OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Illa de cases núm. 10 de la Vil·la Olímpica

L'Illa de cases núm. 10 de la Vil·la Olímpica és una obra de Banyoles (Pla de l'Estany) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un conjunt de deu habitatges construïts amb motiu dels Jocs Olímpics de 1992, amb sub-seu a Banyoles.
El conjunt s'organitza en forma d'U amb un pati interior enjardinat ja estipulat abans del projecte. La voluntat dels arquitectes era trencar les dues cantonades i així afavorir la línia visual cap a l'estany i el parc proper.
Es combinen dos tipus d'habitatges, dúplex i d'una planta, per trencar la rigidesa volumètrica. Aquesta idea també s'accentua en el tractament de les façanes, les cobertes i els volums exteriors.
L'illa de cases es divideix en tres blocs, que només s'uneixen per una cornisa al segon pis. Els dúplex es troben al bloc central. Als seus extrems es troben els passos cap al pati interior de l'illa.
El criteri principal era evitar una configuració excessivament urbana per a aplicar uns criteris més harmoniosos amb l'entorn natural.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Illa de cases núm. 10 de la Vil·la Olímpica». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 13 agost 2021].
# Parakysis anomalopteryx

Parakysis anomalopteryx és una espècie de peix de la família dels akísids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,4 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: conca del riu Kapuas (oest de Borneo).

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo, 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.
* ↑ Kottelat, M. i E. Widjanarti, 2005. The fishes of Danau Sentarum National Park and the Kapuas Lakes area, Kalimantan Barat, Indonesia. Raffles Bull. Zool. Supplement (13):139-173.
* ↑ Roberts, T.R., 1989. The freshwater fishes of Western Borneo (Kalimantan Barat, Indonesia). Mem. Calif. Acad. Sci. 14:210 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Fish collection database of the National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Ng, H. H. i K. K. P. Lim, 1995: A revision of the southeast Asian catfish genus Parakysis (Teleostei: Akysidae), with descriptions of two new species. Ichthyological Exploration of Freshwaters v. 6 (núm. 3): 255-266.
* Ng, H.H. i M. Kottelat, 2003. Parakysis notialis, a new species of akysid catfish from Borneo (Siluriformes: Akysidae). Ichthyol. Res. 50(1): 48-51.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Neolissochilus hexastichus

Neolissochilus hexastichus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba al riu Salween i als rius de l'Índia.

## Referències

* ↑ Rainboth, W. J. 1985. Neolissochilus, a new genus of South Asian cyprinid fishes. Beaufortia v. 35 (núm. 3): 25-35.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Kapoor, D., R. Dayal i A.G. Ponniah 2002 Fish biodiversity of India. National Bureau of Fish Genetic Resources Lucknow, Índia.775 p.

## Bibliografia

* Doi, A. 1997 A review of taxonomic studies of cypriniform fishes in Southeast Asia. Jap. J. Ichthyol. 44(1):1-33.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Lycenchelys remissaria

Lycenchelys remissaria és una espècie de peix de la família dels zoàrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 21 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 128.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu fins als 1020 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Japó.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1884. On the anacanthine fishes. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 36. 167-183.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Fedorov, V. V., 1995. Lycenchelys remissaria sp. nova (Perciformes: Zoarcidae) from bathyal depths off the Pacific coast of Japan. Voprosy Ikhtiologii v. 35 (núm. 1): 130-133.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Anderson, M.E., 1994. Systematics and osteology of the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes). Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. 60:120 p.
* Anderson, M. E., 1995: The eelpout genera Lycenchelys Gill and Taranetzella Andriashev (Teleostei: Zoarcidae) in the eastern Pacific, with descriptions of nine new species. Proceedings of the California Academy of Sciences v. 49 (núm. 2): 55-113.
* Anderson, M.E. i V.V. Fedorov, 2004. Family Zoarcidae (Swainson, 1839). Eelpouts. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (34):58.
* Andriashev, A. P., 1955: A review of the fishes of the genus Lycenchelys Gill (Pisces: Zoarcidae) and related forms in the seas of the U.S.S.R. and adjacent waters. Trudy Instituta Zoologii / Akademiia Nauk, Azerbaidzhanskoi SSR. v. 18: 349-384.
* Andriashev, A. P., 1958: An addition to the review of the fishes of the genus Lycenchelys Gill with descriptions of three new species from the Kurile-Kamchatka Trench. Voprosy Ikhtiologii Núm. 11: 171-180.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Knipowitsch, N., 1906: Ichthyologische Untersuchungen im Eismeer. I. Lycodes und Lycenchelys. Mémoires de l'Académie Impériale des Sciences de St. Petersbourg v. 19 (núm. 1): 1-130, 1 pl.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Pholis schultzi

Pholis schultzi és una espècie de peix de la família dels fòlids i de l'ordre dels perciformes. Va ser descrit per L.P. Schultz el 1931.

