OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Parapercis vittafrons

Parapercis vittafrons és una espècie de peix de la família dels pingüipèdids i de l'ordre dels perciformes.

## Etimologia

El seu nom específic fa referència a les seues 4 bandes (vitta) de color marró fosc que van des de l'ull fins a la part frontal (frons amb el significat de cara) del cap.

## Descripció

El mascle fa 9 cm de llargària màxima i la femella 8,1. En vida presenta una coloració marró al dors; 6 franges de color marró fosc i en forma de la lletra U; el cap blanquinós; l'opercle amb 4 bandes taronges; 4 franges negroses per sota i per davant dels ulls (les dues primeres travessant el llavi superior); la part ventral del cap amb punts negrosos; la part espinosa de l'aleta dorsal de color taronja-groc, amb un gran punt basal i negre, el marge blanc i una línia rogenca i submarginal; dues línies negroses i amples a l'aleta caudal; una franja negra a les aletes pectorals i aletes pelvianes blanquinoses. Mandíbula inferior sortint. 2-3 parells de dents canines a la mandíbula superior i 3 a la inferior. Absència de dents palatines. 5 espines i 21 radis tous a l'aleta dorsal i 1 espina i 17 radis tous a l'anal. 17 radis a les aletes pectorals. La quarta espina de l'aleta dorsal és la més allargada del conjunt. Aleta caudal arrodonida ventralment i truncada dorsalment. Aletes pelvianes arribant tot just a l'anus. 57-58 escates a la línia lateral. Galtes amb escates petites i cicloïdals. 4-6 + 8-10 branquiespines. 30 vèrtebres.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix marí, bentopelàgic (entre 19 i 22 m de fondària) i de clima tropical, el qual viu al Pacífic occidental: Papua Nova Guinea.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Bleeker P., 1863. Onzième notice sur la faune ichthyologique de l'île de Ternate. Neder. Tijdschr. Dierk. V. 1. 228-238.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 4 Randall, J. E., 2008. Six new sandperches of the genus Parapercis from the Western Pacific, with description of a neotype for Parapercis maculata (Bloch & Schneider). The Raffles Bulletin of Zoology, Supplement Series, núm. 19: 159–178.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Romero, P., 2002. An etymological dictionary of taxonomy. Madrid (Espanya).
* ↑ Allen, G. R. i M. V. Erdmann, 2012. Reef fishes of the East Indies. Vols. I-III. Tropical Reef Research, Perth, Austràlia.
* ↑ Papua New Guinea Endemic Marine Fish Checklist (anglès)

## Enllaços externs

* AQUATAB (txec)
* BioLib (anglès)
* ION (anglès)
# Parastegophilus maculatus

Parastegophilus maculatus és una espècie de peix de la família dels tricomictèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima temperat.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Paranà i Uruguai.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Miranda Ribeiro, P. de, 1946. Notas paro o estudo dos Pygidiidae Brasileiros (Pisces - Pygidiidae - Stegophilinae). Boletim do Museu Nacional, Zoologia (N. S.) Núm. 58: 1-20, foldout table, Pls. 1-7.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Steindachner, F., 1879. Über einige neue und seltene Fischarten aus den zoologischen Museen zu Wien, Stuttgart und Warschau. Anzeiger der Akademie der Wissenschaften in Wien v. 16 (núm. 4): 29-34.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ De Pínna, M.C.C. i W. Wosiacki, 2003. Trichomycteridae (pencil or parasitic catfishes). p. 270-290. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Paravandellia oxyptera

Paravandellia oxyptera és una espècie de peix de la família dels tricomictèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2,8 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Paranà, Paraguai i Uruguai.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Miranda Ribeiro A. de, 1912. Loricariidae, Callichthyidae, Doradidae e Trichomycteridae. A: Commissão de Linhas Telegraphicas Estrategicas de Matto-Grosso ao Amazonas. Matto-Grosso Annexo núm. 5. 1-31.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ De Pínna, M.C.C. i W. Wosiacki, 2003. Trichomycteridae (pencil or parasitic catfishes). p. 270-290. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ López, H.L., R.C. Menni i A.M. Miguelarena, 1987. Lista de los peces de agua dulce de la Argentina. Biología Acuática Núm. 12, 50 p. (Instituto de Limnología "Dr. Raúl A. Ringuelet").
* ↑ López, H.L., A.M. Miquelarena i J. Ponte Gómez, 2005. Biodiversidad y distribución de la ictiofauna Mesopotámica. Miscelánea 14:311-354.
* ↑ Nion, H., C. Rios i P. Meneses, 2002. Peces del Uruguay: Lista sistemática y nombres comunes. Montevideo, Uruguai, DINARA, Infopesca.
* ↑ Zaniboni Filho, E., S. Meurer, O.A. Shibatta i A.P. de Oliverira Nuñer, 2004. Catálogo ilustrado de peixes do alto Rio Uruguai. Florianópolis: Editora da UFSC : Tractebel Energia. 128 p. : col. ill., col. maps; 25 cm.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Machado, F.A. i I. Sazima, 1983. Comportamento alimentar do peixe hematófago Branchioica bertonii (Siluriformes, Trichomycteridae). Ciência e cultura 35(3):344-352.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Parc Natural de la Serra d'Espadà

La serra d'Espadà va ser declarada Parc Natural pel Govern Valencià mitjançant el Decret 161/1998 de 29 de setembre.
La superfície declarada com a parc ocupa 31.180 ha, fet que el converteix en el segon Espai Natural Protegit de major extensió de tot el País Valencià (després del Parc Natural de les Gorges del Cabriol). Dels 19 municipis implicats, 11 tenen tot el seu terme municipal dins dels límits del parc natural (Aín, L'Alcúdia de Veo, Almedíxer, Assuévar, Xóvar, Eslida, les Fonts d'Aiòder, Figueres, Pavies, Torralba i Vilamalur); mentre que els 8 restants (Alfondeguilla, Algimia d'Almonesir, Artana, Aiòder, Matet, Suera, Tales i La Vall d'Almonesir) sols estan inclosos parcialment.

## Legislació

* DECRET 218/1997, de 30 de juliol, del Govern Valencià, pel qual s'aprova el Pla d'Ordenació dels Recursos Naturals de la Serra d'Espadà. (DOGV núm. 3075, de 10.09.1997)
* DECRET 161/1998, de 29 de setembre, del Govern Valencià, pel qual es declara parc natural protegit a la serra d'Espadà. (DOGV núm. 3347, de 08.10.1998)
* DECRET 59/2005, d'11 de març, del Consell de la Generalitat, pel qual s'aprova el Pla rector d'ús i gestió del Parc Natural de la Serra d'Espadà. (DOGV núm. 4969, de 18.03.2005)

## Vegeu també

* Paratge Natural Municipal de La Esperanza
* Microrreserva de Flora d'El Tajar
* Font de Cabres
* Puntal de l'Aljub

## Enllaços externs

* Parcs Naturals de la Comunitat Valenciana: Serrà d'Espadà Arxivat 2010-10-28 a Wayback Machine.
* Societat d'Amics de la Serra d'Espadà
# Parc nacional de Pxav-Khevsúreti

El Parc nacional de Pxav-Khevsúreti (georgià: ფშავ-ხევსურეთი) es troba al municipi de Dúixeti, regió de Mtskheta-Mtiàneti, a Geòrgia. El parc s'ha creat mitjançant la participació directa de la World Wide Fund for Nature.

## Fauna

El parc nacional de Pxav-Khevsúreti ajudarà a la conservació del lleopard (Panthera pardus) al Caucas, així com la cabra Bezoar (Capra aegagrus aegagrus), la Cabra del Caucas oriental (Capra caucasica cylindricornis) que és endèmica, l'os bru, el linx nòrdic, el Cérvol comú caucàsic i l'isard.

## Infraestructura turística

Es pot arribar al parc nacional de Pxav-Khevsúreti mitjançant la ruta Tbilisi-Jínvali-Baríssakho-Xàtili.

## Referències

* ↑ Pshav-Khevsureti in Georgia Arxivat 2019-04-27 a Wayback Machine. Protected Planet
* ↑ Àrees protegides de Àrees protegides de Pshav-Khevsureti establertes a Geòrgia
* ↑ Programa de suport Pxav-Khevsúreti Arxivat 2020-02-19 a Wayback Machine. per a zones protegides al Caucas - Geòrgia (SPPA-Georgia).
* ↑ Yarovenko, Yuri; Zazanashvili, Nugzar «Recent hard evidence for the occurrence of the Leopard, Panthera pardus (Mammalia: Felidae), in the Eastern Greater Caucasus» (en anglès). Zoology in the Middle East, 62, núm. 1, 2016, pàg. 88-90. DOI: 10.1080 [Consulta: 28 novembre 2020].
* ↑ Parc nacional Pxav-Khevsúreti a Parcs nacionals de Geòrgia

## Vegeu també

* Àrees protegides de Geòrgia
# Paretroplus

Paretroplus és un gènere de peixos de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Distribució geogràfica

És endèmic de Madagascar.

## Taxonomia

* Paretroplus dambabe (Sparks, 2002)
* Paretroplus damii (Bleeker, 1868)
* Paretroplus gymnopreopercularis (Sparks, 2008)
* Paretroplus kieneri (Arnoult, 1960)
* Paretroplus lamenabe (Sparks, 2008)
* Paretroplus maculatus (Kiener & Maugé, 1966)
* Paretroplus maromandia (Sparks & Reinthal, 1999)
* Paretroplus menarambo (Allgayer, 1996)
* Paretroplus nourissati (Allgayer, 1998)
* Paretroplus petiti (Pellegrin, 1929)
* Paretroplus polyactis (Bleeker, 1878)
* Paretroplus tsimoly (Stiassny, Chakrabarty & Loiselle, 2001)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ ZipCodeZoo (anglès)
* ↑ Sparks, J. S. 2002. Paretroplus dambabe, a new cichlid fish (Teleostei: Cichlidae) from northwestern Madagascar, with a discussion on the status of P. petiti. Proc. Biol. Soc. Wash. v. 115 (núm. 3): 546-563.
* 1 2 Sparks, J. 2008. Phylogeny of the cichlid subfamily Etroplinae and taxonomic revision of the malagasy cichlid genus Paretroplus (Teleostei: Cichlidae). Bulletin of the American museum of Natural history, 314: 1-151.
* ↑ Stiassny, M. L. J., P. Chakrabarty & P. V. Loiselle 2001. Relationships of the Madagascan cichlid genus Paretroplus, with description of a new species from the Betsiboka River drainage of northwestern Madagascar. Ichthyol. Explor. Freshwaters v. 12 (núm. 1): 29-40.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R., 1993. The most complete colored lexicon of cichlids. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units).
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Khursa

Khursa (àrab: كرزه, Kurzah) és una vila palestina de la governació d'Hebron, a Cisjordània, situada 7 kilòmetres al sud-oest d'Hebron. Segons l'Oficina Central Palestina d'Estadístiques tenia 4.543 habitants el 2016. Les instal·lacions d'atenció primària de salut del poble estan designades pel Ministeri de Salut com a nivell 2.

## Etymologia

Segons Palmer, el nom Khirbet Kurza significa "les ruïnes de kurza", un con de pi.

## Història

En 1883 el Survey of Western Palestine de Fons per a l'Exploració de Palestina hi va trobar "murs, coves, pou i una volta, probablement una cisterna. Hi havia diverses cisternes i un sagrat lloc cap a l'oest. Algunes de les ruïnes semblen modernes, algunes antigues."

## Referències

* ↑ 2007-2016 PCBS census Arxivat 2013-07-05 at Archive.is. Palestinian Central Bureau of Statistics (PCBS). p. 107.
* ↑ West Bank Health care
* ↑ Palmer, 1881, p 400
* ↑ Conder and Kitchener, 1883, SWP III, p. 359

## Bibliografia

* Conder, Claude Reignier; Kitchener, H. H.. The Survey of Western Palestine: Memoirs of the Topography, Orography, Hydrography, and Archaeology. 3. Londres: Comitè del Fons per a l'Exploració de Palestina, 1883.
* Palmer, E. H.. The Survey of Western Palestine: Arabic and English Name Lists Collected During the Survey by Lieutenants Conder and Kitchener, R. E. Transliterated and Explained by E.H. Palmer. Comitè del Fons per a l'Exploració de Palestina, 1881.
# Parodon moreirai

Parodon moreirai és una espècie de peix de la família dels parodòntids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 11,8 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* ↑ Cuvier, G. & A. Valenciennes, 1850. Histoire naturelle des poissons. Tome vingt-deuxième. Suite du livre vingt-deuxième. Suite de la famille des Salmonoïdes. Table générale de l'Histoire Naturelle des Poissons (pp. 1-91). Hist. Nat. Poiss. v. 22: i-xx + 1 p. + 1-532 + 1-91, Pls. 634-650.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Ingenito, L. F. S. & P. A. Buckup. 2005. A new species of Parodon from the Serra da Mantiqueira, Brazil (Teleostei: Characiformes: Parodontidae). Copeia 2005 (núm. 4): 765-771.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J., 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey, Estats Units. 672 p.
* Jesus, C. M. de i O. Moreira-Filho, 2000: Karyotypes of three species of Parodon (Teleostei: Parodontidae). Ichthyological Exploration of Freshwaters v. 11 (núm. 1): 75-80.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Pavanelli, C.S., 1999. Revisão taxonômica da Família Parodontidae (Ostariophysi: Characiformes). Universidade Federal de São Carlos, Brasil, 332p. Tesi doctoral.
* Pavanelli, C.S., 2003. Parodontidae (Parodontids). p. 46-50. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Roberts, T. R., 1974: Osteology and classification of the noetropical characoid fishes of the families Hemiodontidae (including Anodontinae) and Parodontidae. Bulletin of the Museum of Comparative Zoology v. 146 (núm. 9): 411-472, Pl. 1.
* Scharcansky, A. i C. A. S. Lucena, 2008: Phylogenetic assessment of ultrastructural and histological characters of teeth in the Anostomoidea, Hemiodontidae and Parodontidae (Teleostei: Ostariophysi: Characiformes). Zootaxa Núm. 1948: 36-56.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Expedició a Tunis (1424)

Alfons el Magnànim ordenà un atac contra les illes de Gerba i Quèrquens, bases de pirates que atacaven Sicília
El comte Frederic de Luna i Ramon de Perellós comandaren un estol que recollí Pere d'Aragó, germà del rei, que resistia a Nàpols després del fracàs de la campanya naval d'Alfons el Magnànim. La flota seguí la costa fins a Gènova, bloquejant-la, i intervenint als ports de Lestri, Bonifacio i Portofiu. Gerba els resultà impossible de conquerir per estar ben guarnida, en canvi a Querquens la victòria fou completa i s'aconseguí un quantiós botí. Encara s'atreviren a atacar la ciutat de Tunis, però aquesta evità l'atac amb nombrosos presents i alliberant molts presoners cristians. En aquesta expedició participà Ausiàs March

## Referències

* ↑ Rodón i Oller, Francesch. Fets de la Marina de guerra catalana. Barcelona: La Renaixensa, 1898, p.80.
# Parrella fusca

Parrella fusca és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic oriental central: Panamà.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Ginsburg I., 1938. Eight new species of gobioid fishes from the American Pacific coast. Allan Hancock Pac. Exped. 1932-1940. Los Angeles, v. 2 (núm. 7). 109-121.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Ginsburg, I., 1939. Twenty one new American gobies. Journal of the Washington Academy of Sciences v. 29 (núm. 2): 51-63.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Allen, G.R. i D.R. Robertson, 1994. Fishes of the tropical eastern Pacific. University of Hawaii Press, Honolulu. 332 p.
* ↑ Hoese, D.F., 1995. Gobiidae. Gobios, chanquetes y guasetas. p. 1129-1135. A: W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) Guia FAO para Identificación de Especies para los Fines de la Pesca. Pacífico Centro-Oriental. 3 Vols. FAO, Roma.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Hoese, D. F., 1973: Gobius lucretiae referred to the gobiid fish genus Parrella with a review of the species. Copeia 1973 (núm. 4): 817-819.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Neolissochilus stevensonii

Neolissochilus stevensonii és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a Myanmar.

## Referències

* ↑ Rainboth, W. J. 1985. Neolissochilus, a new genus of South Asian cyprinid fishes. Beaufortia v. 35 (núm. 3): 25-35.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. vol 1. A.A. Balkema, Rotterdam. 541 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Lycodapus australis

Lycodapus australis és una espècie de peix de la família dels zoàrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 8,6 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima temperat i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Terra del Foc.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gilbert C. H., 1890. A preliminary report on the fishes collected by the steamer Albatross on the Pacific coast of North America during the year 1889, with descriptions of twelve new genera and ninety-two new species. Proceedings of the United States National Museum v. 13 (núm. 797). 49-126.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Norman, J. R., 1937. Coast fishes. Part II. The Patagonian region. Discovery Reports v. 16: 1-150, Pls. 1-5.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Anderson, M.E., 1994. Systematics and osteology of the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes). Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. 60:120 p.
* ↑ Pequeño, G., 1989. Peces de Chile. Lista sistemática revisada y comentada. Rev. Biol. Mar., Valparaíso 24(2):1-132.

## Bibliografia

* Anderson, M. E., 1989: Records of rare eelpouts of the genus Lycodapus Gilbert in the North and southeastern Pacific Ocean, with an addition to the California marine fish fauna. California Fish and Game v. 75 (núm. 3): 148-154.
* Anderson, M.E. i V.V. Fedorov, 2004. Family Zoarcidae (Swainson, 1839). Eelpouts. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (34):58.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Peden, A. E. i M. E. Anderson, 1978: A systematic review of the fish genus Lycodapus (Zoarcidae) with descriptions of two new species. Canadian Journal of Zoology v. 56 (núm. 9): 1925-1961.
* Peden, A. E. i M. E. Anderson, 1981: Lycodapus (Pisces: Zoarcidae) of eastern Bering Sea and nearby Pacific Ocean, with three new species and a revised key to the species. Canadian Journal of Zoology v. 59 (núm. 4): 667-678.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB