OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Llei Fonamental de Guinea Equatorial de 1991

La Llei Fonamental de 1991 és el nom de la quarta Constitució de Guinea Equatorial, actualment és vigent. Va ser sotmesa, sense la participació d'observadors internacionals, a referèndum popular el 16 de novembre de 1991, obtenint un 98,36% de vots a favor, i posteriorment fou promulgada pel govern de Teodoro Obiang, substituint a l'anterior Constitució de 1982.
D'acord amb la carta magna de 1991, s'estableix la separació de iure dels següents poders: el Poder Executiu, integrat pel President o Cap d'Estat, el Primer Ministre i un Consell de Ministres designat pel president; el Poder Legislatiu compost per 100 membres de la Cambra dels Representants del Poble, i el Poder Judicial encapçalat pel Tribunal Suprem, nomenat i remogut pel president.

## Reformes
### Reforma de 1995

La Constitució ha rebut tres reformes importants, la primera al gener de 1995, en la qual van ser reformats totalment o parcialment els articles 23, 31, 32, 33, 36, 38, 39, 41, 42, 43, 45, 47, 48, 58, 64, 70, 91, 93, 94, 95 bis, 96, 97, 98, i 103 (Llei Constitucional núm. 1/1995, de data 17 de gener de 1995).

### Llei constitucional de 1998

A través d'una llei constitucional, que modifica l'article 4, es reconeixen el francès i les llengües autòctones com a integrants de la cultura nacional (Llei constitucional n.º 1/1998 del 21 de gener). L'adopció del francès es va fer en integrar-se en la Comunitat Econòmica i Monetària d'Àfrica Central per la circulació monetària (Franc CFA).

### Reforma de 2011

La tercera i última reforma important fins avui és la reforma de novembre de 2011. Després de ser sotmesa a referèndum nacional, aquesta segona reforma constitucional va ser aprovada, obtenint 295.780 vots a favor (97'7%) enfront dels 6.858 obtinguts per l'opció del NO.

## Referències

* ↑ African Elections Database - Elections in Equatorial Guinea
* ↑ Guinea Ecuatorial: de colonia a sultanato Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., Paula García Ascanio, 2010, páginas 42-45
* ↑ Constituciones y leyes políticas de América Latina, Filipinas y Guinea Ecuatorial, Juan Maestre Alfonso, Tomo 1, 1987, página 408, ISBN 84-00-06492-5
* ↑ Index Mundi - Guinea Ecuatorial Constitución
* ↑ Organización Mundial de la Propiedad Intelectual - Guinea Ecuatorial: La Constitución de la República de Guinea Ecuatorial
* ↑ Resum de la Reforma de la Constitució - Pàgina Oficial del Govern de la República de Guinea Equatorial Arxivat 2011-11-12 a Wayback Machine., 31/10/2011
* ↑ Un 97,7% del pueblo de Guinea Ecuatorial, a favor de la Reforma Constitucional - Pàgina Oficial del Govern de la República de Guinea Ecuatorial Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine., 18/11/2011

## Vegeu també

* Constitució de Guinea Equatorial de 1968
* Constitució de Guinea Equatorial de 1973
* Llei Fonamental de Guinea Equatorial de 1982

## Enllaços externs

* Llei Fonamental de Guinea Equatorial - Nou text de la Constitució de Guinea Equatorial, promulgada oficialment el 16 de febrer de 2012. Amb els textos de la Reforma Constitucional aprovats en referèndum el 23 de novembre d'any 2011
# Brachyrhamdia heteropleura

Brachyrhamdia heteropleura és una espècie de peix de la família dels heptaptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,3 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Coratijn, Essequibo i Negro.

## Referències

* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ Myers G. S., 1927. Descriptions of new South American fresh-water fishes collected by Dr. Carl Ternetz. Bull. Mus. Comp. Zool. v. 68 (núm. 3). 107-135.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Bockmann, F.A. i G.M. Guazzelli 2003. Heptapteridae (Heptapterids). p. 406-431. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Sands, D. D. i B. K. Black, 1985: Two new species of Brachyrhamdia, Myers, 1927, from Brazil and Peru, together with a redefinition of the genus. A: D. Sands, Catfishes of the World. Catfishes of the World. v. 3, Suppl (first set): 58(1)-58(8).
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Campionat del Món de trial (desambiguació)

«Campionat del Món de trial» té aquests significats:
* TrialGP, la principal competició a l'aire lliure d'aquest esport
* TrialGP Women, la principal competició per a dones d'aquest esport
* Trial2, la competició secundària per a homes d'aquest esport
* Trial2 Women, la competició secundària per a dones d'aquest esport
* Trial3, la principal competició per a pilots novells d'aquest esport
* X-Trial, la principal competició en pista coberta d'aquest esport
* Trial-E, l'antiga competició per a motos elèctriques d'aquest esport
# Brachyrhamdia rambarrani

Brachyrhamdia rambarrani és una espècie de peix de la família dels heptaptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5,5 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical (24 °C-26 °C).

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Unini (conca del riu Negro, Brasil).

## Referències

* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ Myers G. S., 1927. Descriptions of new South American fresh-water fishes collected by Dr. Carl Ternetz. Bull. Mus. Comp. Zool. v. 68 (núm. 3). 107-135.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Axelrod, H. R., 1987. Two new species of catfishes (Siluriformes, Callichthyidae and Pimelodidae) from the Rio Unini, Amazonas, Brazil. Trop. Fish Hobby. v. 35 (núm. 12): 22-25.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Bockmann, F.A. i G.M. Guazzelli 2003. Heptapteridae (Heptapterids). p. 406-431. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1991. Aquarien atlas. Bd. 3. Melle: Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Alemanya. 1104 p.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de l'Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Sands, D. D. i B. K. Black, 1985: Two new species of Brachyrhamdia, Myers, 1927, from Brazil and Peru, together with a redefinition of the genus. A: D. Sands, Catfishes of the World. Catfishes of the World. v. 3, Suppl (first set): 58(1)-58(8).
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Bramocharax

Bramocharax és un gènere de peixos de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Taxonomia

* Bramocharax baileyi (Rosen, 1972)
* Bramocharax bransfordii (Gill, 1877)
* Bramocharax caballeroi (Contreras-Balderas & Rivera-Teillery, 1985)
* Bramocharax dorioni (Rosen, 1970)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Rosen, D. E. 1972. Origin of the characid fish genus Bramocharax and a description of a second, more primitive, species in Guatemala. American Museum Novitates Núm. 2500: 1-21.
* ↑ Gill, T. N. & Bransford, J. F. 1877. Synopsis of the fishes of Lake Nicaragua. Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia v. 29: 175-191.
* ↑ Contreras-Balderas, S. & Rivera-Teillery, R. 1985. Bramocharax (Catemaco) caballeroi subgén. et sp. nv., del Lago de Catemaco, Veracruz, Mexico. Publicaciones Biológicas, Facultad de Ciencias Biológicas, Universidad Autónoma Nueva León v. 2 (núm. 1): 7-29. v. 2 (núm. 1): 7-29.
* ↑ Rosen, D. E. 1970. A new tetragonopterine characid fish from Guatemala. American Museum Novitates Núm. 2435: 1-17.
# Breitensteinia insignis

Breitensteinia insignis és una espècie de peix de la família dels akísids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 22 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 44-45.
* Presenta dimorfisme sexual.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Indonèsia.

## Referències

* ↑ Ng, H. H. i D. J. Siebert, 1998: A revision of the akysid catfish genus Breitensteinia Steindachner with descriptions of two new species. Journal of Fish Biology v. 53 (núm. 3): 645-657.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo, 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.
* ↑ Weber, M. i L.F. de Beaufort, 1913. The fishes of the Indo-Australian Archipelago. II.- Malacopterygii, Myctophoidea, Ostariophysi: I.- Siluroidea. E.J. Brill, Leiden. 404 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2002. Fish collection database of the American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Breviraja marklei

Breviraja marklei és una espècie de peix de la família dels raids i de l'ordre dels raïformes.
Els adults poden assolir 39 cm de longitud total i les femelles 45,1.
És ovípar i les femelles ponen càpsules d'ous, les quals presenten com unes banyes a la closca. És un peix marí i d'aigües profundes (45°N-42°N) que viu entre 443–988 m de fondària. Es troba a l'oceà Atlàntic nord-occidental: Nova Escòcia (el Canadà). És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ McEachran, J. D. & Miyake, T., 1987. A new species of skate of the genus Breviraja from off Nova Scotia, with comments on the status of Breviraja and Neoraja (Chondrichthyes, Rajoidei). Copeia 1987 (núm. 2): 409-417.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City, Nova Jersey, 941 p.
* ↑ Coad, B.W., 1995. Encyclopedia of Canadian fishes. Canadian Museum of Nature and Canadian Sportfishing Productions Inc. Singapur.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Compagno, L.J.V., 1999. Checklist of living elasmobranchs. p. 471-498. A W.C. Hamlett (ed.) Sharks, skates, and rays: the biology of elasmobranch fishes. Johns Hopkins University Press, Maryland, Estats Units.
* McEachran, J.D. i K.A. Dunn, 1998. Phylogenetic analysis of skates, a morphologically conservative clade of elasmobranchs (Chondrichthyes: Rajidae). Copeia (2):271-290.
# Brisas

Brisas va ser una revista mensual, il·lustrada, en castellà, publicada a Palma des de l'abril del 1934 fins al juliol del 1936, sota la direcció literària de Llorenç Villalonga. N'era el propietari i director Antoni Vich i tenia delegacions a Madrid i Barcelona. Els continguts incloïen art, moda, esports, cinema, literatura... i sempre es distingí per l'acurada presentació, el to esnob i la pruïja cosmopolita.
La revista es presentà en el primer número, d'abril del 1934, com «una revista de arte que pretende expresarse principalmente en forma gráfica» i, així, era molt il·lustrada i les portades solien ser obres d'artistes destacats, entre els quals Grau Sala, per exemple. A partir del número 15, de juliol de 1935, amplià la secció literària, que s'arribà a duplicar. Villalonga hi publicà una versió castellana de Mort de dama, el drama Silvia Ocampo i el començament de Madame Dillon; i el seu germà Miquel, la novel·la Miss Giacomini. Elisabeth Mulder hi començà a publicar com a articulista el 1934 i ja com a narradora des de començament de 1935 fins a març de 1936.
Al cap del temps, l'any 1987 el diari balear Última Hora va escollir aquesta capçalera per al seu suplement setmanal.

## Referències

* ↑ «Brisas». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: agost 2019].
* 1 2 «Brisas». Grup Serra. [Consulta: agost 2019].
* ↑ «L'autor». Casa Llorenç Villalonga. Museu literari. Arxivat de l'original el 2018-09-10. [Consulta: agost 2019].
* ↑ Mañas Martínez, María del Mar «Los cuentos de Elisabeth Mulder en Lecturas y Brisas». Cuadernos para investigación de la literatura hispànica, núm. 27. Fundación Universitaria Española, 2002, pàg. 167-192.
# Francesc Xavier Vila i Moreno

Francesc Xavier Vila i Moreno (Esplugues de Llobregat, 1966) és un sociolingüista i catedràtic d'universitat català. Va ser secretari de Política Lingüística del Departament de Cultura del 2021 al 2024 i és l'actual conseller de Política Lingüística de la Generalitat de Catalunya.

## Trajectòria

Llicenciat en Filologia Catalana per la Universitat de Barcelona (1989) i doctor en Lingüística per la Vrije Universiteit Brussel (1996), ha impartit docència en diverses universitats nacionals i estrangeres. És catedràtic del Departament de Filologia Catalana i Lingüística General de la Universitat de Barcelona.
Va ser el director del Màster en Assessorament, Política Lingüística i Serveis Editorials de la Universitat de Barcelona. Des d’abril del 2010 fins al seu nomenament com a secretari de Política Lingüística va ser director del CUSC (Centre de Recerca en Sociolingüística i Comunicació) de la Universitat de Barcelona. Anteriorment havia estat el primer director de la Xarxa CRUSCAT (Coneixements, Representacions i Usos del català) de l'Institut d’Estudis Catalans (2004-2009). El 2021 fou nomenat Secretari General de Política Lingüística del Govern de Pere Aragonès, dins la Conselleria de Cultura liderada per Natàlia Garriga. El 2024 fou nomenat conseller de política lingüística del Govern de Salvador Illa.

## Referències

* ↑ «Terminàlia parla amb Francesc Xavier Vila, conseller de Política Lingüística». Terminàlia, 30, 30-12-2024, pàg. 54–59. ISSN: 2013-6706.
* 1 2 «Francesc Xavier Vila passa del govern d'Aragonès al d'Illa i serà conseller de Política Lingüística». VilaWeb, 11-08-2024. [Consulta: 12 agost 2024].
* ↑ Tort, Àlex. «En defensa de la llengua catalana». La Vanguardia, 12-08-2024. [Consulta: 12 agost 2024].
* ↑ «Francesc Xavier Vila, un conseller independentista al Govern d'Illa». Nació Digital, 12-08-2024. [Consulta: 12 agost 2024].
* ↑ «Francesc Xavier Vila, l'opció continuista d'Illa per a la conselleria de Política Lingüística». La República, 11-08-2024. [Consulta: 12 agost 2024].
* ↑ Bou, Ot. «Francesc Xavier Vila: “Tenim un problema estructural sobre el coneixement del català en el sector sanitari”». Vilaweb, 16-03-2023. [Consulta: 29 juliol 2023].
# Bruixa de la catedral de Girona

La bruixa de la Catedral de Girona és una gàrgola gòtica de la primera meitat del segle xiv que representa una dona amb la boca ben oberta, vestida amb un llarg vestit i tocat, que sosté un rotlle de pergamí a les mans amb una inscripció. Els dies de pluja serveix com a canonada de desguàs de l'aigua. La bruixa de la catedral es pot veure des del passeig Arqueològic a l'exterior de l'absis de la catedral, i just a l'angle de la torre de Carlemany.
En el 2012, el XVI Premi Nèstor Luján de novel·la històrica va ser concedit a l'obra 'La bruixa de pedra' de l'escriptor Miquel Fañanàs, basada en la llegenda d'aquesta gàrgola.

## Llegenda

A Girona, temps era temps, una dona dedicada a les arts de la bruixeria que, per tal de mostrar el seu odi a la religió, tenia el mal costum de llançar pedres contra el temple catedralici. Segons altres versions, les pedres les llançava al pas de la processó de Corpus. En tot cas, és clar que la seva dèria era apedregar els símbols religiosos. I un bon dia, o un mal dia per a ella, i per obra divina, la bruixa es va convertir en pedra i la van posar a la part més alta de la paret del temple perquè de la seva boca no en sortissin renecs o malediccions, sinó únicament neta aigua caiguda dels núvols. I la van posar mirant perpètuament cap a terra, sense poder girar la vista cap al cel. Una cançoneta popular explica ingènuament la maledicció divina: "Pedres tires, pedres tiraràs, de pedra quedaràs..."
La llegenda ens explica que es tractava d'una bruixa que tirava pedres a la catedral i que sempre renegava, i que per un càstig diví es va veure convertida en pedra i condemnada a passar la resta dels seus dies col·locada a la part més alta de la paret de la catedral.

## Referències

* ↑ Masanés, Cristina «L'àngel de Girona». Sàpiens [Barcelona], núm. 101, 3-2011, p. 63. ISSN: 1695-2014.
* ↑ «La bruixa de pedra' de Miquel Fañanàs, XVI Premi Luján de novela histórica». La Vanguardia, 22-10-2012 [Consulta: 14 novembre 2015].
* ↑ Vivó, Carles «Llegendes i misteris de Girona.». Quaderns de la Revista de Girona. Diputació de Girona: Caixa de Girona [Girona], núm. 24, 1989.

## Enllaços externs

* Art al carrer, Ajuntament de Girona
# Brunstatt

Brunstatt (en alsacià Brunscht) és un municipi francès, situat a la regió del Gran Est, al departament de l'Alt Rin. L'any 2006 tenia 6.180 habitants. L'1 de gener del 2016 va passar a ser un municipi delegat del municipi nou de Brunstatt-Didenheim en fusionar-se amb Didenheim.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1962 | 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 |
| 4.024 | 4.424 | 5.047 | 4.887 | 5.168 | 5.536 |

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 1976-1992 | André Blum | |
| 2001- | Francis Flury | |

## Referències

* ↑ «Resolució prefectoral núm. 2015-303-241, de l'11 de desembre del 2015, on s'especifica la creació del municipi nou» (en francès). [Consulta: 25 febrer 2022].
# Óliver Pérez Latorre

Óliver Pérez Latorre és Doctor en Comunicació Social per la UPF i llicenciat en Comunicació Audiovisual. Professor dels Estudis de Comunicació Audiovisual i Publicitat i Relacions Públiques de la UPF des del 2006. El seu treball se centra en la teoria i l'anàlisi del videojoc, l'estudi del llenguatge visual i la narrativa audiovisual i les tendències de la cultura popular als mitjans audiovisuals. Ha publicat articles sobre videojocs, cultura i societat en revistes acadèmiques com Games & Culture, Convergence, Social Semiotics i The European Journal of Communication, i és autor dels llibres El lenguaje videolúdico. Análisis de la significación del videojuego (Laertes, 2012) i El arte del entretenimiento. Un ensayo sobre el diseño de experiencias en narrativa, videojuegos y redes sociales (Laertes, 2015).
Conjuntament amb Jérôme Nguyen, ha estat comissari de l'exposició «Gameplay. Cultura de videojoc», inaugurada el desembre de 2019 al Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CCCB). L'exposició tractava com es pot abordar la relació videojoc-cultura, però va haver de tancar a causa de la pandèmia de COVID-19.

## Referències

* ↑ «Óliver Pérez Latorre». CCCB, 01-10-2019. [Consulta: 17 desembre 2019].
* ↑ «Terminàlia parla amb Òliver Pérez Latorre, doctor en comunicació social». Terminàlia, 21, 29-06-2020, pàg. 40–43. ISSN: 2013-6706.
# Bryaninops natans

Bryaninops natans és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Mar Roig fins a les Illes Cook, les Illes Ryukyu, el nord de la Gran Barrera de Corall, Guam i Kapingamarangi (Micronèsia).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Birdsong, R. S., Murdy, E. O. i Pezold, F. L., 1988. A study of the vertebral column and median fin osteology in gobioid fishes with comments on gobioid relationships., Bull. Mar. Sci., 42:174-214.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Gill, H. S. 1994. Phylogenetic relationships of the members of the Bathygobius and Priolepis groupings (sense Birdsong et al., 1988) which posess a longitudinal papillae pattern. Proceedings of the Fourth Indo-Pac. Fish Conference, Bangkok, Tailàndia: 42-59.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Hoese, D. F. i H. K. Larson 2006. Gobiidae (pp. 1612-1697). A: Zoological Catalogue of Australia. Vol. 35. Fishes.
* Larson, H. K. 1985. A revision of the gobiid genus Bryaninops (Pisces), with a description of six new species. The Beagle (Occasional Papers of the Northern Territory Museum of Arts and Sciences) v. 2 (núm. 1): 57-93.
* Larson, H. K. 1986. The species of the commensal goby genus Bryaninops and related genera [Resum]. P. 947. A: Uyeno et al. (eds.) 1986 [ref. 6147]. Indo-Pacific Fish Biology.
* Larson, H. K. 1987. A new species of Bryaninops (Pisces: Gobiidae) with notes on new records of three species of the genus. The Beagle, Records of the Northern Territory Museum of Arts and Sciences v. 4 (núm. 1): 139-145.
* Larson, H. K. 1990. A revision of the commensal gobiid genera Pleurosicya and Luposicya (Gobiidae), with descriptions of eight new species of Pleurosicya and discussion of related genera. The Beagle, Records of the Northern Territory Museum of Arts and Sciences v. 7 (núm. 1): 1-53.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.