# Manuel Soler i Alegre

Manuel Soler i Alegre (Barcelona, 9 de març de 1957 - Sant Quirze Safaja, 20 de gener de 2021) fou un pilot de trial català que va destacar en competició internacional durant la dècada del 1970 i començaments de la del 1980, en què esdevingué un dels competidors principals del campionat del món de trial. El 1976 va esdevenir el primer català a situar-se entre els 10 primers classificats en aquest campionat i el 1979, gràcies a la seva victòria al trial de Finlàndia amb la Bultaco Sherpa T, el primer català a guanyar-ne una prova puntuable. Al llarg de la seva carrera en va arribar a guanyar un total de quatre (a més de la de 1979, en va guanyar tres el 1981 amb la Montesa Cota 349). A banda, va guanyar quatre campionats d'Espanya consecutius entre el 1974 i el 1977, el primer a només 17 anys.
Durant la seva etapa d'activitat esportiva se'l coneixia amb el malnom afectuós de monstruet (en castellà, "El Monstruito") pel seu alt nivell i precocitat. El seu efectiu estil de pilotatge es caracteritzava per un gran sentit de l'equilibri i dosificació del cop de gas.

## Biografia

Manuel Soler era fill de Joan Soler i Bultó (nebot de Francesc Xavier Bultó i un dels pioners del trial a la península Ibèrica). Era renebot, per tant, del fundador de Bultaco i cosí segon del 4 vegades campió d'Espanya de trial Ignasi Bultó. Així doncs, ja de ben petit va aprendre del seu pare i del seu cosí tots els secrets del trial.
Manuel Soler va començar a practicar el trial a edat primerenca, amb motocicletes que el seu pare i el seu besoncle havien fet per als fills de la família Bultó. Les primeres motos equipaven motor "Mosquito" i després Mymsa i se'n van fer tot just 10 o 12 unitats. A mesura que Soler anava creixent se li anaven adaptant models comercials, principalment Bultaco Lobito, a la seva manera de pilotar. Quan ja va poder conduir les Bultaco Sherpa T va començar a disputar curses oficials, però fora de concurs amb el dorsal "X" per la seva curta edat.
El 1974, amb 17 anys, va guanyar el seu primer Campionat d'Espanya de trial (amb set victòries de set curses disputades), títol que revalidaria els següents tres anys fins que Toni Gorgot el va vèncer el 1978. El 1979 va guanyar el Gran Premi de Finlàndia, esdevenint així el primer català a guanyar una prova puntuable per al Campionat del Món de trial. L'any 1980 Bultaco va entrar en crisi profunda i Soler es va veure empès a contracor a abandonar la marca del seu besoncle Don Paco i va fitxar per la també catalana Montesa. Amb aquesta motocicleta va obtenir bons resultats al Campionat del Món en guanyar-ne tres proves puntuables el 1981, concretament les de Catalunya (el famós Trial de Sant Llorenç, disputat aquell any pels voltants de Mura, al Bages), Àustria i Alemanya.
El 1983, ja en el declivi de la seva carrera esportiva, Soler va fitxar per la marca catalana Merlin, pilotant la seva motocicleta al campionat espanyol i mundial.

### La Sherpa «Manuel Soler»

Malgrat que Bultaco mai no va donar aquesta denominació a cap dels seus models, popularment es coneixia com a Sherpa Manuel Soler el model de Sherpa T sorgit de l'evolució de les Sherpa Kit Campió a final de 1974, que recollia les aportacions, entre altres pilots, de Manuel Soler. Aquestes Sherpa es comercialitzaren el 1975 i es caracteritzaven per abandonar el característic dipòsit amb ratlla blanca inferior, seient i tapes laterals d'una sola peça (a l'estil de les Cota de Montesa), passant a muntar dipòsit, seient i tapes laterals per separat, amb ratlla platejada superior al dipòsit. Amb els anys aquest model va evolucionar cap a les Sherpa amb dipòsit de polipropilè (primer vermelles i al final blaves).

## Mort

Manuel Soler es va morir d'una aturada cardíaca a la seva residència de Sant Quirze Safaja el 20 de gener del 2021, a l'edat de 63 anys.
Amb motiu de la seva mort, l'ex-campió del món i gran amic seu Bernie Schreiber va declarar:
| « | En Manuel va ser un dels pilots del mundial amb més talent de la seva època. El seu estil era únic i suau i en vaig aprendre molt d'ell. Quan li sortia bé una zona, dèiem "només en Manuel ho pot fer". Tot un senyor amb una profunda passió per l'esport del trial i els esports del motor. | » |
| — Bernie Schreiber, FIM Communications (21/1/2021) |||

## Palmarès

| Any | Motocicleta | Campionat del Món | Victòries en GP | Victòries en GP | Campionat d'Espanya |
| 1974 | Bultaco | - | - | | 1r |
| 1975 | Bultaco | 12è | - | | 1r |
| 1976 | Bultaco | 7è | - | | 1r |
| 1977 | Bultaco | 8è | - | | 1r |
| 1978 | Bultaco | 10è | - | | 2n |
| 1979 | Bultaco | 8è | 1 | Finlàndia | 2n |
| 1980 | Montesa | 6è | - | | 4t |
| 1981 | Montesa | 5è | 3 | Catalunya, Àustria i Alemanya | 2n |
| 1982 | Montesa | 16è | - | | 6è |
| 1983 | Merlin | 12è | - | | 6è |
| Total victòries | Total victòries | | 4 | | |
| Total títols | Total títols | 0 | | | 4 |

### Notes

* ↑ Fins al 1974 el campionat era d'Europa i a partir de 1975 va passar a anomenar-se Campionat del Món
* ↑ Al total de títols s'hi compten tots els campionats estatals guanyats

## Referències

* 1 2 «The rider... Soler Manuel» (en anglès). trialonline.org. [Consulta: 14 febrer 2011].
* ↑ Simon, Lluís. «Mor Manuel Soler, el primer català que va guanyar una prova del mundial de trial». [Consulta: 20 gener 2021].
* ↑ Herreros, Francisco; Aznar, José Luis. «Trial». A: Historia del motociclismo en España (en castellà). Barcelona: RACC, 1998, p. 289-290. ISBN 84-920886-5-6.
* ↑ Linati Bigas, Alejandro. «Competiciones y campeonatos». A: Iniciación al Moto-Cross, Trial y Todo-Terreno (en castellà). Barcelona: Editorial De Vecchi, SA, 1975, p. 105. ISBN 84-315-12210.
* ↑ «Fallece Manuel Soler, un histórico del trial» (en castellà). mundodeportivo.com. El Mundo Deportivo, 21-01-2021. [Consulta: 21 gener 2021].
* 1 2 «Campeonato de España de Trial: Un poco de historia (V)» (en castellà). motociclismo.es, 22-12-2008. Arxivat de l'original el 21 de desembre 2009. [Consulta: 23 desembre 2009].
* ↑ «Bultaco, més que un mite». Fricandó motarra, 16-03-2009. [Consulta: 5 desembre 2011].
* ↑ Pi, Pere. «122. Catalunya, una potència mundial de trialers». A: No tinc 200 anys. Les vivències de Pere Pi. Barcelona: Autoeditat (Service Point), juliol 2012, p. 175-179. ISBN 9788461590353.
* ↑ Armengol, Josep. «La familia Bultó, con las motos en su ADN» (en castellà). soymotero.net, 12-12-2017. [Consulta: 12 desembre 2017].
* 1 2 3 4 «Manuel Soler» (en castellà). clubcemoto.blogspot.es, 15-06-2009. Arxivat de l'original el 21 de desembre 2009. [Consulta: 23 desembre 2009].
* ↑ «Trialeando como niños» (en castellà). clubcemoto.blogspot.es, 22-03-2009. Arxivat de l'original el 21 de desembre 2009. [Consulta: 23 desembre 2009].
* ↑ G. Luque, Joan «Entrevista con Manuel Soler» (en castellà). SOLO MOTO. Garbo Editorial, S.A. [Barcelona], núm. 1, 14-03-1975, p. 10-12.
* ↑ «¡Manuel Soler venció en Finlandia!» (PDF) (en castellà). Hemeroteca. El Mundo Deportivo, 27-08-1979. [Consulta: 5 gener 2010].
* ↑ «Folletos Bultaco nº 9» (en castellà). clubcemoto.blogspot.es, 26-10-2009. Arxivat de l'original el 21 de desembre 2009. [Consulta: 23 desembre 2009].
* ↑ De la Torre, Juan Pedro. «Muere Manuel Soler y deja al trial español de luto» (en castellà). Motociclismo, 20-01-2021. [Consulta: 20 gener 2021].
* ↑ «Fallece Manuel Soler “El Monstruíto”» (en castellà). todotrial.com, 20-01-2021. [Consulta: 21 gener 2021].
* ↑ «FIM Trial community mourn Manuel Soler» (en anglès). fim-live.com. FIM, 21-01-2021. [Consulta: 21 gener 2021]. «Manuel was one of the most talented world-class riders of his time. His style was unique and smooth and I learned a lot from him. When he had a good ride in a section, we'd say ‘only Manuel can do that'. A real gentleman with a deep passion for the sport of Trial and motorsports.»

## Enllaços externs

* Vídeo d'homenatge a Manuel Soler amb motiu de la seva mort (francès)
* Semblança de Manuel Soler a trialsguru.net (anglès)
* Article sobre un curset de trial impartit per Manuel Soler el 2007 (castellà)
Campions d'Espanya de trial :
1968 - Pi
1969 - Bultó
1970 - Bultó
1971 - Bultó
1972 - Bultó
1973 - Muñoz
1974 - Soler
1975 - Soler
1976 - Soler
1977 - Soler
1978 - Gorgot
1979 - Gorgot
1980 - Gorgot
1981 - Gorgot
1982 - Gorgot
1983 - Gorgot
1984 - Gallach
1985 - Gallach
1986 - Tarrés
1987 - Tarrés
1988 - Tarrés
1989 - Tarrés
1990 - Tarrés
1991 - Tarrés
1992 - Tarrés
1993 - Tarrés
1994 - Tarrés
1995 - Colomer
1996 - Bilbao
1997 - Colomer
1998 - Colomer
1999 - Colomer
2000 - Colomer
2001 - Lampkin
2002 - Cabestany
2003 - Lampkin
2004 - Raga
2005 - Raga
2006 - Bou
2007 - Raga
2008 - Raga
2009 - Bou
2010 - Raga
2011 - Bou
2012 - Bou
2013 - Bou
2014 - Bou
2015 - Bou
2016 - Bou
2017 - Bou
2018 - Bou
2019 - Bou
2020 - Raga
2021 - Busto
2022 - Busto
2023 - Busto
2024 - Busto :