OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Poblat ibèric del Coll del Moro

El poblat ibèric i la necròpolis del Coll del Moro són dos jaciments arqueològics situats a la muntanya de Coll del Moro al terme municipal de Gandesa, a la Terra Alta. Està situat en un punt alt que domina una extensa àrea de comunicació natural entre el curs de l'Ebre i Aragó.

## Poblat ibèric fortificat

El poblat és un assentament iber fortificat d'uns 3.350 metres de la tribu dels ilercavons. Actualment forma part de la Ruta dels Ibers. El recinte fortificat durà del segle v aC a l'I dC. Aquest recinte està presidit per una gran torre situada al punt més alt de l'assentament. A l'interior del poblat s'ha descobert un taller destinat a la transformació del lli i a la manufactura de teixits.
Fou objecte de diferents campanyes d'excavació entre 1971 i 1976. Des de 1982, després de la seva adquisició per la Generalitat, s'hi han portat a terme unes intervencions arqueològiques continuades que han permès avançar considerablement en el seu coneixement. Els estudis fins ara realitzats sobre la torre (l'element més vistent i característic del poblat) i el seu fossat annex assenyalen una cronologia fundacional de començament del segle v aC, si bé s'hi han pogut recuperar alguns materials descontextualitzats que podrien fer retrocedir força la data inicial d'ocupació del lloc (situable pels volts de l'any 600 aC). La segona línia de defensa del poblat, formada per tres bastions, va ser destruïda cap al final del segle iii aC o durant la primera meitat del segle ii aC.
L'existència del poblat es remuntaria als segles VI-V aC i després de la Segona Guerra Púnica, a partir del darrer quart del segle iii aC, el Coll del Moro passaria de ser un recinte defensat per una torre-talaia, a ser un poblat completament fortificat.

## Necròpolis de túmuls

La necròpolis amb tres àrees d'enterrament, conegudes amb els noms dels Calars, el Teuler i les Maries, va ser descoberta i parcialment excavada l'any 1953. Després dels treballs fets entre 1971 i 1974 i dels portats a terme entre 1984 i 1991, sembla confirmar-se una datació situada aproximadament entre els anys 800 i 450 aC.
La troballa, pels voltants dels túmuls funeraris, de diferents materials arqueològics amb una cronologia que arriba fins al segle iv aC fa pensar en una presència d'hàbitat relacionable amb l'establiment pròxim, i amb una coexistència entre la fase més tardana de la necròpolis i la més primitiva del poblat.

## Fortí romà

L'any 2014 van descobrir un fortí romà al jaciment dels segles II-I aC.

## Referències

* 1 2 3 «Sala I. Poblat i necròpolis del Coll del Moro». mnat. MNAT. [Consulta: 28 juliol 2014].
* 1 2 "Poblat ibèric del Coll del Moro" (Gandesa), MAC. Arxivat 2010-08-23 a Wayback Machine. Museu d'Arqueologia de Catalunya
* ↑ Gracià, Oriol «En el país dels ilercavons». Sàpiens [Barcelona], núm. 86, 12-2009, p. 68-69. ISSN: 1695-2014.
* ↑ Gracià, Oriol «Vigilant la plana de l'Ebre». Sàpiens [Barcelona], núm. 73, 11-2008, p. 57. ISSN: 1695-2014.
* ↑ «Coll del Moro (Gandesa)». Museu d'Arqueologia de Catalunya.
* ↑ Descobreixen un fortí romà al jaciment del Coll del Moro
# Orthochromis stormsi

Orthochromis stormsi és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Zaire.

## Referències

* 1 2 «Orthochromis stormsi» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). TFH Publications, 1993. ISBN 9780866224222.
* Boulenger, G. A. 1902. Contributions to the ichthyology of the Congo.--II. On a collection of fishes from the Lindi River. Proceedings of the Zoological Society of London. v. 1 (pt 2): 265-271, Pls. 28-30.
* De Vos, L. & L. Seegers 1998: Seven new Orthochromis species (Teleostei: Cichlidae) from the Malagarasi, Luiche and Rugufu basins (Lake Tanganyika drainage), with notes on their reproductive biology. Ichthyological Exploration of Freshwaters, 9(4): 371-420.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Greenwood, P. H. & S. O. Kullander. 1994. A taxonomic review and redescription of Tilapia polyacanthus and Tilapia stormsi (Teleostei: Cichlidae), with descriptions of two new Schwetzochromis species from the upper Zaïre River drainage. Ichthyol. Explor. Freshwaters v. 5 (núm. 2): 161-180.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB.NET
# Leptodoras acipenserinus

