OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Juventus (1917)

Juventus va ser la primera publicació esportiva igualadina, en català, editada l'any 1917.
Portava el subtítol Periòdic quinzenal de sports. La redacció i l'administració era al carrer Nou, núm. 21, i s'imprimia al taller de Nicolau Poncell. Tenia vuit pàgines, a dues columnes, amb un format de 32 x 22 cm. Va sortir el 3 de gener de 1917 i va ser un número únic.
Era un periòdic d'informació esportiva. El primer que es publicava a la ciutat. En el primer article deien “Serà un periòdic quinzenal modest, que sense vulguer donar lliçons a ningú, parlarà únicament i exclusiva de sport en tots els seus caires i ho farà tan bé com sàpiga... Juventus serà encara moralment un nou element de vida per al nostre Centre de Sports: un nou factor que treballarà com ell per l'enrobustiment físic –i per tant moral– de les generes presents i de les futures”.
Estava redactat per membres del Centre de Sports, "que va ser probablement l'associació que més va impulsar la pràctica esportiva: organitzava curses ciclistes, sobretot durant les festes majors, i tenia un equip de futbol i un d'infantil". Ramon Pont i Duran n'era el director i hi havia articles d'Àngel Millà, J. Elias Juncosa, Albert Maluquer i Joan Nochs.

## Localització

* Biblioteca Central d'Igualada. Plaça de Cal Font. Igualada.

## Referències

* ↑ «Pòrtic». Juventus, 1, 05-01-1917.
* ↑ Vives Sabaté, Marta «Igualada. 1919. Ciutat esportiva». Revista d'Igualada, 60, 12-2019.
* ↑ Miret Solé, M. Teresa. La premsa a Igualada (1808?-1982). Barcelona: Generalitat de Catalunya, 1983, p. vol. 1, p. 276.

## Enllaços externs

* https://trencadis.diba.cat/
# Józef Ksawery Elsner

Józef Ksawery Elsner (polonès: Józef Elsner) (Grodków, 1 de juny de 1769 - Varsòvia, 18 d'abril de 1854) fou un compositor alemany del Romanticisme.
El seu pare el volia dedicar a la medicina i malgrat que arribà estudiar alguns cursos, però quan es va convèncer de què la seva vocació era definitiva, s'entregà per sencer a la música. El 1792 fou director dels Concerts de Lemberg i des de 1799 fins a 1821 director del teatre de Varsòvia. El 1815 fundà el conservatori d'aquella ciutat, que dirigí fins al 1830, i en el que tingué alumnes com Kazynski, o Anton Orlowski. Elsner és autor de nombroses òperes, avui oblidades, misses, motets, himnes, Te Deum, simfonies, quartets, romances, etc.. que es poden recomanar pel natural desenvolupament en les veus, però que resten mancades d'originalitat.
La llista no exhaustiva de les seves òperes és la següent:
* Mieczyslaw Slepy (1807);
* Karol Wietki i Witykind (1807);
* Sierra Morena (1811);
* Fagiello Wietki (1820);
* El sacrifici d'Abraham, totes elles escrites en l'estil emfàtic de Johann Simon Mayr i Ferdinando Paër.
Té el mèrit històric d'haver sigut un dels mestres de Frédéric Chopin. La seva esposa fou per molt de temps cantant de l'Òpera de Varsòvia.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 19, pàg. 851 (ISBN 84-239-4519-7)
* ↑ Enciclopèdia Espasa Volum núm. 28, segona part, pàg. 3363 (ISBN 84-239-4582-0)
* ↑ * Edita Enciclopèdia Espasa, vol. 40, pàg. 521. (ISBN 84-239-4540-5)
# Jüri

Jüri és un petit municipi (en estonià: alevik) de la parròquia de Rae, al comtat de Harju, al nord d'Estònia. Es troba a dotze quilòmetres al sud-est de la capital del país, Tallinn, amb la qual connecta per la carretera Tallinn-Tartu (E263), just després de la intersecció amb la carretera de circumval·lació de Tallinn (núm. 11). Jüri és també el centre administratiu de la parròquia i, segons el cens de 2023, té una població de 3.594 habitants.
Jüri ha crescut en dues parts separades per la roureda de Lehmja. A l'oest hi ha el centre de Sommerling Kolkhoz (antic casal de Rosenhagen) i, a l'est, una base de la indústria de la construcció amb una zona residencial, on s'hi troben l'antiga església i poble de Jüri. Al mig hi ha una roureda de Lehmja.
A la dècada de 1630 es va establir a Jüri el casal de Rosenhagen (anomenat Lehmja des de 1917), que actualment es troba a l'oest del municipi. Avui dia, tot i que l'edifici principal de fusta ha estat destruït, s'han conservat diversos edificis laterals com la casa dels treballadors.
L'església anterior de Jürgens (antic nom de Jüri) probablement es trobava a Karla l'any 1401. L'església actual de Jüri va ser construïda l'any 1885 al mateix lloc d'una església medieval. Entre el 1713 i el 1748, Anton Thor Helle, el traductor de la primera Bíblia en estonià, va ser el pastor a Jürgens.

## Demografia

Població de Jüri :
| Any | 1959 | 1970 | 1979 | 1989 | 1996 | 2003 | 2007 | 2009 | 2010 | 2012 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 | 2020 | 2021 | 2022 |
| Població | 369 | 535 | 1.210 | 2.589 | 2.627 | 2.507 | 3.050 | 3.253 | 3.350 | 3.396 | 3.419 | 3.528 | 3.452 | 3.533 | 3.595 | 3.601 | 3.635 | 3.648 | 3.594 |

## Referències

* 1 2 «Rahvastik» (en estonià). Rae vald. [Consulta: 1r juny 2023].
* 1 2 «Jüri alevik» (en estonià). eestigiid.ee. [Consulta: 26 maig 2011].
* ↑ «Lehmja mõis» (en estonià). Estonian Manors Portal. [Consulta: 26 maig 2011].

## Enllaços externs

* Parròquia de Rae (en estonià)
* Centre de salut de Jüri (en estonià)
* Jüri Gymnasium (en estonià)
* Biblioteca Jüri (en estonià)
* Parròquia de l'església de Jüri Arxivat 2018-07-29 a Wayback Machine. (en estonià)
# Kaljo Raid

Kaljo Raid (4 de març de 1921 - 21 de gener de 2005) va ser un compositor, violoncel·lista i pastor estonià.
Va néixer a Tallinn. Tenia un germà gran i una germana bessona. Va estudiar composició al Conservatori de Tallinn amb Heino Eller. La seva Simfonia núm. 1 es va interpretar el 1944, l'any de la seva graduació. Va estudiar teologia a Estocolm del 1945 al 1946 i després a l'⁣Andover Newton Theological School de Massachusetts del 1946 al 1949. Va ensenyar música al Bethel College de St. Paul, Minnesota, coneixent Jacques Ibert i Darius Milhaud.
El 1954 es va traslladar al Canadà i es va convertir en el pastor de l'Església baptista d'Estònia a Toronto⁣. Va continuar en aquesta funció durant 35 anys. Arran d'un matrimoni tardà el 1982, es va convertir en padrastre de cinc fills. Després de retirar-se el 1989, es va dedicar exclusivament a la composició. Va morir a Richmond Hill, Ontario el 2005.
Entre les seves obres hi ha quatre simfonies i una òpera sobre la vida de Polycarp d'Esmirne, Fiery Chariots (1993). També va completar el primer moviment de la Simfonia núm. 11 inacabada d'⁣Eduard Tubin.

## Enllaços externs

* Obituari
# Karalepis stewarti

Karalepis stewarti és una espècie de peix de la família dels tripterígids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 15 cm de longitud total.

## Alimentació

Menja mol·luscs i petits crustacis.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima temperat i demersal que viu entre 0-33 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nova Zelanda.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Hardy G. S., 1984. A new genus and species of triplefin (Pisces: family Tripterygiidae) from New Zealand. Natl. Mus. N. Z. Rec. v. 2 (núm. 16). 175-180.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Hardy, G. S., 1984. A new genus and species of triplefin (Pisces: family Tripterygiidae) from New Zealand. National Museum of New Zealand Records v. 2 (núm. 16): 175-180.
* 1 2 3 4 5 FishBase (anglès)
* ↑ Paulin, C. i C. Roberts, 1992. The rockpool fishes of New Zealand (Te ika aaria o Aotearoa). Museum of New Zealand (Te Papa Tongarewa). 177 p.
* ↑ Fricke, R., 1994. Tripterygiid fishes of Australia, New Zealand and the southwest Pacific Ocean (Teleostei). Theses Zool. 24:1-585.
* ↑ Francis, M.P., 1996. Geographic distribution of marine reef fishes in the New Zealand region. N.Z. J. Mar. Freshwat. Res. 30:35-55.
* ↑ Paulin, C., A. Stewart, C. Roberts i P. McMillan, 1989. New Zealand fish: a complete guide. National Museum of New Zealand Miscellaneous Series Núm. 19. xiv+279 p.
* ↑ Taylor, R.B. i T.J. Willis, 1998. Relationships amongst length, weight and growth of north-eastern New Zealand reef fishes. Mar. Freshwat. Res. 49:255-260.

## Bibliografia

* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fricke, R., 1997. Tripterygiid fishes of the western and central Pacific, with descriptions of 15 new species, including an annotated checklist of world Tripterygiidae (Teleostei). Theses Zool. 29:1-607.
* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Karl Friedrich Ludwig Schaeffer

Karl Friedrich Ludwig Schaeffer (Oppeln, 12 de setembre de 1746 - Breslau, 6 d'abril de 1817) fou un compositor alemany.
Exercí a Breslau (avui Wroclaw) les professions d'advocat i de notari.
Deixà les òperes Walmir und Gertraud i Der Orkan, una missa, 6 concerts per a piano, serenates i altres obres.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 54, pàg. 914 (ISBN 84 239-4554-5)
# Kazimierz Sikorski

Kazimierz Sikorski (Zúric, 28 de juny de 1895 - Varsòvia, 23 de juliol de 1986) fou un compositor polonès. El seu arranjament del Mazurek Dąbrowskiego s'utilitza actualment com a himne nacional polonès.
Sikorski va néixer a Zuric, però va estudiar a Varsòvia, primer música al Conservatori de Varsòvia i després filosofia a la Universitat de Varsòvia. Després va estudiar a Lviv, que era polonesa en aquell moment, i a París amb Nadia Boulanger. El 1926, es va convertir en professor de composició al Conservatori de Poznań. De 1927 a 1945, va exercir la docència al Conservatori de Varsòvia, va ser rector de l'Escola Superior Superior de Música d'Łódź. De 1951 a 1966, va ensenyar teoria i composició musical a l'Acadèmia de Música de Varsòvia.
Va rebre nombrosos premis i honors, entre ells: el Premi Nacional de Música (1935), l'Ordre de Polònia Restituta (1937), el Premi Estatal de primer i segon grau (1951, 1955, 1964, 1966), el Premi de la Unió de Compositors Polonesos. (1951, 1975), la creu de mèrit d'or (1952), la creu de comandant de l'orde de Polònia Restituta (1955), la pancarta de l'Ordre del Treball, de primera classe (1960), el premi de la fundació Jurzykowski (1981).
Com a professor va influir en tota una generació de compositors polonesos, entre els seus alumnes hi havia Grażyna Bacewicz, Tadeusz Baird, Marian Borkowski, Stefan Kisielewski, Zygmunt Krauze, Jan Krenz, Roman Maciejewski, Artur Malawski, Tadeusz Paciorkiewicz, Andrzej Panufnik, Constantin Regamey i Kazimierz Serocki.
Va ser el pare del compositor, Tomasz Sikorski (1939-1988).

## Composició

Sikorski va compondre sis simfonies, un Allegro simfònic, dues obertures (1945, 1954), alguns concerts instrumentals, dels quals el concert de clarinet (1947) és el més important, un sextet de corda, tres quartets de corda, música coral i de cinema, inclosa la música per la pel·lícula Warsaw Premiere (Warszawska premiera), per la qual va guanyar un premi estatal.

## Obres seleccionades

* Simfonia núm. 2 (1922)
* Stabat Mater, Oratori per a quatre veus solistes, cor mixt i orquestra (1948, 1950)
* Concert per a Flauta i Orquestra (1957)
* Concert per a Trompeta, Orquestra de Corda, 4 Kettledrums (grans tambors), Xilòfon i Tam-tam (1960)
* Concert polifònic per a fagot i orquestra (1965)
* Simfonia núm. 4 (1969)
* Quatre poloneses de Versalles per a cordes (després de manuscrits del XVIII i XIX). (1974)

## Filmografia seleccionada

* Warsaw Premiere (Estrena de Varsòvia) (1951)

## Referències

* ↑ Kazimierz Sikorski. A:Polish Music Center. 2021(anglès).
* 1 2 3 4 Kazimierz Sikorski. A:culture.pl. 2005(Polonès).

## Enllaços externs

* (anglès)A: Polskie Wydawnictwo Muzyczne (PWM). 2013.
# Niwaella

Niwaella és un gènere de peixos actinopterigis de la família dels cobítids.

## Taxonomia

* Niwaella brevifasciata (Kim & Lee, 1995)
* Niwaella delicata (Niwa, 1937)
* Niwaella longibarba (Chen & Chen, 2005)
* Niwaella multifasciata (Wakiya & Mori, 1929)
* Niwaella xinjiangensis (Chen & Chen, 2005)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Kim, I.-S. i W.-O. Lee 1995: Niwaella brevifasciata, a new cobitid fish (Cypriniformes: Cobitidae) with a revised key to the species of Niwaella. Japanese Journal of Ichthyology v. 42 (núms. 3/4): 285-290.
* ↑ Niwa, H. 1937. A new species of Cobitidae from Japan (Cobitis delicata). Dobutsugaku Zasshi = Zoological Magazine Tokyo v. 49 (núm. 2): 71-74.
* 1 2 Chen, Y.-F. & Y.-X. Chen. 2005. Revision of the genus Niwaella in China (Pisces, Cobitidae), with description of two new species. J. Nat. Hist. v. 39 (núm. 19): 1641-1651.
* ↑ Wakiya, Y. & Mori, T. 1929. On two new loaches of the genus Cobitis from Corea. Journal of the Chosen Natural History Society Núm. 9: 31-33, Pl. 2.
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Practical Fishkeeping (anglès)
# Kelloggella centralis

Kelloggella centralis és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Referències

* ↑ Jordan D. S. & Evermann B. W., 1905. The aquatic resources of the Hawaiian Islands. Part I.--The shore fishes of the Hawaiian Islands, with a general account of the fish fauna. Bull. U. S. Fish Comm. v. 23 (pt 1) (1903). i-xxviii + 1-574.
* ↑ BioLib (anglès)

## Bibliografia

* Hoese, D. F., 1975: A revision of the gobiid fish genus Kelloggella. Records of the Australian Museum v. 29 (núm. 17): 473-484, Pls. 1-3.
# Niwaella xinjiangensis

Niwaella xinjiangensis és una espècie de peix de la família dels cobítids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: riu Xinjiang (Jiangxi, Xina).

## Referències

* ↑ Nalbant T. T. 1963. A study of the genera of Botiinae and Cobitinae (Pisces, Ostariophysi, Cobitidae). Trav. Mus. Hist. Nat. `Grigore Antipa' v. 4 (art. 11). 343-379.
* ↑ Chen, Y.-F. & Y.-X. Chen. 2005. Revision of the genus Niwaella in China (Pisces, Cobitidae), with description of two new species. J. Nat. Hist. v. 39 (núm. 19): 1641-1651.
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Chen, Y.-F. & Y.-X. Chen. 2005. Revision of the genus Niwaella in China (Pisces, Cobitidae), with description of two new species. J. Nat. Hist. v. 39 (núm. 19): 1641-1651.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Kentrocapros eco

Kentrocapros eco és una espècie de peix de la família dels aracànids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 10,4 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i de clima temperat que viu entre 145 - 172 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nova Zelanda.

## Referències

* ↑ Kaup J. J., 1855. Uebersicht über die Species einiger Familien der Sclerodermen. Arch. Naturgeschichte v. 21 (núm. 1). 215-233.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Phillipps, W. J., 1932. Notes on new fishes from New Zealand. New Zealand Journal of Zoology, J. Sci. Tech. v. 13 (núm. 4): 226-234.
* ↑ «Kentrocapros eco». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Amaoka, K., K. Matsuura T. Inada, M. Takeda, H. Hatanaka i K. Okada (eds.), 1990. Fishes collected by the R/V Shinkai Maru around New Zealand. Japan Marine Fishery Resource Research Center, Tòquio (Japó). 410 p.
* ↑ Amaoka, K., K. Matsuura T. Inada, M. Takeda, H. Hatanaka i K. Okada (eds.), 1990.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Kh

<kh> és un dígraf que es fa servir sobretot en transcripcions de llengües estrangeres en alfabet llatí per a representar la fricativa velar sorda, la fricativa uvular sorda i fins a la fricativa faríngia sorda ([x],[χ] i [ħ] respectivament en l'alfabet fonètic internacional), quan no és propi de la seva llengua, com en el cas del català. Generalment s'usa en neologismes d'origen oriental, per exemple Kazakhstan o Khomeini. Probablement en la parla popular, s'haurien resolt transformant-se en <k> (majo>maco, jefe>quefe…).

## Exemples

* S'empra el dígraf <kh> per la transcripció en català de la consonant hebrea Caf fricativa: רכסים transcrit Rekhassim.

## Vegeu també

* J

## Fonts

* ↑ Transliteració i transcripció del rus a esadir.cat
* ↑ Josep Lacreu i Cuesta. Manual d'ús de l'estàndard oral, (10a ed.), p.48.
* ↑ Institut d'Estudis Catalans. «Proposta de transcripció de l'hebreu». A: Documents de la Secció Filològica, Volum 4, p.53.
«Kh». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. Veure la transcripció de la lletra núm. 23
# Kirilo Stetsenko

Kirilo Hrihórovitx Stetsenko, ucraïnès: Кири́ло Григо́рович Стеце́нко rus: Кири́лл Григо́рьевич Стеце́нко, Kiril Grigórievitx Stetsenko (Kviti, prop de Kòrsun-Xevtxènkivski, en l'actual Ucraïna, 12 de maig de 1882 – Kíev, 29 d'abril de 1922) fou un músic ucraïnès del Romanticisme modern.
Va compondre gran nombre d'obres de gènere religiós, entre elles un Rèquiem, que fou molt celebrat, i peces per a piano i lieder.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 56, pàg. 1148 (ISBN 84 239-4556-1)
# Klaas Douwes

Klaas Douwes (Ljouwert, 1650 - 1725) fou un compositor neerlandès del Barroc. Va ser mestre d'escola de Tzum, i el 1699 publicà un tractat de música, l'edició de la qual, corregida i augmentada, aparegué després de la seva mort el 1772 i fou reproduïda diverses vegades amb el títol Grondig ondersoek van de Toonen der Muzijk; vaarin van de wijdte of groorsoek van Octaven. Quinten, Quarten, gheele en halve Toone onvolmakte en valsche spetien geoorloofde t'samenvoeging van Octaven, etcètera

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 18, 2a part pàg. 2119 Nicolás Douwes ISBN 84-239-4581-2

## Enllaços externs

* http://www.historici.nl/retroboeken/vdaa/#source=aa__001biog05_01.xml&page=312&size=800&accessor=accessor_index
# Norbert Burgmüller

Norbert Burgmüller (Düsseldorf, 8 de febrer de 1810 – Aquisgrà, 7 de maig de 1836) fou un compositor alemany. Tant el seu pare Auguste com el seu germà Johann Friedrich Franz, també foren músics compositors.
Estudià amb Spohr i Hauptmann, i des de llurs primeres obres es mostrà com un artista d'alta volada, tant en la concepció com a la part tècnica. Robert Schumann l'elogià calorosament en la seva obra Gesammelte Schriften.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 9 (ISBN 84 239-4509-X)
# Knodus geryi

Knodus geryi és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6,5 cm de llargària total.
* Nombre de vèrtebres: 38-39.

## Alimentació

Menja matèria vegetal i insectes.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Paraguai al Brasil.

## Referències

* ↑ Eigenmann C. H. 1911. Descriptions of two new tetragonopterid fishes in the British Museum. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 8) v. 7 (núm. 38). 215-216.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Lima, F. C. T., H. A. Britski & F. A. Machado. 2004. New Knodus (Ostariophysi: Characiformes: Characidae) from the upper Rio Paraguay basin, Brazil. Copeia 2004 (núm. 3): 577-582.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Lima, 2004.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Lucena, C.A.S. i N.A. Menezes 2003. Subfamily Characinae (Characins, tetras). p. 200-208. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Nothobranchius foerschi

Nothobranchius foerschi és una espècie de peix de la família dels aploquèilids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Tanzània.

## Referències

* 1 2 «Nothobranchius foerschi» (en anglès). Fishbase.

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
* Wildekamp, R. H. & H. O. Berkenkamp. 1979. Nothobranchius foerschi spec. nov. ein aquaristisch bekannter, jedoch wissenschaftlich neuer Prachtgrundkärpfling aus Tansania, Ostafrika (Pisces, Cyprinodontidae). Deutsche Killifisch Gem. J. v. 11 (núm. 11): 145-157.