OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dos Torres

Dos Torres és un municipi de la província de Còrdova a la comunitat autònoma d'Andalusia, a la comarca de Valle de los Pedroches.

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 2.515 | 2.602 | 2.586 | 2.597 | 2.617 | 2.575 | 2.609 | 2.616 | 2.592 | 2.601 |

## Història

L'actual vila és fruit de la unió, en 1839, de les poblacions o barris de Torrefranca i Torremilano. Torre del Milano va ser a l'origen una torre aïllada l'entorn de la qual es va anar habitant entre finals del segle xiv i principis del xv, donant lloc a una població fronterera entre les jurisdiccions de Còrdova i del senyoriu de Santa Eufemia, el titular de la qual Gonzalo Mejía va imposar el nom de Torrefranca al barri depenent. Durant la segona meitat del segle xv van ser repetits els intents dels senyors de Santa Eufemia per incorporar Torremilano a la seva jurisdicció, amb la finalitat d'augmentar els seus vassalls i rendes. Va ser sempre Torremilano població reialenga, excepte en el període 1660-1747 que, amb les Siete Villas de los Pedroches, va ser venuda per Felip IV als marquesos del Carpio.

## Personatges destacats

* Juan José Hidalgo y Rodríguez (n. ca. 1842/45 – † Tortosa, 13 de desembre de 1916), canonge dignitat de xantre de la catedral de Tortosa.
* Álvaro Medrán, futbolista

## Referències

* ↑ Real decreto de 10-12-1894 nombrando para la dignidad de Chantre de la catedral de Tortosa a D. Juan José Hidalgo y Rodríguez (Gaceta de Madrid, núm. 345, de 11/12/1894).

## Enllaços externs

* Dos Torres - Sistema d'Informació Multiterritorial d'Andalusia
# Doumea gracila

Doumea gracila és una espècie de peix de la família dels amfílids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 12,2 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Camerun.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Sauvage H. E., 1879. Notice sur la faune ichthyologique de l'Ogôoué. Bull. Soc. Philomath. Paris (Ser. 7) v. 3. 90-103.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Skelton, P. H., 2007: New species of the amphiliid catfish genera Amphilius, Doumea and Phractura and the taxonomy of Paramphilius from west central Africa (Siluriformes, Amphiliidae). Zootaxa Núm. 1578: 41-68.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Harry, R. R., 1953: A contribution to the classification of the African catfishes of the family Amphiliidae, with description of collections from Cameroon. Revue de Zoologie et de Botanique Africaines v. 47 (núm. 1-2 i 3-4): 177-200; 201-232.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Draculo shango

Draculo shango és una espècie de peix de la família dels cal·lionímids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2,5 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal que viu entre 0-3 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nigèria i el Camerun.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Snyder J. O., 1911. Descriptions of new genera and species of fishes from Japan and the Riu Kiu Islands. Proceedings of the United States National Museum v. 40 (núm. 1836). 525-549.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Davis, W.P i R. Fricke, 1990. Callionymidae. p. 921-924. A: J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fricke, R., 2001. Callionymidae. Dragonets. p. 3549-3571. A: K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma.
* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Dragó de cua d'espina menor

El dragó de cua d'espina menor (Strophurus spinula), és una espècie de dragó de la família Diplodactylidae, endèmica d'Austràlia.

## Taxonomia

El nom específic spinula és la denominació en llatí per a «espina petita», fent referència al fet que les seves espines de cua són comparativament petites: una característica que la distingeix de l'Strophurus assimilis ('gecko de cua espinosa de Goldfields').
Inicialment, l'espècie es va assignar com a part de la població de Strophurus assimilis. No obstant això, un estudi de 2023 basat en proves moleculars va trobar que es tractava d'una espècie parapàtrica diferent, per la qual cosa es va descriure com una de nova.

## Descripció

L'espècie arriba a una longitud de 40,8 a 61,2 mil·límetres i la cua conforma entre el 47,8 i el 64,8% de la seva mida. El seu color corporal és majoritàriament gris, amb marques més fosques a la superfície dorsal i un dibuix ondulat a la vora dorsolateral. Els tubercles engrandits estan disposats en un parell de línies paral·leles que recorren la superfície dorsal a banda i banda de la línia mitjana dorsal, sovint trencades a intervals regulars de longitud. En els exemplars vius, l'iris mostra patrons reticulats i està envoltat per un anell de color marró ataronjat.

## Distribució i hàbitat

L'espècie es troba a les zones del sud d'Austràlia Occidental, principalment als boscos de les Terres de Mulga, així com en mallees i arbustos d'acàcia i eucaliptus. A Rosemont, en una plana al·luvial salina amb matolls haplòfits, es va recollir un exemplar.

## Referències

* 1 2 3 4 Sadlier, Ross A.; Beatson, Cecilie A.; Brennan, Ian; Bauer, Aaron M. «A new species of spiny-tailed gecko (Squamata: Diplodactylidae: Strophurus) from the mulga woodlands of inland Western Australia» (en anglès). Records of the Western Australian Museum, vol. 38, núm. 1, 2023. DOI: 10.18195/issn.0312-3162.38.2023.011-026. ISSN: 0312-3162.
* ↑ Baker, Harry. «This psychedelic-eyed gecko isn't what we thought it was» (en anglès). LiveScience.com, 31-05-2023. [Consulta: 18 juny 2023].
* ↑ Anderson, Natali. «New Species of Gecko with ‘Psychedelic Eyes' Identified in Australia» (en anglès). Sci.News, 29-05-2023. [Consulta: 18 juny 2023].
# Drahomíra

Drahomíra (Princesa de Lutitz, esposa de Vratislav I que va viure el segle x)
Del seu matrimoni va tenir diversos fills, Venceslau I i Boleslau I entre ells. Vratislav I al morir el 925, confià la tutela dels seus fills a la seva mare Ludmila de Bohèmia (Santa Ludmila), i es diu que Drahomíra, per a apoderar-se del poder, feu assassinar la seva sogra.
Morta Ludmila, la reina vídua s'encarregà del govern, però Enric I d'Alemanya (anomenat l'Ocellaire), rei dels romans, envaí la Bohèmia, i Drahomíra hagué de cedir el lloc al seu fill Venceslau; després del tràgic fi d'aquest príncep, assassinat pel seu germà Boleslau (935), la reina fugí a Croàcia, on és tradició que mori esclafada per un carro.
S'ha forjat moltes llegendes envers aquesta princesa, entre d'altres la que, inclinada al paganisme, feia vers el cristianisme una guerra sense quarter. Avui dia s'ha demostrat que Drahomína era cristiana, si bé el seu caràcter i les seves costums deixaven molt a desitjar i és molt discutible que introduís a Boleslau a cometre el fratricidi.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 18, 2a part, pàg. 2153 (ISBN 84-239-4581-2)
# Dred Scott

Dred Scott (Southampton, Virgínia, EUA, 1795 - St. Louis, Missouri, 17 de setembre, 1858) fou el primer esclau estatunidenc que denuncià als seus "amos" per abusos i maltractaments contra la seva persona.
Portà l'afer davant la jurisdicció de Nova York el 1848; Dred guanyà la causa. Havent apel·lat l'"amo" davant el tribunal superior de Missouri, aquest es declarà incompetent, al·legant que "l'esclau era una propietat. No un ciutadà." Dred va recórrer llavors a la jurisdicció suprema dels Estats Units, al·legant que es conceptuava lliure, des del moment en què el Congrés havia abolit l'esclavitud en certs territoris el 1820, i precisament en un territori d'aquests l'havia conduït el seu amo el 1836.
Aquest afer, que produí molta expectació als estats esclavistes, fou solucionat d'aquesta manera: es declarà nul·la la llei votada pel Congrés, com a contrària a la Constitució, i fou confirmada la interpretació del tribunal de Missouri, respecte que l'esclau era una "cosa" i no una persona. La decisió del 6 de març de 1857 produí un gran enrenou entre els abolicionistes i no tardà gaire temps a esclatar la guerra civil que acabà amb l'emancipació de l'ètnia negra (1860).
Enriqueta Becche Stowe, probablement, s'inspirà en aquest episodi per escriure el 1857 el seu Dred: A Tale of the Great Dismal Swampi.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 18, 2a part, pàg. 2195 (ISBN 84-239-4581-2).
# Pandíon (fill d'Erictoni)

Segons la mitologia grega, Pandíon (en grec antic Πανδίων), va ser un rei d'Atenes, fill d'Erictoni i de Praxítea, una nàiade.
Es casà amb Zeuxipe, la seva tia, ja que era germana de la seva mare, i va tenir dos fills i dues filles: Erecteu i Butes, Procne i Filomela.
Va concertar el matrimoni de Procne amb el rei de Tràcia, Tereu, a canvi d'un tractat d'ajuda on Tereu es comprometia a ajudar Pandíon en la seva lluita contra els tebans súbdits de Làbdac. Tereu, enamorat de Filomela, la va violar i li tallà la llengua perquè no pogués parlar. Procne ho va saber i matà el fill que havia tingut amb Tereu i el va donar cuit, per menjar, al seu pare. Es diu que Pandíon va morir de dolor per les desgràcies de les seves filles. Quan va morir, el poder se'l van repartir els seus dos fills. Erecteu va rebre la reialesa, i Butes els sacerdocis.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 412. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 167. (El Cangur / Diccionaris, núm. 209). ISBN 8429741461
# Nimfeàcies

Nimfeàcia (Nymphaeaceae) és una família de plantes amb flor de l'ordre Nymphaeales.
Les Nymphaeaceae són herbes aquàtiques rizomatoses. La família es caracteritza a més per feixos vasculars dispersos a les tiges i presència freqüent de làtex, generalment amb Esclereides ramificades i estelades que es projecten als canals d'aire. Els pèls són simples, generalment produeixen mucílag (llim).
Les fulles són alternes i espirals, oposades o ocasionalment verticil·lades, simples, peltates o gairebé, senceres a dentades o disseccionades, de curt a llarg peciolada, amb la fulla submergida, flotant o emergent, amb venació palmada a pinnada.
La Nymphaea thermarum és la més petita de la família de les Nymphaeaceae (endèmica d'una aigua termal termal a Rwanda). L'any 2022, es va demostrar que la Victoria boliviana era en realitat una Nymphaeaceae, la qual cosa la converteix en la més gran de la família.

## Gèneres

* Barclaya
* Euryale Salisb.
* Nuphar Sm.
* Nymphaea L.
* Ondinea
* Victoria

## Referències

* 1 2 «Family: Nymphaeaceae (water-lily family): Go Botany». gobotany.nativeplanttrust.org. [Consulta: 7 maig 2021].
* ↑ Knight, Sam «Why would someone steal the world’s rarest water lily?» (en anglès). The Guardian, 28-10-2014.
* ↑ Smith-Spark, Laura. «‘Priceless’ African water lily stolen from London’s Kew Gardens» (en anglès). CNN, 14-01-2014. [Consulta: 9 agost 2024].
* ↑ Morelle, Rebecca «Scientists discover new giant water lily species» (en anglès). BBC, 04-07-2022.
# Pangio doriae

Pangio doriae és una espècie de peix de la família dels cobítids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 9 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Malàisia i Indonèsia.

## Referències

* ↑ Blyth E. 1860. Report on some fishes received chiefly from the Sitang River and its tributary streams, Tenasserim Provinces. J. Asiatic Soc. Bengal v. 29 (núm. 2). 138-174.
* ↑ Perugia, A. 1892. Descrizione di due nuove specie di pesci raccolti in Sarawak dai Sig. G. Doria ed O. Beccari. Annali del Museo Civico di Storia Naturale di Genova (Serie 2a) v. 12: 1009-1010.
* ↑ «Pangio doriae». Catalogue of Life. (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 «Pangio doriae» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Kottelat, M. i E. Widjanarti 2005. The fishes of Danau Sentarum National Park and the Kapuas Lakes area, Kalimantan Barat, Indonesia. Raffles Bull. Zool. Supplement (13):139-173.
* ↑ Kottelat, M. i K.K.P. Lim 1993. A review of the eel-loaches of the genus Pangio (Teleostei: Cobitidae) from the Malay Peninsula, with descriptions of six new species. Raffles Bull. Zool. 41(2):208-210.
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo 1993 Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Panimerus

Panimerus és un gènere d'insectes dípters pertanyent a la família dels psicòdids present a Amèrica del Nord (Washington, Califòrnia, Utah i Carolina del Nord), Europa (com ara, Irlanda, la Gran Bretanya, França, Bèlgica, els Països Baixos, Suïssa, Alemanya, Dinamarca, Itàlia -incloent-hi Sardenya-, Hongria, els territoris de les antigues República Federal Socialista de Iugoslàvia i Txecoslovàquia, i Rússia), l'Àfrica del Nord (Algèria), el Líban, Israel, l'Índia (Himachal Pradesh) i les illes Seychelles.

## Referències

* ↑ Eaton, A.E., The Percy Sladen Trust expedition to the Indian Ocean in 1905, under the leadership of Mr J. Stanley Gardiner, M.A. Vol. IV, núm. XXV. —Diptera, Psychodidae. Transactions of the Linnean Society of London Zoology 2 15: 423-432 (425). 1913
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Arctos (anglès)
* ↑ Encyclopedia of Life (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2017-06-08 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ PESI (anglès)

## Bibliografia

* Rüdiger Wagner, Description of Panimerus elongatus sp. n. Aquatic Insects. Vol. 3, núm. 2. 1981

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Panimerus scalus

Panimerus scalus és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Nord-amèrica: Utah i Califòrnia.

## Referències

* ↑ Eaton, A.E., 1913. The Percy Sladen Trust expedition to the Indian Ocean in 1905, under the leadership of Mr J. Stanley Gardiner, M.A. Vol. IV, núm. XXV. —Diptera, Psychodidae. Transactions of the Linnean Society of London Zoology 2 15: 423-432 (425). Imatge
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
# Panimerus serbicus

Panimerus serbicus és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids present al territori de l'antiga República Federal Socialista de Iugoslàvia.

## Referències

* ↑ Eaton, A.E., The Percy Sladen Trust expedition to the Indian Ocean in 1905, under the leadership of Mr J. Stanley Gardiner, M.A. Vol. IV, núm. XXV. —Diptera, Psychodidae. Transactions of the Linnean Society of London Zoology 2 15: 423-432 (425) 1913
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Krek, S., Die Psychodiden-Fauna der SR Serbien. Proc Faun. SR Serbia. 1985. 3:149-182.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ A Pan-European Species directories Infrastructure (PESI) (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* ION (anglès)
# Panimerus wagneri

Panimerus wagneri és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Europa: l'illa de Sardenya.

## Referències

* ↑ Eaton, A.E., 1913. The Percy Sladen Trust expedition to the Indian Ocean in 1905, under the leadership of Mr J. Stanley Gardiner, M.A. Vol. IV, núm. XXV. —Diptera, Psychodidae. Transactions of the Linnean Society of London Zoology 2 15: 423-432 (425). Imatge
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Diptera Site - The BioSystematic Database of World Diptera (anglès)
* ↑ Montagne di Sardegna Arxivat 2012-01-18 a Wayback Machine. (italià)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ A Pan-European Species directories Infrastructure (PESI) (anglès)

## Bibliografia

* Salamanna & Raggio, 1985. Synopsis of the Psychodinae from the Ligurian Alps and Apennines. (Diptera, Psychodidae). Annali Del Museo Civico Di Storia Naturale "Giacomo Doria" 85: 1-42.

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Paolo Agostini

Paolo Agostini (Vallerano, 1539 - Roma, 1629) fou un compositor i mestre de capella italià.
Fou deixeble de Giovanni Maria Nanino, i dirigí les capelles de música de Santa Maria in Trastevere i de Basílica de San Lorenzo in Damaso, fins que, al deixar la plaça Vincenzo Ugolini, el 1626, va obtenir el nomenament de mestre de capella del Vaticà, on va tenir com alumnes entre d'altres a Giuseppe Giamberti, i en aquesta Biblioteca hi figuren diverses obres d'Agostini manuscrites, a més de les que publicà impreses, com varen ser:
* dos toms de Salms (1619),
* dos de Magnificat i Antífones, (1620),
* cinc toms de Misses (1624 a 1628).
És molt notable el seu Agnus Dei, compost per a 8 veus.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 3, pàg. 405 (ISBN 84-239-4503-0)
# Papuligobius

Papuligobius és un gènere de peixos de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Taxonomia

* Papuligobius ocellatus (Fowler, 1937)
* Papuligobius uniporus (Chen & Kottelat, 2003)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Fowler, H. W., 1937. Zoological results of the third De Schauensee Siamese Expedition. Part VIII,--Fishes obtained in 1936. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 89: 125-264.
* ↑ Chen, I.-S. & M. Kottelat. 2003. Papuligobius uniporus, a new genus and species of freshwater goby (Perciformes: Gobiidae) from north-eastern Laos. Ichthyol. Explor. Freshwaters v. 14 (núm. 3): 243-248.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)

## Enllaços externs

* uBio (anglès)
# Papuligobius ocellatus

Papuligobius ocellatus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 12 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 26.

## Alimentació

Menja insectes i zooplàncton.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, de clima tropical i bentopelàgic.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: conca del riu Mekong (Cambodja, Laos i Tailàndia).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Chen, I.-S. & M. Kottelat. 2003. Papuligobius uniporus, a new genus and species of freshwater goby (Perciformes: Gobiidae) from north-eastern Laos. Ichthyol. Explor. Freshwaters v. 14 (núm. 3): 243-248.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Fowler, H. W., 1937. Zoological results of the third De Schauensee Siamese Expedition. Part VIII,--Fishes obtained in 1936. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 89: 125-264.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., 2001. Fishes of Laos. WHT Publications Ltd., Colombo 5, Sri Lanka. 198 p.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Baird, I.G., V. Inthaphaisy, P. Kisouvannalath, B. Phylavanh i B. Mounsouphom, 1999. The fishes of southern Lao. Lao Community Fisheries and Dolphin Protection Project. Ministry of Agriculture and Forestry, Laos. 161 p.
* ↑ Kottelat, M., 1989. Zoogeography of the fishes from Indochinese inland waters with an annotated check-list. Bull. Zoöl. Mus. Univ. Amsterdam 12(1):1-55.
* ↑ Kottelat, M., 1998. Fishes of the Nam Theun and Xe Bangfai basins, Laos, with diagnoses of twenty-two new species (Teleostei: Cyprinidae, Balitoridae, Cobitidae, Coiidae and Odontobutidae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 9(1):1-128.
* ↑ Rainboth, W.J., 1996. Fishes of the Cambodian Mekong. FAO Species Identification Field Guide for Fishery Purposes. FAO, Roma, 265 p.
* ↑ Taki, Y., 1978. An analytical study of the fish fauna of the Mekong basin as a biological production system in nature. Research Institute of Evolutionary Biology Special Publications núm. 1, 77 p. Tòquio, el Japó.
* ↑ Vidthayanon, C., J. Karnasuta i J. Nabhitabhata, 1997. Diversity of freshwater fishes in Thailand. Office of Environmental Policy and Planning, Bangkok. 102 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Chen, I.-S. i M. Kottelat, 2003. Papuligobius uniporus, a new genus and species of freshwater goby (Perciformes: Gobiidae) from north-eastern Laos. Ichthyol. Explor. Freshwat. 14(3):234-248.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* 伍汉霖. 拉汉世界鱼类系统名典 (en xinès). 中国海洋大学出版社, 2017. ISBN 978-7-5670-1538-8.

## Enllaços externs

* AQUATAB