Leptodoras acipenserinus és una espècie de peix de la família dels doràdids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 20,3 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones a l'Equador, el Perú i el Brasil.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Boulenger G. A., 1898. Descriptions of two new siluroid fishes from Brazil. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 7) v. 2 (núm. 12). 477-478.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Günther, A., 1868. Diagnoses of some new freshwater fishes from Surinam and Brazil, in the collection of the British Museum. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 4) v. 1 (núm. 6): 475-481.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Sabaj, M.H. i C.J. Ferraris, Jr., 2003. Doradidae (Thorny catfishes). p. 456-469. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Barriga, R. «Peces de agua dulce del Ecuador» (en castellà). Revista de Información técnico-científica, XVI, 3, 1991, pàg. 7–88.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de l'Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Americà d'Història Natural. Museu Americà d'Història Natural, Central Park West, NY 10024-5192 (Estats Units).
* Birindelli, J. L. O., L. M. Sousa i M. H. Sabaj Pérez, 2008: New species of thorny catfish, genus Leptodoras Boulenger (Siluriformes: Doradidae), from Tapajós and Xingu basins, Brazil. Neotropical Ichthyology v. 6 (núm. 3): 465-480.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Sabaj, M. H., 2005: Taxonomic assessment of Leptodoras (Siluriformes: Doradidae) with descriptions of three new species. Neotropical Ichthyology v. 3 (núm. 4): 637-678.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Stenogobius hoesei

Stenogobius hoesei és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6,1 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a Oceania: Illes Salomó, Illes de l'Almirallat i l'Arxipèlag de Bismarck.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Bleeker P., 1874. Esquisse d'un système naturel des Gobioïdes. Arch. Neerl. Sci. Nat., Haarlem v. 9. 289-331.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Watson, R. E., 1991: A provisional review of the genus Stenogobius with descriptions of a new subgenus and thirteen new species. (Pisces: Teleostei: Gobiidae). Records of the Western Australian Museum v. 15 (núm. 3): 571-654.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Watson, R.E., 1991. A provisional review of the genus Stenogobius with descriptions of a new subgenus and thirteen new species. (Pisces: Teleostei: Gobiidae). Rec. West. Aust. Mus. 15(3):627-710.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A: M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Watson, R.E., 1991. A provisional review of the genus Stenogobius with descriptions of a new subgenus and thirteen new species. (Pisces: Teleostei: Gobiidae). Rec. West. Aust. Mus. 15(3):627-710.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Instituto de la Juventud

L'Instituto de la Juventud (INJUVE) és un organisme autònom d'Espanya adscrit des de 2011 al Ministeri de Sanitat d'Espanya, que s'encarrega de promoure actuacions en benefici dels joves.

## Adscripció orgànica

Reial decret 1119/1977, de 20 de maig
* Ministeri de Cultura (1977-1988).
* Ministeri d'Afers Socials (1988-1996).
* Ministeri de Treball i Afers Socials (1996-2008).
* Ministeri d'Igualtat (2008-2011).
* Ministeri de Sanitat (2011-2018).
* Ministeri de Sanitat, Consum i Benestar Social (2018-present)

## Funcions

S'encarrega d'iniciatives i activitats l'objectiu de les quals és facilitar la participació del jove en la societat, promou el desenvolupament cultural, artístic, cívic, solidari i intercultural. També busca l'autonomia i emancipació amb programes encaminats a l'orientació laboral, empresarial i d'habitatge.
Col·labora amb els diferents Ministeris, organismes de joventut de les Comunitats Autònomes, regidories d'Ajuntaments i organitzacions juvenils a través del Consell de la Joventut d'Espanya.
L'Injuve té encomanada la funció de representació d'Espanya davant organismes internacionals de joventut, fonamentalment d'Europa i Iberoamèrica.

## Llista de directors generals

* José María Riera Mercader (1985-1988)
* Magdy Martínez Solimán (1988-1993)
* Rosa María Escapa Garrachón (1993-1996)
* Ricardo Tarno Blanco (1996-1998)
* Antonio Basagoiti Pastor (1998-1999)
* Elena Azpiroz Villar (1999-2004)
* Leire Iglesias Salgado (2004-2008)
* Gabriel Alconchel Morales (2008-2012)
* Rubén Urosa Sánchez (2012-2016)
* Javier Dorado Soto (2016-2018)
* Ruth Carrasco Ruiz (2018-)

## Referències

* ↑ Presidencia del Gobierno: «Real Decreto 1119/1977, de 20 de mayo, por el que se establece la estructura orgánica de la Subsecretaría de Familia, Juventud y Deporte y se crean los Organismos autónomos Instituto de la Juventud y Centro Superior de Educación Física y Deportes». Boletín Oficial del Estado núm. 125, de 26 de mayo de 1977, pàg. 11625-11627. ISSN: 0212-033X.
* ↑ Javier Dorado y Mª del Pilar Gonzálvez, nuevos directores generales del INJUVE y de Familia e Infancia, La Vanguardia, 23 de desembre de 2016
* ↑ Ruth Carrasco, nombrada directora general del Instituto de la Juventud, Europa Press, 27 de juliol de 2018
El contingut d'aquest article incorpora material publicat en el Butlletí Oficial de l'Estat, que es troba en el domini públic de conformitat al que es disposa en el article 13 de la Llei de Propietat Intel·lectual espanyola.

