OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Felipe Espino Iglesias

Felipe Espino Iglesias (Salamanca, 26 de maig de 1860 - Madrid, 12 de juliol de 1916) fou un pianista i compositor espanyol.
Va fer els seus estudis elementals en l'Escuela de Nobles y Bellas Artes de San Eloy, de Salamanca, continuant-los amb extraordinari aprofitament en el Conservatori de Madrid amb els mestres Compta i Arrieta. Després d'assolir els primers premis de piano i composició, guanyà la plaça de pensionat de número a Roma, el 1882, allà va escriure un Motet, una Missa en re i el poema simfònic, amb cors, La fiesta del Redentor en Venecia, executada amb extraordinari èxit per la Societat de Concerts de Madrid.
Va romandre tres anys a París, perfeccionant els seus coneixements i donant-se a conèixer avantatjosament com a pianista en diversos concerts. Després passà a la seva vila nadiua, on es consagrà per sencer a la composició de la seva òpera Zahara, que va restar inèdita, i de diverses obres instrumentals, verdaderament interessants, entre elles, un Minueto en re bemol, per a piano; una Zambra morisca, de gran efecte pianístic; una Marcha triunfal, per a orquestra i veus, i diverses peces vocals. En aquesta ciutat fundà un notable Orfeó, establint-se el 1897 a Madrid. Al poc temps li fou concedida la plaça de professor de música del Col·legi de Sordmuts, que deixà pocs anys després per ocupar la d'acompanyament al piano del Conservatori. Dedicat ja per complet a la ensenyança, per la que sempre va sentir una vocació, produí poc fins a la seva mort.
Cal assenyalar entre les seves últimes obres, les dues belles composicions instrumentals, Alma charra, estrenada amb molt d'èxit en el Cercle de Belles Arts de Madrid, i Rapsòdia montañesa, sobre cançons i danses de les regions salmantines i santanderines, així com els Doce estudiós melódicos y progresivos de perfeccionamiento de solfeo, adoptats de text en els principals centres d'ensenyança espanyols.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 22, pàg. 232. (ISBN 84-239-4522-7)
# Feliu Noguera i Casabosch

Feliu Noguera i Casabosch (Gràcia, Barcelonès, 1863 - Barcelona, Barcelonès, 1933) va ésser un metge que, dins el moviment catalanista, signà el Missatge a la Reina Regent (1888), fou membre de la junta de la Lliga de Catalunya i designat delegat a les Assemblees de Manresa (1892), Reus (1893) i Olot (1895).

## Referències

* ↑ Ollé i Romeu, Josep Maria. Homes del catalanisme. Bases de Manresa. Diccionari biogràfic. Barcelona: Rafael Dalmau, abril del 1995, plana 173 (Camí Ral, núm. 6). ISBN 84-232-0484-7.
# Felix Lichnowsky

Felix Lichnowsky (en alemany: Felix von Lichnowsky) o Felix Maria Vincenz Andreas Lichnowsky, príncep de Lichnowsky i comte de Werdenberg (palau de Gratz, al costat de Troppau, 5 d'abril de 1814 - Frankfurt del Main, 18 de setembre de 1848), va ser un militar i polític alemany que va participar com a voluntari a la Primera guerra carlina a Espanya.
El príncep Felix Lichnowsky era terratinent a Silèsia, i ostentava els títols de Príncep de Lichowsky, Comte de Werdenberg i Senyor de Woschütz. Ostentava el senyoriu de Gratz i posseïa a la Silèsia austríaca una ciutat i 19 pobles i 26 pobles més a la Silèsia prussiana.
Felix Lichnowsky fou un home culte, amant de la literatura, l'art i la música. Al seu avi, protector de Beethoven, li va ser dedicada la Segona simfonia.

## La seva participació en la primera guerra carlina

Enrolat el 1834 a l'exèrcit prussià, el seu esperit aventurer el va fer allistar a les files carlines el 1837, només amb 23 anys. Va entrar a la península per la zona basconavarresa i s'integrà amb la graduació de general de brigada a les forces que constituïren l'Expedició Reial, la qual, sota la direcció del mateix pretendent legitimista Carles V, després d'un llarg periple, arribà a les envistes de Madrid.

## Activitats polítiques i mort

Després de la guerra, retornà a Alemanya, on desenvolupà diverses activitats diplomàtiques. El 20 d'agost del 1842 desembarcà al port de Barcelona. De seguida va córrer la veu que havia arribat un general carlí i va ser assetjat a l'Hotel de las Cuatro Naciones a la Rambla i posteriorment al castell de Montjuïc, emmig d'una notable agitació popular.
Conservador i catòlic, fou assassinat en una revolta popular.

## Obra escrita

* Erinnerungen aus de Jahren 1837, 1838 und 1839. Frankfurt del Main, 1841. 2a edició 1848. (Digitalitzat a Internet Archive) Edició en francès: Souvenirs de la guerre civile à Espagne (1837 à 1839). París 1844. Edició en espanyol: Recuerdos de la Guerra Carlista (1837–1839). Madrid, 1942.
* Portugal. Erinnerungen aus dem Jahre 1842, Mainz, 1843. (Digitalitzat a Internet Archive)

## Com a personatge literari

L'escriptor Raül Garrigasait fa servir l'excusa de la traducció de les memòries de Lichnowsky per muntar el relat Els estranys (2017), una novel·la ambientada a la primera guerra carlina. El protagonista principal del llibre, però, és Rudolf von Wielemann, un personatge inventat per Garrigasait que té molts paral·lelismes amb Lichnowsky.

## Bibliografia

* Loning, Adolfo. Das spanische Volk in seinen Ständen, Sitten und Gebräuchen mit Episoden aus dem Karlistischen Erbfolgekriege (en alemany), 1844.
* von Goeben, August Karl. Vier Jahre in Spanien (en alemany), 1841.
* von Rahden, Wilhelm. Aus Spaniens Bürgerkrieg 1833–1840 (en alemany), 1851.
             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Felix Lichnowsky
# Cultus pilatus

Cultus pilatus és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels perlòdids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador. Els adults emergeixen entre l'abril i mitjan agost.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: l'oest del Canadà (la Colúmbia Britànica i el Yukon) i els Estats Units (Califòrnia, Colorado, Idaho, Montana, Oregon i Washington), incloent-hi les muntanyes Rocoses, la Serralada de les Cascades i les muntanyes de la Costa.

## Referències

* ↑ Ricker, 1952. Ind.Univ.Pub.Sci.Ser. 18:95.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Frison, 1942. Ill.Nat.Hist.Surv.Bull. 22(2):235-355. «Enllaç».
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* 1 2 Gaufin, A.R., E.R. Ricker, M. Miner, P. Milam i R.A. Hays, 1972. The stoneflies (Plecoptera) of Montana. Transactions of the American Entomological Society 98(1):1-161.
* ↑ Stoneflies of the Yukon (anglès)
* ↑ Stewart, K.W. i M.W. Oswood, 2006. The Stoneflies (Plecoptera) of Alaska and Western Canada. The Caddis Press: Columbus, Ohio. 325 pp.
* ↑ Stoneflies of Colorado (anglès)
* ↑ Stoneflies of Idaho (anglès)
* ↑ Stoneflies of Fremont County, Idaho (anglès)
* ↑ Stoneflies of Idaho County, Idaho (anglès)
* ↑ Stoneflies of Montana (anglès)
* ↑ Stoneflies of Lewis And Clark County, Montana (anglès)
* ↑ Montana Field Guides (anglès)
* ↑ James V. Ward, 1982. Altitudinal zonation of Plecoptera in a Rocky Mountain Stream. Aquatic Insects. Vol. 4, núm. 2. «Enllaç».
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Stoneflies of the United States (anglès)
* ↑ NatureServe (anglès)
* ↑ Flyfishing Entomology - North American Stoneflies (anglès)
* ↑ Perlodidae Species Listing (anglès)

## Bibliografia

* Newell, R.L., R.W. Baumann i J.A. Stanford, 2006. Pàgs. 173-186 a F.R. Hauer, J.A. Stanford i R.L. Newell, 2006. International Advances in the Ecology, Zoogeography, and Systematics of Mayflies and Stoneflies. University of California Press, Ecology series, vol. 128. 311 pp.
* Ricker, 1952. Ind.Univ.Pub.Sci.Ser. 18:97.
* Illies, 1966. Das Tierreich 82:356.
* Zwick, P., 1973. Das Tierreich 94:226.
# Escut de Vilanova de Bellpuig

L'escut oficial de Vilanova de Bellpuig té el següent blasonament:
    Escut caironat: d'or, 3 faixes viperades de sable; ressaltant sobre el tot una flor de lis d'atzur. Per timbre, una corona mural de poble.

## Història

Va ser aprovat el 25 de setembre del 1989 i publicat al DOGC l'11 d'octubre del mateix any amb el número 1205. El viperat d'or i de sable són les armes dels Anglesola, barons de Bellpuig, ja que el poble pertanyia a aquesta baronia. Els Anglesola van decidir repoblar el seu territori, després de la conquesta de Lleida als musulmans el 1149, i van crear el poble, que va atreure molta gent de Bellpuig; d'aquí el nom de Vilanova de Bellpuig. La flor de lis és una al·lusió a la Mare de Déu del Lliri, que és especialment venerada a la localitat.

## Referències

* ↑ «ANUNCI relatiu a l'aprovació de l'escut heràldic del municipi de Vilanova de Bellpuig.» ( PDF). DOGC núm. 1205, 11-10-1989. [Consulta: 25 juny 2010].
# Neamia articycla

Neamia articycla és una espècie de peix pertanyent a la família dels apogònids que es troba al Pacífic occidental central: Austràlia, Indonèsia, les illes Filipines i Fiji.
És un peix marí, associat als esculls i de clima tropical que viu entre 8 i 40 m de fondària en àrees ocupades per algues del gènere Halimeda i el corall Seriatopora hystrix. És inofensiu per als humans.

## Morfologia

Pot arribar a fer 3,6 cm de llargària màxima. El color del cos va del vermell al marró. Les aletes són pàl·lides. 7-8 espines i 9 radis tous a l'aleta dorsal i 2 espines i 8 radis tous a l'anal. 24 vèrtebres. Presenta una taca circular i fosca a l'opercle.

## Referències

* ↑ Radcliffe L., 1912. Descriptions of fifteen new fishes of the family Cheilodipteridae, from the Philippine Islands and contiguous waters. (Scientific results of the Philippine cruise of the Fisheries steamer "Albatross," 1907-1910.--Núm. 13.) Proceedings of the United States National Museum v. 41 (núm. 1868). 431-446.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Fraser, T.H. & Allen, G.R., 2006: A new species of Neamia (Perciformes: Apogonidae) from the West Pacific Ocean. Memoirs of Museum Victoria, 63 (1): 1–5.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Fraser, T.H. & Allen, G.R., 2006.
* ↑ Fraser, T.H. & Allen, G.R., 2006

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Neera (filla de Pereu)

D'acord amb la mitologia grega, Neera fou una filla de Pereu, heroi arcadi.
Es casà amb Àleu i fou mare d'Auge i de Cefeu.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Edicions 62, Col·lecció El Cangur / Diccionaris, núm. 209. Barcelona, octubre del 1997. ISBN 84-297-4146-1, plana 155.
# Nemacheilus abyssinicus

Nemacheilus abyssinicus és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al llac Tana (Etiòpia).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ UICN (anglès)

## Bibliografia

* Boulenger, G. A. 1902. Descriptions of new fishes from the collection made by Mr. E. Degen in Abyssinia. Annals and Magazine of Natural History (Series 7) v. 10 (núm. 60): 421-439.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Nemacheilus tuberigum

Nemacheilus tuberigum és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Indonèsia (Sumatra).

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1863. Sur les genres de la famille des Cobitioïdes. Versl. Akad. Amsterdam v. 15. 32-44.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hadiaty, R. K. & D. J. Siebert 2001. A new species of loach, genus Nemacheilus (Osteichthyes, Balitoridae) from Aceh, Sumatra, Indonesia. Bull. Nat. Hist. Mus. Lond. (Zool.) v. 67 (núm. 2): 183-189.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Neoarisemus maesi

Neoarisemus maesi és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Centreamèrica: Nicaragua.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Collantes, Francisco i Martínez-Ortega, Ezequiel, 1999. First Neotropical Species of Neoarisemus (Botosaneanu i Vaillant, 1970) (Diptera: Psychodidae). Bulletin de l'Institut Royal des Sciences Naturelles de Belgique, núm. 69, 279-282. Bèlgica.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Contreras-Ramos, A., 2010. Manual of Central American Diptera. Vol. 1. B. V. Brown, A. Borkent, J. M. Cumming, D. M. Wood, N. E. Woodley i M. Zumbado (Eds), 2009. National Research Council of Canada, Ottawa, 714 pp. ZooKeys 52: 65–67.
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Neoarius midgleyi

Neoarius midgleyi és una espècie de peix de la família dels àrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 140 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba al nord d'Austràlia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Castelnau, F. L. 1878. Australian fishes. New or little known species. Proc. Linn. Soc. N. S. W. v. 2 (pt 3): 225-248, Pls. 2-3.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Allen, G.R., S.H. Midgley i M. Allen 2002. Field guide to the freshwater fishes of Australia. Western Australian Museum, Perth, Austràlia Occidental. 394 p.

## Bibliografia

* Allen, G.R. 1989. Freshwater fishes of Australia. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City (Estats Units).
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kailola, P. J. & B. E. Pierce. 1988. A new freshwater catfish (Pisces: Ariidae) from northern Australia. Rec. West. Aust. Mus. v. 14 (núm. 1): 73-89.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Neolebias powelli

Neolebias powelli és una espècie de peix de la família dels citarínids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 1,6 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical (23 °C-26 °C).

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: delta del riu Níger a Nigèria.

## Referències

* ↑ Steindachner, F., 1894. Die Fische Liberia's. Notes Leyden Mus. v. 16 (núms. 1-2, Note 1): 1-96, Pls. 1-4.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Teugels, G. G. & T. R. Roberts. 1990. Description of a small distinctively coloured new species of the characoid genus Neolebias from the Niger delta, West Africa (Pisces; Distichodontidae). Journal of African Zoology Núm. 104: 61-67.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Gosse, J.-P. i E.J. Coenen, 1990. Distichodontidae. p. 237-260. A: C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest. Tom I. Coll. Faune Tropicale n° XXVIII. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren i O.R.S.T.O.M., París, 384 p.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1995. Aquarien Atlas. Band 4. Mergus Verlag GmbH, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Melle, Alemanya. 864 p.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de l'Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Vari, R. P., 1979: Anatomy, relationships and classification of the families Citharinidae and Distichodontidae (Pisces, Characoidea). Bulletin of the British Museum (Natural History) Zoology v. 36 (núm. 5): 261-344.
* Welter-Schultes, F. W. i V. Feuerstein, 2008. Nomenclatural notes on Torpedo (Chondrichthyes: Torpedinidae) and some other early established fish taxa (Actinopterygii: Molidae, Eleginopidae and Citharinidae). Species Phylogeny and Evolution. v. 1 (núm. 3): 141-145.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Neolebias trewavasae

Neolebias trewavasae és una espècie de peix de la família dels citarínids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,1 cm de longitud total.

## Alimentació

Menja matèria vegetal (incloent-hi algues), petits crustacis, rotífers, protozous i insectes.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical (24 °C-28 °C).

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: conques dels rius Nil i Congo.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Daget, J. i J.-P. Gosse, 1984. Distichodontidae. p. 184-211. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.
* ↑ Bailey, R.G., 1994. Guide to the fishes of the River Nile in the Republic of the Sudan. J. Nat. Hist. 28:937-970.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1995. Aquarien Atlas. Band 4. Mergus Verlag GmbH, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Melle, Alemanya. 864 p.
* ↑ Getahun, A., 2007. An overview of the diversity and conservation status of the Ethiopian freshwater fauna. J. Afrotrop. Zool. Special Issue: 87-96.
* ↑ Vivien, J., 1991. Faune du Cameroun. Guide des mammifères et des poissons. GICAM. 271 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Vari, R. P., 1979: Anatomy, relationships and classification of the families Citharinidae and Distichodontidae (Pisces, Characoidea). Bulletin of the British Museum (Natural History) Zoology v. 36 (núm. 5): 261-344.
* Welter-Schultes, F. W. i V. Feuerstein, 2008. Nomenclatural notes on Torpedo (Chondrichthyes: Torpedinidae) and some other early established fish taxa (Actinopterygii: Molidae, Eleginopidae and Citharinidae). Species Phylogeny and Evolution. v. 1 (núm. 3): 141-145.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Neolissochilus longipinnis

Neolissochilus longipinnis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 47,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sumatra i Java.

## Referències

* ↑ Rainboth, W. J. 1985. Neolissochilus, a new genus of South Asian cyprinid fishes. Beaufortia v. 35 (núm. 3): 25-35.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo 1993 Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Neolissochilus spinulosus

Neolissochilus spinulosus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a l'Índia.

## Referències

* ↑ Rainboth, W. J. 1985. Neolissochilus, a new genus of South Asian cyprinid fishes. Beaufortia v. 35 (núm. 3): 25-35.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.