OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Louis Henri François de Marcé

Louis Henri François de Marcé (Chinon, 12 de juny de 1731 - París, 29 de gener de 1794) va morir guillotinat el 29 de gener de 1794 a París, fou un general de divisió de la Revolució Francesa.

## Biografia

Va començar la seva carrera al regiment Crillon, que es va convertir en Tour du Pin als 13 anys. Va ser ajudant general de les cases de l'exèrcit del rei a Còrsega, així com tinent-coronel del regiment dels granaders reials d'Artois. És titular de la Creu del Cavaller de Sant Lluís.
El 26 de juny de 1771 es va casar a Chinon, Catherine Louise Le Roy de la Sauvagère.
Va ser nomenat Coronel del Invàlids el dia (29 de febrer 1769), i mariscal de camp el 21 de setembre de 1788. Va ser ascendit a major general, en 13 de maig de 1792 i en 1793 va ser assignat a l'Exèrcit Occidental com a comandant de la 12ª divisió militar.
Durant aquesta tasca es lluita contra els vendeans i es produeix, després d'alguns èxits, la derrota de les seves tropes a Pont-Charrault. Aquest episodi no el va perdonar i el tribunal revolucionari de París el va acusar de traïció.
Va ser condemnat a mort pel tribunal revolucionari de París i va ser guillotinat 29 de gener de 1794, convençut d'haver participat, en els dies 14 i 19 de març, en maniobres tendents a afavorir la revolta i els projectes de les revoltes a Vendée.

## Posterioritat

Un carrer porta el seu nom a l'antiga comuna de Saint-Philbert-du-Pont-Charrault, ara adscrita a Chantonnay (Vendée).

## Referències

* ↑ Revolucions de París, dedicada a la nació núm. 223, Antoine Tournon, gener de 1794, pàg. 487

## Fonts

* (fr) "Generals que van servir a l'exèrcit francès durant el període 1789 - 1814: Eberle a Exelmans"
* Jean Claude LENOBLE Doctor:. El tràgic destí d'un general republicà. a "Antic Butlletí Amics de Chinon Volum X. n o 1 p 997.
* Georges Six, Diccionari biogràfic de generals i admiradors francesos de la revolució i l'imperi (1792-1814) París: Librairie G. Saffroy, 1974, 2 vol. (ISBN 2-901541-06-2)
* Louis Henri François de Marcé a roglo.eu
* François Alexandre Aubert de la Chenaye Desbois, Diccionari de la noblesa de França, Imprimerie Nationale,1775, pàg. 496.
# Gustav Vogt

Gustav Vogt (Estrasburg, Alsàcia, 18 de març de 1781 - París, Illa de França, 3 de juny de 1870) fou un oboista i compositor francès.
Estudià en el Conservatori de la capital de França, on fou deixeble de Sallantin i formà part de diverses orquestres. El 1805 pertanyia a la música de la guàrdia de Napoleó, i amb aquesta qualitat feu la guerra d'Alemanya.
Després fou professor de l'orquestra de l'Òpera Còmica, i de 1814 a 1834 va pertànyer a la de l'Òpera, sent, a més, primer oboè de la Capella Reial i dels concerts del Conservatori i professor d'aquest establiment.
Fou notable concertista i professor en el Conservatori de Sant Petersburg on va tenir alumnes com l'Aleksandr S Famincyn i en Louis-Albert Delabarre entre d'altres. A més va compondre quatre concerts per a oboè, potpourris, marxes militars, un concert per a corn anglès. etc.
Hi ha un pianista i compositor alemany del mateix nom Gustav Vogt (pianista) (1823-1888).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 69, pàg. 900 (ISBN 84-239-4569-3)

## Referències

* ↑ Enciclopèdia Espasa Volum núm. 17, pàg. 1366, (ISBN 84-239-4517-0)
# Drombus globiceps