## Enllaços externs

* Notícies de l'INJUVE a El País
# Las Eisiás de Taiac

Las Eisiás de Taiac, o Las Aisiás de Taiac e Siruèlh (en francès Les Eyzies-de-Tayac-Sireuil) és un municipi del Sarladès (Guiena, Occitània), al departament de la Dordonya i a la regió de la Nova Aquitània. Té 37,44 km² i 909 habitants (1999).

## Evolució demogràfica

| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2007 |
| 917 | 1004 | 886 | 858 | 853 | 909 | 839 |
| Nombre des del 1962 |||||||

## Història

És cèlebre pels jaciments i les coves prehistòriques que han estat trobades des de les excavacions començades el 1862 per Édouard Lartet. Els jaciments més importants són els de Cròs Manhon, La Mota, descobert el 1894, on hom pot seguir l'evolució del gravat rupestre des de les representacions zoomòrfiques fins a les geomètriques, L'Aujariá Bassa, descobert el 1872, on hom trobà l'anomenada Venus Impúdica. Les coves principals són les de Las Combarèlas i la Font-de-Gaume, centres molt importants de la Pintura rupestre.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1995- | Philippe Lagarde | |

## Referències

* ↑ «Las Eisiás de Taiac». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Esculies, Joan «L'obra mestra de l'art prehistòric». Sàpiens [Barcelona], núm. 68, 6-2008, p. 63. ISSN: 1695-2014.

## Vegeu també

* Musée national de Préhistoire
* Taiacià
# Leptodoras juruensis

Leptodoras juruensis és una espècie de peix de la família dels doràdids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 28,8 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Boulenger G. A., 1898. Descriptions of two new siluroid fishes from Brazil. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 7) v. 2 (núm. 12). 477-478.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Boulenger, G. A., 1898. Descriptions of two new siluroid fishes from Brazil. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 7) v. 2 (núm. 12): 477-478.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Sabaj, M.H. i C.J. Ferraris, Jr., 2003. Doradidae (Thorny catfishes). p. 456-469. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Barriga, R. «Peces de agua dulce del Ecuador» (en castellà). Revista de Información técnico-científica, XVI, 3, 1991, pàg. 7–88.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de l'Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Birindelli, J. L. O., L. M. Sousa i M. H. Sabaj Pérez, 2008: New species of thorny catfish, genus Leptodoras Boulenger (Siluriformes: Doradidae), from Tapajós and Xingu basins, Brazil. Neotropical Ichthyology v. 6 (núm. 3): 465-480.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Sabaj, M. H., 2005: Taxonomic assessment of Leptodoras (Siluriformes: Doradidae) with descriptions of three new species. Neotropical Ichthyology v. 3 (núm. 4): 637-678.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Polidor (fill de Cadme)

D'acord amb la mitologia grega, Polidor (en grec antic Πολύδωρος) va ser un rei de Tebes, fill de Cadme i d'Harmonia.
Casat amb Nicteis, filla de Nicteu, va ser pare de Làbdac, l'avi d'Èdip. Sobre el paper que té en la transmissió del poder des de Cadme fins a Èdip, les tradicions varien. De vegades és ell qui rep el tron de Tebes de part de Cadme quan l'heroi va marxar a Il·líria, ja que en aquell moment l'únic fill de Cadme era Polidor. Altres vegades Cadme deixa el poder a Penteu, el fill de la seva filla Agave. En aquest cas, Polidor va anar amb el seu pare fins a Il·líria. Una tradició intermèdia deia que Penteu havia destronat Polidor, el legítim successor, després d'haver marxat Cadme.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 447. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 180. (Col·lecció El Cangur / Diccionaris, núm. 209). ISBN 84-297-4146-1
# Neodon medogensis

Neodon medogensis és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic del Tibet. L'holotip tenia una llargada de cap a gropa de 110 mm, la cua de 44 mm i un pes de 39,2 g. El seu nom específic, medogensis, significa ‘de Mêdog’ en llatí. Com que fou descoberta fa poc, l'estat de conservació d'aquesta espècie encara no ha estat avaluat formalment.

