OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cos de Banders d'Andorra

El Cos de Banders és un cos especial del Principat d'Andorra adscrit al Ministeri de Medi Ambient, Agricultura i Sostenibilitat. La seva missió és garantir la conservació i protecció del patrimoni natural i vetllar pel compliment de la normativa vigent en matèria de caça i de pesca i de totes les altres normes que es refereixin a l'equilibri ecològic i al patrimoni natural. El cos fou creat l'any 1988 pel Govern d'Andorra, i el 2015 s'aprovà el reglament que regula els seus drets i deures així com les seves funcions.
Segons la llei del Cos de Banders, aprovada el 18 de desembre del 2008, aquest, com a policia especialitzada, té la missió de protegir la flora, la fauna i la natura en general. Els seus membres són funcionaris que tenen la condició d'agents de l'autoritat. Entre altres, el cos està carregat de vigilar el medi ambient, denunciar infraccions, informar el públic sobre la protecció del medi ambient i de la natura, conduir accions de prevenció, capturar o sacrificar animals perillosos, impedir exportacions il·legals de flora i fauna;, gestionar les autoritzacions de fer foc, lluitar contra els incendis forestals i gestionar la caça, així com investigar les infraccions en les matèries de la seva competència.

## Estructura

Els banders han de tenir la nacionalitat andorrana, ser majors d'edat, tenir el títol de batxillerat i dominar el català, així com tenir coneixements del castellà i del francès. Els candidats són seleccionats després d'una prova que avalua les seves aptituds.
Els membres del Cos de Banders es classifiquen en els següents graus:
* Bander alumne: Bander en període de formació. Té la majoria de funcions i competències, excepte la confecció d'atestats, controls de caçadors i pescadors, la conducció del vehicle oficial i l'ús d'armes de foc.
* Bander en període de prova: Té les mateixes funcions i competències que un bander.
* Bander: Grau bàsic del cos.
* Cap d'unitat: Coordina, programa i efectua el seguiment de l'organització del treball.
* Cap d'àrea: Coordina, controla i planifica l'organització dels recursos humans, mesures davant de situacions anòmales, visites i contactes amb la resta de caps d'àrea i autoritats…
* Director
A més, alguns agents tenen especialitats: la de captura d'animals potencialment perillosos o bé la de monitor de tir i d'activitats professionals, que prepara i examina els caçadors a l'examen del permís de caça i permet la manipulació d'armes de foc.
| Jerarquia | Bander alumne | Bander en proves | Bander | Cap d'unitat | Cap d'àrea | Director |
| Galó | | | | | | |

## Referències

* ↑ «Cos de Banders». [Consulta: 19 juliol 2015].
* ↑ «Govern aprova el Reglament del Cos de Banders». El Periòdic d'Andorra [Consulta: 25 juliol 2015].
* ↑ «L'executiu dona el vistiplau al reglament del cos de banders». Bondia [Consulta: 25 juliol 2015].
* ↑ «Llei 32/2008, del 18 de desembre, del Cos de Banders». Butlletí Oficial del Principat d'Andorra, núm. 4, any 21, 21-01-2009, pàg. 267-268 [Consulta: 19 juliol 2015].
* ↑ «Decret d'aprovació del Reglament del Cos de Banders». Butlletí Oficial del Principat d'Andorra, núm. 2, 14-01-2015, pàg. 14-18 [Consulta: 19 juliol 2015].
# Cotoner (ofici)

Un cotoner és un menestral que tenia com a ofici vendre, batre i filar el cotó, el qual hom teixia, sovint, juntament amb el lli, per obtindre el fustany.
A Barcelona, d'ençà del 1257, hi havia una confraria de cotoners.
Eren molt importants en la fabricació de les teles de lona i cotonia dels vaixells de vela; a mitjan segle xv, a Barcelona n'hi havia disset.

## Referències

* ↑ Bolòs, Jordi: Diccionari de la Catalunya medieval (ss. VI-XV). Edicions 62, Col·lecció El Cangur / Diccionaris, núm. 284. Barcelona, abril 2000. ISBN 84-297-4706-0, plana 92.
# Cottus hypselurus

Cottus hypselurus és una espècie de peix pertanyent a la família dels còtids.

## Descripció

* Fa 14 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, demersal i de clima temperat (39°N-36°N).

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Missouri i Arkansas (els Estats Units).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Linnaeus, C., 1758. Tomus I. Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Editio decima, reformata. Holmiae. (Laurentii Salvii): (1-4), 1-824. «Enllaç».
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Robins, C. R. & Robison, H. W., 1985. Cottus hypselurus, a new cottid fish from the Ozark Uplands, Arkansas and Missouri. American Midland Naturalist v. 114 (núm. 2): 360-373.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.
* ↑ Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* ↑ Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991. Common and scientific names of fishes from the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Pub. (20):183 p.

