 1921) fou un literat i músic belga.
Seguí la carrera diplomàtica, i es dedicà amb èxit a la poesia; també cultivà la novel·la, la literatura política i la música.
Entre les seves obres poètiques cal citar: Champs et rues (1876), Excelsior, col·lecció d'epístoles, sonets, contes, etc.(1883); Contes macabres, i altres, poesies diverses (1884); Chevauchées poètiques sur Pégase (1887); Chevauchées poètiques (1889), etc.
Entre les seves novel·les, figura la titulada Una petite-fille du marquis de la Seiglière (1884), i entre les seves altres produccions, se citen; Causeries sur un volcan (1858), Les libertés polítiques et les catholiques (1864), Eloge d'Octave Pirmez (1883), i molts articles que s'inseriren en diferents revistes de França i Anglaterra.
Com a músic, se li deuen algunes melodies amb paraules i sense elles.

## Notes

* ↑ Médias 19

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 38, pàg. 993 (ISBN 84-239-4538-3)
* Causeries sur un Volcan. Questions à l'ordre du jour en Belgique per Jules Nollée (1858)
* Chevauchés poétiques, per Jules Nollée de Noduwez (1889)
* Treballs per o sobre Jules-Gabriel-Jean Nollée de Noduwez en biblioteques (catàleg WorldCat) (anglès)
# Glyptothorax silviae

Glyptothorax silviae és una espècie de peix de la família dels sisòrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la conca del riu Tigris a l'Iran.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Blyth E. 1860. Report on some fishes received chiefly from the Sitang River and its tributary streams, Tenasserim Provinces. J. Asiatic Soc. Bengal v. 29 (núm. 2). 138-174.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Fundulopanchax robertsoni

Fundulopanchax robertsoni és una espècie de peix de la família dels aploquèilids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Camerun.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 «Fundulopanchax robertsoni» (en anglès). Fishbase.

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Radda, A. C. & J. J. Scheel. 1974. Aphyosemion puerzli nov. spec. und Aphyosemion robertsoni nov. spec, zwei neue Rivulinen aus Kamerun. Aquarium J. v. 4 (núm. 3): 33-41.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Fusigobius

Fusigobius és un gènere de peixos de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Taxonomia

* Fusigobius aureus (Chen & Shao, 1997)
* Fusigobius duospilus (Hoese & Reader, 1985)
* Fusigobius inframaculatus (Randall, 1994)
* Fusigobius longispinus (Goren, 1978)
* Fusigobius maximus (Randall, 2001)
* Fusigobius melacron (Randall, 2001)
* Fusigobius neophytus (Günther, 1877)
* Fusigobius pallidus (Randall, 2001)
* Fusigobius signipinnis (Hoese & Obika, 1988)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Chen, I.-S. & K.-T. Shao. 1997. Fusigobius aureus, a new species of gobiid fish (Perciformes, Gobiidae) from Flores Island, Indonesia. Acta Zool. Taiwanica v. 8 (núm. 2): 87-92.
* ↑ Hoese, D. F. & Reader, S., 1985. A new gobiid fish, Fusigobius duospilus, from the tropical Indo-Pacific. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology Special Publication Núm. 36: 1-9.
* ↑ Randall, J. E., 1994. A new genus and six new gobiid fishes (Perciformes: Gobiidae) from Arabian waters. Fauna of Saudia Arabia v. 14: 317-340.
* ↑ Goren, M., 1978. A new gobiid genus and seven new species from Sinai coasts (Pisces: Gobiidae). Senckenb. Biol. v. 59 (núms. 3/4): 191-203.
* 1 2 Randall, J. E., 2001. Five new Indo-Pacific gobiid fishes of the genus Coryphopterus. Zool. Studies v. 40 (núm. 3): 206-225.
* ↑ Randall, J. E., 2001.. Five new Indo-Pacific gobiid fishes of the genus Coryphopterus. Zool. Studies v. 40 (núm. 3): 206-225.
* ↑ Günther, A., 1877. Andrew Garrett's Fische der Südsee. Band II, Heft. VI. Journal des Museum Godeffroy, Band IV, Heft XIII. F. Friederichsen & Co., Hamburg. Fische Südsee: 169-216, Col. Pls. 101-120.
* ↑ Hoese, D. F. & Obika, Y., 1988. A new gobiid fish, Fusigobius signipinnis, from the western tropical Pacific. Japanese Journal of Ichthyology v. 35 (núm. 3): 282-288.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The diversity of fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts, Estats Units, 1997.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Randall, J. E., 1995: Fusigobius (Whitley), a junior synonym of the gobiid fish genus Coryphopterus (Gill). Bulletin of Marine Science v. 56 (núm. 3): 795-798.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* Biodiversity Institute of Ontario (anglès)