Drombus globiceps és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,3 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índia, Indonèsia i Papua Nova Guinea.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Jordan D. S. & Seale A., 1905. List of fishes collected by Dr. Bashford Dean on the island of Negros, Philippines. Proceedings of the United States National Museum v. 28 (núm. 1407). 769-803.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo, 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.
* ↑ Kailola, P.J., 1991. The fishes of Papua New Guinea: a revised and annotated checklist. Vol. III. Gobiidae to Molidae. Research Bulletin Núm. 41, Research Section, Dept. of Fisheries and Marine Resources, Papua Nova Guinea. 153 p.
* ↑ Devi, K.R., 1992. Gobioids of Ennore estuary and its vicinity. Rec. zool. Surv. India 90(1-4):161-189.
* ↑ Kapoor, D., R. Dayal i A.G. Ponniah, 2002. Fish biodiversity of India. National Bureau of Fish Genetic Resources Lucknow, Índia. 775 p.
* ↑ Kottelat, M. i A.J. Whitten, 1996. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi: additions and corrections. Periplus Editions, Hong Kong. 8 p.
* ↑ Koumans, F.P., 1953. Gobioidea. A: M. Weber i L. de Beaufort (eds.) Fishes of the Indo-Australian Archipelago, Vol. 10. E.J. Brill, Leiden. 423 p.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.
* ↑ Rao, K.V.R., 1995. Pisces. p. 483-506. A: Fauna of Chilka Lake. Wetland Ecosystem Series 1. Zool. Surv. Índia. 673 p.
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. Volum 2. A.A. Balkema, Rotterdam.

## Bibliografia

* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The diversity of fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts, Estats Units, 1997.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A: M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Riede, K., 2004. Global register of migratory species - from global to regional scales. Final Report of the R&D-Projekt 808 05 081. Federal Agency for Nature Conservation, Bonn, Alemanya. 329 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* 伍汉霖. 拉汉世界鱼类系统名典 (en xinès). 中国海洋大学出版社, 2017. ISBN 978-7-5670-1538-8.
# Drombus lepidothorax

Drombus lepidothorax és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a Queensland (Austràlia).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Jordan D. S. & Seale A., 1905. List of fishes collected by Dr. Bashford Dean on the island of Negros, Philippines. Proceedings of the United States National Museum v. 28 (núm. 1407). 769-803.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The diversity of fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts, Estats Units, 1997.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A: M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* 伍汉霖. 拉汉世界鱼类系统名典 (en xinès). 中国海洋大学出版社, 2017. ISBN 978-7-5670-1538-8.
# Ducat de Lugo

El ducat de Lugo és un títol nobiliari de la Casa Reial espanyola l'ús del qual fou autoritzat per primer cop pel rei Joan Carles I a la seva filla, la infanta Helena de Borbó i de Grècia, el 3 de març de 1995, en ocasió del seu enllaç matrimonial amb Jaime de Marichalar y Sáenz de Tejada.
El ducat, com a títol de la casa reial, és vitalici, per la qual cosa el primogènit d'Elena, Felipe Juan Froilán (el tercer nom del qual es refereix a Froilà de Lugo, patró d'aquesta ciutat) no l'heretarà quan la seva mare mori. La seva denominació fa referència a la ciutat de Lugo.

## Llista de ducs de Lugo

| | Titular | Període |
| Creació per Joan Carles I |||
| I | Helena de Borbó i de Grècia | 1995-actual titular |

## Enllaços externs

* Reial decret 323/1995, de 3 de març (BOE núm. 54 del 4 de març de 1995) (en castellà)
# Dzihunia turdakovi

Dzihunia turdakovi és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6,8 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima temperat.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Àsia central: el Kirguizstan.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Prokofiev, A. M., 2001. Dzihunia, a new genus of nemacheiline loaches from the Aral Sea basin (Pisces: Cypriniformes: Balitoridae). Zoosyst. Rossica v. 10 (núm. 1): 209-213.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 Prokofiev, A. M., 2003. A new species of the loach genus Dzihunia Prokofiev (Osteichthyes, Balitoridae: Nemacheilinae) from the Talas river basin. Natural Applied Sci. Núm. 2: 57-63.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB (txec)
# Dànae

Segons la mitologia grega, Dànae (en grec Δανάη, en llatí Dănăē) era una princesa argòlida, filla del rei Acrisi i d'Eurídice, filla de Lacedèmon, rei d'Esparta.
El seu pare la va tancar en una torre per temor a l'oracle, segons el qual, un nét seu el mataria; però Zeus va entrar en la seua cel·la transformat en una pluja d'or. D'aquesta unió va néixer Perseu.
Acrisi, veient que tindria el net fatídic, ficà la mare i el fill en una barqueta (o en un cofre) i els deixà a la deriva al mig del mar. A petició de Zeus, Posidó calmà el mar i el corrent els portà a l'illa de Sèrifos, on foren acollits pel pastor Dictis. El seu germà, el tirà Polidectes, rei de l'illa, s'enamorà de Dànae i envià Perseu a una perillosa missió per allunyar-lo i tindre-la captiva. Aquesta missió era portar-li el cap de la Medusa. Polidectes mentrestant va intentar violar Dànae. Quan Perseu va tornar, trobà la seva mare i Dictis suplicant davant l'altar i buscant maneres d'evitar les amenaces del tirà. Amb el cap de Medusa Perseu el va transformar en pedra, i també als seus companys, i va donar el reialme de l'illa a Dictis. Perseu i Dànae van marxar de Sèrifos. Ella va tornar a Argos amb la seva mare Eurídice, i Perseu va anar a buscar Acrisi. Per atzar anà a Larisa, on participà en uns jocs atlètics. Allà, accidentalment, colpejà el seu avi amb una javelina o amb un disc i el matà, i s'acomplí així l'oracle.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 127. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 60. (El Cangur / Diccionaris, núm. 209). ISBN 84-297-4146-1

