OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Henry Phillips

Henry Phillips (Bristol, Anglaterra, 13 d'agost de 1801 – Londres, 8 de novembre de 1876) fou un cantant anglès d'origen israelià.
Els seus pares també foren cantants d'òpera, als que acompanyava en les seves gires artístiques i fou aquest fet el que li desenvolupà la seva afició per la música. Als nou anys començà estudiar l'art musical, i debutà al cap de poc temps en un teatre de Harrogate: més tard aparegué en l'escena del Drury-Lane de Londres. El 1824 creà el paper de Gaspar de l'òpera El caçador furtiu de von Weber, i durant molts anys cantà la major part de les òperes de compositors anglesos en els escenaris del Lyceum, del Royal Opera House i de Drury-Lane, recollint molts aplaudiments. També fou molt sol·licitat el seu concurs per a cantar oratoris, i no hi hagué programa en què hi figuressin El Messies, la La creació o Israel in Egypt, sense que es comptés amb Phillips.
La seva bella veu de baix li'n valgué molts d'èxits, i en el seu país popularitzà les grans obres de Händel, i de Haydn i dels compositors clàssics. També destacà en la balada, afirmant un escriptor que Phillips no tenia rival, quan acompanyant-se a si mateix assentat al piano, cantava les antigues melodies tan apreciades pels seus compatriotes. També exercí de mestre de cant tenint entre els seus alumnes a Edwin George Monk entre d'altres. Els últims anys de la seva vida residí al barri londinenc de Dalston, on hi morí.
Publicà unes Memòries artístiques, titulades Musical and personal Recollections during half a century (Londres, 1864), obra en dos volums.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 44, pàg. 393 (ISBN 84-239-4544-8)
# Henry Stuart

Henry Stuart Lord Darnley, 1r. Duc d'Albany (7 de desembre de 1545 – 10 de febrer de 1567), va ser un aristòcrata escocès. Va ser avi de Carles I d'Anglaterra (que va ser decapitat el 1649 per estar a favor de la monarquia absoluta i el va substituir Oliver Cromwell).
Fill del comte de Lennox i de lady Margarita Douglas, i emparentat per tant amb les cases regnants d'Escòcia i Anglaterra, s'educà en aquest últim país, tornant a Escòcia el 1565, on captivà en gran manera la seva viril bellesa a la reina Maria que, contra el parer d'Isabel I i del seu germanastre el comte de Moray, casà amb ell el 29 de juliol de 1565, no sense haver-li atorgat dies abans el títol de rei.
Tanmateix, va durar ben poc, l'avinença entre ambdós conjugues; les seves maneres impol·lutes i orgullós, la manca de tota educació distingida i, sobretot, les seves constants pretensions al poder i als honors que només li corresponien nominalment, l'apartaren més i més de la seva esposa. Gelós de la creixent influència que sobre la reina exercia el seu secretari particular, l'italià Riccio, penetrà Darnley en companyia de diversos nobles escocesos la nit del 9 de març de 1566 en l'estança de la reina, del castell d'Edimburg, on els conjurats assassinaren, en presència de Maria, l'innocent Riccio.
Retinguda presa primerament, aparentà reconciliar-se la reina amb el seu espòs, abandonant amb aquest la capital i ensems reconciliant-se amb Moray i altres grans, obligà a fugir amb la seva ajuda als assassins. La indigna conducta de Darnley durant aquests esdeveniments, feren desaparèixer en el cor de la seva esposa la resta d'estimació que per ell sentia, fent-se des de llavors les relacions entre ambdós, i malgrat el naixement del futur Jaume VI (19 de juliol de 1566), cada volta més insostenibles.
Refugiat Darnley a Glasgow, on vivia el seu pare i com que patia de verola, Maria li va fer una visita el desembre del mateix any, que en aparença es reconcilià novament amb ell, se l'emporta amb ella a Edimburg i el feu instal·lar en una petita casa de camp als afores de la població, on ella el visitava freqüentment i sovint i pernoctava. La nit del 9 de febrer de 1567, que casualment passà la reina a Edimburg, fou volada amb pólvora la casa de Darnley, el cadàver del qual fou trobat més tard amb aparences d'estrangulament, en un jardí costaner de la casa.
La veu publica assenyala tanmateix al comte de Bothwell i a la reina com els verdaders assassins; els historiadors, però, acords tots en reconèixer la culpabilitat del primer, es troben encara avui dia dividits quant a considerar a Maria com a còmplice i instigadora de l'assassinat.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 17, pàg. 1035 (ISBN 84-239-4517-0)
# Hephaestus

Hephaestus és un gènere de peixos pertanyent a la família dels terapòntids. que inclou les següents espècies:
* Hephaestus adamsoni (Trewavas, 1940)
* Hephaestus carbo (Ogilby & McCulloch, 1916)
* Hephaestus epirrhinos (Vari & Hutchins, 1978)
* Hephaestus fuliginosus (Macleay, 1883)
* Hephaestus habbemai (Weber, 1910)
* Hephaestus jenkinsi (Whitley, 1945)
* Hephaestus komaensis (Allen & Jebb, 1993)
* Hephaestus lineatus (Allen, 1984)
* Hephaestus obtusifrons (Mees & Kailola, 1977)
* Hephaestus raymondi (Mees & Kailola, 1977)
* Hephaestus roemeri (Weber, 1910)
* Hephaestus transmontanus (Mees & Kailola, 1977)
* Hephaestus trimaculatus (Macleay, 1883)
* Hephaestus tulliensis (De Vis, 1884)

## Referències

* ↑ De Vis C. W., 1884. New Australian fishes in the Queensland Museum. Proc. Linn. Soc. N. S. W. v. 9 (pt 2). 389-400.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Trewavas, E., 1940. New Papuan fishes. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 11) v. 6 (núm. 33): 284-287.
* ↑ Ogilby, J. D. & A. R. McCulloch, 1916. A revision of the Australian therapons with notes on some Papuan species. Mem. Queensl. Mus. v. 5: 99-126, Pls. 10-13.
* ↑ Vari, R. P. & J. B. Hutchins, 1978. New species of terapon perches (Percoidei, Teraponidae) from Australia. Am. Mus. Novit. Núm. 2654: 1-8.
* ↑ Macleay, W., 1883. Notes on a collection of fishes from the Burdekin and Mary rivers, Queensland. Proc. Linn. Soc. N. S. W. v. 8 (pt 2): 199-213.
* 1 2 Weber, M., 1910. Neue Fische aus Niederländisch Süd-Neu-Guinea. Notes Leyden Mus. v. 32: 225-240, Pl. 3.
* ↑ Whitley, G. P., 1945. New sharks and fishes from Western Australia. Part 2. Aust. Zool. v. 11 (pt 1): 1-42, Pl. 1.
* ↑ Allen, G. R. & M. Jebb, 1993. A collection of fishes from the Upper Purari River system, Papua New Guinea, with descriptions of two new species (Terapontidae and Eleotrididae). Ichthyol. Explor. Freshwaters v. 4 (núm. 3): 233-240.
* ↑ Allen, G. R., 1984. A new species of freshwater grunter (Pisces: Teraponidae) from New Guinea. Rec. West. Aust. Mus. v. 11 (núm. 4): 393-397.
* ↑ Mees, G. F. & P. J. Kailola, 1977. The freshwater Therapontidae of New Guinea. Zool. Verh. (Leiden) Núm. 153: 1-89.
* 1 2 Mees, G. F. & P. J. Kailola, 1977. The freshwater Therapontidae of New Guinea. Zool. Verh. (Leiden) Núm. 153: 1-89.
* ↑ Macleay, W., 1883. Contribution to a knowledge of the fishes of New Guinea, Núm. 4. Proc. Linn. Soc. N. S. W. v. 8 (pt 2): 252-280.
* ↑ De Vis, C. W., 1884. New Australian fishes in the Queensland Museum. Proc. Linn. Soc. N. S. W. v. 9 (pt 2): 389-400.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
# Hephaestus komaensis

Hephaestus komaensis és una espècie de peix pertanyent a la família dels terapòntids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 14,3 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, demersal i de clima tropical que viu entre 0-3 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Oceania: Papua Nova Guinea.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ De Vis C. W., 1884. New Australian fishes in the Queensland Museum. Proc. Linn. Soc. N. S. W. v. 9 (pt 2). 389-400.
* ↑ Allen, G. R. & M. Jebb, 1993. A collection of fishes from the Upper Purari River system, Papua New Guinea, with descriptions of two new species (Terapontidae and Eleotrididae). Ichthyol. Explor. Freshwaters v. 4 (núm. 3): 233-240.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* 1 2 Allen, G. R. & M. Jebb, 1993.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Heptapterus ornaticeps

Heptapterus ornaticeps és una espècie de peix de la família dels heptaptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6,8 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ Bleeker P., 1858. De visschen van den Indischen Archipel. Beschreven en toegelicht. Siluri. Acta Soc. Sci. Indo-Neerl. v. 4. i-xii + 1-370.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Bockmann, F.A. i G.M. Guazzelli 2003. Heptapteridae (Heptapterids). p. 406-431. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.

## Bibliografia

* Buckup, P. A., 1988: The genus Heptapterus (Teleostei, Pimelodidae) in southern Brazil and Uruguay, with the description of a new species. Copeia 1988 (núm. 3): 641-653.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Mees, G. F., 1967: Freshwater fishes of Suriname: the genus Heptapterus (Pimelodidae). Zoologische Mededelingen (Leiden) v. 42 (núm. 20): 215-229.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Heptapterus tenuis

Heptapterus tenuis és una espècie de peix de la família dels heptaptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 8,5 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Maroni (Guaiana Francesa).

## Referències

* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ Bleeker P., 1858. De visschen van den Indischen Archipel. Beschreven en toegelicht. Siluri. Acta Soc. Sci. Indo-Neerl. v. 4. i-xii + 1-370.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Le Bail, P.-Y., P. Keith i P. Planquette, 2000. Atlas des poissons d'eau douce de Guyane (tom 2, fascicle II). Publications scientifiques du Muséum national d'Histoire naturelle, París: 307 p.

## Bibliografia

* Bockmann, F.A. i G.M. Guazzelli 2003. Heptapteridae (Heptapterids). p. 406-431. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Buckup, P. A., 1988: The genus Heptapterus (Teleostei, Pimelodidae) in southern Brazil and Uruguay, with the description of a new species. Copeia 1988 (núm. 3): 641-653.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Mees, G. F., 1967: Freshwater fishes of Suriname: the genus Heptapterus (Pimelodidae). Zoologische Mededelingen (Leiden) v. 42 (núm. 20): 215-229.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Herbert Brewer

Sir Alfred Herbert Brewer (Gloucester, 21 de juny de 1865 – 1 de març de 1928) fou un compositor i organista anglès.
Assolí una gran anomenada a Anglaterra com a organista, director de grans obres corals i oratoris i compositor. Fou organista titular de la Catedral de Bristol, de l'església de San Michael de Coventry i de la Catedral de Gloucester, havent dirigit diverses vegades els festivals triennals d'aquella ciutat.
Els seus recitals dorgue en la catedral anteriorment citada eren verdaderes solemnitats artístiques elogiades amb entusiasme per professionals i crítics. Durant algun temps dirigí els concerts simfònics de la Gloucester Orchestral Sociey, donant a conèixer importants obres dels moderns compositors britànics i el més destacat de la producció estrangera.
Entre les seves composicions, mereixen especial menció les cantates:
Les obres per a veus i orquestra, Three Elizabetan Pastorals (Hereford, 1906), Summer Sports, (Gloucester, 1910), i la pastoral Jillian of Berry Herefrod (1921).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Apèndix núm. II, pàg. 563 (ISBN 84-239-4572-3)
# Herichthys bartoni

Herichthys bartoni és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 18 cm de longitud total.

## Alimentació

Menja peixets, invertebrats (incloent-hi insectes aquàtics) i algues.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical entre 21 °C-30 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Amèrica: és una espècie de peix endèmica del riu Verde i de la Laguna de la Media Luna (conca del riu Panuco, San Luis Potosí, Mèxic).

## Referències

* 1 2 3 4 «Herichthys bartoni» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Conkel, D., 1993. Cichlids of North and Central America. T.F.H. Publications, Inc., Estats Units.

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Burgess, W. E., 2000: The Cichlasoma story. Herichthys, the break-up. Tropical Fish Hobbyist v. 48 (núm. 11): 44-54.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* Riehl, R. i H.A. Baensch, 1996. Aquarien Atlas, Band 1. 10a. edició. Mergus Verlag GmBH, Melle, Alemanya. 992 p.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Herichthys steindachneri

Herichthys steindachneri és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 40 cm de longitud total.

## Alimentació

Menja caragols i peixets.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical entre 23 °C-29 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Amèrica: és una espècie de peix endèmica dels rius Tamasopo, Gallinas i Ojo Frío (conca del riu Panuco, nord de Mèxic).

## Referències

* 1 2 3 4 «Herichthys steindachneri» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Conkel, D., 1993. Cichlids of North and Central America. T.F.H. Publications, Inc., Estats Units.

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Burgess, W. E., 2000: The Cichlasoma story. Herichthys, the break-up. Tropical Fish Hobbyist v. 48 (núm. 11): 44-54.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* Riehl, R. i H.A. Baensch, 1996. Aquarien Atlas, Band 1. 10a. edició. Mergus Verlag GmBH, Melle, Alemanya. 992 p.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Gemma Romanyà i Valls

Gemma Romanyà i Valls (Capellades, 29 de setembre de 1945 - 5 de març de 2018) va ser una empresària del sector de les arts gràfiques i una important mecenes cultural catalana.

## Empresària i mecenes

Originària de Capellades (Anoia), des del 1973 hi va dirigir la impremta Romanyà Valls SA, amb centre a Capellades i la Torre de Claramunt.
Alhora, des del 1988 patrocinà uns concerts de cambra presentats en un acurat programa sota el títol genèric de Concurs Paper de Música de Capellades. Poc després inicià la construcció de la Sala Paper de Música a Capellades, que s'inaugurà a l'octubre del 1991, que ha estat d'aleshores ençà l'escenari d'enregistraments musicals o concerts i tota mena d'altres activitats culturals, teatrals, poètiques i fins i tot cinematogràfiques. Més endavant, el 1992, promogué el Curs Internacional de Música de Cambra de Capellades, certamen anyal per a la promoció de joves intèrprets en què hi van anar participant any rere any professors i alumnes de procedència internaciona.
Col·laborà en l'edició dels àlbums gravats per l'orquestra Ensemble XXI i també va cedir-los l'estudi per al seu enregistrament. Per aquest motiu el curs 2010/11 va ser convidada d'honor al concert de presentació del CD Postales de verano, que formava part del programa de cinc concerts celebrats per Ensemble XXI amb motiu del seu desè aniversari.
També es va comprometre amb la recerca que l'equip d'investigació de l'IPHES (Institut Català de Paleoecologia Humana i Evolució Social) du a terme al jaciment arqueològic de l'Abric Romaní, i va participar tot sovint en el seu finançament.
També fou promotora i divulgadora a Capellades de l'Eurocongrés 2000.

## Premis i reconeixements

El 1998 va rebre un dels Premis d'Actuació Cívica de la Fundació Lluís Carulla, i el 2005 va guanyar, per unanimitat del jurat, el Premi al Patrocini i Mecenatge Empresarial a Espanya.

## Vida personal

Estigué casada amb Miquel Pujol i Palol, que fou company seu també en l'activisme cultural, i tingué tres fills.

## Referències

* ↑ Redaccio «Mor als 72 anys la impressora capelladina Gemma Romanyà». Anoia Diari, 05-03-2018 [Consulta: 6 març 2018].
* ↑ Parlem amb la Gemma Romanyà Valls i la Montse Lobato, anoiadiari, 22 d'abril de 2016
* 1 2 Estallo, Anna. «I tot va començar amb un piano…». Nits de Clàssics, dimecres, 5 desembre 2018. [Consulta: 30 juliol 2020].
* 1 2 3 Pinyol Colom, Joan «Gemma Romanyà Valls. Una vida teixint complicitats». Revista d'Igualada, núm. 58.
* ↑ «Gemma Romanyà i Valls | enciclopèdia.cat». [Consulta: 30 juliol 2020].
* ↑ Ensemble XXI presenta su nuevo álbum "Postales de Verano", www.radiohuesca.com
* ↑ Gemma Romanyà i Valls Arxivat 2016-12-28 a Wayback Machine. al web de la Fundació Carulla
* ↑ La capelladina Romanyà Valls guanya un premi al mecenatge pel 'Paper de Música' Arxivat 2016-12-29 a Wayback Machine., lafura.cat, 15 de novembre de 2005
* ↑ Prat, Pere. «Mor als 72 anys l'empresària i mecenes capelladina Gemma Romanyà». Veuanoia.cat, 06-03-2018. [Consulta: 30 juliol 2020].

## Enllaços externs

* «Gemma Romanyà». "Identitats", dirigit i presentat per Josep Maria Espinàs. TV3, emissió 26 octubre 1986..
# Arxipèlag Louisiade

L'arxipèlag Louisiade és un arxipèlag situat al sud de Nova Guinea, que avui dia pertany a Papua Nova Guinea.
Està tallat pel meridià 152° est i el paral·lel 10° 50′. Consisteix en una multitud d'illes i esculls de corall dispersos de nord a sud-est en una superfície de 390² km. Les principals en són les de Tagula (990 km².), Duba (770 km².). Saint-Agnan o Misuna (275 km².). Panatinani o Joanuet i Paniet.
L'illa de Tagula o del Sudesta és molt muntanyosa (820 m. s.n.m) i en la part sud-oest de l'arxipèlag s'hi troba l'escull especialment anomenat Luisiade Reef. Va pertànyer a Anglaterra. Els seus habitants són de raça papuàsica. Fou descoberta l'any 1767 per La Pérouse

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 31, pàg. 333 (ISBN 84-239-4531-6)