# Casa-fàbrica Ausich

La casa-fàbrica Ausich és un edifici situat al carrer de Sant Pere Més Baix, 56 de Barcelona. Com que no està catalogat, li correspon la categoria D (bé d'interès documental), atorgada per defecte a tots els edificis del districte de Ciutat Vella.

## Història

El 1738, el mestre de cases Salvador Ausich i Font va adquirir en emfiteusi als cònjuges Francesc Galceran i Paula Llavallol una casa al carrer de Sant Pere Més Baix. El 1758 va demanar llicència per a obrir-hi quatre balcons, i novament el 1759 per a dos més. Va morir el 1761, deixant com a hereva la seva vídua Francesca Mir, en fideïcomís al seu únic fill Josep Ausich i Mir (†1806), també mestre de cases, que aquell mateix any s'havia casat amb Rosa Gurena i Bonaplata, filla d'un artesà tèxtil.
El 1783, Josep Ausich adquirí una casa contigua amb hort a la vídua i fill de Josep de Vallparda, oficial major de la Comptadoria Principal de l'Exèrcit i Principat de Catalunya, que al seu torn l'havia adquirit el 1753 al blanquer Josep Partegàs. El 1789, demanà permís per a remuntar-hi un pis i reformar la façana del conjunt, i el 1793, la seva mare Francesca (†1795) ho va fer per a reparar la llinda de fusta de la porta principal. El 1825, i per a pagar diverses llegítimes, el seu primogènit Salvador Ausich i Gurena, també mestre de cases, i la vídua Rosa van vendre la propietat al comerciant Francesc Nubiola.
Posteriorment, va passar a mans del fabricant de teixits de cotó Josep Farell, que a la dècada del 1840 hi tenia la seva indústria. El 1857 hi havia la fàbrica de cordills de Viñas i Cia, i el 1863, la de mocadors i altres articles de Bernat Torres, així com el dipòsit de gèneres de la fàbrica de teixits de llana d'Antoni Serret i Palau a Sabadell.
A finals del segle xix pertanyia a l'advocat Odó Martí i Grau (†1900), president de l'Associació Reforma de Barcelona, que reunia els propietaris dels edificis afectats per l'obertura de la Via Laietana, amb seu al mateix edifici.
El 2007, en el transcurs de les obres de rehabilitació de la finca per la cooperativa d'habitatges Por Font segons el projecte de l'arquitecte Àlex Martín Badosa, s'hi va efectuar una intervenció arqueològica.

## Referències

* ↑ «Fitxa 0 de Ciutat Vella». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.
* ↑ AHPB, notari Pere Màrtir Torres, 20-02-1738.
* 1 2 3 4 AHPB, notari Salvador Fochs i Broquetas, manual 1.157/17, f. 609-615, 05-09-1825.
* ↑ AHCB, C.XIV Obreria C-26, 02-06-1758 i 12-03-1759.
* ↑ Laplana, 1978, p. 123.
* ↑ Arranz, 1991, p. 24-25.
* ↑ Laplana, 1978, p. 170.
* ↑ AHPB, notari Francesc Joan Elias i Bosch. 05-04-1793.
* ↑ AHPB, notari Joan Albareda, 10-04-1753.
* ↑ «Lluiment de censal d'Eulàlia Roig, vídua de l'adroguer Antoni Casanovas, a Josep de Vallparda». Servidor documental de la Saga Bacardí (Julio Carlos García-Castrillón). AHPB, notari Sebastià Prats, 04-02-1762.
* ↑ «Joseph Ausich. Paleta. Sant Pere Més Baix 9-10. Cases. Afegir un pis i variar obertures. Planta baixa més quatre pisos». C.XIV Obreria C-50/1789-022. AHCB, 03-02-1789.
* 1 2 Laplana, 1978, p. 169.
* ↑ «Francisca Ausich. Viuda de Salvador Ausich. Sant Pere més Baix 10. Casa. Posar un arc sobre la porta». C.XIV Obreria C-62/1793-028. AHCB, 05-02-1793.
* ↑ Arranz, 1991, p. 25.
* ↑ Guía de forasteros en Barcelona, 2a parte, 1842, p. 56.
* ↑ Saurí, Manuel. Guía general de Barcelona, 1849, p. 383.
* ↑ «Registre de numeració dels carrers de Barcelona coetani i anterior a l'any 1853». Districte 2, 19. AMCB, 1853.
* ↑ El Consultor. Nueva guía de Barcelona, 1857, p. 243, 330.
* ↑ El Consultor. Nueva guía de Barcelona, 1863, p. 142, 284.
* ↑ Anuario general del comercio, de la industria y de las profesiones; de la magistratura y de la administracion, 1863, p. 360, 642, 647 i 830.
* ↑ El Indicador de España y de sus posesiones ultramarinas, 1864, p. 661, 748.
* ↑ Cabana, 1992.
* ↑ Anuario-Riera, 1899, p. 473.
* ↑ La Veu de Catalunya (edició matí), 16-11-1900, p. 1.
* ↑ Theros, Xavier «Borra y algodón en rama». El País, 20-08-2013. Arxivat de l'original el 29-11-2019.
* ↑ El Diario catalán, 19-03-1899, p. 3.
* ↑ Habitatge assequible i qualitat de vida a Barcelona (2004-2010). Ajuntament de Barcelona i Col·legi d'Arquitectes de Catalunya, febrer 2007, p. 107. ISBN 978-84-611-4829-5.
* ↑ Hernández-Guasch, Jordi. Intervenció arqueològica al carrer de Sant Pere més Baix, 56-56 B. Barcelona, 10 i 24 d'octubre de 2007. Mataró: Actium, 10-01-2008.

## Vegeu també

* Església de Sant Felip Neri de Barcelona
* Torre Bertran
* Casa-fàbrica Busquets i Partagàs

## Bibliografia

* Arranz, Manuel. Mestres d'obres i fusters. La construcció a Barcelona en el segle XVIII. Col·legi d'Aparelladors i Arquitectes Tècnics de Barcelona, 1991. ISBN 848710407X.
* Cabana, Francesc «Els Turull a Sabadell». Fàbriques i empresaris. Els protagonistes de la Revolució Industrial a Catalunya. Enciclopèdia Catalana, 1992.
* Laplana, Josep de Calassanç. L'Oratori de Sant Felip Neri de Barcelona i el seu patrimoni artístic i monumental. Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 1978. ISBN 84-7202-281-1.