OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Myleus arnoldi

Myleus arnoldi és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 15,7 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica, a les conques dels rius Amazones, Xingu i Tocantins.

## Referències

* ↑ Müller, J. & F. H. Troschel 1844. Synopsis generum et specierum familiae Characinorum. (Prodromus descriptionis novorum generum et specierum). Arch. Naturgeschichte v. 10 (pt 1): 81-99 + Zu pag. 99 (foldout).
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Ahl, E. 1936. Beschreibung neuer Fische der Familie Characidae aus Südamerika. Zool. Anz. v. 114 (núms. 1/2): 19-26.
* ↑ «Myleus arnoldi». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferreira, E.J.G., J.A.S. Zuanon i G.M. dos Santos 1998. Peixes comerciais do médio Amazonas. Instituto Brasileiro do Meio Ambiente e dos Recursos Naturais Renováveis. 211p.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Jégu, M. i G. M. dos Santos 2002: Révision du statut de Myleus setiger Müller & Troschel, 1844 et de Myleus knerii (Steindachner, 1881) (Teleostei: Characidae: Serrasalmidae) avec une description complémentaire des deux espèces. Cybium v. 26 (núm. 1): 33-57.
* Jégu, M. 2003. Serrasalminae (Pacus and piranhas). p. 182-196. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Lucena, C.A.S. i N.A. Menezes 2003. Subfamily Characinae (Characins, tetras). p. 200-208. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Ojima, Y., T. Ueda i M. Hayashi 1976. A review of the chromosome number in fishes. La Kromosomo 30(1-2):19-47.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Reginald Mills Silby

Reginald Mills Silby (Londres, 8 de març de 1884 - Nova York, 13 de gener de 1954) fou un compositor anglès. Estudià música amb professors particulars i fou al principi de la seva carrera corista de Saint Alband; De 1903 a 1909, va exercir com a ajudant d'organista i mestre de cor a la catedral de Westminster recentment inaugurada a Londres, Anglaterra, sota la tutela de Sir Richard Runciman Terry.
Va arribar als Estats Units el 1909 i va exercir com a organista i mestre de cor a l'església de Sant Patrici de Washington DC de 1909 a 1919 i a la catedral de Santa Cecília d'Omaha, de 1919 a 1925, abans de traslladar-se a Filadèlfia per servir com a organista i mestre de cor a la catedral dels Sants Pere i Pau a Filadèlfia, de 1925 a 1935.
Durant la seva etapa com a organista i mestre de cor de la catedral de Sants Pere i Pau, va formar el Cor d'Homes i Nens de la Catedral i un Cor Medieval. No hi havia cantants professionals o pagats als cors durant l'època del Dr. Silby i es deia que l'assistència dels voluntaris a les pràctiques i fins i tot a les misses era esporàdica en el millor dels casos.
Va compondre misses, himnes i fals bordons en l'estil del motu proprio, melodies vocals i peces per a piano. A més se li deuen, diversos estudis i articles sobre música religiosa.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 56, pàg. 143 ISBN 84-239-4556-1
# Hemimyzon macroptera

Hemimyzon macroptera és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a Yunnan (Xina).

## Referències

* ↑ Regan C. T. 1911. The classification of the teleostean fishes of the order Ostariophysi.--I. Cyprinoidea. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 8) v. 8 (núm. 43). 13-32.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Freyhof, J. i F. Herder 2002: Records of Hemimyzon in Vietnam, with the description of a new species (Cypriniformes: Balitoridae). Ichthyological Exploration of Freshwaters v. 13 (núm. 1): 53-58.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M. i X.L. Chu 1988. A synopsis of Chinese balitorine loaches (Osteichthyes: Homalopteridae) with comments on their phylogeny and description of a new genus. Rev. suisse Zool. 95(1):181-201.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Max Ast

Max Wilhelm Ast (Viena (Àustria), 8 de setembre, 1875 - 9 d'abril, 1964), va ser un compositor i mestre de capella austríac.
Max Wilhelm va estudiar a la Universitat Tècnica, 1907–10 musicologia a la Universitat de Viena. Va rebre classes particulars de composició durant sis anys amb Robert Fuchs. Aleshores oficial tècnic del servei municipal de Viena. Viatjà als Estats Units i 1920–24 era director de banda i director de cor de la fundació d'un MSch. a Fayetteville, Carolina del Nord, juntament amb la seva filla Anita. 1924–35 fou director de programa de música a "RAVAG" (ràdio nacional austríaca), va ser un dels pioners de l'ORF. Des de 1938 va ser líder de bloc de l'Organització Nacional Socialista de Benestar Popular (Nationalsozialistische Volkswohlfahrt).

## Treballs

* 2 òperes (Abbé Innocent, llibret, T: J. Brandt, (1918), Die Blinde , llibret, T: R. Benatzky (1927);
* Obra de conte de fades Die Goldmarie (1941);
* Obres orquestrals (Märchen aus dem Wienerwald, Am Springbrunnen);
* poesia simfònica;

### Música de cambra

* quartets de corda, quintet de corda en fa major); peces per a piano Wüstenbilder (imatges del desert); cors; Cançons per a concert i orquestra.

## Escrits

* Assajos a Radio Viena.

## Honors

* Creu d'Oficial de l'Ordre "Corona de Romania” 1933;
* Creu de cavaller de l'Ordre del Mèrit d'Àustria 1935;
* Prof. títol 1954.

## Referències

* ↑ https://www.universaledition.com/en/Contacts/Max-Ast/
* 1 2 3 4 5 6 7 8 https://www.musiklexikon.ac.at/ml/musik_A/Ast_Familie.xml

## Bibliografia

* C. I. Buchberger, Max Ast i el Bert Silving Quartet a la ràdio austríaca, Dipl.arb. Viena 2014;
* F. Planer (ed.), Das Jb der Wr. Ges. 1929; MaÖ 1997; F-A 1 (1936);
* V. Ergert, 50 anys d'emissió a Àustria 1974; O. Friedmann (ed.), Prominent Almanac 1 (1930);
* Escala II/1 (1977);
* Müller-Azow 1929 [A., Max Paul Richard];
* MGÖ 3 (1995);
* ↑ https://www.musiklexikon.ac.at/ml/musik_A/Ast_Familie.xml
# Allocricetulus

Allocricetulus és un gènere de rosegadors de la família dels cricètids. Conté dues espècies: una oriünda del Kazakhstan (A. eversmanni) i una altra pròpia de Rússia, Mongòlia i la Xina (A. curtatus). El seu hàbitat natural són les estepes àrides. Tenen una llargada de cap a gropa d'entre 8,5 i 16 cm. Estan emparentats amb els hàmsters domèstics. El nom genèric Allocricetulus deriva del nom d'un gènere proper, Cricetulus, i significa ‘Cricetulus diferent’ en llatí.

## Referències

* ↑ Entrada «Allocricetulus» a la Paleobiology Database (en anglès).
* ↑ Entrada «Allocricetulus» d'Animalia (en anglès).
# Joseph Alfred Novello

Joseph Alfred Novello (Londres, 1810 - Gènova, 17 de juliol de 1896), fou un editor de música, pertanyia a la Novello (nissaga de músics) doncs era el fill gran de Vincent Novello i el creador junt al seu pare de NOVELLO & COMPANY LTD, que revolucionària en l'edició musical del seu temps.
Alfred Novello va promoure i construir el negoci en un gran èxit comercial, i s'acredita com el primer a introduir les partitures de baix cost, reduint el preu de venda en una quarta part, i apartar-se del mètode de la publicació per subscripció. El 1836 va començar la publicació Novello del món musical, un periòdic setmanal que va ser el primer dedicat a la música; la seva publicació va continuar fins a 1891. Abans d'aquesta empresa de negoci, Alfred, havia practicat una mica de cant professional en la corda de baix.
Després del seu retir del negoci d'edició musical, Alfred Novello es va traslladar a Gènova i es va dedicar als seus interessos en l'empresariat italià, tocar i compondre música d'orgue, i l'estudi de la hidrodinàmica. Va obtenir diverses patents en la construcció de vaixells i va treballar amb William Froude. Una de les seves cinc germanes fou l'escriptora Mary Cowden Clarke (nom de casada, 1809-1897).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 38, pàg. 1336 (ISBN 84-239-4538-3)
# Myleus micans

Myleus micans és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 27,6 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu São Francisco al Brasil.

## Referències

* ↑ Müller, J. & F. H. Troschel 1844. Synopsis generum et specierum familiae Characinorum. (Prodromus descriptionis novorum generum et specierum). Arch. Naturgeschichte v. 10 (pt 1): 81-99 + Zu pag. 99 (foldout).
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Lütken, C. F. 1875. Characinae novae Brasiliae centralis a clarissimo J. Reinhardt in provincia Minas-Geraes circa oppidulum Lagoa Santa in lacu ejusdem nominis, flumine Rio das Velhas et rivulis affluentibus collectae, secundum characteres essentiales breviter descriptae. Oversigt over det Kongelige Danske Videnskabernes Selskabs Forhandlinger og dets Medlemmers Arbeider (Kjøbenhavn) 1874 (núm. 3): 127-143.
* ↑ «Myleus micans». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Jégu, M. i G. M. dos Santos 2002: Révision du statut de Myleus setiger Müller & Troschel, 1844 et de Myleus knerii (Steindachner, 1881) (Teleostei: Characidae: Serrasalmidae) avec une description complémentaire des deux espèces. Cybium v. 26 (núm. 1): 33-57.
* Jégu, M. 2003. Serrasalminae (Pacus and piranhas). p. 182-196. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Lucena, C.A.S. i N.A. Menezes 2003. Subfamily Characinae (Characins, tetras). p. 200-208. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Reginald Steggall

Reginald Steggall (Londres, 17 d'abril de 1867 - 1938) fou un organista i compositor anglès.
Fou deixeble de Mac-Farren, Prout i últimament del seu pare Charles en la Reial Acadèmia, de la que en fou professor a partir de 1896. De 1886 a 1887 fou organista de Santa Anna de Soho i el 1905 succeí al seu pare com a organista i director de cor de la Lincoln's Inn Chapel.
Entre les seves nombroses composicions cal mencionar: vuit peces per a piano; Suite, per a orgue; Fantasia i fuga, per a orgue; Concertstück, per a orgue i orquestra; Elaine, escena per a contralt i orquestra; Andante, per a orgue; Benedictus Dominus, per a baríton i cor; Te Deum, per a veus, orquestra i orgue; melodies vocals sobre poesies de Shakespeare, Shelley i Rossetti; música de cambra; dues simfonies; dues Suites, Tema i Variacions, i un poema simfònic.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 56, pàg. 1053-54 (ISBN 84 239-4556-1)
# Hemimyzon megalopseos

Hemimyzon megalopseos és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,1 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Yunnan (Xina).

## Referències

* ↑ Regan C. T. 1911. The classification of the teleostean fishes of the order Ostariophysi.--I. Cyprinoidea. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 8) v. 8 (núm. 43). 13-32.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Li, Z. i Y. Chen 1985. On two new species of Homalopteridae fishes from Yunnan. Zool. Res. 6(2):169-173.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Freyhof, J. i F. Herder 2002: Records of Hemimyzon in Vietnam, with the description of a new species (Cypriniformes: Balitoridae). Ichthyological Exploration of Freshwaters v. 13 (núm. 1): 53-58.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M. i X.L. Chu 1988. A synopsis of Chinese balitorine loaches (Osteichthyes: Homalopteridae) with comments on their phylogeny and description of a new genus. Rev. suisse Zool. 95(1):181-201.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Jules De Glimes

Jules De Glimes (Brussel·les, 24 de gener de 1814 - 1881) fou un compositor belga del Romanticisme.
Estudià en la Real Escola de Música i el 1837 se li confià interinament la classe de cant del Conservatori de Brussel·les, càrrec que conservà fins al 1840. Des d'aquesta data es dedicà a l'ensenyança particular de la música i a la composició, figurant entre les seves obres una sèrie de melodies i romances, algunes de les quals es feren molt populars, com: La rose et le Papillon; Le prisioner et l'hirondelle, l'oiseau bleu, etc..
A més, fou un notable acompanyant de piano.

## Referències

* ↑ «De Glimes, Jules». A: Enciclopèdia Espasa (en castellà). Volum núm. 26, p. 310. ISBN 84-239-4526-X.
# Protosciaena

Protosciaena és un gènere de peixos de la família dels esciènids i de l'ordre dels perciformes.

## Taxonomia

* Protosciaena bathytatos (Chao & Miller, 1975)
* Protosciaena trewavasae (Chao & Miller, 1975)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Chao, L. N. & R. V. Miller. 1975. Two new species of sciaenid fishes (tribe: Sciaenini) from the Caribbean Sea and adjacent waters. Bull. Mar. Sci. v. 25 (núm. 2): 259-271.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)

## Enllaços externs

* uBio (anglès)
# Cansumys canus

Cansumys canus és una espècie de rosegadors de la família dels cricètids. És endèmic de la Xina (Gansu, Ningxia, Shaanxi i Sichuan). Es tracta d'un animal nocturn i arborícola que s'alimenta de fulles i herbes. El seu hàbitat natural són els boscos caducifolis de muntanya. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, canus, significa ‘canós' en llatí.

## Referències

* ↑ Smith, A. T.; Johnston, C. H. Cansumys canus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 25 març 2016.
* ↑ Entrada «Cansumys» d'Animalia (en anglès).
# Bodily Harm

Bodily Harm és una novel·la de l'escriptora canadenca Margaret Atwood, publicada originalment el 1981. La novel·la és semblant en estructura, estil i contingut a l'obra posterior, "The Handmaid's Tale", del mateix autor.
La història explicada és una metàfora de la posició de la dona en la societat: la protagonista ha d'aconseguir dolorosament la llibertat superant les coaccions que li imposa la seva educació patriarcal i moralista, les relacions degradants i la realitat misògina, després d'haver viscut experiències profundament traumàtiques i humiliants.
La protagonista de la novel·la, Rennie, és una periodista de la moda. Després de sobreviure a un càncer de mama, se’n va de vacances a la fictícia illa del Carib anomenada Sant Antoni. Allà, però, està a punt d'esclatar una revolució. Rennie tracta d'allunyar-se del politiqueig, però és arrossegada per les circumstàncies, ja que Paul, amb qui té una aventura amorosa, és una peça clau en l'alçament.

## Referències

* ↑ Hengen, Shannon Eileen. Margaret Atwood : a reference guide, 1988-2005 (en anglès). Lanham, Md. : Scarecrow Press, 2007. ISBN 978-0-8108-5904-3.
* ↑ Anshul Chandra. Atlantic Publishers & Dist. Margaret Atwood: A Jewel in Canadian Writing (en anglès), 2009. ISBN 9788126910151.
* ↑ Margaret Atwood, Lesioni personali, traduzione di Guido Calza, Milano, Ponte alle Grazie, 2021, ISBN 978-88-3331-503-4.
# Joseph Franck

Jean Joseph Hubert Franck (Lieja, 1825 - Issy-les-Moulineaux, 1891) fou un organista i compositor belga.
Era el germà més gran de César Franck. El seu pare, Nicolas-Joseph, era de Gemmenich, un poble del ducat de Limburg (ara a Bèlgica) i la seva mare d'Aquisgrà, a Alemanya. El 1828, son pare va inscriure'l al conservatori de Lieja.
Feu els estudis en aquestes dues ciutats, i fou mestre de capella de la parròquia de Sant Tomas d'Aquino de París, i en moltes d'altres.
A més d'un gran nombre de misses, motets, preludis i fugues per a orgue, deixà les obres didàctiques següents:
* Traité d'harmonie
* Manuel de transposition et d'accompagnament du plain chant
* Nouvelle méthode de piano

## Referències

* Volum núm. 24, pàg. 1079 de l'Enciclopedia Espasa (ISBN 84-239-4524-3)
# Hemimyzon pengi

Hemimyzon pengi és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la conca del Mekong a Laos i Yunnan (Xina).

## Referències

* ↑ Regan C. T. 1911. The classification of the teleostean fishes of the order Ostariophysi.--I. Cyprinoidea. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 8) v. 8 (núm. 43). 13-32.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M. 2001. Fishes of Laos. WHT Publications Ltd., Colombo 5, Sri Lanka. 198 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Freyhof, J. i F. Herder 2002: Records of Hemimyzon in Vietnam, with the description of a new species (Cypriniformes: Balitoridae). Ichthyological Exploration of Freshwaters v. 13 (núm. 1): 53-58.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Zheng, C.-Y., & Chen, Y.-R. & Huang, S. 1982. The homalopterid fishes from Yunnan Province, China. Zoological Research v. 3 (núm. 4): 393-402.
# Jules Erlanger

Jules Erlanger (Wissembourg, (Baix Rin), 25 de juny de 1830 - Brussel·les, 15 de febrer de 1895), fou un compositor francès.
Estudià al Conservatori de París i fou deixeble del cèlebre professor Halévy, aconseguí un gran accèssit en el concurs de 1850.
Va compondre alguns fragments per a piano i les quatre òperes següents estrenades amb èxit en els Bufos Parisencs:
* Mesdames de Coeur-Volant (1859);
* Les Musiciens de l'orchestre, en col·laboració amb Aristide Hignard i Léo Delibes (1861);
* La Serenate à Nicolas (1861);
* L'Arbre de Robinson (1867).
Des d'aquesta última data, Erlanger abandonà la música per establir-se a Anglaterra i dedicar-se al comerç.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 20, pàg. 499. (ISBN 84-239-4520-0)
# Cricetulus

Cricetulus és un gènere de rosegadors de la família dels cricètids. Les espècies d'aquest grup habiten regions àrides o semiàrides d'Euràsia. Tenen una llargada de cap a gropa de 75–120 mm, amb una cua de 20-50 mm. Excaven caus on dormen i emmagatzemen aliments. En principi, són animals nocturns, però a la primavera i l'estiu també surten a buscar menjar de dia. Se n'han trobat poblacions a altituds de fins a 3.600 msnm. El nom genèric Cricetulus significa ‘hàmster petit’ en llatí.

## Referències

* ↑ Entrada «Cricetulus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Entrada «Cricetulus» d'Animalia (en anglès).
# Joseph Lancaster

Joseph Lancaster (Londres, 25 de novembre de 1778 - Nova York, 23 d'octubre de 1838) va ésser un pedagog anglès.
El 1798 organitzà el sistema d'ensenyament mutu que ja havia practicat Andrew Bell. Amb Lancaster, però, el mètode adquirí un caràcter més popular gràcies a la seua aplicació amb els infants pobres de Londres.
A causa de la seua neutralitat religiosa, el sistema mutu tingué problemes amb el clergat anglicà, la qual cosa no impedí que s'estengués arreu del món.

## Referències

* ↑ Lancaster, Joseph. Mejoras en la educación para las clases industriosas de la comunidad : que contine, entre otros importantes particulares, un informe de la institución para la educación de mil niños pobres, Borough Routh, Southwark y del nuevo sistema de educación por el que se rige (en castellà). Ediciones Morata, 2019, p. 243. ISBN 9788471129499.
* ↑ Monés i Pujol-Busquets, Jordi: Diccionari abreujat d'educació. Col·lecció Guix, núm. 10. Graó Editorial, Barcelona. ISBN 84-85729-43-9, plana 53.

## Enllaços externs

* Biografia de Joseph Lancaster. (anglès)
* Biografia i fotografia de Joseph Lancaster. Arxivat 2009-09-05 a Wayback Machine. (anglès)