## Referències

* ↑ Liu, S.; Jin, W.; Liu, Y.; Murphy, R. W.; Lv, B.; Hao, H.; Liao, R.; Sun, Z.; Tang, M.; Chen, W.; Fu, J. «Taxonomic position of Chinese voles of the tribe Arvicolini and the description of 2 new species from Xizang, China» (en anglès). Journal of Mammalogy, 98, 1, 2017, pàg. 166-182. DOI: 10.1093/jmammal/gyw170.
# Orthrias

Orthrias és un gènere de peixos de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Referències

* ↑ Jordan D. S. & Fowler H. W. 1903. A review of the Cobitidae, or loaches, of the rivers of Japan. Proceedings of the United States National Museum v. 26 (núm. 1332). 765-774.
* ↑ Banarescu, P., T. T. Nalbant & S. Balik. 1978. Süsswasserfische der Türkei. 11 Teil. Die Gattung Orthrias in der Türkei und in Südbulgarien (Pisces, Cobitidae, Noemacheilinae). Mitteilungen aus dem Hamburgischen Zoologischen Museum und Institut v. 75: 255-266.
* ↑ Derjavin, A. N. 1934. Fresh-water fish of the south coast of the Caspian Sea. Trudy Azerbaidzhanskogo otdela Zakavkazskogo filiala Akademii Nauk SSSR, sektor zoologii v. 7: 91-126.
* 1 2 Banarescu, P. & T. T. Nalbant. 1964. Süsswasserfische der Türkei. 2. Teil Cobitidae. Mitteilungen aus dem Hamburgischen Zoologischen Museum und Institut v. 61: 159-201, Pls. 1-8.
* ↑ Nalbant, T. T. & P. G. Bianco. 1998. The loaches of Iran and adjacent regions with description of six new species (Cobitoidea). Italian Journal of Zoology v. 65, Suppl.: 109-123.
* 1 2 3 Heckel, J. J. 1843. Ichthyologie [von Syrien]. A: J. von Russegger. Reisen in Europa, Asien und Africa, mit besonderer Rücksicht auf die naturwissenschaftlichen Verhältnisse der betreffenden Länder unternommen in den Jahren 1835 bis 1841, etc. Stuttgart. Ichthyologie [von Syrien]. v. 1 (pt 2): 990-1099.
* ↑ Banarescu, P. & T. T. Nalbant. 1966. The 3rd Danish Expedition to central Asia. Zoological results 34. Cobitidae (Pisces) from Afghanistan and Iran. Videnskabelige Meddelelser fra Dansk Naturhistorisk Forening, Kjøbenhavn. v. 129: 149-186, Pls. 19-21.
* ↑ Heckel, J. J. 1847. Ichthyologie. A: Russegger, J. von: Reisen in Europa, Asien und Africa, .... unternommen in den Jahren 1835 bis 1841. V. 2 (pt 3): 205-357.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ IUCN (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
# Rhinichthys obtusus

Rhinichthys obtusus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 8 cm de longitud total.

## Alimentació

Menja insectes aquàtics.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: conques dels rius Mississipi i Ohio als Estats Units i el Canadà (Manitoba).

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Smith, G.R. (Rev.), 2004. Fishes of the Great Lakes region. Edició revisada. University of Michigan Press. Ann Arbor, Michigan. 276 p.
* ↑ Smith, G.R. (Rev.), 2004.
* ↑ Stewart, K.W. i D.A. Watkinson, 2004. The freshwater fishes of Manitoba. University of Manitoba Press, Winnipeg, Manitoba. 276 p.
* ↑ Scharpf, C., 2005. Annotated checklist of North America freshwater fishes, including subspecies and undescribed forms. American Currents 31(4):1-44.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Garman, S., 1881: North American fresh water fishes. Rhinichthys. Science Observer v. 3 (núm. 8): 57-63.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Peden, A. E. i G. W. Hughes, 1988: Sympatry in four species of Rhinichthys (Pisces), including the first documented occurrences of Rhinichthys umatilla in the Canadian drainages of the Columbia River. Canadian Journal of Zoology v. 66 (núm. 8): 1846-1856.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Leptodoras rogersae

Leptodoras rogersae és una espècie de peix de la família dels doràdids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 18 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: riu Orinoco.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Boulenger G. A., 1898. Descriptions of two new siluroid fishes from Brazil. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 7) v. 2 (núm. 12). 477-478.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Sabaj, M. H., 2005: Taxonomic assessment of Leptodoras (Siluriformes: Doradidae) with descriptions of three new species. Neotropical Ichthyology v. 3 (núm. 4): 637-678.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Birindelli, J. L. O., L. M. Sousa i M. H. Sabaj Pérez, 2008: New species of thorny catfish, genus Leptodoras Boulenger (Siluriformes: Doradidae), from Tapajós and Xingu basins, Brazil. Neotropical Ichthyology v. 6 (núm. 3): 465-480.

## Enllaços externs

* AQUATAB