## Enllaços externs

* Dànae al Greek Mythology Link. (anglès)
# Désiré-Alexandre Batton

Désiré-Alexandre Batton (París, 1797 - idm. 1855) fou un compositor francès del Romanticisme.
Fou deixeble de Cherubini va guanyar el premi de composició al Institut el 1817 per una cantata titulada La mort d'Adonis. Va compondre per al teatre de Feydeau La Fenétre secrète, òpera còmica en tres actes. Pensionat pel govern viatjà per Itàlia i Alemanya fins al 1823; de retorn estrenà l'òpera Ethelvina (1827), que fracassà, el mateix que Le prisonnier d'Etat (1828) i Le camp du drap d'or, en col·laboració amb Leborne i Rifaut. En col·laboració també amb Ferdinand Hérold, Michele Carafa i Daniel Auber escriví La marquise de Brinvilliers (1832), que assolí una acollida excel·lent, tornant altra vegada a fracassar amb la Remplaçant (1837). Nomenat inspector de les sucursals del Conservatori (1842), aconseguí el 1849 la classes de conjunt de música vocal.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 9, pàg. 1199 (ISBN 84-239-4509-X)
# Désirée Clary

Bernardine Eugénie Désirée Clary (Marsella, 9 de novembre de 1777 — Estocolm, 17 de desembre de 1860) fou reina consort de Suècia i Noruega.
Era filla de Françoise Clary, ric negociant de Marsella, la qual filla gran, Julia, s'havia casat el 1794 amb Josep Bonaparte. Napoleó va tenir relacions amoroses amb Désirée, i inclús arribà a demanar la seva mà, però més tard s'enamorà de Josefina de Beauharnais, i prengué aquesta per esposa. El 1798, Désirée, va contraure matrimoni amb el general Bernadotte. Aquest arribà a mariscal de França el 1804 amb el títol de príncep de Pontecorvo, i Désirée romangué a París durant les campanyes del seu marit, rebent en els seus salons a les figures destacades d'aquells temps. Més tard passà una llarga temporada a Suècia, i el 1811 tornà a París amb el nom de princesa de Gothland, i retornà a les seves recepcions, ensems que servia d'intermediària entre l'emperador i el seu marit. Mort Carles XII de Suècia el 1818, pujà Bernadotte al tron, i la seva esposa marxà definitivament a Estocolm, on fou coronada el 1829.
Désirée es va fer molt popular entre els seus súbdits; va perdre al seu marit el 1844, i tingué la satisfacció, al morir, de veure consolidada la dinastia en la persona del seu fill Òscar.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 18, 1ª, part. pàg. 479 (ISBN 84-239-4518-9)
# Heman Bekele

Heman Bekele (en amhàricː ሄማን በቀለ; Addis Abeba, Etiòpia, 2009) és un jove químic etíopestatunidenc. L'adolescent esdevingué famós internacionalment a l'agost del 2024 quan la revista estatunidenca Time li dedicà una portada com a nen de l'any de la publicació (en anglèsː TIME’s 2024 Kid of the Year). L'any anterior havia guanyat el concurs del millor científic jove dels Estats Units (America's Top Young Scientist) amb el seu invent revolucionari, una barra de sabó econòmica que podria tractar el càncer de pell.

