OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hypostomus ventromaculatus

Hypostomus ventromaculatus és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 25 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: des del riu Oyapock fins al riu Surinam.

## Referències

* ↑ Lacépède B. G. E. 1803. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-lxviii + 1-803 + index.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Le Bail, P.-Y., P. Keith i P. Planquette 2000. Atlas des poissons d'eau douce de Guyane (vol. 2, fascicle II). Publications scientifiques du Muséum national d'Histoire naturelle, París: 307 p.

## Bibliografia

* Boeseman, M. 1968: The genus Hypostomus Lacépède, 1803, and its Surinam representatives (Siluriformes, Loricariidae). Zoologische Verhandelingen (Leiden) Núm. 99: 1-89, Pls. 1-18.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco (Califòrnia, Estats Units). iii + 697. ISBN 0-940228-23-8 (1990).
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Mazzoni, R., U. Caramaschi i C. Weber 1994: Taxonomical revision of the species of Hypostomus Lacédède, 1803 (Siluriformes, Loricariidae) from the Lower rio Paraiba do Sul, State of Rio de Janeiro, Brazil. Revue Suisse de Zoologie v. 101 (núm. 1): 3-18.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Oyakawa, O. T., A. Akama i A. M. Zanata 2005: Review of the genus Hypostomus Lacèpède, 1803 from rio Ribeira de Iguape basin, with description of a new species (Pisces, Siluriformes, Loricariidae). Zootaxa Núm. 921: 1-27.
* Reis, R. E., C. Weber i L. R. Malabarba 1990: Review of the genus Hypostomus Lacepéde, 1803 from southern Brazil, with descriptions of three new species (Pisces: Siluriformes: Loricariidae). Revue Suisse de Zoologie v. 97 (núm. 3): 729-766.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Hypostomus wuchereri

Hypostomus wuchereri és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 20 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Paraguaçu, en l'estat de Bahia, Brasil.

## Referències

* ↑ Lacépède B. G. E. 1803. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-lxviii + 1-803 + index.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Boeseman, M. 1968: The genus Hypostomus Lacépède, 1803, and its Surinam representatives (Siluriformes, Loricariidae). Zoologische Verhandelingen (Leiden) Núm. 99: 1-89, Pls. 1-18.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco (Califòrnia, Estats Units). iii + 697. ISBN 0-940228-23-8 (1990).
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Mazzoni, R., U. Caramaschi i C. Weber 1994: Taxonomical revision of the species of Hypostomus Lacédède, 1803 (Siluriformes, Loricariidae) from the Lower rio Paraiba do Sul, State of Rio de Janeiro, Brazil. Revue Suisse de Zoologie v. 101 (núm. 1): 3-18.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Oyakawa, O. T., A. Akama i A. M. Zanata 2005: Review of the genus Hypostomus Lacèpède, 1803 from rio Ribeira de Iguape basin, with description of a new species (Pisces, Siluriformes, Loricariidae). Zootaxa Núm. 921: 1-27.
* Reis, R. E., C. Weber i L. R. Malabarba 1990: Review of the genus Hypostomus Lacepéde, 1803 from southern Brazil, with descriptions of three new species (Pisces: Siluriformes: Loricariidae). Revue Suisse de Zoologie v. 97 (núm. 3): 729-766.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Eumel (mitologia)

Eumel (en grec antic Εὔμηλος), va ser un heroi, fill d'Admet i d'Alcestis.
Va prendre part en la guerra de Troia al front dels tessalis, i segons el catàleg de les naus, va comandar onze vaixells. Va portar a Troia els cavalls que Apol·lo li havia confiat en altre temps, durant la servitud del déu a la cort d'Admet. Aquests cavalls eren objecte d'atencions divines, i li van valer la victòria en els Jocs Fúnebres en honor de Pàtrocle. Una altra versió diu que Eumel anava el primer a la cursa, però Atena el va fer caure i arribà l'últim. Aquil·les, en veure que havia corregut molt bé, volia donar-li el segon premi, però a la fi li donà l'armadura de l'heroi Asteropeu.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 184. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 87. (El Cangur / Diccionaris, núm. 209). ISBN 84-297-4146-1
# Eurimedont (fill d'Urà)

Segons la mitologia grega, Eurimedont (en grec antic Εὐρυμέδων) va ser un gegant, fill d'Urà i de Gea. Era considerat el rei de la seua estirp en un país situat als confins de la terra.
Era molt violent, i els seus actes van provocar-li la ruïna i la dels seus súbdits. Una tradició explica que va voler violar Hera quan encara era una nena, i que amb ella va engendrar Prometeu. Això va provocar la ira de Zeus.

## Referències

* ↑ «A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology, Gigantes». [Consulta: 9 juliol 2022].
* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 186. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 89. (El Cangur / Diccionaris, núm. 209). ISBN 84-297-4146-1
# Europa (filla d'Agenor)

Europa (grec antic: Εὐρώπη, llatí: Eurōpa), segons la mitologia grega, va ser una princesa de Fenícia, filla d'Agenor i Telefaassa, tot i que també podria haver estat filla de Fènix, un dels fills d'Agenor.
La referència literària més antiga a Europa es troba a la Ilíada d'Homer, on és la filla de Fènix, mare de Minos i de Radamantis. Altres narracions antigues del mite d'Europa es troben a la petita epopia (Επύλλιο) "Europa" de Moscos i a "Metamorfosis" d'Ovidi. Hi ha molts relats diferents del rapte d'Europa.
Un dia, mentre collia flors amb les seves companyes, a la platja de Sidó o de Tir, on regnava el seu pare, Zeus veié Europa i se n'enamorà perdudament. Aleshores el déu, encès d'amor per la seva bellesa, es transformà en un brau blanc amb unes banyes que semblaven la lluna creixent, i s'hi acostà fins a ajaçar-se als seus peus. La princesa, encuriosida per aquell magnífic brau de pell extraordinàriament blanca, s'atansà per acariciar-lo i acabà asseient-se-li al llom. Aleshores, el brau s'alçà i es llançà en direcció al mar malgrat els crits d'Europa, que se li aferrà a les banyes. Es va endinsar entre les onades i s'allunyà de la platja. Finalment la retornà a la platja, però en comptes de les costes fenícies, Zeus se l'havia endut a Creta. Un cop allà, a Gortina, el déu li revelà la seva identitat; feren l'amor prop d'una font i sota uns plàtans que, en memòria d'aquests amors, van obtenir el privilegi de no perdre mai les fulles. De la seva unió nasqueren Minos, Radamant i Sarpedó. També se li atribueix la maternitat de Carnos, que va ser estimat per Apol·lo, i la de Dodó. Zeus li atorgà tres presents: Talos, el gegant de bronze que protegia les costes de Creta de qualsevol desembarcament estranger, un gos que no deixava mai escapar cap presa, Laelaps, i una javelina de caça que mai errava el blanc. Després la va casar amb Asterió, rei de Creta, per la qual cosa obtingué la sobirania sobre l'illa. Va gaudir dels honors de dea amb el nom d'Hellotis o Hellotia. Els germans d'Europa, Cadme, Fènix i Cílix, van sortir a buscar la seva germana quan va ser raptada per Zeus, amb la prohibició feta pel seu pare de tornar a Fenícia sense ella.
El rapte d'Europa i la fugida cap a Creta inspirà el nom del continent europeu.

## Referències

* ↑ «Europa (filla d'Agenor)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 189-190. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions, 62, 1997, p. 90. Col·lecció El Cangur / Diccionaris, núm. 209. ISBN 8429741461.
Viccionari
# Eusebio Cabello Ruiz

Eusebio Cabello i Ruiz (Calataiud, Aragó, [...?] - Madrid, Castella, principis del segle XX) compositor espanyol.
Fou organista de les esglésies de San Lorenzo i de San José, de la cort espanyola.
Deixà diverses obres religioses.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 10, pàg. 113. (ISBN 84-239-4510-3)
# Eusebio Moya

Eusebio Moya (segle xviii — s. XIX) fou un compositor espanyol que fou mestre de capella de la parròquia de Santa María de Madrid. Cultivà el gènere religiós, si bé també fou col·laborador de Laserna en la peça elogiosa Dia feliz de España, amb què la capital espanyola va festejar a Ferran VII abans d'ocupar el tron espanyol. Es conserven de Moya, a l'Arxiu de l'Escorial, quatre misses a vuit veus amb orquestra, i un dixit dominus.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, Volum núm. 36, pàg. 1543, ISBN 84 239-4536-7
# Eustomias bertelseni

Eustomias bertelseni és una espècie de peix de la família dels estòmids i de l'ordre dels estomiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 9,3 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu fins als 1.500 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba davant la costa occidental de Sumatra.

## Referències

* ↑ Vaillant L. L., 1888. Expéditions scientifiques du "Travailleur" et du "Talisman" pendant les années 1880, 1881, 1882, 1883. Poissons. París. Exped. Travailleur et Talisman. 1-406.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Gibbs, R. H., Jr., T. A. Clarke i J. R. Gomon, 1983: Taxonomy and distribution of the stomioid fish genus Eustomias (Melanostomiidae), I: subgenus Nominostomias. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 380: i-iv + 1-139.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Gibbs, R. H., Jr., 1960: The stomiatoid fish genera Eustomias and Melanostomias in the Pacific, with descriptions of two new species. Copeia 1960 (núm. 3): 200-203.
* Gomon, J. R. i R. H., Jr. Gibbs, 1985: Taxonomy and distribution of the stomioid fish genus Eustomias (Melanostomiidae), II: Biradiostomias, new subgenus. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 409: 1-58.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Sutton, T. T. i K. E. Hartel, 2004: New species of Eustomias (Teleostei: Stomiidae) from the western North Atlantic, with a review of the subgenus Neostomias. Copeia 2004 (núm. 1): 116-121.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Eustomias curtatus

Eustomias curtatus és una espècie de peix de la família dels estòmids i de l'ordre dels estomiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 15,2 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu fins als 1.000 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a prop de Hawaii.

## Referències

* ↑ Vaillant L. L., 1888. Expéditions scientifiques du "Travailleur" et du "Talisman" pendant les années 1880, 1881, 1882, 1883. Poissons. París. Exped. Travailleur et Talisman. 1-406.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Gibbs, R. H., Jr., T. A. Clarke i J. R. Gomon, 1983: Taxonomy and distribution of the stomioid fish genus Eustomias (Melanostomiidae), I: subgenus Nominostomias. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 380: i-iv + 1-139.
* ↑ Mundy, B.C., 2005. Checklist of the fishes of the Hawaiian Archipelago. Bishop Museum Bulletins in Zoology. Bishop Mus. Bull. Zool. (6):1-704.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Gibbs, R. H., Jr., 1960: The stomiatoid fish genera Eustomias and Melanostomias in the Pacific, with descriptions of two new species. Copeia 1960 (núm. 3): 200-203.
* Gomon, J. R. i R. H., Jr. Gibbs, 1985: Taxonomy and distribution of the stomioid fish genus Eustomias (Melanostomiidae), II: Biradiostomias, new subgenus. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 409: 1-58.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Sutton, T. T. i K. E. Hartel, 2004: New species of Eustomias (Teleostei: Stomiidae) from the western North Atlantic, with a review of the subgenus Neostomias. Copeia 2004 (núm. 1): 116-121.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Eustomias curtifilis

Eustomias curtifilis és una espècie de peix de la família dels estòmids i de l'ordre dels estomiformes.

## Morfologia

* Les femelles poden assolir 16,6 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu entre 120-660 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud-oest de l'Atlàntic (entre 17-21°S i 28-30°W).

## Referències

* ↑ Vaillant L. L., 1888. Expéditions scientifiques du "Travailleur" et du "Talisman" pendant les années 1880, 1881, 1882, 1883. Poissons. París. Exped. Travailleur et Talisman. 1-406.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Clarke, T.A., 2000. Review of nine species of North Atlantic Eustomias, subgenus Dinematochirus (Pisces: Stomiidae), with the description of two new species. Copeia (1):96-111.

## Bibliografia

* Clarke, T.A., 2001. Pelagic fishes of the genus Eustomias, subgenus Dinematochirus (Stomiidae), in the Indo-Pacific with the description of twelve new speices. Copeia (3):683-699.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Gibbs, R. H., Jr., 1960: The stomiatoid fish genera Eustomias and Melanostomias in the Pacific, with descriptions of two new species. Copeia 1960 (núm. 3): 200-203.
* Gibbs, R. H., Jr., T. A. Clarke i J. R. Gomon, 1983: Taxonomy and distribution of the stomioid fish genus Eustomias (Melanostomiidae), I: subgenus Nominostomias. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 380: i-iv + 1-139.
* Gomon, J. R. i R. H., Jr. Gibbs, 1985: Taxonomy and distribution of the stomioid fish genus Eustomias (Melanostomiidae), II: Biradiostomias, new subgenus. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 409: 1-58.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Sutton, T. T. i K. E. Hartel, 2004: New species of Eustomias (Teleostei: Stomiidae) from the western North Atlantic, with a review of the subgenus Neostomias. Copeia 2004 (núm. 1): 116-121.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Eustomias dinema

Eustomias dinema és una espècie de peix de la família dels estòmids i de l'ordre dels estomiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 14,8 cm de longitud total i les femelles 10,2.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu fins als 260 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a prop de les Hawaii.

## Referències

* ↑ Vaillant L. L., 1888. Expéditions scientifiques du "Travailleur" et du "Talisman" pendant les années 1880, 1881, 1882, 1883. Poissons. París. Exped. Travailleur et Talisman. 1-406.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Clarke, T.A., 1999. Pelagic fishes of the genus Eustomias (Melanostomiidae) similar to Eustomias dendriticus Regan and Trewavas with the description of seven new species. Copeia (4):1002-1013.
* ↑ Mundy, B.C., 2005. Checklist of the fishes of the Hawaiian Archipelago. Bishop Museum Bulletins in Zoology. Bishop Mus. Bull. Zool. (6):1-704.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Gibbs, R. H., Jr., 1960: The stomiatoid fish genera Eustomias and Melanostomias in the Pacific, with descriptions of two new species. Copeia 1960 (núm. 3): 200-203.
* Gibbs, R. H., Jr., T. A. Clarke i J. R. Gomon, 1983: Taxonomy and distribution of the stomioid fish genus Eustomias (Melanostomiidae), I: subgenus Nominostomias. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 380: i-iv + 1-139.
* Gomon, J. R. i R. H., Jr. Gibbs, 1985: Taxonomy and distribution of the stomioid fish genus Eustomias (Melanostomiidae), II: Biradiostomias, new subgenus. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 409: 1-58.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Sutton, T. T. i K. E. Hartel, 2004: New species of Eustomias (Teleostei: Stomiidae) from the western North Atlantic, with a review of the subgenus Neostomias. Copeia 2004 (núm. 1): 116-121.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Eustomias dubius

Eustomias dubius és una espècie de peix de la família dels estòmids i de l'ordre dels estomiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 13,1 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües tropicals.

## Distribució geogràfica

Es troba a Bermuda, les Bahames i St. Croix.

## Referències

* ↑ Vaillant L. L., 1888. Expéditions scientifiques du "Travailleur" et du "Talisman" pendant les années 1880, 1881, 1882, 1883. Poissons. París. Exped. Travailleur et Talisman. 1-406.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Bigelow, H.B., D.M. Cohen, M.M. Dick, R.H. Gibbs, Jr., M. Grey, J.E. Morrow, Jr., L.P. Schultz i V. Walters, 1964. Fishes of the western North Atlantic. Part four. New Haven, Sears Found. Mar. Res., Yale Univ.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Gibbs, R. H., Jr., 1960: The stomiatoid fish genera Eustomias and Melanostomias in the Pacific, with descriptions of two new species. Copeia 1960 (núm. 3): 200-203.
* Gibbs, R. H., Jr., T. A. Clarke i J. R. Gomon, 1983: Taxonomy and distribution of the stomioid fish genus Eustomias (Melanostomiidae), I: subgenus Nominostomias. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 380: i-iv + 1-139.
* Gomon, J. R. i R. H., Jr. Gibbs, 1985: Taxonomy and distribution of the stomioid fish genus Eustomias (Melanostomiidae), II: Biradiostomias, new subgenus. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 409: 1-58.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Sutton, T. T. i K. E. Hartel, 2004: New species of Eustomias (Teleostei: Stomiidae) from the western North Atlantic, with a review of the subgenus Neostomias. Copeia 2004 (núm. 1): 116-121.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.