OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Antonio Linage Revilla

Antonio Linage Revilla (Sepúlveda, 1905 — Madrid, 1939) va ser un advocat i procurador espanyol, «culte, liberal i convençut militant d'Esquerra Republicana».
Es va casar el 22 de setembre de 1930 amb la també sepulvedana Petra Conde Sanz. Fill únic d'aquesta unió seria l'historiador Antonio Linage Conde.
A la primavera de 1936 va ocupar la vicepresidència de la Diputació Provincial segoviana. En esclatar la guerra civil espanyola, el matrimoni es trobava a Madrid. Antonio, després de col·laborar en la creació de les milícies segovianas juntament amb els escultors Alberto i Emiliano Barral, es va allistar i va ser destinat en la caserna general de l'exèrcit republicà a Casp, des d'on va realitzar diverses missions amb el rang d'oficial d'Intendència i va contreure la tuberculosi que li portaria a la mort poc abans del final de la contesa. Després de passar per València, va tornar a Madrid per integrar-se en la defensa de Madrid al capdavant de la Secretària General de la Comandància General de Milícies.
Per diverses peripècies del moment històric el bust que li fes Barral el 1934, es va exposar en el Pavelló d'Espanya de l'Exposició Universal de París celebrada el 1937.
Finalitzada la guerra civil, i pesar d'estar mort, Linage Revilla va ser jutjat pel Tribunal franquista de responsabilitats polítiques, La sentència va ser el decomís de tots els béns del reu.

## Notes

* ↑ Com explica el seu fill, el jurista Linage Conde, matisant aquestes anomalies: «En primer lloc, per a aquell tribunal la mort del reu no extingia la responsabilitat penal; i, en segon, el caràcter retroactiu de les penes».

## Referències

* 1 2 Linage Conde, Antonio. «Antonio Linage Revilla, Mi amigo y yo (Confidencias) Madrid 1936-1939». [Consulta: de mayo 2018].
* 1 2 3 Labarga, Fermín. «Conversación en Madrid con Antonio Linage Conde». redalyc.org (Red de Revistas Científicas de América Latina y el Caribe, España y Portugal), 2015. [Consulta: 22 maig 2018].
* ↑ El Sol, núm. 4081, dimecres 10/9/1930, 4. La Llibertat, núm. 3269, dimecres 10/9/1930, 2
* ↑ Conte, Augusto. «Vecinos y amigos arropan a Antonio Linage en el homenaje de la villa a su figura y su obra». elnortedecastilla.es, 19-10-2008. [Consulta: 22 maig 2018].
* ↑ Article publicat en El Socialista (22 de novembre de 1936), i referit per Santamaría (p. 45).
* ↑ «Presentación de la escultura de Antonio Linage Revilla obra de Emiliano Barral, restaurada por Juan Emilio Cristóbal». Real Asociación Española de Cronistas oficiales. [Consulta: 22 maig 2018].

## Bibliografia

* Santamaría López. Junta de Castilla y León. {{{títol}}} (en castellà). Colección Villalar. ISBN 9788475801872. Santamaría López. Junta de Castilla y León. {{{títol}}} (en castellà). Colección Villalar. ISBN 9788475801872. |url=
# Helcogramma kranos

Helcogramma kranos és una espècie de peix de la família dels tripterígids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,1 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical que viu fins als 2 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Indonèsia.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Fricke, R., 1997. Tripterygiid fishes of the western and central Pacific, with descriptions of 15 new species, including an annotated checklist of world Tripterygiidae (Teleostei). Theses Zool. 29:1-607.
* ↑ Allen, G.R. i M. Adrim, 2003. Coral reef fishes of Indonesia. Zool. Stud. 42(1):1-72.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fricke, R., 1994. Tripterygiid fishes of Australia, New Zealand and the southwest Pacific Ocean (Teleostei). Theses Zool. 24:1-585.
* Hansen, P. E. Hadley, 1986: Revision of the tripterygiid fish genus Helcogramma, including descriptions of four new species. Bulletin of Marine Science v. 38 (núm. 2): 313-354.
* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Holleman, W., 2007: Fishes of the genus Helcogramma (Blennioidei: Tripterygiidae) in the western Indian Ocean, including Sri Lanka, with descriptions of four new species. Smithiana, Publications in Aquatic Biodiversity, Bulletin Bull. 7: 51-81.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Williams, J. T. i J. C. Howe, 2003: Seven new species of the triplefin fish genus Helcogramma (Tripterygiidae) from the Indo-Pacific. Aqua, Journal of Ichthyology and Aquatic Biology v. 7 (núm. 4): 151-176.
# Carl Albert Tottmann

Carl Albert Tottmann (Zittau, Saxònia, 31 de juliol de 1837 - 26 de febrer 1917) fou un músic i composior alemany.
Deixeble del Conservatori de Leipzig, entrà com a primer violí en l'orquestra de la Gewandhaus i el 1868 fou nomenat director d'orquestra del Vieux Théâtre, càrrec que desenvolupà fins al 1872. A part de nombroses conferències sobre estètica musical, va publicar les obres següents:
* Kritisches Repertorium der Violinen und Bratschenliteratur (3a ed. 1900);
* Abriss der Musikgeschichte (1883);
* Der Schulgesang und seine Bedeutung für die Verstandes- und Herzensbildung der Jugend (1904);
* Büchlein von der Geige (1904);
* Mozarts Zauberflöte (1908).
Com a compositor se li deuen himnes, cors religiosos i profans, el melodrama Dornröschen i peces per a piano.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 62, pàg. 1601 (ISBN 84-239-4562-6)
# Glyptothorax telchitta

Glyptothorax telchitta és una espècie de peix de la família dels sisòrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pakistan, l'Índia, Bangladesh i Nepal, incloent-hi el riu Ganges.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Blyth E. 1860. Report on some fishes received chiefly from the Sitang River and its tributary streams, Tenasserim Provinces. J. Asiatic Soc. Bengal v. 29 (núm. 2). 138-174.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Glyptothorax trilineatus

Glyptothorax trilineatus és una espècie de peix de la família dels sisòrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 30 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índia, Myanmar, el Nepal, Tailàndia, Laos i la Xina.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Blyth E. 1860. Report on some fishes received chiefly from the Sitang River and its tributary streams, Tenasserim Provinces. J. Asiatic Soc. Bengal v. 29 (núm. 2). 138-174.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Gnathophis andriashevi

Gnathophis andriashevi és una espècie de peix pertanyent a la família dels còngrids.

## Descripció

* La femella pot arribar a fer 36,5 cm de llargària màxima.
* Nombre de vèrtebres: 139-142.
* 224 radis tous a l'aleta dorsal.
* 175 radis tous a l'aleta anal.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu entre 260 i 330 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic sud-oriental: Xile.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Kaup J. J., 1860. Neue aalaehnliche Fische des Hamburger Museums. Abh. Naturwiss. Ver. Hamburg v. 4 (núm. 2). 1-29 + suppl. 1-4.
* ↑ Karmóvskaia, E. S., 1990. New species of conger eels (Congridae) from southeastern Pacific Seamounts. Voprosy Ikhtiologii v. 30 (núm. 5): 764-772.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Karmóvskaia, E.S., 1990. New species of conger eels from southeastern Pacific Seamounts. J. Ichthyol. 30(7):1-10.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Parin, N.V., A.N. Mironov i K.N. Nesis, 1997. Biology of the Nazca and Sala-y-Gómez submarine ridges, an outpost of the Indo-West Pacific fauna in the Eastern Pacific ocean: composition and distribution of the fauna, its community and history. Adv. Mar. Biol. 32:145-242.
* ↑ Pequeño, G., 1997. Peces de Chile. Lista sistemática revisada y comentada: addendum. Rev. Biol. Mar. Oceanogr. 32(2):77-94.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Gnathophis longicauda

Gnathophis longicauda és una espècie de peix pertanyent a la família dels còngrids.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima temperat que viu entre 2-99 m de fondària a la plataforma i el talús continentals.

## Distribució geogràfica

És un endemisme d'Austràlia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Kaup J. J., 1860. Neue aalaehnliche Fische des Hamburger Museums. Abh. Naturwiss. Ver. Hamburg v. 4 (núm. 2). 1-29 + suppl. 1-4.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
* ↑ Paxton, J.R., D.F. Hoese, G.R. Allen i J.E. Hanley, 1989. Pisces. Petromyzontidae to Carangidae. Zoological Catalogue of Australia, Vol. 7. Australian Government Publishing Service, Canberra, 665 p.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.
# Gnathophis parini

Gnathophis parini és una espècie de peix pertanyent a la família dels còngrids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 13,7 cm de llargària màxima.
* Nombre de vèrtebres: 146-147.
* 227-242 radis tous a l'aleta dorsal.
* 177-204 radis tous a l'aleta anal.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu entre 540 i 560 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic sud-oriental: Xile.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Kaup J. J., 1860. Neue aalaehnliche Fische des Hamburger Museums. Abh. Naturwiss. Ver. Hamburg v. 4 (núm. 2). 1-29 + suppl. 1-4.
* ↑ Karmóvskaia, E. S., 1990. New species of conger eels (Congridae) from southeastern Pacific Seamounts. Voprosy Ikhtiologii v. 30 (núm. 5): 764-772.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Karmóvskaia, E.S., 1990. New species of conger eels from southeastern Pacific Seamounts. J. Ichthyol. 30(7):1-10.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Parin, N.V., A.N. Mironov i K.N. Nesis, 1997. Biology of the Nazca and Sala-y-Gómez submarine ridges, an outpost of the Indo-West Pacific fauna in the Eastern Pacific ocean: composition and distribution of the fauna, its community and history. Adv. Mar. Biol. 32:145-242.
* ↑ Pequeño, G., 1997. Peces de Chile. Lista sistemática revisada y comentada: addendum. Rev. Biol. Mar. Oceanogr. 32(2):77-94.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Gobiobotia jiangxiensis

Gobiobotia jiangxiensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ Kreyenberg M. 1911. Eine neue Cobitinen-Gattung aus China. Zool. Anz. v. 38 (núm. 18-19). 417-419.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Zhang, E. i H.Z. Liu, 1995. A new species of the genus Gobiobotia from Jiangxi Province, China (Cypriniformes: Cyprinidae). Acta Zootaxon. Sin. 20(2):249-252.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Gobiobotia yuanjiangensis

Gobiobotia yuanjiangensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a Yunnan (Xina).

## Referències

* ↑ Kreyenberg M. 1911. Eine neue Cobitinen-Gattung aus China. Zool. Anz. v. 38 (núm. 18-19). 417-419.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M., 2001. Freshwater fishes of northern Vietnam. A preliminary check-list of the fishes known or expected to occur in northern Vietnam with comments on systematics and nomenclature. Environment and Social Development Unit, East Asia and Pacific Region. The World Bank. Freshwater Fish. Vietnam (BOOK), Juny: i-iii + 1-123 + 1-18.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Gogo atratus

Gogo atratus és una espècie de peix de la família dels ancàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 17,1 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 43-44.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba al riu Mananara du Nord (nord-est de Madagascar).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Ng, H. H. & J. S. Sparks. 2005. Revision of the endemic Malagasy catfish family Anchariidae (Teleostei: Siluriformes), with descriptions of a new genus and three new species. Ichthyol. Explor. Freshwaters v. 16 (núm. 4): 303-323.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Ng, H.H., Sparks, J.S. & Loiselle, P.V. 2008. A New Species of Catfish of the Genus Gogo from Northeastern Madagascar (Siluriformes: Anchariidae). Copeia 2008 (2): 395-400.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Ng, H.H. i J.S. Sparks, 2005. Revision of the endemic Malagasy catfish family Anchariidae (Teleostei: Siluriformes), with descriptions of a new genus and three new species. Ichthyol. Explor. Freshwaters 16(4): 303-323.
* Sparks, J.S. i M.L.J. Stiassny, 2003. Introduction to the freshwater fishes. p. 849-863. A: S.M. Goodman i J.P. Benstead (eds.) The natural history of Madagascar. The University of Chicago Press, Chicago i Londres. 1709 p.
* Stiassny, M.L.J. i N. Raminosoa, 1994: The fishes of the inland waters of Madagascar. p.133-148. A: G.G. Teugels, J.-F. Guégan i J.-J. Albaret (eds.) Biological diversity of African fresh- and brackish water fishes. Geographical overviews presented at the PARADI Symposium, Senegal, 15-20 de novembre de 1993. Ann. Mus. R. Afr. Centr., Sci. Zool. 275:177 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Gonzalo Martínez de Bizcargui

Gonzalo Martínez de Bizcargui (Azkoitia ~1460 - Azkoitia, 1528 /1529) fou un sacerdot, musicòleg, tractadista i compositor basc sobre el que penes es coneixen dades concretes sobre la seva vida i no és clar si va rebre la seva formació a Salamanca, Pamplona o Toledo. Fou mestre de capellà de l'Església de la Visitació de Burgos fins almenys el 1519. Els dos llibres de teoria musical que escriví Gonzalo, mostren un destacat interès per la música pràctica: l’Arte del Canto llano y Contrapunto y Canto de Órgano (Saragossa, 1508) i les Intonationes según uso de los Modernos; que hoy cantan y intonan en la Iglesia romana (Burgos, 1515). En aquestes defensa la supremacia de l'oïda sobre el judici especulatiu i la seva capacitat de percebre sons inferiors al semitò, així com l'ús del pentagrama i les regles mnemotècniques amb un fi didàctic, mostrant una postura moderna i progressista que provocà la polèmica en altres teòrics del moment com Juan de Espinosa i Francisco Tovar. De la seva obra com a compositor sols es coneix l'obra Salve Regina a 4 veus que es conserva en la catedral de Burgos.

## Bibliografia

* › Enciclopedia Auñamendi
* Enciclopèdia Espasa, Volum núm. 33, pàg. 531, ISBN 84-239-4533-2
# Gorge (filla d'Eneu)

Segons la mitologia grega, Gorge (en grec antic Γόργη, Gorgué) fou una filla d'Eneu, rei de Calidó, i d'Altea i germana de Melèagre.
Es casà amb Andrèmon i fou mare de Toant. Segons una llegenda, havia tingut un fill, Tideu, amb el seu propi pare. Amb la seva germana Deianira va poder fugir de la metamòrfosi que va convertir les filles de Melèagre, en perdius.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 218. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 101. El Cangur / Diccionaris, núm. 209. ISBN 8429741461
# Gorgòfone

Segons la mitologia grega, Gorgòfone (en grec antic Γοργοφόνη, l'assassina de la Gorgona) era filla de Perseu i d'Andròmeda.
Es casà amb Perieres i fou mare d'Afareu i de Leucip.
Diuen que, després de morir el seu marit, es tornà a casar amb Èbal, i se li atribueix la maternitat de Tindàreu i d'Icari. Gorgòfone havia estat la primera dona grega que es tornà a casar en quedar-se viuda. Fins aleshores sembla que les dones viudes no es podien tornar a casar.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 218. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 102. El Cangur / Diccionaris, núm. 209. ISBN 8429741461
# Gottfried Johann Dlabacz

Gottfried Johann Dlabacz (Cerhenice, 17 de juliol de 1758 - Praga, 4 de febrer de 1820) fou un músic i religiós premonstratenc. Fou director del cor bibliotecari del capítol -Strahov- de Praga, i escrigué un Assaig d'un catàleg dels millors músics de la Bohèmia (1788). També és autor d'un interessant dissertació sobre l'estat de la música en la Bohèmia, i, sobretot, d'un notable diccionari històric que es publicà amb el títol d’Allgemeine hist. Kunstler-Lexicon Sür Bohemen (Praga, 1818).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 18, 2a part, pàg. 1685 ISBN 84-239-4581-2
# Gregorius van Brugge

Gregorius van Brugge fou un músic neerlandès del segle xviii que adquirí gran anomenada com a autor de cançons, moltes de les quals arribaren a fer-se populars en el seu temps. D'aquestes se'n publicaren diverses col·leccions, que incloïen no tan sols melodies per a cant, sinó romances sense paraules per a clavicèmbal, violí i altres instruments.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa,Volum núm. 66, pàg. 1160, ISBN 84-239-4566-9