## Descripció

* Fa 13 cm de llargària màxima i és vermellós amb petites taques de color blau clar.
* 84-86 espines i cap radi tou a l'aleta dorsal.
* Aleta anal amb 2 espines, 41-44 radis tous i, sovint, amb franges.
* Aleta caudal arrodonida i pèlvica petita.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix marí, demersal (fins als 18 m de fondària) i de clima temperat, el qual viu al Pacífic oriental: les zones de marees i submareals des de les illes de la Reina Carlota (el sud de la Colúmbia Britànica, el Canadà) fins a Diablo Cove (les costes centrals de Califòrnia, els Estats Units).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Schultz, L. P.,. Key to the fishes of Oregon and Washington, with a glossary of technical terms (en anglès). 2017 fàcsimil de l'original. Seattle: University Bookstore, 1931, p. 1-63. ISBN 978-1528510783.
* 1 2 3 Capuli, Estelita Emily. «Pholis schultzi Schultz, 1931 Red gunnel» (en anglès). FishBase.
* ↑ «elasmodiver.com Red Gunnel Pictures: images of Pholis schultzi» (en anglès).
* 1 2 Eschmeyer, William N.; Herald i H. Hammann, Earl S.; Peterson, Roger Tory. A field guide to Pacific Coast fishes of North America : from the Gulf of Alaska to Baja, California. Boston: Houghton Mifflin, 1983, p. 245. ISBN 0-395-33188-9.
* ↑ Fishes of Canada: An Annotated Checklist (anglès)
* ↑ Hart, J. L., 1973. Pacific fishes of Canada. Bull. Fish. Res. Board Can. 180:740 p.
* ↑ Danko, J. P., 1998. Building a reliable database from a native oral tradition using fish-related terms from the Saanich language. P. 29-33. A: D. Pauly, T. Pitcher i D. Preikshot (eds.). Back to the future: reconstructing the Strait of Georgia Ecosystem. 99 p. The Fisheries Centre, University of British Columbia, Vancouver, la Colúmbia Britànica.
* ↑ Mecklenburg, C. W., T. A. Mecklenburg i L. K. Thorsteinson, 2002. Fishes of Alaska. American Fisheries Society, Bethesda, Maryland. xxxvii +1037 p.
* ↑ Robins, C. R., R. M. Bailey, C. E. Bond, J. R. Brooker, E. A. Lachner, R. N. Lea i W. B. Scott, 1980. A list of common and scientific names of fishes from the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Publ. (12)1-174.

## Bibliografia

* Mecklenburg, C. W., 2003. Family Pholidae (Gill, 1893) - gunnels. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (9):11.
* Springer, V. G. i M. E. Anderson, 1997. Catalog of type specimens of recent fishes in the National Museum of Natural History, Smithsonian Institution, 8: Suborder Zoarcoidei (Anarhichadidae, Bathymasteridae, Pholidae, Ptilichthyidae, Scytalinidae, Stichaeidae, Zoarcidae). Smithsonian Contributions to Zoology. Núm. 589: i-iii + 1-27.
* Yatsu, A., 1981. A revision of the gunnel family Pholididae (Pisces, Blennioidei). Bulletin of the National Science Museum Series A (Zoology). V. 7 (núm. 4): 165-190.
* Yatsu, A., 1985. Phylogeny of the family Pholididae (Blennioidei) with a redescription of Pholis (Scopoli). Japanese Journal of Ichthyology. V. 32 (núm. 3): 273-282.
# Província de Van

La Província de Van (en kurd Wan) és una de les Províncies de Turquia a la part oriental del país, entre el Llac Van i la frontera iraniana. Les seves províncies adjacents són Bitlis a l'oest, Siirt al sud-oest, Şırnak i Hakkâri al sud, i Ağrı al nord. La capital és Van. La província i l'àrea circumdant són la llar del famós Van Kedisi (el gat de Van).

## Districtes

La província de Van es divideix en 12 districtes:
* Bahçesaray
* Başkale
* Çaldıran
* Çatak
* Edremit
* Erciş
* Gevaş
* Gürpınar
* Muradiye
* Özalp
* Saray
* Van (capital)

## Història

Aquesta àrea és el cor del poble armeni, que va viure en aquestes àrees des del 150 aC fins a finals del segle xix, quan l'Imperi Otomà va arrabassar tota la terra als nadius. Al segle ix aC, l'àrea de Van era el centre d'Urartu. En 908-1021 era part central de regne armeni de Vaspurakan, que llavors s'uní a l'Imperi Romà d'Orient. Amb la victòria seljúcida en la batalla de Mantziciert el 1071, just cap al nord del Llac Van, va passar a formar part de l'Imperi Seljúcida i més tard de l'Imperi Otomà. Durant els segles posteriors, l'àrea va ser essencialment un centre de població d'armenis.
El 23 d'octubre del 2011 va tenir lloc un fort terratrèmol que causà nombrosos danys, tant materials com personals.

## Personatges

* Arshile Gorky (Jorkom, Van Vilayeti, Imperi Otomà, 1904) Pintor

## Galeria

* Monestirs medievals armenis a la província de Van
* La Catedral armènia de la Santa Creu (segle X) a l'Illa Akhtamar
* El Monestir armeni de Narek (segle X)
* Monestir armeni de Varagavank (segle xi)
* El monestir armeni de Sant Bartomeu (segle xiii)

## Notes

* ↑ Hofmann (ed.), Tessa. Verfolgung, Vertreibung und Vernichtung der Christen im Osmanischen Reich 1912-1922 [Persecució, expulsió i anihilació del la població cristiana a l'Imperi Otomà 1912-1922]. Münster: LIT, 2004. ISBN 3-8258-7823-6.
* ↑ Shepard Bancroft Clough, Història Europea en una Perspectiva Mundial - Pàgina 68
* ↑ http://historymedren.about.com/od/aentries/a/11_alparslan.htm Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Governació de Van
# Illeta dels Banyets

El jaciment arqueològic de l'Illeta, també anomenat Illeta dels Banyets i popularment Banyets de la Reina, correspon a l'època del bronze, orientalitzant, ibèric antic, ple i romà imperial; està situat al terme municipal de El Campello (l'Alacantí, País Valencià).
L'Illeta va deixar de ser illa el 1944, amb la construcció d'un istme de terra per mitjà d'una voladura que va destruir part del jaciment, però, fins a l'edat mitjana era, tal com ara, una petita península.

## Història

El lloc presenta indicis d'ocupació des de finals del tercer mil·lenni aC. Va ser ocupat de nou durant l'edat de bronze. Al segle v aC, va ser poblat per membres de la cultura ibèrica, i hi destacà una certa activitat productiva, amb instal·lacions de transformació de productes agrícoles i per a la conservació de peix. El poblat ibèric es va abandonar al segle iii aC i, durant tres-cents anys, el lloc va quedar despoblat. En època romana, sobre les ruïnes ibèriques i prehistòriques, es va alçar una vila agrícola que contenia unes petites termes. D'aquesta època, són unes basses a l'extrem sud i al nord de la illeta, comunicades amb el mar, interpretades com a piscifactoria, en les quals es criaven peixos; aquestes construccions donen el nom dels Banyets de la Reina a la zona del jaciment, ja que segons l'imaginari popular eren els banys d'una reina mora. L'últim període d'ocupació de la Illeta és islàmic, del segle xi.
De gran interès són les plantes dels dos temples, l'un de tradició semítica (culte de Tanit o d'una dea de la fecunditat), l'altre llatí. Materials consistents en ceràmiques d'importació (àtic del segle IV amb grafits en alfabet grecoibèric, etc.), vaixella de luxe d'origen púnic, itàlic i del taller de Roses. Les restes materials permeten estimar el començament del poblat ibèric al voltant de la meitat del segle v aC, amb un moment d'esplendor en el IV, i el final de l'ocupació en el III. Amb posterioritat, es va produir una ocupació en època romana imperial i àrab, fins al seu abandonament probablement en el segle xi. Anterior a l'època ibèrica, es va documentar una ocupació de l'edat del bronze.

## Referències

* García Martín, J. M.: La distribución de cerámica griega en la Contestania ibérica: El puerto comercial de La Illeta dels Banyets. Institut Alacantí de Cultura Juan Gil-Albert. Alacant, 2003.
* Llobregat Conesa E. A.: Contestania Ibérica. Institut d'Estudis Alacantins, Alacant, 1972.
* Llobregat E.: Illeta dels Banyets. En Arqueología en Alicante 1976-86, Institut d'Estudi Juan Gil Albert, 1986.
* Olcina M.: La Illeta dels Banyets de la Reina. Estudio de la edad del Bronce y época Ibérica. Museu Arqueològic Provincial d'Alacant. Sèrie major núm. 1. Alacant, 1997.
* Pastor Mira A.: Los materiales de "La casa del cura" en el poblado ibérico de la Illeta dels Banyets (el Capello, Alicante). Recerques del Museu d'Alcoi, 7: 131-60, 1998.

## Enllaços externs

* Informació del MARQ sobre el jaciment.
* Visita virtual al jaciment.
* 1 2 URL de la referència: https://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=5666. Data de consulta: 30 octubre 2024.
# Rasbora calliura

Rasbora calliura és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 13 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al riu Mekong, sud-est de Tailàndia, sud-oest de Cambodja, Malàisia, Sumatra i oest de Borneo.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1859. Negende bijdrage tot de kennis der vischfauna van Banka. Natuurkd. Tijdschr. Neder. Indië v. 18. 359-378.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1985. Aquarien atlas. Band 2. Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde GmbH, Melle, Alemanya. 1216 p.

## Bibliografia

* Boulenger, G. A. 1894. Descriptions of new freshwater fishes from Borneo. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 6) v. 13 (núm. 75): 245-251.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo, 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828. .
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Paraliparis mento

Paraliparis mento és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids. El mascle fa 12 cm de llargària màxima i la femella 11,4. És un peix marí i batidemersal que viu entre 800 i 1.253 m de fondària. Es troba al Pacífic nord-oriental: Washington, Oregon i des del nord de Califòrnia fins a la badia de Monterrey. És probable també que sigui present a la Colúmbia Britànica. És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Collett R., 1879. Fiske fra Nordhavs-expeditionens sidste togt, sommeren 1878. Forh. Vidensk. Selsk. Christiania v. 14. 1-106.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Gilbert, C. H., 1892. Descriptions of thirty-four new species of fishes collected in 1888 and 1889, principally among the Santa Barbara Islands and in the Gulf of California. A: Scientific results of explorations by the U. S. Fish Commission steamer Albatross. Proceedings of the United States National Museum v. 14 (núm. 880): 539-566.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Stein, D. L., 1978. A review of the deepwater Liparidae (Pisces) from the coast of Oregon and adjacent waters. Proc. Cal. Acad. Sci. 127:1-55.
* ↑ Chernova, N.V., D.L. Stein i A.P. Andriashev, 2004. Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (31):72.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Paraliparis rosaceus

Paraliparis rosaceus és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Descripció

* El mascle fa 40 cm de llargària màxima i la femella 36,1.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu entre 1.050 i 3.358 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic nord: des de les costes del mar d'Okhotsk a Abashiri (el Japó), les illes Kurils i la Colúmbia Britànica (el Canadà) fins a la Baixa Califòrnia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Collett R., 1879. Fiske fra Nordhavs-expeditionens sidste togt, sommeren 1878. Forh. Vidensk. Selsk. Christiania v. 14. 1-106.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Gilbert, C. H., 1890. A preliminary report on the fishes collected by the steamer Albatross on the Pacific coast of North America during the year 1889, with descriptions of twelve new genera and ninety-two new species. Proceedings of the United States National Museum v. 13 (núm. 797): 49-126.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Coad, B.W., 1995. Encyclopedia of Canadian fishes. Canadian Museum of Nature and Canadian Sportfishing Productions Inc. Singapur.
* ↑ McAllister, D.E., 1990. A list of the fishes of Canada. Syllogeus Núm. 64. Nat. Mus. Nat. Sci., Ottawa, el Canadà. 310 p.
* ↑ Stein, D. L., 1978. A review of the deepwater Liparidae (Pisces) from the coast of Oregon and adjacent waters. Proc. Cal. Acad. Sci. 127:1-55.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Txernova, N. V.; Stein, D. L.; Andriàixev, A. P «Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes» (en anglès). California Academy of Sciences Annotated Checklists of Fishes, 31, 72, 2004.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB