OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lasiancistrus guapore

Lasiancistrus guapore és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12,9 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Guaporé al Brasil.

## Referències

* ↑ Regan C. T. 1904. A monograph of the fishes of the family Loricariidae. Trans. Zool. Soc. Lond. v. 17 (pt 3, núm. 1). 191-350.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Armbruster, J. W. 2005: The loricariid catfish genus Lasiancistrus (Siluriformes) with description of two new species. Neotropical Ichthyology v. 3 (núm. 4): 549-569.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Gosline, William A. 1947. Contributions to the classification of the Loricariid catfishes. Archos. Mus. Nat., Rio de Janeiro, 41:79-144.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Knaack, J. 2000. Ein weiterer nueur Harnischwels aus dem Rio Guaporé: Lasiancistrus guapore n. sp. 2000 (núms. 9-10): 56-61 2000 (núms. 9-10): 56-61.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Sands, David. 1988. A Fishkeeper's Guide to South American Catfishes. Tetra Press, Nova Jersey, Estats Units. 117pp.
* Schaefer, S.A. 2003. Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Polyipnus paxtoni

Polyipnus paxtoni és una espècie de peix pertanyent a la família dels esternoptíquids.

## Descripció

* Fa 4,9 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí i tropical que viu entre 0-300 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental central: Queensland (Austràlia).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Günther A., 1887. Report on the deep-sea fishes collected by H. M. S. Challenger during the years 1873-1876. Rep. Sci. Res. Voy. H.M.S. Challenger v. 22 (pt 57). i-lxv + 1-268.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Harold, A. S., 1989. A new species of Polyipnus (Stomiiformes: Sternoptychidae) from the Coral Sea, with a revised key to the species of the Polyipnus spinosus complex. Copeia 1989 (núm. 4): 871-876.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Harold, A. S., 1994. A taxonomic revision of the sternoptychid genus Polyipnus (Teleostei: Stomiiformes) with an analysis of phylogenetic relationships. Bull. Mar. Sci. 54(2):428-534.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* Catalogue of Life Arxivat 2016-03-14 a Wayback Machine. (anglès)
* AQUATAB
# Stenogobius yateiensis

Stenogobius yateiensis és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6,8 cm de longitud total i les femelles 6,85.

## Hàbitat

És un peix de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a Oceania: Nova Caledònia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Bleeker P., 1874. Esquisse d'un système naturel des Gobioïdes. Arch. Neerl. Sci. Nat., Haarlem v. 9. 289-331.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Keith, P., R. E. Watson & G. Marquet, 2002. Stenogobius (Insularigobius) yateiensis, a new species of freshwater goby from new Caledonia (Teleostei: Gobioidei). Bull. Fr. Pêche Piscic. v. 364 (núm. 1): 187-196.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A: M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Watson, R. E., 1991: A provisional review of the genus Stenogobius with descriptions of a new subgenus and thirteen new species. (Pisces: Teleostei: Gobiidae). Records of the Western Australian Museum v. 15 (núm. 3): 571-654.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Santiago Martínez-Vares García

Santiago Martínez-Vares García (Santander, 1942) és un jurista espanyol, que fou magistrat del Tribunal Suprem i, des de 2013, magistrat del Tribunal Constitucional d'Espanya.

## Biografia

Llicenciat en Dret l'any 1964 per la Universitat de Saragossa, el 1968 va ingressar a la carrera judicial. Va exercir de jutge, entre els anys 1969 i 1974, als partits judicials de Fregenal de la Sierra, Vergara i Calahorra. El 1974 va superar l'oposició de magistrat de l'ordre juridiciccional contenciós-administratiu i va ocupar plaça a l'Audiència Territorial de Sevilla (1974-1989) i posteriorment al Tribunal Superior de Justícia d'Andalusia (1989-2003) on va ser president de la Sala Contenciosa-Administrativa durant vuit anys. Va assolir la condició de magistrat del Tribunal Suprem d'Espanya el 2003.
Ha estat membre de l'Associació Professional de la Magistratura com a integrant de la Comissió Permanent i del Comité Executiu i com a vicepresident (1991-97) i president (1997-2001) de la mateixa. També és patró de la Fundació Justicia en el Mundo de la Unión Internacional de Magistrados i ha estat col·laborador amb la fundació FAES. També forma part de la Reial Acadèmia de Jurisprudència i Legislació de Sevilla.
En l'àmbit de la docència ha estat durant 30 anys preparador d'oposicions a les carreres judicial i fiscal, així com als cossos superiors de les administracions públiques. Ha col·laborat en tasques universitàries dins l'àmbit de la seva especialitat. També ha estat membre del consell editorial i col·laborador de diverses revistes especialitzades com la Revista Andaluza de Administración Pública o la Revista de la Jurisdicción Contencioso Administrativa de l'editorial EDERSA.
Va ser nomenat magistrat del Tribunal Constitucional d'Espanya el 2013 a proposta del Consell General del Poder Judicial. Va prendre possessió del càrrec el dia 13 de juny.

## Distincions
### Distincions honorífiques

* Cavaller de l'Orde de Sant Raimon de Penyafort, creu distingida de primera classe (1983)
* Cavaller de l'Orde del Mèrit Civil, comanadoria (2000)
* Cavaller de l'Orde de Sant Raimon de Penyafort, creu d'honor (2003)
* Membre de l'Orde del Mèrit Militar, creu amb distintiu blanc (2003)

### Premis

* Premi Jurídic ABC BBVA (2013)

## Referències

* ↑ «Santiago Martínez-Vares García» (en castellà). Tribunal Constitucional. [Consulta: 28 març 2017].
* ↑ «Currículum Vitae Santiago Martínez-Vares García» (en castellà). Tribunal Constitucional. [Consulta: 28 març 2017].
* ↑ «Real Decreto 424/2013, de 12 de junio, por el que se nombra Magistrado del Tribunal Constitucional a don Santiago Martínez-Vares García» (en castellà). Butlletí Oficial de l'Estat, núm. 141, 13-06-2013, pàg. 44.675.
* ↑ «Jura o promesa de los nuevos magistrados del Tribunal Constitucional» (en castellà). Casa Real, 13-06-2016. [Consulta: 22 març 2017].
# Rhinopias godfreyi

Rhinopias godfreyi és una espècie de peix pertanyent a la família dels escorpènids.

## Descripció

* Fa 4,8 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Austràlia Occidental i Papua Nova Guinea.

## Costums

És bentònic.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1905. Note on the genera of synanceine and pelorine fishes. Proceedings of the United States National Museum v. 28 (núm. 1394). 221-225.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Kailola, P.J., 1987. The fishes of Papua New Guinea: a revised and annotated checklist. Vol. II Scorpaenidae to Callionymidae. Research Bulletin Núm. 41, Research Section, Dept. of Fisheries and Marine Resources, Papua Nova Guinea.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.
# Mesquita Zituna

La mesquita Zituna o mesquita d'az-Zituna (àrab: جامع الزيتونة, jāmiʿ az-Zitūna, literalment ‘mesquita de l'olivera’) és el principal edifici religiós de Tunis, a Tunísia.

## Descripció

Fa 75 metres de llarg per 60 d'ample i té 184 columnes antigues, quasi totes agafades de Cartago. La sala d'oració mesura 1.344 m² i té capacitat per a 2.000 fidels.
Ha sofert diverses modificacions, restauracions i afegits. El 1894 s'hi va afegir un minaret en el lloc de l'anterior, construït el 1652. Després de la independència ha sofert noves reformes.

## Història

Segons la llegenda es va construir al lloc on hi havia una olivera, que li dona el nom.
La primera construcció dataria del 732 i no en queda cap rastre. Fou reconstruïda pels aglàbides vers el 856/863 per ordre del governador local de Tunis Ubayd-Al·lah ibn al-Habhab i del representant califal Hixam ibn Abd-al-Màlik.

## Importància

És la segona gran mesquita del país, després de la Gran mesquita de Kairuan.
Al costat de la mesquita hi ha la universitat Zituna, que juntament amb la Universitat d'al-Azhar del Caire, a Egipte, i la Universitat al-Qarawiyyin de Fes, al Marroc, eren els punts de referència cultural i religiosa més importants del mon islàmic.

## Referències

* ↑ Argita Maza, Elena «Al-Azhar: poder religioso y político en el Egipto del s. XIX» (en castellà). MEAH. Sección Árabe-Islam, 48, 1999, pàg. 17 [Consulta: 1r novembre 2021].
# Lasiancistrus schomburgkii

Lasiancistrus schomburgkii és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,5 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Guaiana.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Armbruster, J. W. 2005: The loricariid catfish genus Lasiancistrus (Siluriformes) with description of two new species. Neotropical Ichthyology v. 3 (núm. 4): 549-569.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Gosline, William A. 1947. Contributions to the classification of the Loricariid catfishes. Archos. Mus. Nat., Rio de Janeiro, 41:79-144.
* Günther, A. 1864. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the Physostomi, containing the families Siluridae, Characinidae, Haplochitonidae, Sternoptychidae, Scopelidae, Stomiatidae in the collection of the British Museum. Cat. Fishes v. 5: i-xxii + 1-455.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Sands, David. 1988. A Fishkeeper's Guide to South American Catfishes. Tetra Press, Nova Jersey, Estats Units. 117pp.
* Schaefer, S.A. 2003. Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Les Valls d'Andorra

Les Valls d'Andorra fou una publicació periòdica de caràcter generalista, considerada com la primera publicació en sèrie estrictament andorrana, tot i que es redactava a La Seu d'Urgell i s'imprimia a Barcelona. Amb el subtítol: “Publicació defensora dels interessos d'aquell País en general y de cada un dels séus pobles en particular”, inicialment va tenir una periodicitat mensual, tot i que va sortir amb força irregularitat. El seu fundador, propietari i director fou Josep Alemany i Borràs, gerent també de La Il·lustració catalana. Es publicaren un total de set números entre 1917 i 1919.
El primer número aparegué al gener del 1917, i el segon no sortiria fins al 19 de gener del 1919. El motiu de la tardança fou l'ordre de segrest dels primers exemplars donada pel veguer Josep de Riba. Tal com es relatava al segon número, la vegueria confiscà al conductor Bartomeu Font, cinc paquets que contenien els periòdics, que anaven dirigits a Joan Pla (Canillo), Josep Ferré (La Massana), a Lorenzo Camps (Sant Julià de Lòria), a Alfons Areny (Les Escaldes), i a Amadeu Rossell (Andorra la Vella). El darrer exemplar fou publicat el 20 de juliol del 1919.
El seu contingut, una mica irreverent per les autoritats de l'època, provocà la publicació d'un decret el 7 de maig del 1919, que regulava les publicacions i les empreses editorials d'Andorra, i que avui en dia encara és vigent. En foren col·laboradors Benito Mas, Jaume Font i Casal, Pistacho, Reyna, Masové, L'herèu del Madriu, Un de vell, Anton Casal i Font, Pere Rossell Calbó, F. Fontanilles i Font, Salvador Albert, Anton Boix Cerqueda o Romaní.

## Referències

* ↑ Pont Sorribes, Carles. Història de la premsa andorrana 1917-2005. Andorra: Govern d'Andorra. Biblioteca Nacional d'Andorra, 2009, p. 298 p.. ISBN 978-99920-0-500-2 [Consulta: 29 gener 2015].
* ↑ Giralt, Eugeni «Mitjans de comunicació i identitat nacional». La identitat nacional, 1996, p. 121-131 [Consulta: 29 gener 2015].

## Bibliografia

* Areny-Plandolit, Xavier d'. Les primeres revistes o publicacions periòdiques d'Andorra, a Andorra Magazine, 20-01-1972, p. 10-11
* Bertrana, Univers (coord.). L'entorn comunicatiu d'Andorra. Andorra: Universitat d'Andorra, 2015. ISBN 978-99920-3-059-2.
* Laínez, Josep Carles. Premsa i literatura. Les valls d'Andorra, a: El Periòdic d'Andorra, 19-02-2011
* Valls, Àlvar. Els mitjans de comunicació a Andorra, a: Serra d'Or, núm. 434, febrer 1996, p. 37-39
* Aportacions. Fons Salvador Raméntol, a: Papers de Recerca Històrica, núm. 3, p. 129-161
* Pont Sorribes, Carles. Orígens i evolució de la premsa andorrana Arxivat 2015-09-23 a Wayback Machine., a Ex-libris Casa Bauró, Fulls de Bibliografia, núm. 13, 2010, p. 24-30

## Enllaços externs

* Hemeroteca de la Biblioteca Nacional d'Andorra Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine.
* Catàleg de la Biblioteca Nacional d'Andorra
# Polymetme

Polymetme és un gènere de peixos pertanyent a la família Phosichthyidae.

## Descripció

* Cos allargat amb els ulls normals i la boca grossa.
* L'origen de l'aleta anal es troba a sota del final de la base de l'aleta dorsal.
* La base de l'aleta anal és més de dues vegades la longitud de la base de l'aleta dorsal.
* Aleta adiposa dorsal curta.
* Presència de fotòfors.

## Hàbitat

Són peixos que es troben a les regions tropicals i subtropicals dels oceans, bentopelàgics i associats a les muntanyes submarines i els talussos continentals i insulars. Els joves i els adults acostumen a viure entre els 165 i els 800 m de fondària sense, probablement, realitzar migracions verticals diàries.

## Taxonomia

* Polymetme andriashevi (Parin & Borodulina, 1990)
* Polymetme corythaeola (Alcock, 1898)
* Polymetme elongata (Matsubara, 1938)
* Polymetme illustris (McCulloch, 1926)
* Polymetme surugaensis (Matsubara, 1943)
* Polymetme thaeocoryla (Parin & Borodulina, 1990)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Marine Species Identificacion Portal (anglès)
* 1 2 Parin, N. V. & O. D. Borodulina, 1990. Review of the genus Polymetme (Photichthyidae) with the description of two new species. Voprosy Ikhtiol. v. 30 (núm. 5): 733-743.
* ↑ Alcock, A. W., 1898. Natural history notes from H. M. Indian marine survey ship 'Investigator,' Commander T. H. Heming, R. N., commanding.--Series II., Núm. 25. A note on the deep-sea fishes, with descriptions of some new genera and species, including another probably viviparous ophidioid. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 7) v. 2 (núm. 8): 136-156.
* ↑ Matsubara, K., 1938. Studies on the deep-sea fishes of Japan. VI. On some stomiatoid fishes from Kumano-Nada. J. Imp. Fish. Inst. v. 33 (núm. 1): 37-52.
* ↑ McCulloch, A. R., 1926. Report on some fishes obtained by the F. I. S. "Endeavour" on the coasts of Queensland, New South Wales, Victoria, Tasmania, South and South-Western Australia. Part V. Biol. Results "Endeavour" v. 5 (pt 4): 157-216, Pls. 43-56.
* ↑ Matsubara, K., 1943. Ichthyological annotations from the depth of the Sea of Japan, I-VII. J. Sigenkagaku Kenkyusyo v. 1 (núm. 1): 37-82.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
# Stenogobius zurstrassenii

Stenogobius zurstrassenii és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,7 cm de longitud total i les femelles 5,33.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Illes de la Sonda (Indonèsia).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Bleeker, P., 1874. Esquisse d'un système naturel des Gobioïdes. Arch. Neerl. Sci. Nat., Haarlem v. 9. 289-331.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Watson, R.E., 1991. A provisional review of the genus Stenogobius with descriptions of a new subgenus and thirteen new species. (Pisces: Teleostei: Gobiidae). Rec. West. Aust. Mus. 15(3):627-710.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A: M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Watson, R. E., 1991: A provisional review of the genus Stenogobius with descriptions of a new subgenus and thirteen new species. (Pisces: Teleostei: Gobiidae). Records of the Western Australian Museum v. 15 (núm. 3): 571-654.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Santiago Mundí i Giró

Santiago Mundí i Giró (Figueres, Alt Empordà, 28 de juny de 1842 - Barcelona, Barcelonès, 12 de juny de 1915) fou un catedràtic i científic català.

## Biografia

Era fill del músic Abdó Mundí i Ricart (1817-1872) i de Teresa Giró, ambdós naturals de Figueres.
Fill d'una família molt modesta, feu els seus estudis en la facultat de ciències de Barcelona, i per poder acabar els estudis es va veure obligat a donar lliçons en diversos col·legis i a tocar el violí o la viola en alguns teatres, ja que era un músic distingit.
El 1881 guanyà per oposició la càtedra de geometria analítica de la Universitat de Barcelona, i sent ja catedràtic estudià a la facultat de farmàcia, on es llicencià el 1900. Des del 1867 va pertànyer a l'Acadèmia de Ciències de Barcelona, en la que desenvolupà diversos càrrecs. També va intervenir en la política, formà part de la Junta directiva per l'organització del partit republicà històric d'aquesta ciutat, i el 1903 en fou elegit regidor.
Va pertànyer a un gran nombre de societats, i a més de nombroses i importants treballs llegits a l'Acadèmia de Ciències, així com molts d'articles publicats en diaris i revistes, és autor de:
* Lecciones de Geometria analitica, de la que se'n van fer tres edicions l'última el 1904
* Apuntes autografiados de Geometria de posición, 1883
* Extracto de algunas lecciones de Geometria métrica, Barcelona, 1903
* Geometria general
* Importancia matemática de la música
Restava en possessió de diverses condecoracions i havia aconseguit diferents premis pels seus treballs.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 37. pàg. 284 ISBN 84-239-4537-5
* Gran enciclopèdia catalana

## Referències

* 1 2 «Esquela del doctor Santiago Mundi i Giró». La Vanguardia, 13-06-1915, pàg. 1.