OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Peripsychoda ambalata

Peripsychoda ambalata és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Descripció

* Mascle: ulls separats per 2,5 facetes de diàmetre; sutura interocular arquejada; occipuci amb una projecció cònica truncada; front amb una àrea pilosa de forma trapezoïdal; antenes d'1,47 mm de llargària i amb l'escap 2,5 vegades la mida del pedicel; tòrax amb un parell de patagis en forma de xampinyó; ales de 2,75 mm de longitud i 1,87 d'amplada, clapades de marró, zona costal ampliada amb la vena costal corbada al nivell de la vena subcostal i després gairebé recta fins a l'àpex de R1, vena subcostal acabant sense unió, vena cubital feblement connectada a M4; fèmur més curt que la tíbia; edeagus acabant en un parell d'extrems punxeguts.
* La femella no ha estat encara descrita.
* Aquesta espècie (juntament amb Peripsychoda spuriosus) es diferencia fàcilment d'altres del mateix gènere a Nova Guinea per tindre el palp núm. 2 més curt que el núm. 3.

## Distribució geogràfica

És un endemisme de Nova Guinea.

## Referències

* ↑ Enderlein, G., 1935. Zur Klassifikation der Psychodinen. Sitzungsberichte der Gesellschaft Naturforschender Freunde zu Berlin, 1935, 246-249.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Quate, L.W.; Quate, S.H., 1967. A monograph of Papuan Psychodidae, including Phlebotomus (Diptera). Pacific Insects Monograph, 15: 1–216.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Systema Dipterorum Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ The Diptera Site - The BioSystematic Database of World Diptera (anglès)
* ↑ Duckhouse, D.A. & Lewis, D.J., 1989. Superfamily Psychodoidea. 15. Family Psychodidae. A: Evenhuis, N.L. (ed.). Catalog of the Diptera of the Australasian and Oceanian Regions. Honolulu i Leiden: Bishop Museum Press i E.J. Brill, 1155 pàgines.
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Ježek J., 1987. Results of the Czechoslovak-Iranian entomological expeditions to Iran 1977. Peripsychoda iranica sp. n. (Diptera, Psychodidae) with comments to the genus and redescriptions of included species. Acta Entomologica Musei Nationalis Pragae 42: 189–206.
# Pseudogastromyzon meihuashanensis

Pseudogastromyzon meihuashanensis és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ Nichols J. T. 1925. A new homalopterin loach from Fukien. Am. Mus. Novit. Núm. 167. 1-2.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Chen, J. T. F. i Y.-S. Liang 1949: Description of a new homalopterid fish, Pseudogastromyzon tungpeiensis, with a synopsis of all the known Chinese Homalopteridae. Quarterly Journal of the Taiwan Museum (Taipei) v. 2 (núm. 4): 157-172.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Li, S.-Q. 1998. Study on the homalopterid fishes from Fujian Province, China. Journal of Fisheries of China v. 22 (núm. 3): 260-264.
* Liang, Y.-S. 1942: Notes on some species of Homalopterid loaches referring to Pseudogastromyzon from Fukien, China. Contributions from the Research Institute of Zoology and Botany, Fukien Provincial Academy Núm. 1: 1-10.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Tang, W.-Q. i Y.-Y. Chen 1996: Ultrastructural observation on the chin adhesive apparatus and subgenus division of Pseudogastromyzon. Acta Zoologica Sinica v. 42 (núm. 3): 231-236.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (editors) 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.
* Zheng, C.-Y. i J.-P. Li 1986: A preliminary review of the genus Pseudogastromyzon (Homalopteridae, Cyprinidae) of China. Journal Sci. Med. Jinan University 1986 (núm. 1): 75-84.
* Zheng, C.-Y. 1991. Gastromyzonidae. p. 261-286. A: J.-H. Pan, L. Zhong, C.-Y. Zheng, H.-L. Wu and J.-H. Liu (eds). 1991. The freshwater fishes of Guangdong Province. Guangdong Science and Technology Press, Guangzhou. 589 pp.
# Mchenga thinos

Mchenga thinos és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És endèmic del llac Malawi (Àfrica oriental).

