OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Eustomias contiguus

Eustomias contiguus és una espècie de peix de la família dels estòmids i de l'ordre dels estomiformes.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu fins als 320 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic oriental central (34° 21′ N, 35° 22′ W).

## Referències

* ↑ Vaillant L. L., 1888. Expéditions scientifiques du "Travailleur" et du "Talisman" pendant les années 1880, 1881, 1882, 1883. Poissons. París. Exped. Travailleur et Talisman. 1-406.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Gibbs, R. H., Jr., 1960: The stomiatoid fish genera Eustomias and Melanostomias in the Pacific, with descriptions of two new species. Copeia 1960 (núm. 3): 200-203.
* Gibbs, R. H., Jr., T. A. Clarke i J. R. Gomon, 1983: Taxonomy and distribution of the stomioid fish genus Eustomias (Melanostomiidae), I: subgenus Nominostomias. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 380: i-iv + 1-139.
* Gomon, J. R. i R. H., Jr. Gibbs, 1985: Taxonomy and distribution of the stomioid fish genus Eustomias (Melanostomiidae), II: Biradiostomias, new subgenus. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 409: 1-58.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Sutton, T. T. i K. E. Hartel, 2004: New species of Eustomias (Teleostei: Stomiidae) from the western North Atlantic, with a review of the subgenus Neostomias. Copeia 2004 (núm. 1): 116-121.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Institut Alacantí de Cultura Juan Gil-Albert

L'Institut Alacantí de Cultura Juan Gil-Albert és un organisme autònom local, adscrit a la Diputació d'Alacant, creat al començament dels anys vuitanta, prenent el nom d'aquest poeta, novel·lista i assagista alcoià, i emmarcat en el Patronat Josep Maria Quadrado del Consell Superior d'Investigacions Científiques (CSIC).
Entre d'altres, els seus objectius son els de promoure, realitzar i col·laborar en treballs d'investigació, estudis i manifestacions culturals; promoure i donar suport a treballs d'investigació, estudi i activitats de caràcter artístic, gràfic i plàstic; produir i editar treballs científics d'interés i de promoció de la cultura; constituir un fons documental; col·laborar amb institucions docents, culturals o artístiques; organitzar trobades, conferències, cursos, certàmens i tota classe de manifestacions culturals artístiques.
El seu antecessor és l'Instituto de Estudios Alicantinos (IDEA o IEA), creat el 1951. Des de l'any 2008, té la seua seu a la Casa Bardín.

## Referències

* 1 2 3 Vercher Lletí, Salvador «Institut de Cultura Joan Gil-Albert». Diccionari d'historiografia catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana [Consulta: 2 juliol 2020].
* ↑ «Estatuts de l'Organisme autònom Institut Alacantí de Cultura Juan Gil-Albert» (PDF). Butlletí Oficial de la Província d'Alacant, núm. 31, 07-02-2004, p. 37.

## Enllaços externs

* Institut Alacantí de Cultura Juan Gil-Albert Arxivat 2015-04-14 a Wayback Machine., pàgina web oficial
# August Duranowski

August (Fryderyk) Duranowski, de naixement Auguste Frédéric Durand (Varsòvia, 1770 - Estrasburg, 1834) fou un compositor i violinista polonès d'origen francès.
El seu pare li donà les primeres lliçons sobre la música i després es perfeccionà en el violí amb Viotti. Viatjà per Itàlia, Alemanya i França, fent-se aplaudir arreu, i després d'una vida accidentada, acceptà la plaça de primer violí dels concerts d'Estrasburg el 1834. Durand fou un dels violinistes més portentosos que han existit. La seva habilitat per a vèncer les dificultats era prodigiosa i va inventar molts trets que cap artista hagués pogut executar. Paganini, que l'havia escoltat en la seva joventut, deia que Durand li havia rebel·lat el secret de tot el que es podia fer amb el violí i que a ell devia el seu talent. Deixà diverses composicions força mediocres per aquest instrument.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 18, 2ª, part. pàg. 2569 (ISBN 84-239-4581-2)
# Catalunya Visió

Catalunya visió és un projecte editorial del mateix títol que, entre 1968 i 1978, es va dedicar a retratar i descriure el teixit físic i humà de Catalunya. Idea de l'escriptor Oriol Vergés, la col·lecció es va desenvolupar dins l'editorial Tàber i en van ser els principals autors el fotògraf Ton Sirera i l'escriptor Josep Vallverdú, que van signar vuit dels deu volums. Dels altres dos, un tenia textos de Josep Vicente i fotos de Ferran Bosch i l'altre el va signar sencer Jordi Verrié.

## Història

Catalunya visió obeïa a la voluntat d'Oriol Vergés de deixar constància del canvi que experimentava el país. Fugia de la descripció literària i del recull d'accidents geogràfics per posar l'objectiu en les transformacions socials i econòmiques que Catalunya vivia els anys 70. O, en paraules de Josep Vallverdú:
| « | No és un reportatge. No són uns itineraris. No són uns llibres de divulgació. És una visió de Catalunya | » |
| — Josep Vallverdú |||
El fruit d'aquest esforç es plasmà en l'edició d'una sèrie de llibres gràfics, editats entre 1968 i 1978, basats en recorreguts descriptius de les comarques catalanes, incloent-hi Andorra, la Catalunya Nord, la Llitera, el Baix Cinca i el Matarranya.

## Exposició

Produïda pel Museu d'Art Jaume Morera i Arts Santa Mònica, "Catalunya visió", es va fer una exposició retrospectiva que es va mostrar a diversos museus i centres culturals d'arreu de Catalunya entre el 2011 i 2012. L'exposició revisa el projecte editorial del mateix títol que, entre 1968 i 1978, es va dedicar a retratar i descriure el teixit físic i humà de Catalunya. L'exposició, que es va fer coincidint amb el centenari del naixement de Sirera (1911), recull una selecció de 168 de les fotografies que van protagonitzar els deu volums. Aquesta exposició va ser comissariada per Josep Rigol i Muxart i Cristina Zelich.

## Referències

* ↑ Oliver, Conxita «Catalunya Visió». Bonart [Girona], núm. 139, 5-2011, p.78. ISSN: 1885-4389.
* ↑ «Catalunya Visió. Fotografies de Ton Sirera, Ferran Bosch i Jordi Verrié». Arxivat de l'original el 2012-03-14. [Consulta: 14 juny 2012].
* ↑ Exposició "Catalunya visió". Fotografia

## Enllaços externs

* Catalunya Visió. Entrevista amb Cristina Zelich i Josep Rigol, comissaris de l'exposició
# Chaetostoma anomalum

Chaetostoma anomalum és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 16 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: llac Maracaibo (Veneçuela).

## Referències

* ↑ Tschudi J. J. von 1846. Ichthyologie. Pp. ii-xxx + 1-35, Pls. 1-6. A: Untersuchungen über die Fauna Peruana. Scheitlin & Zollikofer, St. Gallen. 1844-46, in 12 parts. Fauna Peru.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Regan, C. T. 1903. Description of a new fish of the genus Chaetostomus from Venezuela. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 7) v. 11 (núm. 66): 599.
* Salcedo, N. J. 2006: New species of Chaetostoma (Siluriformes: Loricariidae) from central Peru. Copeia 2006 (núm. 1): 60-67.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Chaetostoma patiae

Chaetostoma patiae és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 15,8 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix bentopelàgic que viu en torrents de corrents ràpids, fons rocallosos i alta altitud.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Patía a Colòmbia.

## Referències

* ↑ Tschudi J. J. von 1846. Ichthyologie. Pp. ii-xxx + 1-35, Pls. 1-6. A: Untersuchungen über die Fauna Peruana. Scheitlin & Zollikofer, St. Gallen. 1844-46, in 12 parts. Fauna Peru.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 «Chaetostoma patiae» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* 1 2 Mesa-Salazar, L. (2016). "Chaetostoma patiae." 2016 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2016. [Consulta: 13 abril 2023]
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)

## Bibliografia

* Fowler, H. W. 1945. Colombian zoological survey. Pt. I.--The freshwater fishes obtained in 1945. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 97: 93-135.
* Salcedo, N. J. 2006: New species of Chaetostoma (Siluriformes: Loricariidae) from central Peru. Copeia 2006 (núm. 1): 60-67.
# Champsodon machaeratus

Champsodon machaeratus és una espècie de peix marí pertanyent a la família dels campsodòntids i a l'ordre dels perciformes.

## Descripció

El cos, allargat, fa 8,8 cm de llargària màxima. 4-6 espines i 18-23 radis tous a les dues aletes dorsals i 16-21 radis tous a l'anal. Aleta caudal forcada. Aletes pectorals amb 12-16 radis tous i pelvianes amb 1 espina i 5 radis tous. Mentó amb escates. Filera de 4 parells de papil·les sensorials a la superfície dorsal del musell. 4 papil·les sensorials disposades en semicercle entre els ulls. 2 línies laterals contínues. 11-14 branquiespines.

## Alimentació

El seu nivell tròfic és de 3.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix marí i batidemersal (entre 260 i 410 m de fondària), el qual viu al Pacífic sud-occidental: és un endemisme d'Austràlia (la plataforma i el talús continentals de Nova Gal·les del Sud i Queensland).

## Observacions

És inofensiu per als humans i el seu índex de vulnerabilitat és baix (10 de 100).

## Referències

* ↑ Günther, A., 1867. Description of some new or little-known species of fishes in the collection of the British Museum. Proceedings of the Zoological Society of London. 1867 (pt 1). 99-104.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 4 Nemeth, D., 1994. Systematics and distribution of fishes of the family Champsodontidae (Teleostei: Perciformes), with descriptions of three new species. Copeia 1994 (núm. 2): 347-371. Pàg. 358.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Nemeth, D., 2001. Champsodontidae. Gapers. P. 3497-3499. A: K. E. Carpenter i V. Niem (eds.). FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes, part 4 (Labridae to Latimeriidae), estuarine crocodiles, sea turtles, sea snakes and marine mammals. FAO, Roma. ISBN 9251045895.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Sea Around Us (anglès)
* ↑ List of Deepwater Species for Pacific Ocean - FishBase (anglès)
* ↑ Australian Faunal Directory (anglès)
* ↑ Yearsley, G. K., P. R. Last i G. B. Morris, 1997. Codes for Australian Aquatic Biota (CAAB): an upgraded and expanded species coding system for Australian fisheries databases. CSIRO Marine Laboratories, Report 224. CSIRO, Austràlia.
* ↑ Fishes of Australia Arxivat 2014-11-09 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Atlas of Living Australia Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ List of Deep-water Fishes for Australia - FishBase (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Cheung, W. W. L., T. J. Pitcher i D. Pauly, 2005. A fuzzy logic expert system to estimate intrinsic extinction vulnerabilities of marine fishes to fishing. Biol. Conserv. 124:97-111.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB (txec)
* BioLib (anglès)
* ION (anglès)
# Champsodon sechellensis

Champsodon sechellensis és una espècie de peix marí pertanyent a la família dels campsodòntids i a l'ordre dels perciformes.

## Descripció

El cos, allargat, fa 10,1 cm de llargària màxima. 5 espines i 20-21 radis tous a l'aleta dorsal i cap espina i 13-14 radis tous a l'anal. 31-32 vèrtebres. Línia lateral contínua. 10-12 branquiespines.

## Alimentació

El seu nivell tròfic és de 3,28.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix marí, demersal (entre 57 i 115 m de fondària) i de clima tropical, el qual viu a l'Índic occidental: les illes Seychelles i les illes Mascarenyes al nord de Maurici.

## Observacions

És inofensiu per als humans i el seu índex de vulnerabilitat és baix (10 de 100)).

## Referències

* ↑ Günther, A., 1867. Description of some new or little-known species of fishes in the collection of the British Museum. Proceedings of the Zoological Society of London. 1867 (pt 1). 99-104.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Regan, C. T., 1908. Report on the marine fishes collected by Mr. J. Stanley Gardiner in the Indian Ocean. The Transactions of the Linnean Society of London. Second Series. Zoology, vol. 12 (pt 3): 217-255, Pls. 23-32.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 Nemeth, D., 1994. Systematics and distribution of fishes of the family Champsodontidae (Teleostei: Perciformes), with descriptions of three new species. Copeia 1994 (núm. 2): 347-371. Pàg. 364.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Sea Around Us (anglès)
* ↑ Species in Indian Ocean - FishBase (anglès)
* ↑ Smith, J. L. B. i M. M. Smith, 1963. The fishes of Seychelles. Rhodes University, Grahamstown. 215 p. Pàg. 13.
* ↑ All fishes of Seychelles - FishBase (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Cheung, W. W. L., T. J. Pitcher i D. Pauly, 2005. A fuzzy logic expert system to estimate intrinsic extinction vulnerabilities of marine fishes to fishing. Biol. Conserv. 124:97-111.

## Bibliografia

* Adam, M. S., N. R. Merrett i R. C. Anderson, 1998. Additions to the fish fauna of the Maldive Islands. Part 1: An annotated checklist of the deep demersal fishes of the Maldive Islands. Ichthyological Bulletin of the J. L. B. Smith Institute of Ichthyology, núm. 67: 1-19.
* Anònim, 1998. Base de dades de la col·lecció de peixos del Bernice P. Bishop Museum (BPBM). Bishop Museum, 1525 Bernice Street, Honolulu, Hawaii, els Estats Units.
* Anònim, 1999. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu d'Història Natural de Londres. Londres, la Gran Bretanya.
* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan. 1.028 pàgines.

## Enllaços externs

* AQUATAB (txec)
* BioLib (anglès)
* ION (anglès)
# Charax metae

Charax metae és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 11 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Meta.

## Referències

* ↑ Scopoli J. A. 1777. Introductio ad historiam naturalem, sistens genera lapidum, plantarum et animalium hactenus detecta, caracteribus essentialibus donata, in tribus divisa, subinde ad leges naturae. Prague. Introd. Hist. Nat. . i-x + 1-506.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Eigenmann, C. H. 1922. The fishes of western South America, Part I. The fresh-water fishes of northwestern South America, including Colombia, Panama, and the Pacific slopes of Ecuador and Peru, together with an appendix upon the fishes of the Rio Meta in Colombia. Memoirs of the Carnegie Museum v. 9 (núm. 1): 1-346, Pls. 1-38.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Lucena, C.A.S. i N.A. Menezes 2003. Subfamily Characinae (Characins, tetras). p. 200-208. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Taphorn, D., R. Royero, A. Machado-Allison i F. Mago Leccia 1997. Lista actualizada de los peces de agua dulce de Venezuela. p.55-100. A E. La Marca (ed.) Catálogo zoológico de Venezuela. vol. 1. Vertebrados actuales y fósiles de Venezuela. Museo de Ciencia y Tecnología de Mérida, Veneçuela.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Charax stenopterus

Charax stenopterus és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 9,4 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica, a les conques dels rius Paraguai i Uruguai, i rius orientals de Rio Grande do Sul (Brasil) i l'Uruguai.

## Referències

* ↑ Scopoli J. A. 1777. Introductio ad historiam naturalem, sistens genera lapidum, plantarum et animalium hactenus detecta, caracteribus essentialibus donata, in tribus divisa, subinde ad leges naturae. Prague. Introd. Hist. Nat. . i-x + 1-506.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Cope, E. D. 1894. On three new genera of Characinidae. American Naturalist v. 28 (núm. 325): 67.
* ↑ «Charax stenopterus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Lucena, C.A.S. i N.A. Menezes 2003. Subfamily Characinae (Characins, tetras). p. 200-208. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Charles-Philippe Ronsin

Charles-Philippe Ronsin (Soissons, 1 de desembre de 1751 – París, 24 de març de 1794, en la guillotina) fou un militar i dramaturg francès.
Descendia d'una família d'agricultors acomodats. Després de cursar primera ensenyança es traslladà a París, on es dedicà a cultivar les lletres. La seva primera feina literària fou la traducció de, en vers, d'una obra de Claudià; després publicà en un volum les tres tragèdies de Sedecies, Isabel de Valois i Hècuba i Políxena, i una comèdia. Al esclatar la Revolució, acceptà entusiasmat els seus principis, i mercès a això assolí sortir de la foscor, ja que les seves produccions literàries fins llavors no li havien donat cap anomenada.
Se li donà el títol de capità honorari de la Guàrdia Nacional, i es distingí per la seva exaltació dintre dels clubs. A la Guàrdia nacional dedicà la seva nova tragèdia La ligue des fanatiques et des tyrans, entres actes i envers, que aconseguí un èxit extraordinari, igual que la titulada Le tyran de Cirène, estrenada en el Teatre francès el 1793. Recolzat pel Partit de la Muntanya, en poc temps aconseguí ser nomenat general de brigada i col·locat al cap de l'exèrcit revolucionari per decret de la Convenció. A la Vendée i a Lió mostrà un caràcter enèrgic, però tant ell com el seu estrafolari estat major transformaren les operacions militars en un sistema de pillatge i devastació.
Cridat per la Convenció a disculpar-se d'aquests actes, fou calorosament defensat per Collot d'Herbois, Carrier i Danton, evitant-se llavors una condemna. Derrotat a Coron, fou cridat novament a París, on va patir una detenció de més d'una mes. Després va tornar a ser empresonat per haver-se adherit a Hébert, i fou guillotinat el mateix dia que aquest.
Durant el seu procés Ronsin mostrà sempre una gran serenitat, que portà integra al cadafal. De les seves obres se'n va fer una edició pòstuma.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, Volum núm. 52, pàg. 273, ISBN 84 239-4552-9