## Biografia

Heman Bekele nasqué a la capital etiòpica, Addis Abeba, el 2009, al si d'una família de classe mitjana. Els seus pares van emigrar als Estats Units quan Heman tenia 4 anys. La seva mare, Muluemebet Getachew, és professora i el seu pare, Wondwossen Bekele, és especialista en recursos humans de l'Agència dels Estats Units per al Desenvolupament Internacional. Té dues germanes, la més gran es diu Hasset i té un any més que Heman mentre que la més petita Liya en té 8 menys. Un dels records que el van impactar més quan era un infant a Àfrica va ser quan veia treballadors fent feina sota un sol ben roent.
A l'octubre del 2023 l'adolescent, que és alumne a la Woodson High School del Comtat de Fairfax a Virgínia, va ser triat per l'empresa 3M i Discovery Education entre uns deu candidats, com a guanyador del Young Scientist Challenge i rebé un premi de 25.000 dòlars pel seu invent revolucionariː un sabó que pot tractar i fins i tot evitar el càncer de pell.
Bekele ha elaborat el seu sabó mitjançant una fórmula a base d’àcid salicílic, d’àcid glicòlic i de tretinoïna que permet de reactivar les cèl·lules dendrítiques, que són vitals per al sistema immunitari, ja que permeten de cercar i detectar els agents patògens. L'invent presenta a més un avantatge econòmic cabdal, ja que el preu de la barra seria equivalent a uns 50 cèntims mentre que el cost d'una quimioteràpia tradicional voreja els 40.000 dòlars de mitjana als Estats Units.
L'any següent, el 15 d'agost del 2024, Heman Bekele aparegué a la portada de la revista Time essent designat com a nen de l'any 2024 (TIME’s 2024 Kid of the Year).

## Referències

* ↑ «Who is Heman Bekele, the Teenage Scientist Making Big Headlines?» (en anglès), 15-08-2024. [Consulta: 16 agost 2024].
* ↑ «Heman Bekele Is TIME’s 2024 Kid of the Year» (en anglès), 15-08-2024. [Consulta: 16 agost 2024].
* ↑ «15-year-old who created soap that could treat skin cancer named Time's 2024 Kid of the Year» (en anglès), 15-08-2024. [Consulta: 16 agost 2024].
* ↑ «This Virginia student was named 'America's Top Young Scientist' for creating a soap that treats cancer» (en anglès), 17-10-2023. [Consulta: 16 agost 2024].
* ↑ «Teenager wins national honor for skin cancer-treating soap» (en anglès), 09-11-2023. [Consulta: 16 agost 2024].
* ↑ «Heman Bekele’s Incredible Journey: From Young Scientist to TIME’s 2024 Kid of the Year» (en anglès), 15-08-2024. Arxivat de l'original el 2024-08-16. [Consulta: 16 agost 2024].
# Eclectochromis

Eclectochromis és un gènere de peixos pertanyent a la família dels cíclids.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Àfrica oriental: el llac Malawi.

## Taxonomia

* Eclectochromis lobochilus (Trewavas, 1935)
* Eclectochromis ornatus (Regan, 1922)

## Referències

* ↑ Eccles, D. H. & E. Trewavas, 1989. Malawian cichlid fishes. The classification of some Haplochromine genera. Lake Fish Movies, H. W. Dieckhoff, Alemanya Occidental. Malawian cichlid fishes: 1-334.
* ↑ «Entrada a uBio» (en anglès). [Consulta: 8 abril 2020].
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ ZipCodeZoo (anglès)
* ↑ Trewavas, E., 1935. A synopsis of the cichlid fishes of Lake Nyasa. Annals and Magazine of Natural History (Series 10) v. 16 (núm. 91): 65-118.
* ↑ Regan, C. T., 1922. The cichlid fishes of Lake Nyassa. Proceedings of the General Meetings for Scientific Business of the Zoological Society of London 1921 (pt 4) (núm. 36): 675-727, Pls. 1-6.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ Catalogue of Life Arxivat 2016-03-11 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Snoeks, J. & M. Hanssens, 2004: Identification guidelines to other non-mbuna. Pp. 266-310. A: Snoeks, J. (ed). The cichlid diversity of Lake Malawi/Nyasa/Niassa: identification, distribution and taxonomy. Cichlid Press, El Paso, Texas: 1-360.
# Eco del Noya

Eco del Noya era una publicació setmanal, publicada a Igualada entre 1877 i 1880. Portava el subtítol «Semanario de intereses morales y materiales» i també «Economia y progreso. Trabajo y justicia».

## Descripció

La redacció i administració de la publicació era al carrer de Sant Just, núm. 1, d'Igualada. El primer número es va publicar l'11 de novembre de 1877 i el darrer el 119, amb data 25 de gener de 1880. S'editava en castellà, sortia cada diumenge i tenia quatre pàgines, a tres columnes, amb un format de 38 x 27 cm.
Aquest periòdic va publicar un número 0, el dia 16 d'octubre de 1877, on exposava el seu programa i on es llegeix: «Nuestro lema será defender los intereses de todos; Hacer censuras y reclamaciones con verdadera imparcialidad; Pedir reformas y proclamar elogios á quien corresponda; Atacar al mucho caciquismo que envuelve nuestra villa, sin descender por esto al escabroso terreno de las personalidades».

## Directors i redactors

El primer director va ser Guillermo Saavedra; a partir del núm. 19, va ser Camil Aguilera i des del núm. 77 va dirigir el periòdic Guillermo Dueñas.
La majoria de redactors ja havien col·laborat a El Eco de Igualada i el nou periòdic era de “la mateixa tendència política, liberal, però més deixatada. Escrivien molts versos, però la vida local, que era el que interessava, quedava molt a segon terme”. Entre els redactors hi havia: Pere Bosch i Soldevila, Joaquima Hernández de Moga, Eliseo de la Roca, Josep Panadés; Joan Serra i Constansó, Manuel Sendino García i Enrique Camacho Cano.

## Referències

* 1 2 Miret Solé, M. Teresa. La premsa a Igualada (1808?-1982). Barcelona: Generalitat de Catalunya, 1983, p. vol. 1, p. 44-47.
* ↑ Carner Borràs, Antoni. III Jornada d'orientació periodística, 1977, p. 32.
* ↑ Miret Solé, M. Teresa. La premsa a Igualada (1808?-1982). Barcelona: Generalitat de Catalunya, 1983, p. vol. 1, p. 46.

## Localització

* Biblioteca Central d'Igualada. Plaça de Cal Font. Igualada (col·leccions en paper)

## Enllaços externs

* https://trencadis.diba.cat/
# Ecsenius prooculis

Ecsenius prooculis és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,7 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical i associat als esculls de corall.

## Distribució geogràfica

Es troba a Papua Nova Guinea i Salomó.

## Referències

* ↑ McCulloch A. R., 1923. Fishes from Australia and Lord Howe Island. Núm. 2. Rec. Aust. Mus. v. 14 (núm. 2). 113-125.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Kailola, P.J., 1987. The fishes of Papua New Guinea. A revised and annotated checklist. Vol. 1. Myxinidae to Synbranchidae. Research Bulletin Núm. 41. Department of Fisheries and Marine Resources, Port Moresby, Papua Nova Guinea. 194 p.
* ↑ Kailola, P.J., 1991. The fishes of Papua New Guinea: a revised and annotated checklist. Vol. III. Gobiidae to Molidae. Research Bulletin Núm. 41, Research Section, Dept. of Fisheries and Marine Resources, Papua Nova Guinea. 153 p.
* ↑ Allen, G.R. i P.L. Munday, 1994. Kimbe Bay rapid ecological assessment: the coral reefs of Kimbe Bay (West New Britain, Papua New Guinea), Volum 3: Fish diversity of Kimbe Bay. The Nature Conservancy, South Pacific program Office, Auckland, Nova Zelanda. 107 p.

## Bibliografia

* Chapman, W. M. & Schultz, L. P., 1952. Review of the fishes of the blennioid genus Ecsenius, with descriptions of five new species. Proceedings of the United States National Museum v. 102 (3310): 507-528.
# Edaleop

L'edaleop (Oedaleops campi) és una espècie extinta de sinàpsid de la família dels eotirídids que visqué durant el Permià inferior en allò que avui en dia és Nord-amèrica. Se n'han trobat restes fòssils a Nou Mèxic (Estats Units). Es tracta de l'única espècie del gènere Oedaleops. El crani és de mida i proporcions comparables a les del crani d'Eothyris. En canvi, les dents caniniformes no són tan grosses. El nom genèric Oedaleops significa 'cara inflada' en llatí i es refereix a l'aspecte de la regió preorbital vista des de dalt, mentre que el nom específic campi fou elegit en honor del paleontòleg estatunidenc Charles Lewis Camp.

## Referències

* 1 2 Entrada «Oedaleops campi» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 11 agost 2023].
* ↑ Kemp, 2005, p. 20.
* ↑ Langston, 1965, Notes a peu de pàgina núm. 3 i 4.

## Bibliografia

* Langston, W. «Oedaleops campi (Reptilia: Pelycosauria) New Genus and Species from the Lower Permian of New Mexico, and the Family Eothyrididae» (en anglès). Bulletin of the Texas Memorial Museum, 9, 1965, pàg. 1-47.