# Friedrich Cerha

Friedrich Cerha (Viena i Àustria, 17 de febrer de 1926 - Viena, 14 de febrer de 2023) va ser un compositor, director d'orquestra i pedagog musical austríac.

## Educació i carrera

Cerha va néixer a Viena. Va començar a tocar el violí als sis anys i va començar a compondre dos anys més tard.
Cerha va ser reclutat com a Luftwaffenhelfer als 17 anys i va servir inicialment a Achau, prop de Viena. Durant aquest temps, va participar en una sèrie d'actes de resistència contra el règim feixista. Després d'un semestre a la Universitat de Viena, va ser enviat a una escola d'oficials a la Dinamarca ocupada. Mentre era allà, va obtenir una sèrie de papers d'ordre de marxa en blanc, però signats i va desertar. Aquests papers li van permetre romandre sense ser detectat dins del territori alemany durant un temps, ja que els podia utilitzar com a prova que se suposava que hi havia d'estar. No obstant això, després d'un període, es va veure obligat a reincorporar-se a una unitat militar, durant un avanç de les forces russes prop de Pomerània. Va desertar per segona vegada i va fer el seu camí cap a l'oest d'Àustria, on va viure a les muntanyes durant diversos mesos, per evitar la captura per les forces aliades, fins que finalment va poder tornar a Viena.
Cerha va estudiar a l'Acadèmia de Música de Viena, violí amb Váša Příhoda, composició amb Alfred Uhl i pedagogia musical. Es va doctorar a la Universitat de Viena on va estudiar musicologia, cultura i llengua alemanyes i filosofia.
El 1958 va fundar el conjunt die reihe juntament amb Kurt Schwertsik, que va ser fonamental en la difusió de la música contemporània a Àustria. A més de compondre, Cerha es va guanyar una reputació com a intèrpret de les obres d'Alban Berg, Arnold Schoenberg i Anton Webern. Aquesta obra va incloure la finalització de l'òpera inacabada en tres actes d'Alban Berg, Lulu. Cerha va orquestrar seccions del tercer acte utilitzant les notes de Berg com a referència. L'òpera va ser estrenada per Pierre Boulez a París el 1979.
Paral·lelament a la seva carrera com a compositor, Cerha va ensenyar a la Universitat de Música i Arts Escèniques de Viena des de 1959 i entre 1976 i 1988 va ser professor de Composició, Notació i Interpretació de la Música Nova. Alguns dels seus estudiants notables durant aquest temps inclouen Georg Friedrich Haas, Karlheinz Essl, Petr Kotik, Gerald Barry i Benet Casablancas.
Cerha va produir tant obres orquestrals com òperes com Baal, Der Rattenfänger i Der Riese vom Steinfeld, aquesta última encarregada per l'Òpera Estatal de Viena, amb llibret de Peter Turrini. L'any 2006 es va estrenar l'Impulse per a gran orquestra, dedicada a l'⁣Orquestra Filharmònica de Viena amb motiu del seu 150è aniversari, i el Concert per a saxòfon soprano i orquestra, escrit el 2004.
Cerha i la seva dona Gertraud, una historiadora de la música, van ser membres fundadors de la Joseph Marx Society l'abril de 2006.
Cerha va morir a Viena el 14 de febrer de 2023, als 96 anys.

## Premis

* 1964: Premi Theodor Körner
* 1986: Gran Premi Estatal d'Àustria de Música
* 1986: Medalla d'or de la província d'Estíria
* 1986: Medalla d'Honor de Viena d'or
* 1988: Membre honorari del Konzerthaus de Viena
* 2005: Decoració austríaca per a la ciència i l'art
* 2006: Lleó d'Or de la Biennal de Música de Venècia
* 2007: Membre d'Honor de la Societat d'Amics de la Música de Viena
* 2008: Medalla d'or pels serveis a la regió de Viena
* 2010: Creu d'Honor del Comandant de Plata pels Serveis a la Província de Baixa Àustria
* 2011: Premi de Música de Salzburg
* 2012: Premi de Música Ernst von Siemens

## Obres destacades

Font:

### Òperes

* Netzwerk, 1981 per a cantants, recitadors, grups de moviment i orquestra
* Baal, 1974/81 – text: Bertolt Brecht
* Der Rattenfänger, 1987 – text: Carl Zuckmayer
* Finalització de l'òpera Lulu d'Alban Berg, 1962–78
* Der Riese vom Steinfeld, 2002 – text: Peter Turrini, 2002
* Onkel Präsident, 2013 – text: Peter Wolf i Cerha

### Altres obres

* Spiegel I, 1960 per a grups de moviment, objectes lleugers, orquestra i cinta
* Spiegel II–VII, 1960–72
* Sinfonia, 1975
* Requiem für Hollensteiner, Text: Thomas Bernhard 1982/83, dedicat a Kurt Ohnsorg, encarregat per la Joventut Musical Austríaca per al 25è aniversari del Cor Juvenil de Viena.
* Baal-Gesänge, 1983
* Keintate I, II, 1983 ss.
* Momentum für Karl Prantl, 1988
* Fünf Stücke per a clarinet en la, violoncel i piano, 1999–2000
* Concert per a saxo soprano i orquestra, 2003–2004
* Concert per a violí, 2004
* Quintet d'oboè, 2007
* Concert de percussió, 2007–2008
* Com una tragicomèdia per a orquestra, 2008–2009
* Bruchstück, geträumt per a conjunt, 2009
* Paràfrasi de l'inici de la Simfonia núm. 9 de Beethoven, 2010
* Zebra-Trio per a trio de corda, 2011
* Tagebuch per a orquestra, 2012
* Drei Sätze für Orchester, 2015
* Fasce per a orquestra, abans de 1993
* Langegger Nachtmusiken I-III, abans de 1993
* Relazioni fragili per a conjunt de cambra, abans de 1993

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 «Friedrich Cerha ist tot» (en alemany). ORF, 14-02-2023 [Consulta: 14 febrer 2023].
* ↑ He started fighting actively against fascism as a student
* ↑ «Wörtlich – Friedrich Cerha» (en alemany). cba - cultural broadcasting archive. [Consulta: 14 febrer 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 Scholz, Gottfried. Österreichische Musik der Gegenwart : eine Anthologie zur Schallplattenreihe des Österreichische Musikrates. Wien: Doblinger, 1993. ISBN 3-900695-22-9. OCLC 31984326.
* 1 2 «Friedrich Cerha, Biography». evs-musikstiftung.ch. Ernst von Siemens Musikstiftung. Arxivat de l'original el 29 d’octubre 2015. [Consulta: 18 novembre 2019].
* ↑ «The Executive Committee». Joseph Marx Society. [Consulta: 14 desembre 2020].
* ↑ (en alemany) , 14-02-2023 [Consulta: 14 febrer 2023].
* ↑ Ender, Daniel. «Komponist und Dirigent Friedrich Cerha gestorben» (en alemany). Der Standard, 14-02-2023. [Consulta: 14 febrer 2023].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «Cerha, Friedrich». A: , 2001. Arxivat 2023-02-27 a Wayback Machine.
* 1 2 «Cerha, Friedrich». austria-forum.org. TU Graz, 2003. [Consulta: 17 novembre 2019].
* ↑ «Reply to a parliamentary question» (en alemany). [Consulta: 5 gener 2013].
* ↑ Rigaudière, Pierre. «Friedrich Cerha, Brahms». Ressources, 14-02-2023. [Consulta: 14 febrer 2023].
* ↑ «Friedrich Cerha: Requiem für Hollensteiner» (en anglès). Universal Edition. [Consulta: 9 octubre 2022].

## Enllaços externs

* Cerha Online Archiv der Zeitgenossen (Donau-Universität Krems)
* Biografia i treballs de Friedrich Cerha al lloc web de la UE (editorial)
* Laudació per a Friedrich Cerha de Karlheinz Essl (16 de març de 2017)
* (gestió)