## Referències

* ↑ Stauffer, J. R., Jr. & A. F. Konings 2006. Review of Copadochromis (Teleostei: Cichlidae) with the description of a new genus and six new species. Ichthyol. Explor. Freshwaters v. 17 (núm. 1): 9-42.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Konings, A., 1990. Ad Konings's book of cichlids and all the other fishes of Lake Malawi. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City (Nova Jersey, Estats Units).
* Konings, A. 2001. Malawi Cichlids in their natural habitat. Cichlid Press, Estats Units. 3a edició.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Poll, M. & J.P. Gosse 1995: Genera des poissons d'eau douce de l'Afrique. Mémoire de la Classe des Sciences. Académie royale de Belgique. 9: 1-324.
* Ribbink, A. 1991. Distribution and Ecology of the Cichlids of the African Great Lakes. Pp. 36-59 a M. Keenleyside, ed. Cichlid Fishes: Behavior, Ecology and Evolution. Londres, Gran Bretanya: Chapman and Hall.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Stauffer, J.R.Jr., T.J. LoVullo i K.R. McKaye 1993. Three new sand-dwelling cichlids from Lake Malawi, Africa, with a discussion of the status of the genus Copadichormis (Teleostei: Cichlidae). Copeia (4):1017-1027.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Johann Rasch

Johann Rasch (Pöchlarn, 1540 - Viena, 1612) fou un compositor del Renaixement que visqué gran part de la seva vida a Múnic i donà a la impremta: Cantiunculas paschales (Múnic, 1572), Cantiones ecclesiasticae de nativitate Christi, a 4 veus (Múnic, 1572); In Monte Olivarum quatuor vocum (Múnic, 1572), i Salve Regina (Múnic, 1572).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, Volum núm. 49, pàg. 754, ISBN 84 239-4549-9
# Joachim Lange

Joachim Lange fou un músic alemany de la segona meitat del segle XVI nascut a Eylau. Publicà una col·lecció de Cançons alemanyes a tres veus (Praga, 1606).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 29, pàg. 629 ISBN 84-239-4529-4
* Der evangelische Kirchengesang und sein Verhältniss zur Kunst des Tonsatzes Carl Georg August Vivigens von Winterfeld. Editor: Breitkopf und Härtel, 1845. Original de: Biblioteca Pública de Nova York
# Pachycara gymninium

Pachycara gymninium és una espècie de peix de la família dels zoàrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 42,2 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu entre 1.829-3.225 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Colúmbia Britànica (el Canadà).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Zugmayer E., 1911. Diagnoses de poissons nouveaux provenant des campagnes du yacht "Princesse-Alice" (1901 à 1910). Bull. Inst. Oceanogr. (Mònaco) Núm. 193. 1-14.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Anderson, M. E. & Peden, A. E., 1988. The eelpout genus Pachycara (Teleostei: Zoarcidae) in the northeastern Pacific Ocean, with descriptions of two new species. Proceedings of the California Academy of Sciences (Series 4) v. 46 (núm. 3): 83-94.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Anderson, M.E., 1994. Systematics and osteology of the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes). Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. 60:120 p.
* ↑ Anderson, M.E., 1989. Review of the eelpout genus Pachycara (Zugmayer, 1911) (Teleostei: Zoarcidae), with descriptions of six new species. Proc. Cal. Acad Sci. 46(10):221-242.
* ↑ Coad, B.W., 1995. Encyclopedia of Canadian fishes. Canadian Museum of Nature and Canadian Sportfishing Productions Inc. Singapur.

## Bibliografia

* Anderson, M.E. i V.V. Fedorov, 2004. Family Zoarcidae (Swainson, 1839). Eelpouts. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (34):58.
* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Johann Schobert

Johann Schobert (Silèsia, ca 1720 - París, França, 28 d'agost de 1767) fou un compositor alemany.
Morí enverinat, junt a la seva esposa, fill i un domèstic, per haver menjat bolets verinosos que el mateix Schobert havia collit.
Schobert fou, amb Eckardt, el pianista predilecte dels salons de París, i ocupà un lloc d'importància pel valor que donà a la part obligada de piano en la música di camera. Les seves primeres obres foren publicades a París i Londres, i estan concebudes en l'estil de l'escola de Mannheim. La resta d'obres comprenent, sonates per a piano i per a piano i violí; trios per a piano, violí i violoncel: quartets per als mateixos instruments (amb dos violins), i sis concerts per a piano amb orquestra d'arc i dos corns (dos d'ells amb dos oboès i dues flautes).
H. Riemann publicà una col·lecció de les obres de Schobert en el volum XXXIX dels seus Denkm. deutscher Tonk. Schobert també va compondre la comèdia lírica Le gardechasse et le braconnier, representada a París el 1765 amb èxit escàs.
Segons T. de Wyzewa i G. de Saint-Joix, en el seu llibre Un maítre inconnu de Mozart, els quatre primers concerts d'aquest no són més que estudis sobre sonates de Schobert.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 54, pàg. 1105 (ISBN 84-239-4554-5)
# Joachim Marcus

Joachim Marcus fou un compositor alemany de la Pomerània de finals del segle xvi.
Deixà una col·lecció de Sacrarum Cantionum 4. 5. 6. 7. 8. Et Plvrivm Vocvm.

## Referències

* ↑ Obra íntegra

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 32, pàg. 1383 (ISBN 84-239-4532-4)
# Giovanni Battista Giuseppe Biancolini

Giovanni Battista Giuseppe Biancolini (Verona, 1697 - 1780) fou un cronista i músic italià. Home dotat d'extraordinària activitat, sense descuidar els seus importants negocis comercials, cultivà la música i la història, especialment pel que fa a la seva ciutat natal. Escrigué una edició de la Cronica della città di verona, de Zagata (Verona, 1745-1747), que anotà i corregí; Suplemento alla Cronica di verona (Verona, 1749), De vescovi e governatori di Verona (Verona, 1757), Le chiese di verona; subvencionà la publicació de l'obra Collana degli Storici greci, en la que apareixen textos d'aquells autors, i una traducció de Polibi feta per Biancolini. Va compondre simfonies i motets força inspirats.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 8, pag. 575 (ISBN 84-239-4508-1)
# Peripsychoda longicera

Peripsychoda longicera és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Descripció

* Mascle: ulls separats per 1,5 facetes de diàmetre; sutura interocular lleugerament arquejada; vèrtex de 2,5 vegades l'amplada del pont ocular i amb els costats arrodonits; occipuci estès en una mena de projecció cònica; front amb una àrea pilosa trapezoïdal; segment núm. 1 dels palps bulbós; antenes amb l'escap 1,5 vegades la mida del pedicel; ales d'1,65-1,67 mm de longitud i 0,60-0,65 mm d'amplada, amb la vena subcostal lliure (no pas unida a R1); fèmur més llarg que la tíbia.
* Femella: ulls separats per 2,5-3,5 facetes de diàmetre; projecció del vèrtex no pas tant prominent com la del mascle; lòbul apical de la placa subgenital més llarg que ample; espermateca reticulada en la superfície basal; cercs molt llargs (2,5 vegades la llargada de la placa subgenital) i ales d'1,65-1,75 mm de longitud i de 0,62 mm d'amplada.

## Distribució geogràfica

És un endemisme de Nova Guinea.

## Referències

* ↑ Enderlein, G., 1935. Zur Klassifikation der Psychodinen. Sitzungsberichte der Gesellschaft Naturforschender Freunde zu Berlin, 1935, 246-249.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Quate, L.W.; Quate, S.H., 1967. A monograph of Papuan Psychodidae, including Phlebotomus (Diptera). Pacific Insects Monograph, 15: 1–216.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Moth Flies (Drain Flies) and Sand Flies (Diptera: Psychodoidea) of Papua Indonesia (anglès)
* ↑ Systema Dipterorum Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Duckhouse, D.A. & Lewis, D.J., 1989. Superfamily Psychodoidea. 15. Family Psychodidae. A: Evenhuis, N.L. (ed.). Catalog of the Diptera of the Australasian and Oceanian Regions. Honolulu i Leiden: Bishop Museum Press i E.J. Brill, 1155 pàgines.
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Ježek J., 1987. Results of the Czechoslovak-Iranian entomological expeditions to Iran 1977. Peripsychoda iranica sp. n. (Diptera, Psychodidae) with comments to the genus and redescriptions of included species. Acta Entomologica Musei Nationalis Pragae 42: 189–206.
# Pseudolithoxus anthrax

Pseudolithoxus anthrax és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes. Els adults poden atènyer fins a12,4 cm de longitud total.
És un peix d'aigua dolça i de clima tropical que es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Orinoco, Caura i Aro (Veneçuela).

## Referències

* ↑ Armbruster, J. W. & F. Provenzano, 2000. Four new species of the suckermouth armored catfish genus Lasiancistrus (Loricariidae: Ancistrinae). Ichthyol. Explor. Freshwaters v. 11 (núm. 3): 241-254.
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
# Pachycara lepinium

Pachycara lepinium és una espècie de peix de la família dels zoàrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 46,5 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu entre 1.728-2.907 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Colúmbia Britànica (el Canadà).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Zugmayer E., 1911. Diagnoses de poissons nouveaux provenant des campagnes du yacht "Princesse-Alice" (1901 à 1910). Bull. Inst. Oceanogr. (Mònaco) Núm. 193. 1-14.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Anderson, M. E. & Peden, A. E., 1988. The eelpout genus Pachycara (Teleostei: Zoarcidae) in the northeastern Pacific Ocean, with descriptions of two new species. Proceedings of the California Academy of Sciences (Series 4) v. 46 (núm. 3): 83-94.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Anderson, M.E., 1994. Systematics and osteology of the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes). Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. 60:120 p.
* ↑ Anderson, M.E., 1989. Review of the eelpout genus Pachycara (Zugmayer, 1911) (Teleostei: Zoarcidae), with descriptions of six new species. Proc. Cal. Acad Sci. 46(10):221-242.
* ↑ Coad, B.W., 1995. Encyclopedia of Canadian fishes. Canadian Museum of Nature and Canadian Sportfishing Productions Inc. Singapur.

## Bibliografia

* Anderson, M.E. i V.V. Fedorov, 2004. Family Zoarcidae (Swainson, 1839). Eelpouts. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (34):58.
* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Ràtzia

Una ràtzia (de l'àrab algerià ḡāyzyah, ‘unitat de cavalleria militar’, que alhora prové de l'àrab غزوة, ḡazwa, ‘batalla’) és un atac ràpid i fet per sorpresa contra una base enemiga, sovint amb l'objectiu d'acaparar un botí. Practicades pels beduïns d'Aràbia en temps de Mahoma, la finalitat principal d'aquestes expedicions militars era el saqueig i agafar tresors i persones que en alguns casos podien ésser retornades a canvi d'un rescat.

## Ràtzies en l'islam

Durant el període de formació de l'islam com a nova religió, Mahoma i els seus partidaris van recórrer sovint a aquesta tècnica (vegeu campanyes de Mahoma). També hi hagué ràtzies especialment al llarg de l'època carolíngia i durant la dominació àrab de la península Ibèrica.

### Ràtzies a l'Àndalus

El moment àlgid de les ràtzies a l'Àndalus foren les expedicions militars que es feien normalment a l'estiu. En aquests casos específics rebien el nom d'asseifes (de l'àrab al-sa'ifa, ‘estiuenca’, derivat de l'àrab صَيْف, ṣayf, ‘estiu’). El botí i els esclaus cristians que acumulaven ajudaven el tresor del califat de Còrdova i permetien apaivagar les seves tensions internes projectant-se vers l'exterior. Una de les ràtzies més importants a Catalunya fou la d'Almansor, que l'any 985 saquejà la ciutat de Barcelona. Al-Mansur va ser especialment temut als regnes del nord amb les més de cinquanta campanyes que va dur a terme entre el 977 i el 1002. Les grans expedicions s'acabaren vers l'any 1008 amb la mort d'Abd-al-Màlik al-Mudhàffar.

## Referències

* ↑ «asseifa». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Diccionari d'Història de Catalunya; ed. 62; Barcelona; 1998; ISBN 84-297-3521-6; p. 8
* ↑ Bolòs, Jordi: Diccionari de la Catalunya medieval (ss. VI-XV). Edicions 62, Col·lecció El Cangur / Diccionaris, núm. 284. Barcelona, abril del 2000. ISBN 84-297-4706-0, plana 218.
# Giovanni Contini

Giovanni Contini fou un compositor italià del segle XVI
Mestre de capella de la catedral de Brescia, on tingué, entre altres alumnes, en Lucca Marenzio.
Resten de Contini algunes composicions, de les quals es publicaren:
* Madrigali a cinque voci (Venècia, 1560),
* Modulationum quinque vocum liber primus (Venècia, 1560),
* Introitus et alleluja quinque vocum (Venècia, 1560),
* Hymnus quator vocum (Venècia, 1560),
* Therenos Hieremiae quator vocum (Venècia, 1560),
* Missae 4 vocibus concert (Venècia, 1560),
* Cantiones sex vocum (Venècia, 1565).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 32, pàg. 1457 (ISBN 84-239-4532-4)
# Megalonema xanthum

Megalonema xanthum és una espècie de peix de la família dels pimelòdids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 15,9 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 45-48.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: és una espècie de peix endèmica de la conca del riu Magdalena (Colòmbia).

## Referències

* ↑ Eigenmann C. H., 1912. The freshwater fishes of British Guiana, including a study of the ecological grouping of species, and the relation of the fauna of the plateau to that of the lowlands. Memories of the Carnegie Museum v. 5 (núm. 1). i-xxii + 1-578.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Eigenmann, C. H., 1912. Some results from an ichthyological reconnaissance of Colombia, South America. Part I. (Contrib. Zool. Lab. Ind. Univ. Núm. 127.). Ind. Univ. Studies Núm. 16 (sic Núm. 8): 1-27.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Lundberg, J.G. i W.M. Dahdul, 2008. Two new cis-Andean species of the South American catfish genus Megalonema allied to trans-Andean Megalonema xantum, with description of a new subgenus (Siluriformes: Pimelodidae). Neotrop. Ichthyol. 6(3):439-454.
* ↑ Barriga, R. «Peces de agua dulce del Ecuador» (en castellà). Revista de Información técnico-científica, XVI, 3, 1991, pàg. 7–88.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de l'Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lundberg, J.G. i M.W. Littmann, 2003. Pimelodidae (Long-whiskered catfishes). p. 432-446. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB