OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Escut dels Poblets

L'escut oficial dels Poblets té el següent blasonament:
| « | Escut quadrilong de punta redona, migpartit i truncat. En el primer quarter, en camp d'or, quatre pals de gules, abraçats d'atzur sembrat de flors de lis d'or i brisat amb lambel de gules. En el segon quarter, sobre camp de sinople, una torre d'or maçonada i aclarida de sable. En el tercer quarter, sobre camp d'atzur, tres cases d'argent. Per timbre, una corona reial oberta. | » |

## Història

L'escut va ser reconegut oficialment el 2001.
La primera partició mostra les armes del primer comte de Dénia, Alfons d'Aragó i de Foix, senyor de les terres que van conformar el nou municipi creat el 1971. Precisament, les tres cases de la part inferior fan referència a l'origen tripartit del terme municipal i al·ludeixen als tres «poblets» originaris de Setla, Mira-rosa i Miraflor. Curiosament, tot i que el blasonament oficial parla de tres cases, tant l'escut utilitzat per la Generalitat Valenciana com el que fa servir l'Ajuntament mostra tres pobles o alqueries. La torre de la segona partició simbolitza la torre de guaita dels segles xv-xvi.

## Referències

* ↑ «Resolució de 7 de setembre de 2001, del conseller de Justícia i Administracions Públiques». Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, núm. 4.123, 08-11-2001.
* ↑ Sistema d'Informació Municipal de la Generalitat Valenciana
* ↑ «Ajuntament dels Poblets». Arxivat de l'original el 2014-06-29. [Consulta: 15 juliol 2010].
* ↑ Ajuntament dels Poblets – Història Arxivat 2009-08-04 a Wayback Machine. (castellà)

## Enllaços externs

* «Escuts municipals dels Poblets».
# Escut dels Torms

L'escut oficial dels Torms té el següent blasonament:
    Escut caironat: de sinople, tres torms d'or malordenats. Per timbre, una corona mural de poble.

## Història

El dia 1 d'agost de 2017, el Ple de l'Ajuntament dels Torms va acordar iniciar l'expedient d'adopció de l'escut heràldic del municipi. El consistori va assumir com a escut un que, com a representació gràfica del nom del municipi, incorpora tres torms.
En sessió de 10 de desembre de 2020, el Ple de l'Ajuntament aprovava l'escut heràldic municipal amb el quòrum de la majoria absoluta del nombre legal de membres de la corporació.
La direcció general d'Administració Local donava conformitat a la versió actual el 22 de desembre del 2020 i en publicava la resolució al DOGC el 19 de febrer del 2021 amb el número 8.345.

## Vegeu també

* Escuts i banderes de les Garrigues

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ PRE/404/2021, de 12 de febrer, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de l'escut heràldic del municipi dels Torms.» ( PDF). DOGC núm. 8.345. Generalitat de Catalunya, 19-02-2021. [Consulta: 4 març 2021].
# Escut i bandera d'Albatera

L'escut i la bandera d'Albatera són els símbols representatius d'Albatera, municipi del País Valencià, a la comarca del Baix Segura.

## Escut heràldic

L'escut oficial d'Albatera té el següent blasonament:
| « | Escut quadrilong de punta redona, mig partit i truncat. Al primer quarter, en camp de gules, un roc d'or. Al segon quarter, en camp d'argent, una corneta de sable, enllaçada de gules. Al tercer quarter, una petxina d'argent, sobre camp d'atzur. Per timbre, una corona reial oberta. | » |

## Bandera

La bandera oficial d'Albatera té la següent descripció:
| « | Bandera de proporcions 2:3. Tercejada vertical, sent el segon terç, en el centre, de doble amplària que els altres dos; de color gules, carregat de l'escut municipal. El primer terç, el de l'asta, de blau. En el tercer terç, el batent, de groc. | » |

## Història

L'escut s'aprovà per Resolució de 2 de juliol de 1997, del conseller de Presidència, publicada en el DOGV núm. 3.077, de 12 de setembre de 1997.
El roc i la corneta són les armes dels Rocafull, antics senyors de la localitat. La petxina és el símbol al·lusiu a sant Jaume, patró de la vila.
La bandera s'aprovà per Resolució de 3 de setembre de 1999, del conseller de Justícia i Administracions Públiques, publicada en el DOGV núm. 3.614, de 28 d'octubre de 1999.

## Vegeu també

* Llista d'escuts del País Valencià.
* Escuts i banderes del Baix Segura.

## Referències

* 1 2 3 Generalitat Valenciana. Escuts i banderes dels municipis de la Comunitat Valenciana (pdf), 2003, p. 36 i 259 [Consulta: 12 setembre 2015].
* ↑ «Resolució de 2 de juliol de 1995, del Conseller de Presidència, per la qual s'aprova l'escut de l'Ajuntament d'Albatera (Alacant)» (pdf). Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, 3.077, 12-09-1997, pàg. 14.563-14.564 [Consulta: 29 juny 2017].
* ↑ «Resolució de 3 de setembre de 1999, del Conseller de Justícia i Administracions Públiques, per la qual s'aprova la bandera de l'Ajuntament d'Albatera (Alacant)» (pdf). Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, 3.614, 28-10-1999, pàg. 17.561 [Consulta: 29 juny 2017].
# Escut i bandera d'Alginet

L'escut i la bandera d'Alginet són els símbols representatius del municipi valencià d'Alginet (Ribera Alta).

## Escut heràldic

L'escut oficial d'Alginet té el següent blasonament:
| « | Escut quadrilong de punta redona, partit. Al primer quarter, en camper d'atzur, un Agnus Dei d'argent sobre un llibre obert d'or, sostenint una banderola blanca amb creu de gules. Al segon quarter, en camper de gules, una torre d'or, maçonada i aclarida de sable. Per timbre, una corona reial oberta. | » |

## Bandera

La bandera oficial d'Alginet té la següent descripció:
| « | Bandera de proporcions 2:3. Partida per meitat vertical. La primera, junt a l'asta, de blau, un Agnus Dei blanc sobre un llibre obert groc, sostenint una banderola blanca amb una creu roja. La segona, al batent, de roig una torre groga, maçonada i aclarida de negre. | » |

## Història

L'escut s'aprovà per Resolució del 27 de febrer de 1995, del conseller d'Administració Pública, publicada en el DOGV núm. 2.467, del 10 de març de 1995.
La bandera s'aprovà per Resolució de 18 de gener de 2016, de la Presidència de la Generalitat, publicada en el DOGV núm. 7.710, de 2 de febrer de 2016.
L'element de la primera partició són les armes dels Cabanyelles, antics senyors de la vila. El segon quarter al·ludeix a la torre del castell d'Alèdua, situada històricament al terme d'Alginet i actualment pertanyent al municipi de Llombai.

## Vegeu també

* Llista d'escuts del País Valencià

## Referències

* 1 2 Generalitat Valenciana. Escuts i banderes dels municipis de la Comunitat Valenciana (pdf), 2003, p. 48 [Consulta: 12 setembre 2015].
* 1 2 «Resolució de 18 de gener de 2016, de la Presidència de la Generalitat, per la qual aprova la bandera d'Alginet» (pdf). Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, 7.710, 02-02-2016, pàg. 2.258-2.259 [Consulta: 21 juny 2017].
* ↑ «Resolució de 27 de febrer de 1995, del conseller d'Administració Pública, per la qual aprova la modificació de l'escut de l'Ajuntament d'Alginet (València)» (pdf). Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, 2.467, 10-03-1995, pàg. 3.603 [Consulta: 15 desembre 2015].
# Escut i bandera d'Algímia d'Almonesir

L'escut i la bandera d'Algímia d'Almonesir són els símbols representatius d'Algímia d'Almonesir, municipi del País Valencià, a la comarca de l'Alt Palància.

## Escut heràldic

L'escut oficial d'Algímia d'Almonesir té el següent blasonament:
| « | Escut quadrilong de punta redona. En camp de gules, castell d'or, maçonat i aclarit de sable, terrassat del seu color, amb una bandera d'argent amb l'asta de sable sobre la torrassa central. Al timbre, corona reial oberta. | » |

## Bandera

La bandera oficial d'Algímia d'Almonesir té la següent descripció:
| « | Bandera de proporcions 2:3. Tercejada en alt. Primer, el de l'asta, de gules o roig, amb una torre d'or, amb una bandera d'argent amb l'asta de sable, sobre la torre central. El segon o central de groc. El tercer, al batent, d'argent o gris perla. | » |

## Història

L'escut s'aprovà per Resolució del 2 d'octubre de 2001, del conseller de Justícia i Administracions Públiques, publicada en el DOGV núm. 4.117, del 30 d'octubre de 2001.
Es tracta de l'escut tradicional, emprat per l'Ajuntament si més no des de mitjan segle xix, fa referència al castell d'Almonesir, del segle xii, un antic ribat, o monestir musulmà fortificat. A l'Arxiu Històric Nacional es conserven dos segells en tinta, un de l'Ajuntament i l'altre de l'Alcaldia, de 1876, on ja apareix l'escut.
L'autor de la bandera és Ramon Gimeno Royo. Va ser aprovada per Resolució de 9 de març de 2004, del conseller de Justícia i Administracions Públiques, publicada en el DOGV núm. 4.737, de 22 d'abril de 2004.

## Vegeu també

* Llista d'escuts del País Valencià

## Referències

* 1 2 Generalitat Valenciana. Escuts i banderes dels municipis de la Comunitat Valenciana (pdf), 2003, p. 46 [Consulta: 12 setembre 2015].
* 1 2 «Resolució de 9 de març de 2004, del conseller de Justícia i Administracions Públiques, per la qual s'aprova la bandera de l'Ajuntament d'Algimia de Almonacid (Castelló)» (pdf). Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, 4.737, 22-04-2004, pàg. 9.825 [Consulta: 23 juny 2016].
* ↑ «Resolució de 2 d'octubre de 2001, del conseller de Justícia i Administracions Públiques, per la qual s'aprova l'escut de l'Ajuntament d'Algimia de Almonacid (Castelló)» (pdf). Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, 4.117, 30-10-2001, pàg. 23.104-23.105 [Consulta: 23 juny 2016].
* ↑ Arxiu Històric Nacional. «Sellos de la Alcaldía y del Ayuntamiento Constitucional de Algimia de Almonacid, Castellón (Colección de sellos en tinta)». PARES-Portal de Archivos Españoles. [Consulta: 22 juliol 2016].
* ↑ Gimeno Royo, Ramón. «Historia del pueblo» (en castellà). www.algimiadealmonacid.es. Arxivat de l'original el 5 d’agost 2016. [Consulta: 23 juny 2016].
# Escut i bandera d'Ondara

L'escut i la bandera d'Ondara són els símbols representatius tradicionals d'Ondara, municipi del País Valencià, la Marina Alta.

## Escut heràldic

L'escut té el següent blasonament oficial:
| « | Escut quadrilong de punta redona. En camp d'atzur, un castell d'argent, amb tres torres, maçonat i aclarit de sable. En el timbre, una corona reial oberta. | » |

## Bandera

La bandera oficial d'Ondara té la següent descripció:
| « | Bandera de proporcions 2:3; en camp d'atzur, al centre, un castell d'argent, amb tres torres, maçonat i aclarit de sable. | » |

## História

Es tracta d'un escut d'ús immemorial. S'aprovà el 6 de setembre de 1994 i es publicà en el DOGV núm. 2.366, de 14 d'octubre del mateix any. La bandera s'aprovà el 7 d'octubre de 1994 i es publicà en el DOCV el 7 de desembre del mateix any amb el número 2402.
El castell és al·lusiu a l'antiga fortalesa, de la qual només resta l'actual Torre del Rellotge.

## Vegeu també

* Llista d'escuts del País Valencià.

## Referències

* ↑ «Resolució de 6 de setembre de 1994, del conseller d'Administració Pública, per la qual aprova l'escut de l'Ajuntament d'Ondara (Alacant)» (pdf). Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, núm. 2366, 14-10-1994 [Consulta: 5 gener 2012].
* ↑ «Resolució de 7 d'octubre de 1994, del conseller d'Administració Pública, per la qual aprova la bandera de l'Ajuntament d'Ondara (Alacant)» (pdf). Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, núm. 2402, 07-12-1994 [Consulta: 5 gener 2012].
* ↑ Generalitat Valenciana. Escuts i banderes dels municipis de la Comunitat Valenciana (pdf), 2003, p. 167 i 290 [Consulta: 12 setembre 2015].
# Escut i bandera de Barxeta

L'escut i la bandera de Barxeta són els símbols representatius de Barxeta, municipi del País Valencià a la comarca de la Costera.

## Escut heràldic

L'escut oficial de Barxeta té el següent blasonament:
| « | Escut ibèric, amb la boca redona, truncat i mig partit. Al primer quarter, d'argent, una barca de gules damunt d'ones d'atzur i d'argent, superades per tres mitges llunes també de gules. Al segon quarter, en camper de gules, tres sabates caironades d'argent i de sable ben ordenades. Al tercer quarter, en camper d'or, tres faixes de gules. Com a timbre, una corona reial oberta. | » |

## Bandera de Barxeta

La bandera oficial de Barxeta té la següent descripció:
| « | Bandera de proporcions 2:3. Per meitat en alt, roig i blanc, al centre l'escut municipal timbrat. | » |

## Història

L'escut va ser aprovat per Resolució de 14 de juliol de 1992, del conseller d'Administració Pública, publicada en el DOGV núm. 1.845, del 17 d'agost de 1992.
La barca és un senyal parlant al·lusiu al nom del poble; les mitges llunes recorden que Barxeta fou una antiga alqueria de moriscs. Sota la barca figuren les armes dels Zapata i els Tallada, antics senyors de la localitat.
La bandera va ser aprovada per Resolució de 3 d'octubre de 1994, del conseller d'Administració Pública, publicada en el DOGV núm. 2.392, del 22 de novembre de 1994.

## Referències

* 1 2 Generalitat Valenciana «Resolució de 14 de juliol de 1992, del Con­seller d'Administració Pública, per la qual s'apro­va l'escut municipal de l'Ajuntament de Barxeta (Va­lència)» (pdf). Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, 1.845, 17-08-1992, pàg. 8.261-8.262 [Consulta: 9 febrer 2015].
* 1 2 Generalitat Valenciana «Resolució de 3 d'octubre de 1994, del Con­seller d'Administració Pública, per la qual aprova la bandera de l'Ajuntament de Barxeta (València)» (pdf). Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, 2.392, 22-11-1994, pàg. 2.391-2.392 [Consulta: 9 febrer 2016].
* ↑ Generalitat Valenciana. Escuts i banderes dels municipis de la Comunitat Valenciana (pdf), 2003, p. 62 [Consulta: 12 setembre 2015].

## Vegeu també

* Escuts i banderes de la Costera.
* Llista d'escuts del País Valencià.
# Escut i bandera de Benafer

L'escut i la bandera de Benafer són els símbols representatius de Benafer, municipi del País Valencià, a la comarca de l'Alt Palància.

## Escut heràldic

L'escut oficial de Benafer té el següent blasonament:
| « | Escut quadrilong de punta redona, truncat i mig partit. Al primer quarter, en camp de gules, un món d'argent, cintrat amb un cercle horitzontal i mig cercle superior vertical, ambdós d'or, i coronat d'una creu també d'or. Al segon quarter, en camp d'atzur, tres bandes d'or. Al tercer quarter, en camp d'atzur, quatre flors de lis d'or. Al timbre, una corona reial oberta. | » |

## Bandera

La bandera oficial de Benafer té la següent descripció:
| « | Bandera de proporcions 2:3. Entat en l'asta, de roig, un món d'argent, cintrat amb un cercle horitzonta i mig cercle superior vertical ambdós d'or, i coronat amb una creu també d'or. Al batent, de blau quatre flors de lis d'or. | » |

## Història

L'escut s'aprovà per Resolució de 28 de juny de 1996, del conseller de Presidència, publicada en el DOGV núm. 2.837, del 30 de setembre de 1996.
El món és l'atribut de sant Salvador, patró del poble. A sota, les armes del bisbe de Sogorb, Ènnec de Vallterra, que va comprar l'alqueria musulmana de Benafer el 1379.
La bandera s'aprovà per Resolució de 5 d'abril de 2001, del conseller de Justícia i Administracions Públiques, publicada en el DOGV núm. 4.001, de 17 de maig de 2001.

## Vegeu també

* Llista d'escuts del País Valencià

## Referències

* 1 2 Generalitat Valenciana. Escuts i banderes dels municipis de la Comunitat Valenciana (pdf), 2003, p. 64 i 268 [Consulta: 12 setembre 2015].
* 1 2 «Resolució de 5 d'abril de 2001, del conseller de Justícia i Administracions Públiques, per la qual s'aprova la bandera de l'Ajuntament de Benafer (Castelló)» (pdf). Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, 4.001, 17-05-2001, pàg. 10.898 [Consulta: 24 juny 2016].
* ↑ «Resolució de 28 de juny de 1996, del conseller de Presidència, per la qual aprova l'escut de l'Ajuntament de Benafer (Castelló)» (pdf). Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, 2.837, 30-09-1996, pàg. 10.911 [Consulta: 24 juny 2016].
# Escut i bandera de Beniflà

L'escut i la bandera de Beniflà són els símbols representatius de Beniflà, municipi del País Valencià a la comarca de la Safor.

## Escut heràldic

L'escut oficial de Beniflà té el següent blasonament:
| « | Escut quadrilong de punta redona. D'atzur, una venera d'argent flanquejada per dos escussons d'or carregats amb tres faixes de gules. En punta, tres faixes ondades d'argent. Al timbre, corona reial oberta. | » |

## Bandera

La bandera oficial de Beniflà té la següent descripció:
| « | Bandera de proporcions 2:3. De blau, al centre una venera de gris perla, flanquejada de dos cairons grocs carregats amb tres faixes de roig. En la part inferior, tres faixes ondades de blanc o gris perla, alternades amb dues faixes ondades de blau. | » |

## Història

L'escut s'aprovà per Resolució de 26 de març de 2012, del conseller de Presidència, i publicat en el DOCV núm. 6.749, de 5 d'abril de 2012.
La bandera s'aprovà per Resolució de 18 de gener de 2016, de la Presidència de la Generalitat, publicada en el DOCV núm. 7.710, de 2 de febrer de 2016.
La venera és el símbol de Sant Jaume, patró de la localitat. El faixat ondat representa el riu Serpis, que passa per la població. Els escudets caironats són les armories dels Carròs, primers senyors del Castell de Rebollet, jurisdicció a la qual pertanyia Beniflà.

## Vegeu també

* Llista d'escuts del País Valencià

## Referències

* 1 2 «Resolució de 26 de març de 2012, del conseller de Presidència, per la qual s'aprova l'escut del municipi de Beniflá» (pdf). Diari Oficial de la Comunitat Valenciana, 6.749, 05-04-2012, pàg. 9.478 [Consulta: 25 gener 2016].
* 1 2 «Resolució de 18 de gener de 2016, de la Presidència de la Generalitat, per la qual s'aprova la bandera de l'Ajuntament de Beniflá» (pdf). Diari Oficial de la Comunitat Valenciana, 7.710, 02-02-2016, pàg. 2.271 [Consulta: 22 juny 2017].
* ↑ T.Á.C «La nueva bandera de Beniflà incluye el símbolo de Sant Jaume y el Serpis». Levante-EMV [Gandia], 05-02-2016 [Consulta: 22 juny 2017].
* ↑ Ajuntament de Beniflà. «Història i símbols de Beniflà». www.benifla.es. [Consulta: 22 juny 2017].
# Escut i bandera de Benijòfar

L'escut i la bandera de Benijòfer són els símbols representatius oficials de Benijòfer, municipi del País Valencià, a la comarca del Baix Segura.

## Escut heràldic

L'escut oficial de Benijófer té el següent blasonament:
| « | Escut quadrilong de punta redona. Partit. Al primer quarter, en camp de gules, tres veneres d'or ben ordenades. Al segon quarter, en camp d'or, tres roques del seu color, sobre ones d'atzur i d'argent, posades en faixa i sumades, cadascuna d'aquestes, d'una ortiga de sinople de set fulles. Al timbre, una corona reial oberta. | » |

## Bandera

La bandera oficial de Benijòfer té la següent descripció:
| « | Bandera de proporcions 2:3. Entat a l'asta, de blau turquí, quatre faixes de plata o gris perla. A l'entat, de roig, tres veneres daurades. | » |

## Història

L'escut fou aprovat per Resolució de 6 de febrer de 1995, del conseller d'Administració Pública, publicada en el DOGV núm. 2.454, de 21 de febrer de 1995.
Les petxines són l'atribut de sant Jaume, el titular de la parròquia. Al costat, les armes dels Gallego Fajardo, antics senyors del poble, que li atorgaren la primera carta de població.
La bandera fou aprovada per Resolució de 17 de gener de 2002, del conseller de Justícia i Administracions Públiques, publicada en el DOGV núm. 4.192, de 18 de febrer de 2002.

## Vegeu també

* Escuts i banderes del Baix Segura.
* Llista d'escuts del País Valencià.

## Referències

* 1 2 Generalitat Valenciana. Escuts i banderes dels municipis de la Comunitat Valenciana (pdf), 2003, p. 82 i 283 [Consulta: 12 setembre 2015].
* ↑ «Resolució de 6 de febrer de 1995, del conseller d'Administració Pública, per la qual aprova l'escut de l'Ajuntament de Benijòfar» (pdf). Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, 2.454, 21-02-1995, pàg. 2.392 [Consulta: 16 febrer 2018].
* ↑ «Resolució de 17 de gener de 2002, del conseller de Justícia i Administracions Públiques, per la qual s'aprova la bandera de l'Ajuntament de Benijòfar (Alacant)» (pdf). Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, 4.192, 18-02-2002, pàg. 4.353-4.354 [Consulta: 16 febrer 2018].
# Escut i bandera de Betxí

L'escut i la bandera de Betxí són els símbols representatius del municipi valencià de Betxí (Plana Baixa).

## Escut heràldic

L'escut oficial de Betxí té el següent blasonament:
| « | Escut quadrilong de punta redona. D'argent, una ermita d'atzur acompanyada de dos xiprers de sinople. Per timbre, una corona reial tancada. | » |

## Bandera

La bandera oficial de Betxí té la següent descripció:
| « | Bandera de forma abocellada: quatre pals de gules en camper d'or. Al centre, l'escut municipal. Les proporcions de la bandera seran 2 d'amplària per 3 de llargària. | » |

## Història

L'escut s'aprovà per Resolució del 26 de gener de 1987, de la Direcció General de l'Administració Local, publicada en el DOGV núm. 529, de 18 de febrer de 1987.
La bandera s'aprovà per Resolució d'11 de maig de 1992, del Conseller d'Administració Pública, publicada en el DOGV núm. 1.796, de 3 de juny de 1992.
L'escut i la bandera han estat utilitzats tradicionalment pel municipi. S'hi representa l'ermita de Sant Antoni, patró de la vila.

## Vegeu també

* Escuts i banderes de la Plana Baixa
* Llista d'escuts del País Valencià

## Referències

* 1 2 3 Generalitat Valenciana. Escuts i banderes dels municipis de la Comunitat Valenciana (pdf), 2003, p. 88 i 276 [Consulta: 12 setembre 2015].
* ↑ «Resolució de 26 de gener de 1987, de la Direcció General d'Administració Local, per la qual és disposada la publicació de l'aprovació de l'Escut Heràldic municipal de Betxí (Castelló)» (pdf). Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, 529, 18-02-1987, pàg. 756-757 [Consulta: 21 juny 2017].
* ↑ «Resolució d'11 de maig de 1992, del Conseller d'Administració Pública, per la qual aprova la bandera municipal de l'Ajuntament de Betxí (Castelló)» (pdf). Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, 1.796, 03-06-1992, pàg. 5.481-5.482 [Consulta: 21 juny 2017].
# Escut i bandera de Bolulla

L'escut i la bandera de Bolulla són els símbols representatius de Bolulla, municipi del País Valencià, a la Marina Baixa.

## Escut heràldic

L'escut oficial de Bolulla té el següent blasonament:
| « | Escut quadrilong de punta redona. En camp d'atzur, una torre d'or, maçonada i aclarida de sable, sobremuntada d'un capel amb cordons i sis borles d'or. Per timbre, corona reial oberta. | » |

## Bandera

La bandera oficial de Bolulla té la següent descripció:
| « | Bandera de proporcions 2:3. De blau, al centre, una torre groga maçonada i aclarida de negre, sobremuntada d'un capel episcopal amb cordons i tres ordres de borles de groc. | » |

## Història

L'escut s'aprovà per Resolució de 22 de desembre de 1999, del conseller de Justícia i Administracions Públiques, publicada en el DOGV núm. 3.674, de 26 de gener de 2000.
La bandera s'aprovà per Resolució de 18 de gener de 2016, de la Presidència de la Generalitat, publicada en el DOCV núm. 7.710, de 2 de febrer de 2016.
La torre al·ludeix a l'antic castell de Bolulla, en ruïnes al cim del turó que domina el poble. El capel episcopal fa referència al fet que la mitra de València n'ostentava la senyoria.

## Vegeu també

* Llista d'escuts del País Valencià

## Referències

* 1 2 Generalitat Valenciana. Escuts i banderes dels municipis de la Comunitat Valenciana (pdf), 2003, p. 89 [Consulta: 12 setembre 2015].
* 1 2 «Resolució de 18 de gener de 2016, de la Presidència de la Generalitat, per la qual s'aprova la bandera de Bolulla» (pdf). Diari Oficial de la Comunitat Valenciana, 7.710, 02-02-2016, pàg. 2.264-2.265 [Consulta: 22 juny 2017].
* ↑ «Resolució de 22 de desembre de 1999, del conseller de Justícia i Administracions Públiques, per la qual s'aprova l'escut de l'Ajuntament de Bolulla (Alacant)» (pdf). Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, 3.674, 26-01-2000, pàg. 1.344 [Consulta: 22 juny 2017].