## Bibliografia

* Kinziger, A.P., R.M. Wood i D.A. Neely, 2005. Molecular systematics of the genus Cottus (Scorpaeniformes: Cottidae). Copeia (2):303-311.
* Kinziger, A.P. i R.M. Wood, 2010. Cottus immaculatus, a new species of sculpin (Cottidae) from the Ozark Highlands of Arkansas and Missouri, USA. Zootaxa 2340:50-64.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Cottus microstomus

Cottus microstomus és una espècie de peix pertanyent a la família dels còtids.
Fa 10 cm de llargària màxima.Les femelles fresen un cop a l'any. Menja una àmplia varietat d'invertebrats bentònics.
És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima temperat. Es troba a Europa. És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Heckel, Johann Jakob «Ichthyologische Beiträge zu den Familien der Cottoiden, Scorpaenoiden, Gobioiden und Cyprinoiden». Annalen des Wierner Museums der Natrugeschichte, 2, núm. 1, 1837, pàg. 143-164, 2 pls.
* 1 2 3 4 5 Torres, Armi G.; Reyes, Rodolfo B. «Cottus microstomus Heckel, 1837» (en anglès). FishBase.
* ↑ Kottelat, 978-2839902984; Freyhof, Jörg (Il·l.). Handbook of European freshwater fishes (en anglès). Cornol, Switzerland: Publications Kottelat, 2007. ISBN 9782839902984.
* ↑ Freyhof, Jörg; Kottelat, Maurice; Nolte, Arne «Taxonomic diversity of European Cottus with description of eight new species (Teleostei: Cottidae)». Ichthyological Exploration of Freshwaters, 16, 01-06-2005, pàg. 107–172.

## Bibliografia

* Kinziger, Andrew P.; Wood, Robert M.; Neely, David A. «Molecular Systematics of the Genus Cottus (Scorpaeniformes: Cottidae)» (en anglès). Copeia, 2005, 2, 5-2005, pàg. 303–311. DOI: 10.1643/CI-03-290R1. ISSN: 0045-8511.
# Craterocephalus amniculus

Craterocephalus amniculus és una espècie de peix pertanyent a la família dels aterínids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 5,5 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Austràlia: Nova Gal·les del Sud.

## Observacions

És inofensiu per als humans i solitari (o forma grups de 10-15 peixos).

## Referències

* ↑ McCulloch A. R., 1912. Notes on some Australian Atherinidae. Proc. R. Soc. Queensl. v. 24. 47-53.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Crowley, L. E. L. M. & Ivantsoff, W., 1990. A review of species previously identified as Craterocephalus eyresii (Pisces: Atherinidae). Proceedings of the Linnean Society of New South Wales v. 112 (núm. 2): 87-103.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 «Craterocephalus amniculus» (en anglès). Fishbase.
* ↑ Allen, G.R., S.H. Midgley i M. Allen, 2002. Field guide to the freshwater fishes of Australia. Western Australian Museum, Perth, Austràlia Occidental. 394 p.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.

## Bibliografia

* Baillie, J. i B. Groombridge (eds.), 1996. 1996 IUCN red list of threatened animals. UICN, Gland, Suïssa. 378 p.
* Crowley, L.E.L.M. i W. Ivantsoff, 1992. Redefinition of the freshwater fish genus Craterocephalus (Teleostei: Atherinidae) of Australia and New Guinea with an analysis of three species. Ichthyol. Explor. Freshwat. 3(3):273-287.
* Groombridge, B. (ed.), 1994. 1994 IUCN Red List of Threatened Animals. UICN, Gland, Suïssa i Cambridge, la Gran Bretanya.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Creagrutus kunturus

Creagrutus kunturus és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 9,6 cm de llargària total.
* Nombre de vèrtebres: 38-41.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: riu Marañón al nord-est del Perú i rius Pastaza i Napo (sud-est de l'Equador).

## Referències

* ↑ Günther A. 1864. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the Physostomi, containing the families Siluridae, Characinidae, Haplochitonidae, Sternoptychidae, Scopelidae, Stomiatidae in the collection of the British Museum. Cat. Fishes v. 5. i-xxii + 1-455.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Vari, R. P., Harold, A. S. Ortega, H. 1995. Creagrutus kunturus, a new species from western Amazonian Peru and Ecuador (Teleostei: Characiformes: Characidae). Ichthyological Exploration of Freshwaters v. 6 (núm. 4): 289-296.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Lucena, C.A.S. i N.A. Menezes 2003. Subfamily Characinae (Characins, tetras). p. 200-208. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Vari, R.P. i A.S. Harold 2001. Phylogenetic study of the Neotropical fish genera Creagrutus Günther and Piabina Reinhardt (Teleostei: Ostariophysi: Characiformes), with a revision of the Cis-Andean species. Smith. Cont. Zool. 613:1-239.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Creedia alleni

Creedia alleni és una espècie de peix de la família dels creédids i de l'ordre dels perciformes.

## Descripció

El cos, semblant morfològicament al d'una anguila, fa 4 cm de llargària màxima. 12-13 radis tous a l'única aleta dorsal, 24 a l'anal i 12 a les pectorals. Aletes pelvianes amb 1 espina i 3 radis tous. 41-42 vèrtebres. Línia lateral no interrompuda i amb 40-42 escates.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix marí, demersal (fins als 20 m de fondària) i de clima subtropical, el qual viu a l'Índic oriental: els fons sorrencs de la plataforma continental d'Austràlia Occidental (Austràlia).

## Observacions

És inofensiu per als humans i el seu índex de vulnerabilitat és baix (10 de 100).

## Referències

* ↑ Ogilby J. D., 1898. New genera and species of fishes. Proc. Linn. Soc. N. S. W. Vol. 23 (pt 3). 280-299.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Nelson, J. S., 1983. Creedia alleni and Creedia partimsquamigera (Perciformes: Creediidae), two new marine fish species from Australia, with notes on other Australian creediids. Proceedings of the Biological Society of Washington. Vol. 96 (núm. 1): 29-37.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Hutchins, J. B. i K. N. Smith, 1991. A catalogue of type specimens of fishes in the Western Australian Museum. Rec. West. Aust. Mus. Suppl. 38. 56 p. Pàg. 35.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Hutchins, J. B., 2001. Checklist of the fishes of Western Australia. Records of the Western Australian Museum Supplement Suppl. Núm. 63: 9-50.
* ↑ Allen, G. R., 1985. Fishes of Western Australia. Llibre 9. 2207-2534, 526 pls "a" Burgess, W. E. & Axelrod, H. R. (eds.). Pacific Marine Fishes. Neptune City, Nova Jersey: T.F.H. Publications.
* ↑ Australian Faunal Directory (anglès)
* ↑ Yearsley, G. K., P. R. Last i G. B. Morris, 1997. Codes for Australian Aquatic Biota (CAAB): an upgraded and expanded species coding system for Australian fisheries databases. CSIRO Marine Laboratories, Report 224. CSIRO, Austràlia.
* ↑ Fishes of Australia Arxivat 2014-03-10 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Atlas of Living Australia Arxivat 2014-03-10 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ All fishes of Australia - FishBase (anglès)
* ↑ Australia Endemic Marine Fish Checklist (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Cheung, W. W. L., T. J. Pitcher i D. Pauly, 2005. A fuzzy logic expert system to estimate intrinsic extinction vulnerabilities of marine fishes to fishing. Biol. Conserv. 124:97-111.

## Bibliografia

* Moore, G. I., J. B. Hutchins, K. N. Smith i S. M. Morrison, 2009. Catalogue of type specimens of fishes in the Western Australian Museum (Second Edition). Records of the Western Australian Museum Supplement Suppl. Núm. 74: vii + 1-69.
* Shimada, K. & Yoshino, T., 1987. A new creediid fish Creedia bilineatus from the Yaeyama Islands, Japan. Japanese Journal of Ichthyology. Vol. 34 (núm. 2): 123-127. «PDF».
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan. 1.028 pàgines.

## Enllaços externs

* AQUATAB (txec)
* BioLib (anglès)
* ION (anglès)
# Creixen silvestre

El creixen silvestre (nom científic Rorippa sylvestris) és una espècie de planta que habita en zones ermes i riberes fluvials arreu d'Europa. A Catalunya ha estat detectat des del Rosselló fins al Vallès. Actua com a espècie invasora als Estats Units.
És una planta erecta gairebé glabra, perenne 20-50 cm, amb tiges reptants extenses a la base. Les fulles són pinnades o molt dividides, amb lòbuls dentats ovals o lanceolats. Les flors són grogues, 7-8 mm diàmetre, en inflorescències curtes i laxes. Els pètals són ovats, i mesuren el doble de llarg que els sèpals. El fruit és una beina lineal, 5-18 mm. Floreix des de final de primavera i durant l'estiu. Prefereix sols xops nitrificats.

## Referències

* ↑ Bolòs, Oriol de. «rorippa sylvestris (L.) Bess.». A: Atlas Corològic de la flora vascular dels Països Catalans: Volum 7. Barcelona: Institut d'Estudis Catalans, 1997, p. fitxa núm. 1395. ISBN 978-84-7283-380-7.
* ↑ Vallès (dir.), Joan; Veny, Joan; Vigo, Josep; Bonet, M. Àngels; Julià, M. Antònia. Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. Barcelona: Edicions Universitat Barcelona, 2014-09-19, p. 317 i 981. ISBN 978-84-475-3855-3.
* ↑ «Rorippa sylvestris (L.) Besser». Flora Catalana. Arxivat de l'original el 2020-01-12. [Consulta: 28 gener 2020].
* 1 2 Badia, Josep Nuet i; Clopés, Josep M. Panareda i. Flora de Montserrat. L'Abadia de Montserrat, 1991, p. 197. ISBN 978-84-7826-246-5.
* ↑ «Rorippa sylvestris» (en anglès). Invasive.org. Center for Invasive Species and Ecosystem Health.
* ↑ «Rorippa sylvestris» (en anglès). USDA Plants Database.
# Crenichthys nevadae

Crenichthys nevadae és una espècie de peix de la família dels goodèids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, de clima tropical (26 °C-30 °C) i bentopelàgic.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nevada (Estats Units).

## Observacions

És inofensiu per als humans i difícil de mantindre'l en un aquari.

## Referències

* 1 2 3 4 «Crenichthys nevadae» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Huber, J.H., 1996. Killi-Data 1996. Updated checklist of taxonomic names, collecting localities and bibliographic references of oviparous Cyprinodont fishes (Atherinomorpha, Pisces). Société Française d'Ichtyologie, Muséum National d'Histoire Naturelle, París, França, 399 p.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1995. Aquarien Atlas. Band 4. Mergus Verlag GmbH, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Melle, Alemanya. 864 p.
* ↑ Hugg, D.O., 1996. MAPFISH georeferenced mapping database. Freshwater and estuarine fishes of North America. Life Science Software. Dennis O. i Steven Hugg, 1278 Turkey Point Road, Edgewater (Maryland), Estats Units.
* ↑ Jelks, H.L., S.J. Walsh, N.M. Burkhead, S. Contreras-Balderas, E. Díaz-Pardo, D.A. Hendrickson, J. Lyons, N.E. Mandrak, F. McCormick, J.S. Nelson, S.P> Platania, B.A. Porter, C.B. Renaud, J.J. Schmitter-Soto, E.B. Taylor i M.L. Warren, Jr., 2008. Conservation status of imperiled North American freshwater and diadromous fishes. Fisheries 33(8): 372-407.
* ↑ Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.
* ↑ Huber, J.H., 1996.

## Bibliografia

* Grant, E. C. i B. R. Riddle, 1995: Are the endangered springfish (Crenichthys, Hubbs) and poolfish (Empetrichthys, Gilbert) fundulines or goodeids?: a mitochrondrial DNA assessment. Copeia 1995 (núm. 1): 209-212.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Crescenzo Buongiorno

Crescenzo Buongiorno (Bonito, Campània, 9 d'agost de 1864 – Dresden Saxònia, Alemanya, 7 de novembre de 1903) fou un compositor italià d'òpera, opereta, romances, música sacra i partitura per banda.
Fou deixeble de Senao en el Conservatori de Nàpols, i la seva primera composició fou l'òpera Etelka, estrenada amb èxit a Nàpols el 1887 i a Praga el 1984; aquesta li seguiren 12 operetes, entre les que es poden citar com a notables; Abukadabar (Nàpols, 1889), Circe e Calipso (Torí, 1892), La nuova caltarella (Trieste, 1894), i tres òperes estrenades a Alemanya i representades principalment en aquell país amb els següents títols: Das Emtefert (Leipzig, 1896), Das Mädchenherz, Cassel, 1901), i Michel Angelo und Rolla (Cassel, 1903).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 9, pàg. 1417 (ISBN 84-239-4509-X)
# Creusa

Creusa (Astúries, s. VIII) fou una noble del regne d'Astúries, muller del rei Mauregat.
Se'n desconeixen els orígens, hom l'ha situat com a propietària de terres a la zona de Mieres i Proaza, a la localitat de Fabar. És considerada la muller del rei Mauregat, fill bastard d'Alfons I d'Astúries i que, tradicionalment, hom afirma va aconseguir el tron d'Astúries de forma il·legítima.
El nom de Creusa està documentat en una donació datada tardanament el 30 d'octubre de 863 vinculada a l'església de San Pedro de Traspeña (Proaza) o a San Pedro de Nora (Les Regueres). Aquest document ha estat posat en dubte amb partidaris i detractors de la seva autenticitat, cosa que ha fet que s'hagi qüestionat l'existència de Creusa. No obstant això, a més d'aquest document, a d'altres hi consta una domna Creusa, vinculats a la mateixa zona on se li suposen les propietats, i obriria la possibilitat de parentesc amb la família de Gladila, abat i, més tard, bisbe de Braga. El mateix document de 863 indica que Creusa i Mauregat van tenir un fill anomenat Hermenegild.

## Referències

* 1 2 3 Borge Cordovilla, Francisco «La iglesia de San Pedro de Nora». Anuario de la Sociedad Protectora de la Balesquida, 2019, pàg. 94, 96.
* 1 2 3 Floriano, Antonio C. «Cronología y genealogía de los Reyes de Asturias». Archivum. Revista de la Facultad de Filosofía y Letras. Universitat d'Oviedo, vol. 6, 1956, pàg. 265. ISSN: 0570-7218.
* ↑ Ruiz de la Peña Solar, Juan Ignacio. «Mauregato» (en castellà). Diccionario Biográfico electrónico. Reial Acadèmia de la Història. [Consulta: 19 octubre 2020].
* ↑ Fernández Conde, F. J.; Santos del Valle, M. C. «La corte de Pravia. Fuentes documentales, cronísticas y bibliográficas». Boletín del Instituto de Estudios Asturianos, núm. 125, 1988, pàg. 83.
# Enric Ribas i Ribas

Enric Ribas i Ribas (Vigo, Galícia, 6 de juny de 1870 − el Masnou, Maresme, 17 d'octubre de 1935) fou un cirurgià català.
Era fill d'Enric Ribas i Segarra, d'ofici capità de marina mercant, i d'Antònia Ribas i Maristany, tots dos del Masnou. Va néixer a Vigo perquè els seus pares hi residien temporalment per qüestions de negocis. Quan tenia sis anys, la família va tornar a Barcelona i s'establí a un pis del carrer de la Princesa.
Estudià medicina a Barcelona. L'any 1894 es doctorà amb la tesi “Indicaciones en las estrecheces cicatriciales del esófago de origen cáustico”. Ingressà el 1897 a l'Hospital de la Santa Creu i el 1906 era cap del Servei de Cirurgia. Fou el primer president de l'Institut Medicofarmacèutic (1898) i de la Societat de Cirurgia de Barcelona (1927). Presidí l'Acadèmia i Laboratori de Ciències Mèdiques de Catalunya (1922-1924) i el VII Congrés de Metges de Llengua Catalana (1932). L'any 1932 ingressà a la Reial Acadèmia de Medicina de Catalunya. Fou professor lliure de patologia quirúrgica de la Universitat Autònoma de Barcelona. Treballà també en la seva clínica del carrer de València de Barcelona.
Es va casar amb Maria Isern i Hombravella, germana bessona del metge Jaume Isern i Hombravella. Tingueren diversos fills, entre els quals: el cirurgià Enric Ribas i Isern (1897-1978) -continuador de la Clínica Quirúrgica del Dr. E. Ribas i cap d'Urgències de l'Hospital de Sant Pau- i el radiòleg Guillem Ribas Isern (1898-1979).
La seva casa al Masnou fou construïda per l'arquitecte Bonaventura Bassegoda i Amigó l'any 1924, i es trobava al carrer de Barcelona, número 15-16.

## Bibliografia

* Marí i Balcells, Víctor «L'obra del Dr.Enric Ribas i Ribas (1870-1935)». Gimbernat: revista catalana d'història de la medicina i de la ciència, vol. 25, 1996, p. 169-174.

## Referències

* ↑ Els Congressos de Metges i Biòlegs de Llengua Catalana. Enric Ribas i Ribas
* ↑ Reial Acadèmia de Medicina de Catalunya - Enric Ribas i Ribas
* ↑ «Enric Ribas i Ribas». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Enric Ribas i Ribas - Galeria de Metges Catalans».
* ↑ Rico Vázquez, Miquel; Roig Lerones, Marta. L'obra arquitectònica de Bonaventura Bassegoda i Amigó a la vila del Masnou. El Masnou: Ajuntament del Masnou. Arxiu Històric Municipal, 2016 (La Roca de Xeix núm. 30).