OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Chiloglanis sardinhai

Chiloglanis sardinhai és una espècie de peix de la família dels mochòkids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,9 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Àfrica (Angola).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Peters W. (C. H.) 1868. Ueber eine von dem Baron Carl von der Decken entdeckte neue Gattung von Welsen, "Chiloglanis deckenii", und einige andere Süsswasserfische aus Ostafrika. Monatsb. Akad. Wiss. Berlin 1868. 598-602.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Gosse, J.-P., 1986. Mochokidae. p. 105-152. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Paugy, D. i T.R. Roberts, 1992. Mochokidae. p. 500-563. A C. Levêque, D. Paugy, i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Vol. 2. Coll. Faune Tropicale núm. 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica i O.R.S.T.O.M., París, França.
* Paugy, D. i T.R. Roberts, 2003. Mochokidae, p. 195-268 a C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douce et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest, vol. 2. Coll. Faune et Flore tropicales 40. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Flandes, Museum National d'Histoire Naturalle, París, França i Institut de Recherche pour le Développement, París, França. 815 p.
* Vigliotta, T. R. «A phylogenetic study of the African catfish family Mochokidae (Osteichthyes, Ostariophysi, Siluriformes), with a key to genera» (en anglès). Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia, 157, 1, 2008, pàg. 73-136. DOI: 10.1635/0097-3157(2008)157[73:APSOTA]2.0.CO;2.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Orde del Lleó Neerlandès

L'Orde del Lleó Neerlandès és una condecoració neerlandesa, creada el 29 de setembre de 1815 pel primer rei dels Països Baixos, el Rei Guillem I.
Atorgada a individus eminents en qualsevol activitat, incloent generales, ministres, alcaldes, professors, científics, industrials, alts funcionaris, jutges i artistes. En certa manera pot considerar-se equivalent a l'Orde del Bany britànica. Se situa per sota de l'Orde de Guillem i, en l'actualitat s'empra sobretot per a premiar els mèrits a les arts, l'esport i la literatura; pels altres camps, es fa servir l'Orde d'Orange-Nassau. El sobirà neerlandès és el Gran Mestre de l'Orde, i pel seu aniversari es nomenen els nous cavallers. La segona i tercera classe no es concedeix a estrangers (són elegibles per a l'Orde d'Orange-Nassau o l'Orde de la Corona de Roure). Existia també una "Medalla per Germans", que no es concedia des del 1960. Els germans es van extingir i el grau va quedar abolit el 1994.

## Graus

    Gran Creu: Reservada als membres de la Família Reial, Caps d'Estat estrangers, així com un selecte grup d'ex-primers ministres, prínceps i cardenals. La insígnia penja d'una banda que penja de l'espatlla dreta, lligant-se al costat esquerre. L'Estrella es llueix a l'esquerra.
    Comandant: Normalment concedida als Premis Nobel neerlandesos, així com un reduït grup d'artistes, escriptors i polítics. La condecoració es llueix penjada del coll, amb l'estrella també a l'esquerra.
    Cavaller: Avui concedida a dibuixants, cantants i als guanyadors d'una medalla d'or als Jocs Olímpics. La condecoració es llueix a l'esquerra del pit.
    Germà: Actualment aquesta classe ja no existeix

## Insignia

La insígnia de l'Orde és una Creu de Malta en esmalt blanc, envoltada d'or i perles a les puntes, amb el monograma W (del rei Guillem I) entre els braços de la creu. Al centre de la creu hi ha un medalló; a l'anvers, en esmalt blau, amb el lema "Virtus Nobilitat" (La Virtut Ennobleix); al revers apareix el lleó de l'escut neerlandès. Sobre la creu hi ha una corona real.
L'Estrella Gran Creu és una estrella de 8 puntes, amb la insígnia de l'orde (a la que se li ha sostret la corona)
L'Estrella Comandant és l'anvers de la insígnia de l'orde.
Penja d'un galó blau amb dues franges taronja.

## Els Germans

Els Germans són aquells a qui no se'ls ha concedit en vida. Normalment són gent, normalment de classe baixa, que ha realitzat accions d'auto-sacrifici o heroisme. Està pensionada amb 200 florins anuals.
Consisteix en una medalla de plata, amb el lleó de l'escut neerlandès i el lema "Virtus Nobilitat" al revers. Penja d'un galó blau amb una única franja taronja al centre.

## Referències i enllaços

* ↑ nom neerlandès: De Orde van de Nederlandse Leeuw
* Orde Militar de Guillem
* Orde d'Orange-Nassau
# Hanoc (fill de Rubèn)

Hanoc (en hebreu חֲנוֹךְ בן-רְאוּבֵן Hănōk ben Rəûbēn) és el primogènit de Rubèn, primogènit del patriarca Jacob. Hagués estat el líder d'Israel si no fos perquè el seu pare i el seu avi es van barallar i el patriarca Jacob va cedir els drets de líder d'Israel a un altre fill seu, Judà. Hanoc és comptat entre els hebreus que segons la Bíblia van emigrar des de Canaan a Egipte amb la família de Jacob.

## Referències

* ↑ Gènesi 35
# Cantó de Void-Vacon

El cantó de Void-Vacon és un cantó francès del departament del Mosa, situat al districte de Commercy. Té 18 municipis i el cap és Void-Vaconm situada a 255 metres sobre el nivell del mar i a 8 km. SSE, de Commercy, a la vora del riu Fluent, tributari esquerre del Mosel·la i del canal del Marne al Rin.

## Municipis

* Bovée-sur-Barboure
* Boviolles
* Broussey-en-Blois
* Laneuville-au-Rupt
* Marson-sur-Barboure
* Méligny-le-Grand
* Méligny-le-Petit
* Ménil-la-Horgne
* Naives-en-Blois
* Ourches-sur-Meuse
* Pagny-sur-Meuse
* Reffroy
* Saulvaux
* Sauvoy
* Sorcy-Saint-Martin
* Troussey
* Villeroy-sur-Méholle
* Void-Vacon

## Consellers generals

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1945-1949 | M. Prioux | Radical independent |
| 1949-1970 | M. Poinçot | MRP |
| 1970-1993 | Jean-Louis Gilbert | Divers droite |
| 1993-2001 | Daniel Dupuis | Divers droite |
| 2001- | André Jannot | Divers droite |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||

## Curiositats

Restes d'un castell del segle xiv. Tallers de construccions mecàniques. Important fàbrica de paper. Elaboració de formatge amb denominació d'origen (Void).

## Història

Void fou conegut en l'època Gal·la amb el nom de Nivigentum (Nogent o Novéant), nom que conservà durant tota l'edat mitjana, junt amb el de Vadum o Vidum, d'origen merovingi, en el temps dels reis francs de la primera dinastia va tenir un palau, cedit més tard per Dagobert I als bisbes de Toul, i una fàbrica d'encunyar moneda.
Void fou més tard la capital del petit país de Voide. En aquesta ciutat nasqué el mecànic Nicolas-Joseph Cugnot (1725-1804), constructor del primer vehicle mogut mitjançant el vapor. Estació de la línia de ferrocarril de Gondrecourt a Pagny-sur-Meuse.

## Referències

* Tom núm. 69, pag 906 de l'enciclopèdia Espasa
# Entitat Metropolitana de Serveis Hidràulics

L'Entitat Metropolitana de Serveis Hidràulics (EMSHI) és una entitat metropolitana del País Valencià integrada per municipis de l'Àrea Metropolitana de València, que té per finalitat la titularitat del servei d'aigua en alta, la producció i el subministrament fins al punt de distribució municipal. Així mateix, podrà exercir les facultats reconegudes en aquesta matèria a les corporacions locals en la Llei de la Generalitat Valenciana 2/1992, de 26 de març, de sanejament de les aigües residuals de la Comunitat Valenciana.
Fou creada el 18 de maig de 2001 mitjançant la disposició addicional primera de la Llei de Creació i Gestió d'Àrees Metropolitanes de la Comunitat Valenciana.
Disposa de l'empresa EMARSA com a societat instrumental per a la prestació dels mencionats serveis hidràulics.

## Àrea territorial

L'àmbit d'actuació de l'Entitat Metropolitana de Serveis Hidràulics està integrat per municipis de l'Àrea Metropolitana de València: Alaquàs, Albal, Albalat dels Sorells, Alboraia, Albuixec, Alcàsser, Aldaia, Alfafar, Alfara del Patriarca, Alfarb, Almàssera, Benetússer, Beniparrell, Bonrepòs i Mirambell, Burjassot, Catadau, Catarroja, Emperador, Foios, Godella, Llocnou de la Corona, Llombai, Manises, Massalfassar, Massamagrell, Massanassa, Meliana, Mislata, Montcada, Montserrat, Montroi, Museros, Paiporta, Paterna, Picanya, Picassent, la Pobla de Farnals, Puçol, el Puig de Santa Maria, Quart de Poblet, Rafelbunyol, Real, Rocafort, Sant Antoni de Benaixeve, Sedaví, Silla, Tavernes Blanques, Torrent, València, Vinalesa i Xirivella.

## Referències

* ↑ «Text consolidat: Llei 2/2001, d'11 de maig, de Creació i Gestió d'Àrees Metropolitanes de la Comunitat Valenciana». Diari Oficial de la Comunitat Valenciana, núm. 4001, 17-05-2001, p. 10855. Arxivat de l'original el 23 de setembre 2015 [Consulta: 17 d’abril 2014].

## Enllaços externs

* Entitat Metropolitana de Serveis Hidràulics - Lloc web oficial
# Turceni

Turceni és una ciutat del comtat de Gorj, Oltènia (Romania). Administra cinc pobles: Gârbovu, Jilțu, Murgești, Strâmba-Jiu i Valea Viei.

## Fills il·lustres

* Al. C. Calotescu-Neicu
* Ionuț Tătaru

## Referències

* ↑ «Primaria Orasului Turceni». [Consulta: 22 setembre 2021].
# Choeroichthys suillus

Choeroichthys suillus és una espècie de peix de la família dels singnàtids i de l'ordre dels singnatiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6,8 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovovivípar i el mascle transporta els ous en una bossa ventral, la qual es troba a sota de la cua.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical i associat als esculls de corall que viu entre 0-14 m de fondària.

## Distribució geogràfica

És un endemisme del nord d'Austràlia: des d'Austràlia Occidental fins a Queensland i l'Illa McCluer (Territori del Nord).

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Dawson, C.E., 1985. Indo-Pacific pipefishes (Red Sea to the Americas). The Gulf Coast Research Laboratory Ocean Springs, Mississipi, Estats Units.
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
* ↑ Johnson, J.W., 1999. Annotated checklist of the fishes of Moreton Bay, Queensland, Australia. Memoirs of the Queensland Museum 43(2):709-762.

## Bibliografia

* Dawson, C. E., 1976: Review of the Indo-Pacific pipefish genus Choeroichthys (Pisces: Syngnathidae), with descriptions of two new species. Proceedings of the Biological Society of Washington v. 89 (núm. 3): 39-65.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lourie, S. A., Amanda C.J. Vincent i Heather J. Hall: Seahorses: An Identification Guide to the World's Species and their Conservation. Dorling Print Limited, Dorling House: Londres, Gran Bretanya: Project Seahorse, 1999.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Žilina

Žilina (hongarès: Zsolna, alemany: Sillein) és una ciutat al nord d'Eslovàquia, a prop de les fronteres amb la República Txeca i Polònia. Històricament ha estat un punt de comunicació i transport, emprat per tots els estats, regnes i imperis que han dominat la zona. És la cinquena ciutat més poblada del país, amb 85.000 habitants, aproximadament. És capital de la regió homònima.
La primera menció escrita de la vila data de 1208, sota un edicte de Nitra encara que com a ciutat seria el 1312. Un dels moments més L'economia de la ciutat va començar a créixer (des de la separació de txecoslovàquia) el 2008 amb l'apertura de la fabrica de cotxe de l'empresa surcoreana KIA i l'apertura d'una universitat pública. La ciutat tenia una minoria significant de població jueva (principalment al carrer entre l'estació i el mercat) però durant l'holocaust tots van er deportats, i existeix un memorial ja que va ser un nexe cap a Auschwitz (queda a pocs quilòmetres al nord).

## Administració

Ján Slota, cap del Partit Nacional Eslovac, fou batlle de la ciutat fins al 2006. En les eleccions de novembre de 2006 Ivan Harman del partit democristià SDKÚ fou escollit com a nou alcalde. Després de les eleccions de 2010 Harman fou substituït per Igor Chorma del partit socialdemòcrata Smer-SD.

## Esport

L'equip de futbol de la ciutat, l'MŠK Žilina, participà en l'edició 2010-11 de la Lliga de Campions.

## Persones cèlebres

* Stanislav Griga, entrenador de futbol.
* Juraj Jánošík, heroi nacional eslovac.
* Karol Križan, jugador d'hòquei sobre gel.
* Marek Mintál, jugador de futbol.
* Juraj Sagan, ciclista.
* Peter Sagan, ciclista.
* Viktor Tausk, psicoanalista.

## Galeria d'imatges

* Mariánske námestie
* Plaça A. Hlinka
* Universitat de Žilina
* Universitat de Žilina

## Ciutats agermanades

* Blagòevgrad, Bulgària
* Bielsko-Biała, Polònia
* Czechowice-Dziedzice, Polònia
* Corby, Anglaterra
* Dniprò, Ucraïna
* Essen (Bèlgica), Bèlgica
* Frýdek-Místek, República Txeca
* Plzeň, República Txeca
* Ferrara, Itàlia
* Changchun, Xina
* Khanià, Grècia
* Kikinda, Sèrbia
* Koper, Eslovènia
* Nanterre, França
* Cotonou, Benín
* Hrodna, Belarús

## Referències

* 1 2 «Història de la ciutat» (en anglés). TIK mesta Žilina, 2024. [Consulta: 2024].
* ↑ «jueus a Zilina» (en anglés). KEHILA, 2017. [Consulta: 2024].
* ↑ «Zilina remembers Auschwitz» (en anglés), 2004.

## Enllaços externs

* Galeria d'imatges de Žilina
# Assalt al tren Pelham 1, 2, 3

Assalt al tren Pelham 1, 2, 3 (original: The Taking of Pelham 1 2 3) és una pel·lícula estatunidenca de Tony Scott estrenada el 2009. Aquesta pel·lícula és un remake de Pelham un, dos, tres dirigida per Joseph Sargent el 1974. Ha estat doblada al català

## Argument

Walter Garber és guardaagulles del metro a Nova York. Com cada dia, vigila el bon desenvolupament del trànsit, quan el tren Pelham 123 s'immobilitza sense explicació. És el començament del malson. Ryder, un criminal tan intel·ligent com audaç, ha pres com a ostatge el tren i els seus passatgers. Amb els seus tres còmplices fortament armats, amenaça d'executar els viatgers si no li és ingressat un rescat de pressa. Entre els dos homes comença un increïble pols. Cadascú té els seus trumfos, cadascú té secrets, i el cara a cara arrisca de fer tantes víctimes com danys. La carrera contra el rellotge comença.

## Repartiment

* Denzel Washington: Walter Garber
* John Travolta: Dennis "Ryder" Ford
* Luis Guzmán: Ramos
* Victor Gojcaj: Bashkim
* Gbenga Akinnagbe: Wallace
* John Turturro: Camonetti
* Chance Kelly: el capità Kelley
* Ramon Rodriguez: Delgado
* Brian Haley: el capità de policia Hill
* Michael Rispoli: John Johnson
* Jason Butler Harner: Mr. Thomas
* Adrian Martinez: el taxista
* Eliezer Meyer: un empleat del metro
* Alex Kaluzhsky: George
* Jason Cerbone: Oficial Davis
* Ty Jones: un sniper de l'ESU
* James Thomas Bligh: l'oficial Martinez
* Dawn Douglas: un ostatge del metro
* James Gandolfini: alcalde

## Rebuda

* "No hi ha res dolent a l'" Assalt al tren Pelham 1, 2, 3", de Tony Scott, excepte pel fet que realment no hi res gran en el film. Ningú fa un magnífic treball, excepte els d'efectes especials.
* Scott aconsegueix aquí un altre dels seus carrussels d'imatges i sons, sempre al màxim d'adrenalina i amb els actors molt entonats

## Vegeu també

* Pelham un, dos, tres

## Referències

* ↑ Assalt al tren Pelham 1, 2, 3
* ↑ Ebert, Roger. Chicago Sun-Times. (en anglès). Chicago Sun-Times, 10 de juny de 2009.
* ↑ Trashorras, Antonio. Fotogramas. (en anglès). Fotogramas.
# Entomacrodus corneliae

Entomacrodus corneliae és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,2 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Illes Marqueses.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1859. Description of a new genus of Salarianae, from the West Indies. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 11. 168-169.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Entomacrodus corneliae». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Myers, R.F., 1991. Micronesian reef fishes. Second Ed. Coral Graphics, Barrigada, Guam. 298 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Springer, V. G., 1967: Revision of the circumtropical shorefish genus Entomacrodus (Blenniidae: Salariinae). Proceedings of the United States National Museum v. 122 (núm. 3582): 1-150, Pls. 1-30.
* Springer, V. G., 1972: Additions to revisions of the blenniid fish genera Ecsenius and Entomacrodus, with descriptions of three new species of Ecsenius. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 134: 1-13.
* Springer, V.G., 1986. Blenniidae. p. 742-755. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Springer, V.G., J.T. Williams i T.M. Orrell, 1991. Catalog of type specimens of recent fishes in the National Museum of Natural History, Smithsonian Institution, 2: Blenniidae. Smithson. Contrib. Zool. 519:28.
* Springer, V.: Blennies. Planes 214-217 a W.N. Eschmeyer, J. R. Paxton, editors. Encyclopedia of Fishes – 2a edició, San Diego, Califòrnia: Academic Press. Any 1994.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Târgu Cărbunești

Târgu Cărbunești és una ciutat del comtat de Gorj, Oltènia, Romania amb una població de 7.897 habitants al 2011.
Es troba a la part sud-est del comtat i administra deu pobles: Blahnița de Jos, Cărbunești-Sat, Cojani, Crețești, Curteana, Floreșteni, Măceșu, Pojogeni, Rogojeni i Ștefănești.

## Fills il·lustres

* Florin Cioabă, rei dels gitanos
* Lidia Șimon, corredor de fons

## Referències

* ↑ Rezultatele finale ale Recensământului din 2011: «Tab8. Populația stabilă după etnie – județe, municipii, orașe, comune». Institutul Național de Statistică din România, 01-07-2013. Arxivat de l'original el 18 de gener 2016. [Consulta: 5 agost 2013].
# Chriolepis fisheri

Chriolepis fisheri és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les Bahames i les Petites Antilles fins al nord de Sud-amèrica.

## Referències

* ↑ Gilbert C. H. 1892. Descriptions of thirty-four new species of fishes collected in 1888 and 1889, principally among the Santa Barbara Islands and in the Gulf of California. A: Scientific results of explorations by the U. S. Fish Commission steamer Albatross. Proceedings of the United States National Museum v. 14 (núm. 880). 539-566.
* ↑ «Chriolepis fisheri». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Cervigón, F. 1994. Los peces marinos de Venezuela. Volum 3. Fundación Científica Los Roques, Caracas, Veneçuela. 295 p.

## Bibliografia

* Birdsong, R. S., Murdy, E. O. i Pezold, F. L., 1988. A study of the vertebral column and median fin osteology in gobioid fishes with comments on gobioid relationships., Bull. Mar. Sci., 42:174-214.
* Böhlke, J.E. i C.C.G. Chaplin 1993. Fishes of the Bahamas and adjacent tropical waters. 2a edició. University of Texas Press, Austin, Texas.
* Bussing, W.A., 1990. New species of gobiid fishes of the genera Lythrypnus, Elacatinus and Chriolepis from the eastern tropical Pacific., Revista de Biología Tropical, 38(1):99-118.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Findley, L.T., 1983. A revision of the Eastern Pacific species of the gobiid fish genus Chriolepis (Teleostei: Gobioidei). Ph.D. diss., University Arizona: 193pp.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Castra Vetera

Castra Vetera o també Vetera Castra, o només Vetera era un campament romà al Rin, a la província de Germània Inferior, fundat en temps d'August per Germànic (any 14). S'hi van fixar les legions XV i XXI. Va ser atacada per Civilis amb els bataus i germànics, i les dues legions van ser derrotades i es van escapar per poc (any 70). Civilis s'hi va fer fort contra els atacs de Quint Petili Cerealis. En aquest temps es va començar a establir una ciutat a la rodalia. Fou abandonada al segle v i es va despoblar.
Es creu que era a la part del Rin enfront de Xanten.

## Referències

* ↑ Tàcit. Històries IV, 21

## Vegeu també

* Norbert de Xanten