OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Catharinus Elling

Catharinus Elling (Oslo, 13 de setembre de 1858 - 8 de gener de 1942) fou un professor de música, organista, col·leccionista de música folklòrica i compositor noruec.
Va fer els estudis musicals a Oslo (llavors encara Cristiania), Leipzig, i Berlín. Fou professor del Conservatori de Cristiania on entre d'altres alumnes tingué a Pauline Hall i tambe fou organista. Subvencionat pel Govern del seu país, començà a formar el 1908 una col·lecció de cants populars noruecs, que després publicà. Fou un dels compositors més distingits del seu país, havent escrit diverses obres teatrals, entre elles:
* l'òpera Kosakkerne;
* l'oratori El fill pròdig;
* música d'escena per El somni d'una nit d'estiu;
* una Simfonia;
* música de cambra;
* nombrosos lieder, i interessants obres per a piano.
Va publicar diversos llibres sobre folklore noruec i estudis biogràfic analítics de Bull, Kjerulf, Svendsen i Grieg.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Apèndix núm. IV, pàg. 957 (ISBN 84-239-4574-X)
# Felice Anerio

Felice Anerio (Roma, 1560-1614) fou un compositor italià del Renaixement i principis del Barroc.
Dit també Felice Romano. pertanyent a l'escola romana, fou deixeble de Giovanni Maria Nanino. Fou mestre del Col·legi Anglès i el successor de Giovanni Pierluigi da Palestrina (1594) com a compositor i sopranista de la capella papal. Tingué d'alumnes destacats: en Marco Scacchi (1600-1662) i en Domenico Massenzio.
Les seves obres no desmereixen les d'aquell en almenys, la solidesa en la confecció i l'harmonia impregnada de misticisme. Es publicaren dos llibres de Himni et cantica, un de Madrigali spirituali (Venècia, 1590); un altre de responsoris a quatre veus, dos més de madrigals, a cinc i sis veus respectivament; dos llibres d'himnes i motets (Venècia, 1696); Ofici de Setmana santa, a tres i quatre veus (Roma, 1604), i un altre de Canzone a quatre voci (Frankfurt del Main, 1610), a més de diverses obres que existeixen que no s'han publicat mai de manera conjunta i moltes misses, motets, etc., etc. que romanen encara manuscrites en l'arxiu del Vaticà.
El seu germà Francesco Giovanni Anerio (1567-1608), també fou músic i mestre de capella.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. pags. 487-88 (ISBN 84-239-4505-7)

## Bibliografia addicional

* "Felice Anerio, compositor pontificio en los" Códices Ottoboniani, de la Biblioteca Vaticana, AnM, XIX. 1964,95-109 de Josep Maria Llorens i Cisteró
# Glyptothorax gracilis

Glyptothorax gracilis és una espècie de peix de la família dels sisòrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12,7 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Sikkim i el Nepal fins a Himachal Pradesh (Índia).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Blyth E. 1860. Report on some fishes received chiefly from the Sitang River and its tributary streams, Tenasserim Provinces. J. Asiatic Soc. Bengal v. 29 (núm. 2). 138-174.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Talwar, P.K. i A.G. Jhingran 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. Vol. 2. A.A. Balkema, Rotterdam.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Glyptothorax minimaculatus

Glyptothorax minimaculatus és una espècie de peix de la família dels sisòrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 15 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Blyth E. 1860. Report on some fishes received chiefly from the Sitang River and its tributary streams, Tenasserim Provinces. J. Asiatic Soc. Bengal v. 29 (núm. 2). 138-174.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Glyptothorax pectinopterus

Glyptothorax pectinopterus és una espècie de peix de la família dels sisòrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 17,8 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pakistan, l'Índia, el Nepal i Myanmar.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Blyth E. 1860. Report on some fishes received chiefly from the Sitang River and its tributary streams, Tenasserim Provinces. J. Asiatic Soc. Bengal v. 29 (núm. 2). 138-174.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Oo, W. 2002. Inland fisheries of the Union of Myanmar. A T. Petr i D.B. Swar (eds.) Cold Water Fisheries in the Trans-Himalayan Countries. FAO Fish. Tech. Pap. 431.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Glyptothorax platypogon

Glyptothorax platypogon és una espècie de peix de la família dels sisòrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Indonèsia i Malàisia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Blyth E. 1860. Report on some fishes received chiefly from the Sitang River and its tributary streams, Tenasserim Provinces. J. Asiatic Soc. Bengal v. 29 (núm. 2). 138-174.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Glyptothorax plectilis

Glyptothorax plectilis és una espècie de peix de la família dels sisòrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,6 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sumatra (Indonèsia).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Blyth E. 1860. Report on some fishes received chiefly from the Sitang River and its tributary streams, Tenasserim Provinces. J. Asiatic Soc. Bengal v. 29 (núm. 2). 138-174.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Glyptothorax sufii

Glyptothorax sufii és una espècie de peix de la família dels sisòrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índia i al Pakistan.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Blyth E. 1860. Report on some fishes received chiefly from the Sitang River and its tributary streams, Tenasserim Provinces. J. Asiatic Soc. Bengal v. 29 (núm. 2). 138-174.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Clariallabes petricola

Clariallabes petricola és una espècie de peix de la família dels clàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: llac Victòria.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Boulenger G. A. 1900. Matériaux pour la faune du Congo. Poissons nouveaux du Congo. Sixième Partie. Mormyres, Characins, Cyprins, Silures, Acanthoptérygiens, Dipneustes. Ann. Mus. Congo (Ser. Zool.) v. 1 (fasc. 5). 129-164.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Eccles, D.H. 1992. FAO species identification sheets for fishery purposes. Field guide to the freshwater fishes of Tanzania. Prepared and published with the support of the United Nations Development Programme (project URT/87/016). FAO, Roma, Itàlia. 145 p.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Teugels, G.G. 1992. Clariidae, p. 468-495. A C. Levêque, D. Paugy, i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest Tom 2. Coll. Faune Tropicale núm. 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica i O.R.S.T.O.M., París, França.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Jupiaba zonata

Jupiaba zonata és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,7 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical entre 20 °C - 25 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica, a les conques del riu Negro i Amazones.

## Referències

* ↑ Zanata A. M. 1997. Jupiaba, um novo gênero de Tetragonopterinae com osso pélvico em forma de espinho (Characidae, Characiformes). Iheringia, Ser. Zool., Porto Alegre. Núm. 83. 99-136.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Eigenmann, C. H. 1908. Preliminary descriptions of new genera and species of tetragonopterid characins. (Zoölogical Results of the Thayer Brazilian expedition.). Bulletin of the Museum of Comparative Zoology v. 52 (núm. 6): 91-106.
* ↑ «Jupiaba zonata». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl 1985. Aquarien atlas. Band 2. Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde GmbH, Melle, Alemanya. 1216 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Géry, J., P. Planquette i P.-Y. Le Bail 1996. Nouvelles espèces guyanaises d'Astyanax s.l. (Teleostei, Characiformes, Characidae) à épines pelviennes, avec une introduction concernant le groupe. Cybium 20(1):3-36.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Lucena, C.A.S. i N.A. Menezes 2003. Subfamily Characinae (Characins, tetras). p. 200-208. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
* Zanata, A. M. 1997. Jupiaba, um novo gênero de Tetragonopterinae com osso pélvico em forma de espinho (Characidae, Characiformes). Iheringia, Série Zoologia (Porto Alegre) Núm. 83: 99-136.
# Felice Giardini

Felice Giardini (Torí, Piemont, 12 d'abril de 1716 - Moscou, Rússia, 8 de juny de 1796) fou un violinista i compositor italià.
Fou infant de cor de la catedral de Milà, on tingué per mestre a Paladini, estudiant més tard en la seva ciutat natal amb en Giovanni Battista i Lorenzo Somis, successivament formà part de l'orquestra dels teatres de Roma i Nàpols, després recorregué Alemanya com a concertista, i el 1750 s'establí a Anglaterra, on aconseguí grans èxits succeint el 1775 a Festing com a solista de l'Òpera Italiana de Londres, de la qual es feu empresari el 1756, però perdé tota la seva fortuna i es dedicà de bell nou a donar concerts i classes de música tenint entre altres alumnes a William Dance, General Charles Ashley . Compongué Enea e Lavinia (òpera), Amore in campagna, òpera); Rosmira (òpera), Cleonice i Sinoe (òpera), Ruth, oratori, solos, sonates per a violí, quartets per a instruments d'arc, simfonies, concerts, etc.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volu núm. 25, pàg. 1552 ISBN 84-239-4525-1

## Referències

* ↑ «Felice Giardini | Italian composer» (en anglès). [Consulta: 6 abril 2019].
# Mesquita Blava (Erevan)

La Mesquita Blava (armeni: Կապույտ մզկիթ; persa: مسجد کبود; àzeri: Goy məscid) és una mesquita d'Erevan, Armènia.

## Història

Va ser construïda a 1766 durant el regnat de Hussayn Alí-Khan, kan d'Erevan (per tant, se la coneix com "la mesquita de Hussayn") i va ser una de les 8 mesquites d'Erevan abans de la sovietització. Prestava serveis a la gran comunitat musulmana d'Erevan (que consistia principalment en població d'origen àzeri que van fugir d'Armènia entre 1988 i 1991 com a resultat de la guerra de Nagorno-Karabakh).

## Descripció

Es compon de 28 salons, una biblioteca, una sala d'oració principal i un pati, ocupa uns 7000 metres quadrats de terreny. Originalment tenia quatre minarets de 24 metres d'alçada, però, tres d'ells es van demolir el 1952, quan van ser prohibits els serveis religiosos a la Mesquita Blava, i l'edifici va ser convertit en un planetari per raó de la política secularista imposada pel govern soviètic. Entre 1995 i 2006, la mesquita va ser renovada amb un gran finançament dels musulmans iranians i dels serveis religiosos en el poder.

## Referències

* ↑ Història de Yerevan. ru. Consulta: 16 de desembre de 2006.

## Vegeu també

* Kanat d'Erevan
* Armènia persa
# Glyptothorax tiong

Glyptothorax tiong és una espècie de peix de la família dels sisòrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Borneo.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Blyth E. 1860. Report on some fishes received chiefly from the Sitang River and its tributary streams, Tenasserim Provinces. J. Asiatic Soc. Bengal v. 29 (núm. 2). 138-174.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Gran Mesquita de Paramaribo

La Gran Mesquita de Paramaribo o Mesquita Keizerstraat és un lloc de culte musulmà ahmadia que es troba a Paramaribo, Surinam.

## Història

Surinam és el país d'Amèrica amb la taxa més alta de musulmans, que comprèn entre el 14% i el 20% de la població. La comunitat de la ciutat s'organitzà des del 1929 en l'Associació Islàmica de Surinam, seguida ràpidament per un primer lloc de culte, inaugurat l'agost del 1932, era una obra rectangular de fusta i ja comptava amb minarets. El lloc fou revisat i ampliat i es va reobrir el 27 de juliol del 1984 o 1988 amb minarets de 29 m d'alçada. És la seu nacional oficial i única mesquita del Moviment Ahmadiyya de Lahore des de l'any 2000, i s'orienta sobretot cap a l'obediència ahmadia, que representa aproximadament l'11% dels musulmans i el 2% dels habitants del territori.

## Referències

* ↑ étrangères, Ministère de l'Europe et des Affaires. «Présentation du Suriname» (en francès). [Consulta: 26 gener 2025].
* ↑ Larcelet, Librairie. Guide Suriname 2025 Petit Futé - Jean-Paul Labourdette, Dominique Auzias - Le Petit Futé (en francès).
* ↑ «Pluriethnicité et diversité religieuse du Suriname | A la croisée des chemins | Guyane Francaise & Tour du monde» (en francès), 25-11-2015. [Consulta: 26 gener 2025].
* ↑ «Ontdek de perfecte vakantiebestemming voor jouw volgende reis» (en neerlandès). [Consulta: 26 gener 2025].