OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Helcogramma alkamr

Helcogramma alkamr és una espècie de peix de la família dels tripterígids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,2 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 35-36.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical i associat als esculls de corall que viu fins als 20 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Zanzíbar fins a les Seychelles.

## Referències

* ↑ McCulloch A. R. & Waite E. R., 1918. Some new and little-known fishes from South Australia. Rec. S. Aust. Mus. (Adelaide) v. 1 (núm. 1). 39-78.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Holleman, W., 2007: Fishes of the genus Helcogramma (Blennioidei: Tripterygiidae) in the western Indian Ocean, including Sri Lanka, with descriptions of four new species. Smithiana, Publications in Aquatic Biodiversity, Bulletin Bull. 7: 51-81.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hansen, P. E. Hadley, 1986: Revision of the tripterygiid fish genus Helcogramma, including descriptions of four new species. Bulletin of Marine Science v. 38 (núm. 2): 313-354.
* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Williams, J. T. i J. C. Howe, 2003: Seven new species of the triplefin fish genus Helcogramma (Tripterygiidae) from the Indo-Pacific. Aqua, Journal of Ichthyology and Aquatic Biology v. 7 (núm. 4): 151-176.
# Helcogramma aquilum

Helcogramma aquilum és una espècie de peix de la família dels tripterígids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical que viu fins als 6 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Guam i a les Filipines.

## Referències

* ↑ McCulloch A. R. & Waite E. R., 1918. Some new and little-known fishes from South Australia. Rec. S. Aust. Mus. (Adelaide) v. 1 (núm. 1). 39-78.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Helcogramma aquilum». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Fricke, R., 1997. Tripterygiid fishes of the western and central Pacific, with descriptions of 15 new species, including an annotated checklist of world Tripterygiidae (Teleostei). Theses Zool. 29:1-607.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fricke, R., 1994. Tripterygiid fishes of Australia, New Zealand and the southwest Pacific Ocean (Teleostei). Theses Zool. 24:1-585.
* Hansen, P. E. Hadley, 1986: Revision of the tripterygiid fish genus Helcogramma, including descriptions of four new species. Bulletin of Marine Science v. 38 (núm. 2): 313-354.
* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Holleman, W., 2007: Fishes of the genus Helcogramma (Blennioidei: Tripterygiidae) in the western Indian Ocean, including Sri Lanka, with descriptions of four new species. Smithiana, Publications in Aquatic Biodiversity, Bulletin Bull. 7: 51-81.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Williams, J.T. i C. J. McCormick, 1990. Two new species of the triplefin fish genus Helcogramma (Tripterygiidae) from the Western Pacific Ocean. Copeia (4):1020-1030.
* Williams, J. T. i J. C. Howe, 2003: Seven new species of the triplefin fish genus Helcogramma (Tripterygiidae) from the Indo-Pacific. Aqua, Journal of Ichthyology and Aquatic Biology v. 7 (núm. 4): 151-176.
# Helcogramma desa

Helcogramma desa és una espècie de peix de la família dels tripterígids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical que viu fins als 7 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Filipines i al Vietnam.

## Referències

* ↑ McCulloch A. R. & Waite E. R., 1918. Some new and little-known fishes from South Australia. Rec. S. Aust. Mus. (Adelaide) v. 1 (núm. 1). 39-78.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Williams, J. T. i J. C. Howe, 2003: Seven new species of the triplefin fish genus Helcogramma (Tripterygiidae) from the Indo-Pacific. Aqua, Journal of Ichthyology and Aquatic Biology v. 7 (núm. 4): 151-176.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fricke, R., 1997. Tripterygiid fishes of the western and central Pacific, with descriptions of 15 new species, including an annotated checklist of world Tripterygiidae (Teleostei). Theses Zool. 29:1-607.
* Hansen, P. E. Hadley, 1986: Revision of the tripterygiid fish genus Helcogramma, including descriptions of four new species. Bulletin of Marine Science v. 38 (núm. 2): 313-354.
* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Holleman, W., 2007: Fishes of the genus Helcogramma (Blennioidei: Tripterygiidae) in the western Indian Ocean, including Sri Lanka, with descriptions of four new species. Smithiana, Publications in Aquatic Biodiversity, Bulletin Bull. 7: 51-81.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Helcogramma inclinata

Helcogramma inclinata és una espècie de peix de la família dels tripterígids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,6 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí de clima subtropical que viu fins als 9 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Illes Ryukyu, Taiwan i les Filipines.

## Referències

* ↑ «Helcogramma inclinata». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Fricke, R., 1997. Tripterygiid fishes of the western and central Pacific, with descriptions of 15 new species, including an annotated checklist of world Tripterygiidae (Teleostei). Theses Zool. 29:1-607.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (editors), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fricke, R., 1994. Tripterygiid fishes of Australia, New Zealand and the southwest Pacific Ocean (Teleostei). Theses Zool. 24:1-585.
* Hansen, P. E. Hadley, 1986: Revision of the tripterygiid fish genus Helcogramma, including descriptions of four new species. Bulletin of Marine Science v. 38 (núm. 2): 313-354.
* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Holleman, W., 2007: Fishes of the genus Helcogramma (Blennioidei: Tripterygiidae) in the western Indian Ocean, including Sri Lanka, with descriptions of four new species. Smithiana, Publications in Aquatic Biodiversity, Bulletin Bull. 7: 51-81.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Williams, J. T. i J. C. Howe, 2003: Seven new species of the triplefin fish genus Helcogramma (Tripterygiidae) from the Indo-Pacific. Aqua, Journal of Ichthyology and Aquatic Biology v. 7 (núm. 4): 151-176.
# Helcogramma obtusirostre

Helcogramma obtusirostre és una espècie de peix de la família dels tripterígids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els adults poden assolir 45 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 35-36.

## Depredadors

Al Japó és depredat per Fistularia commersonii.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical que viu fins als 30 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba des de la Mar Roja fins a Transkei (Sud-àfrica) i el Pacífic occidental. També es troba a l'Atlàntic sud-oriental: illa de l'Ascensió i Santa Helena.

## Referències

* ↑ «Tripterygiidae». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ Klunzinger, C.B. «Synopsis der Fische des Rothen Meeres» (en alemany). Verh. Zool.-Bot. Ges. Wien, 21, 1871, pàg. 441-688, 1353-1368.
* 1 2 3 4 Sa-a, Pascualita; Luna, Susan M. «Helcogramma obtusirostris (Klunzinger, 1871) Hotlips triplefin» (en anglès). Fishbase.
* ↑ Takeuchi, N., H. Hashimoto i K. Gushima, 2002. Short-term foraging patterns of individual cornetfish, Fistularia commersonii, based on stomach content analysis. Ichthyol. Res. 49:76-80.
* ↑ Randall, J.E., 1995. Coastal fishes of Oman. University of Hawaii Press, Honolulu. 439 p.

## Bibliografia

* Hansen, P. E. Hadley, 1986: Revision of the tripterygiid fish genus Helcogramma, including descriptions of four new species. Bulletin of Marine Science v. 38 (núm. 2): 313-354.
* Holleman, W., 2007: Fishes of the genus Helcogramma (Blennioidei: Tripterygiidae) in the western Indian Ocean, including Sri Lanka, with descriptions of four new species. Smithiana, Publications in Aquatic Biodiversity, Bulletin Bull. 7: 51-81.
* Huang, Z., 2001. Marine species and their distribution in China's seas. p. 404- 463. Vertebrata. Smithsonian Institution, Florida, Estats Units. 598 p.
* Kailola, P.J., 1987. The fishes of Papua New Guinea. A revised and annotated checklist. Vol. 1. Myxinidae to Synbranchidae. Research Bulletin Núm. 41. Department of Fisheries and Marine Resources, Port Moresby, Papua Nova Guinea. 194 p.
* Williams, J. T. i J. C. Howe, 2003: Seven new species of the triplefin fish genus Helcogramma (Tripterygiidae) from the Indo-Pacific. Aqua, Journal of Ichthyology and Aquatic Biology v. 7 (núm. 4): 151-176.
# Helcogramma springeri

Helcogramma springeri és una espècie de peix de la família dels tripterígids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,4 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical que viu entre 3-10 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Filipines, Indonèsia, Nova Guinea, Vanuatu, Austràlia i Salomó.

## Referències

* ↑ McCulloch A. R. & Waite E. R., 1918. Some new and little-known fishes from South Australia. Rec. S. Aust. Mus. (Adelaide) v. 1 (núm. 1). 39-78.
* ↑ «Helcogramma springeri». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Fricke, R., 1994. Tripterygiid fishes of Australia, New Zealand and the southwest Pacific Ocean (Teleostei). Theses Zool. 24:1-585.
* ↑ Allen, G.R. i M. Adrim, 2003. Coral reef fishes of Indonesia. Zool. Stud. 42(1):1-72.
* ↑ Kailola, P.J., 1987. The fishes of Papua New Guinea. A revised and annotated checklist. Vol. 1. Myxinidae to Synbranchidae. Research Bulletin Núm. 41. Department of Fisheries and Marine Resources, Port Moresby, Papua Nova Guinea. 194 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fricke, R., 1997. Tripterygiid fishes of the western and central Pacific, with descriptions of 15 new species, including an annotated checklist of world Tripterygiidae (Teleostei). Theses Zool. 29:1-607.
* Hansen, P. E. Hadley, 1986: Revision of the tripterygiid fish genus Helcogramma, including descriptions of four new species. Bulletin of Marine Science v. 38 (núm. 2): 313-354.
* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Holleman, W., 2007: Fishes of the genus Helcogramma (Blennioidei: Tripterygiidae) in the western Indian Ocean, including Sri Lanka, with descriptions of four new species. Smithiana, Publications in Aquatic Biodiversity, Bulletin Bull. 7: 51-81.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Williams, J. T. i J. C. Howe, 2003: Seven new species of the triplefin fish genus Helcogramma (Tripterygiidae) from the Indo-Pacific. Aqua, Journal of Ichthyology and Aquatic Biology v. 7 (núm. 4): 151-176.
# Helena Casas Sal

Helena Casas Sal (Vila de Gràcia, 6 d'octubre de 1973) és una cantant i música catalana integrant dels grups Pomada (1998), Conxita (2005), Angelina i els Moderns (2009) i 2princesesbarbudes.
A Pomada, un grup de música folk actualitzada, Helena Casas hi feia veus i tocava la pandereta. Amb Conxita va evolucionar cap al pop i amb Angelina i els Moderns va recuperar l'estil de música ié-ié, mitjançant el seu alter ego «Angelina Fàbregas», la cantant del grup. El primer disc de la seva nova formació, Conxita, fou guardonat als Premis Enderrock de música en català del 2006 amb el Premi al millor disc i amb el Premi al millor disc de pop-rock.
Amb el grup Angelina i els Moderns va participar en l'espectacle de cap d'any (2008-09) de TV3. Junt amb Marc Marcé, des del 2008 forma part del grup 2princesesbarbudes, que fa música infantil amb instruments de joguina.

## Discografia
### Amb Pomada

* 1998: Folklore (en casset)
* 2000: el disc 1 de pomada
* 2001: el disquet de pomada
* 2004: CD 2.POM (descarregable només a internet)

### Amb Conxita

* 2006: Amb lletra petita
* 2008: Santa Rita, Santa Rita

### Amb Angelina i els Moderns

* 2009: Angelina i els Moderns
* 2020: Gran reserva

### Amb 2princesesbarbudes

* 2011: Cançons i rimetes
* 2013: Enciclopèdia baixeta de la nit
* 2014: Gaueko entziklopedia koxkorra
* 2015: Sempre de vacances
* 2016: Siempre vacaciones
* 2018: Enaren kontuak
* 2019: La bona vida
* 2023: Som i serem

## Referències

* ↑ Soriguera, Elisenda «Angelina i els moderns. El bagul dels records». Enderrock [Barcelona], núm. 172, 2-2010, p.24-25. ISSN: 1136-7393.
* ↑ «Les protagonistes de l'exposició D'ONES: Helena Casas | Enderrock.cat». Enderrock.cat, 16-01-2018. [Consulta: 13 setembre 2024].
* ↑ «Pomada». botiboti.org. [Consulta: 9 abril 2023].
* ↑ «Conxita, millor disc de 2006 segons la crítica musical d'Enderrock». Enderrock. [Consulta: 9 abril 2023].
* ↑ «Helena Casas: El futur de la música està en penjar els temes a internet», 22-03-2007. Arxivat de l'original el 2007-03-22. [Consulta: 13 setembre 2024].
* ↑ «Angelina i els Moderns, reivindicadors del ié-ié català». Enderrock.cat. [Consulta: 9 abril 2023].
* ↑ Llompart, Marina. «2princesesbarbudes». El Culturista. [Consulta: 13 abril 2023].
* ↑ «Doble reserva de modernisme aborigen». Enderrock.cat. [Consulta: 9 abril 2023].
* ↑ «Kids XS - 2princesesbarbudes: "A vegades ens trobem en terra de ningú entre el públic infantil i l'adult"». CCMA, 16-09-2023. [Consulta: 13 setembre 2024].
# Hemiancistrus meizospilos

Hemiancistrus meizospilos és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 14,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca superior del riu Uruguai al Brasil.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1862-1863. Atlas ichthyologique des Indes Orientales Néêrlandaises, publié sous les auspices du Gouvernement colonial néêrlandais. Vol. II. Siluroïdes, Chacoïdes et Hétérobranchoïdes. Amsterdam. Atlas Ichthyol. v. 2 . 1-112.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Cardoso, A. R. & J. F. P. da Silva. 2004. Two new species of the genus Hemiancistrus Bleeker (Teleostei: Siluriformes: Loricariidae) from the upper rio Uruguai basin. Neotropical Ichthyol. v. 2 (núm. 1): 1-8.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Arved Poorten

Arved Poorten (Riga, Letònia, 1836 - Riga, Letònia, 1901) fou un violoncel·lista rus.
Fou alumne de Friedrich Kummer a Dresden, i més tard assistí al Conservatori de Brussel·les, i després va recórrer bona part d'Europa com a concertista, conquerint molts aplaudiments. En acabar aquestes gires, es convertí en membre de la banda imperial russa i professor del Conservatori de Sant Petersburg.
Va publicar diverses composicions per a violí o violoncel, sis Morceau característiques, que aparegueren impreses per ell, i una obra titulada Tournée artístiques dans l'interieur de la Russie (Brussel·les, 1873).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 46, pàg. 423 (ISBN 84-239-4546-4)
# Antonio Soller

Antonio Soller (Lisboa, 10 d'agost de 1840 - ?) fou un pianista i compositor portuguès.
Estudià les dues carreres a la vegada, la pintura i la música, optant al final per aquesta última. El 1865 fixà la seva residència a Porto, on es dedicà a l'ensenyança i començà la seva carrera com a compositor. Més tard, desitjós de perfeccionar-se en el seu art, visità França, Itàlia i Bèlgica, i el 1884 dedicà al rei Humbert una marxa titulada Heroisme. Una altra composició semblant, que dedicà a Victor Hugo, fou executada per les bandes militars de Portugal, Espanya, França, Alemanya i Rússia.
Entre les seves altres composicions cal mencionar: L'ètoile d'Espagne, tanda de valsos; Chant des oiseaux; La source, caprici brillant; Les cloches de Westminster, nocturn; Tarantela; Polonesa; Scherzo; Simfonia a gran orquestra; Souvenir dÀlsace; l'opereta A vivandeira, i diverses marxes triomfals i fúnebres.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 57, pàg. 241 (ISBN 84 239-4557-X)
# Egglestonichthys bombylios

Egglestonichthys bombylios és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal que viu fins als 29 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Austràlia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Miller P. J. & Wongrat P., 1979. A new goby (Teleostei: Gobiidae) from the South China Sea and its significance for gobioid classification. Zool. J. Linn. Soc. v. 67 (núm. 3). 239-257.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 «Egglestonichthys bombylios» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* 伍汉霖. 拉汉世界鱼类系统名典 (en xinès). 中国海洋大学出版社, 2017. ISBN 978-7-5670-1538-8.

## Enllaços externs

* uBio (anglès)
# Francesc Monjo

Francesc Monjo fou un compositor del segle XVII del que es desconeixen dades de la seva vida. Només se'n sap que cultivà, el gènere profà de la seva època (tonades, solos humans...) de les que se'n conserven i han publicat alguna.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 34, pàg. 187, ISBN 84 239-4534-0