OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Can Moles

Can Moles és una obra amb elements modernistes i noucentistes de Tona (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta baixa i un pis. Destaca per una gairebé estricta simetria de les obertures de la façana principal. Totes són d'arc escarser i estan unides per una sanefa de rajoles de ceràmica vidrada verda i groga, que recorre tota la façana emmarcant els arcs de les obertures. A la planta baixa hi ha dues finestres a banda i banda de la porta principal i una porta lateral que segueix la mateixa forma que la finestra lateral del primer pis, on destaca una gran balconada amb tres finestrals situats simètricament sobre les obertures de la planta i amb una barana de ferro forjat molt treballada. La façana acaba amb un ràfec sostingut per un embigat de fusta. A la part posterior de la casa s'obre un jardí a la part baixa i una terrassa al primer pis.

## Història

El carrer de Barcelona es va formar al segle xviii al mateix temps que, de manera estable, es configurava un nucli de població que seria i segueix sent el centre del poble. La construcció i reconstrucció dels edificis en aquesta zona s'han anat succeint contínuament i sense interrupcions. La casa del núm. 25 és un exemple de l'època benestant que moltes famílies de Tona visqueren durant la primera meitat del segle xx, gràcies a l'estiueig i a la incipient industrialització que fomentaren la prosperitat comercial.

## Referències

* 1 2 «Casa al carrer Barcelona, 25». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 octubre 2017].
# Can Roquet (Riudarenes)

Can Roquet és una masia del poble de l'Esparra, al municipi de Riudarenes (Selva), inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta quadrada amb un pis superior, teulada a dues vessants laterals, cornisa catalana i teula àrab. Té un portal quadrangular amb els brancals i les llindes de pedra, la llinda superior té inscripcions que no es llegeixen amb la data de 17??. Al costat lateral dret de la porta, verticalment hi ha una filera de rajoles de ceràmica decorades, i a la paret, com moltes cases de la zona, es conserva la placa amb el núm. 41. Pel que fa a les obertures, hi ha dues finestres al pis superior i una a la planta baixa, protegida per una reixa de ferro forjat quadriculada. Aquesta finestra té una llinda també inscrita. Al mur lateral esquerra de l'edifici té una porta d'accés, rectangular i amb llinda de pedra damunt la qual s'hi llegeix l'any 1806. Anteriorment, adossat a aquesta paret lateral hi havia el paller, que avui ha desaparegut.

## Història

Es tracta de la casa més antiga de l'Esparra. Segons sembla era una masoveria propietat de l'Església. La llei de Mendizaval a l'època lliberal la va fer entregar en propietat als masovers, família Roquet (als anys 90 encara propietaris). A partir de 1747 s'inicià la construcció del nucli urbà de l'Esparra, fins llavors només constituït per l'església, la rectoria i el Mas Masferrer. Va ser aquest any que Antoni Masferrer va vendre un tros de terra per 300 lliures a Esteve Clos incloguent una sèrie de condicions sobre les normes d'edificaió. Allí s'hi va construir el mas Pujató. L'any 1760, Masferrer va vendre dos trossos més de terra que donaren lloc a Can Periques i a Cal Jornaler. Més tard, el 1774 encara en vengué un altre de l'anomenat camp de la plaça que va donar lloc a Can Roquet.

## Referències

* 1 2 «Can Roquet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2017].
# Can Vall-llobera

Can Vall-llobera és una obra del municipi de Cassà de la Selva (Gironès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una masia de construcció tradicional, amb murs de pedra i estructurada en tres crugies. Embigats de fusta els dues plantes. Presenta una porta dovellada en l'accés principal. Coberta de teula a dues aigües. La planta inicial era quadrangular i posteriorment, durant els segles XVIII, s'hi afegeixen dependències auxiliars a migdia. Les finestres són de pedra i al primer pis presenten un rapissa de pedra amb motllura. Els forjats del primer pis són de formigó i revoltons ceràmics.

## Història

El mas és utilitzat actualment com una masoveria. L'edifici, que és de finals del s. XVI, conserva en gra part la seva puresa formal inicial. Les successives reformes s'han integrat correctament en el conjunt de la masia.

## Referències

* 1 2 «Can Vall-llobera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 desembre 2015].
# Can Viladevall del carrer Sant Josep, 20

Can Viladevall del carrer Sant Josep, 20 és una obra neoclàssica de Mataró (Maresme) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casal de planta baixa i dues plantes pis. La composició de la façana presenta un eix de simetria central on se situa la porta d'accés en planta baixa amb dues finestres a cada costat i els balcons del primer i segons pis. L'edifici és d'estil neoclàssic amb quatre pilastres d'ordre dòric. A la base dels capitells s'observen els astràgals. Per sobre els capitells se situa una cornisa amb dentellons i un acroteri amb balustres. Els balustres, capitells i mènsules dels balcons són de terracotta.
Aquesta casa i la casa núm. 24-26 formen un conjunt (Can Viladevall).

## Referències

* 1 2 «Can Viladevall del carrer Sant Josep, 20». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 28 febrer 2019].
# Candeler

El candeler o cerer era un menestral que tenia l'ofici de fer candeles o ciris de cera.
A Barcelona, els candelers de sèu, que feien les candeles amb greix animal, formaven una confraria pròpia, ja documentada el 1372. A mitjan segle xv, a la ciutat hi havia onze candelers de cera i sis de sèu. A Lleida, al segle xv es troben esmentats també diversos candelers i cerers. Al segle xvi deixaren de ser considerats menestrals per passar a la classe dels artistes.
A Mallorca, els candelers o cerers compartien col·legi amb els sucrers, i tenien també les funcions dels especiers i els adroguers: a les botigues venien, a més de ciris, candeles, sucre i altres dolços, objectes considerats de drogueria (canyella, nou moscada, vermelló, argent viu, sublimat, verdet, blanquet, encens, sang de dragó (en), alum, trementina, flors, goma...). A més, havien compartit col·legi amb els apotecaris fins que formaren el seu col·legi propi al segle xvi. La patrona dels sucrers i els candelers era la Candelera (2 de febrer), i les seves reunions tenien lloc al convent del Carme, però també, ocasionalment, al del Sant Esperit (avui de Sant Felip Neri). L'escut del col·legi consistia en un torn de ciris, un perol al foc i dos pots de confits.

## Referències

* ↑ Bolòs, Jordi: Diccionari de la Catalunya medieval (ss. VI-XV). Edicions 62, Col·lecció El Cangur / Diccionaris, núm. 284. Barcelona, abril 2000. ISBN 84-297-4706-0, plana 55.
* ↑ Diccionari d'Història de Catalunya; ed. 62; Barcelona; 1998; ISBN 84-297-3521-6; p. 66; entrada: "artista"
* ↑ Fins al segle xviii, candelers; a partir de llavors, s'anomenen també cerers.
* ↑ A partir del segle xviii es comencen a anomenar també confiters.
* ↑ Quetglas Gayà, B. Los gremios de Mallorca. Imprenta Politécnica, 1980, p. 99-102.
# Candidia pingtungensis

Candidia pingtungensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 11,4 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 44-46.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Taiwan.

## Referències

* ↑ Jordan D. S. & Richardson R. E., 1909. A catalogue of the fishes of the island of Formosa, or Taiwan, based on the collections of Dr. Hans Sauter. Mem. Carnegie Mus. v. 4 (núm. 4). 159-204.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Chen, I-S., J.-H. Wu i C,-H. Hsu, 2008: The taxonomy and phylogeny of Candidia (Teleostei: Cyprinidae) from Taiwan, with description of a new species and comments on a new genus. The Raffles Bulletin of Zoology Suppl. Núm. 19: 203-214.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wang, H. -Y., S.-C. Lee i Yu, M.-J, 1997: Genetic evidence to clarify the systematic status of the genera Zacco and Candidia (Cypriniformes: Cyprinidae). Zoological Studies v. 36 (núm. 3): 170-177.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Canonge

Un canonge és un dignitari dins l'església catòlica, membre d'un capítol d'una catedral o d'una col·legiata. Cal diferenciar entre els canonges seculars i els canonges regulars, com ara els canonges agustinians, els premonstratencs o els del Sant Sepulcre. La funció dels canonges d'un capítol està regulada pels cànons 503 a 510 del codex del dret canònic. Les antigues dignitats que corresponien als canonges catalans ja al segle x eren l'ardiaca, l'arxiprest, el sagristà i el cabiscol. Amb el càrrec concorrien sovint beneficis eclesiàstics com la prebenda.
La contínua evolució d'aquesta institució ha anat creant noves canongies fins al punt que, segons el concordat de l'any 1851, el nombre de canonges de les seus metropolitanes era de 24 i el de les sufragànies, de 16.

## Bibliografia

* Sadurní i Puigbò, Núria: Diccionari de l'any 1000 a Catalunya. Edicions 62, Col·lecció El Cangur / Diccionaris, núm. 280. Barcelona, octubre del 1999. ISBN 84-297-4607-2, plana 40.

## Referències

* ↑ Caput IV: de canonicorum capitulis al Codex Iuris Canonici al web del Vaticà (consultat el 14 de març de 2012) (llatí)
Viccionari
# Canthigaster cyanetron

Canthigaster cyanetron és una espècie de peix de la família dels tetraodòntids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,9 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'illa de Pasqua (Xile).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Swainson W., 1839. The natural history and classification of fishes, amphibians, & reptiles, or monocardian animals. Londres. Nat. Hist. & Class. v. 2. i-vi + 1-448.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Randall, J. E. & Cea Egaña, A., 1989. Canthigaster cyanetron a new toby (Teleostei: Tetraodontidae) from Easter Island. Revue française d'Aquariologie Herpetologie v. 15 (núm. 3) (1988): 93-96.
* 1 2 3 4 «Canthigaster cyanetron» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Randall, J. E. & Cea Egaña, A., 1989.
* ↑ Pequeño, G., 1997. Peces de Chile. Lista sistemática revisada y comentada: addendum. Rev. Biol. Mar. Oceanogr. 32(2):77-94.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Matsuura, K., 2001. Tetraodontidae. Puffers. p. 3954-3957. A: K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma.
* Moura, R. L. de i R. M. C. Castro, 2002: Revision of Atlantic sharpnose pufferfishes (Tetraodontiformes: Tetraodontidae: Canthigaster), with description of three new species. Proceedings of the Biological Society of Washington v. 115 (núm. 1): 32-50.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Canthigaster punctata

Canthigaster punctata és una espècie de peix de la família dels tetraodòntids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i associat als esculls de corall que viu fins als 92 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oest de l'Índic (10° 23′ S, 61° 40′ E).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Swainson W., 1839. The natural history and classification of fishes, amphibians, & reptiles, or monocardian animals. Londres. Nat. Hist. & Class. v. 2. i-vi + 1-448.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Matsuura, K., 1992. A new sharpnose puffer, Canthigaster punctata (Teleostei: Tetraodontidae) from the Mascaren Submarine Ridge, Western Indian Ocean. Bulletin of the National Science Museum Series A (Zoology) v. 18 (núm. 3): 127-130.
* 1 2 3 «Canthigaster punctata» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Matsuura, K., 2001. Tetraodontidae. Puffers. p. 3954-3957. A: K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma.
* Moura, R. L. de i R. M. C. Castro, 2002: Revision of Atlantic sharpnose pufferfishes (Tetraodontiformes: Tetraodontidae: Canthigaster), with description of three new species. Proceedings of the Biological Society of Washington v. 115 (núm. 1): 32-50.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Canthigaster pygmaea

Canthigaster pygmaea és una espècie de peix de la família dels tetraodòntids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5,6 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i associat als esculls de corall que viu entre 2-30 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Mar Roig.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Swainson W., 1839. The natural history and classification of fishes, amphibians, & reptiles, or monocardian animals. Londres. Nat. Hist. & Class. v. 2. i-vi + 1-448.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Allen, G. R. & J. E. Randall. 1977. Review of the sharpnose pufferfishes (subfamily Canthigasterinae') of the Indo-Pacific. Rec. Aust. Mus. v. 30 (núm. 17): 475-517, 7 col figs.
* 1 2 3 4 «Canthigaster pygmaea» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Randall, J.E., 1986. Red Sea reef fishes. Londres, Immel Publishing. 192 p.
* ↑ Khalaf, M.A., 2005. Fish fauna of the Jordanian Coast, Gulf of Aqaba, Red Sea. Journal of King AbdulAziz University-Marine Sciences. Vol. 15.
* ↑ Lieske, E. i R. Myers, 1994. Collins Pocket Guide. Coral reef fishes. Indo-Pacific & Caribbean including the Red Sea. Harper Collins Publishers, 400 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Matsuura, K., 2001. Tetraodontidae. Puffers. p. 3954-3957. A: K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma.
* Moura, R. L. de i R. M. C. Castro, 2002: Revision of Atlantic sharpnose pufferfishes (Tetraodontiformes: Tetraodontidae: Canthigaster), with description of three new species. Proceedings of the Biological Society of Washington v. 115 (núm. 1): 32-50.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Tortonese, E., 1986. Tetraodontidae. p. 1341-1347. A: P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen, E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean, UNESCO, París, França. Vol. 3.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Canthigaster rapaensis

Canthigaster rapaensis és una espècie de peix de la família dels tetraodòntids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 7,8 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i associat als esculls de corall.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic oriental central: Polinèsia Francesa.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 4 «Canthigaster rapaensis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Matsuura, K., 2001. Tetraodontidae. Puffers. p. 3954-3957. A: K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma.
* Moura, R. L. de i R. M. C. Castro, 2002: Revision of Atlantic sharpnose pufferfishes (Tetraodontiformes: Tetraodontidae: Canthigaster), with description of three new species. Proceedings of the Biological Society of Washington v. 115 (núm. 1): 32-50.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Tortonese, E., 1986. Tetraodontidae. p. 1341-1347. A: P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen, E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean, UNESCO, París, França. Vol. 3.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Cantó de Perpinyà-8

El cantó de Perpinyà-8 és una divisió administrativa francesa, situada a la Catalunya del Nord, al departament dels Pirineus Orientals.

## Composició

El cantó de Perpinyà-8 està format per una part de la ciutat de Perpinyà (capital del cantó) que aplega els barris de
* Estació
* Sant Aciscle
* Parc Ducup
* Carretera de Prada
* Sant Carles

## Història
### Fins al 2015

El cantó de Perpinyà-VIII fou creat en 1982 (decret n. 82-84 de 25 de gener de 1982). Va sorgir de la divisió del cantó de Perpinyà-V en tres nous cantons. Comprenia la part del territori de la vila de Perpinyà delimitat a l'est pel límit municipal, al nord pel riu Tet, a l'est pels eixos: carrer de la Ribera, avinguda de Gran Bretanya, cursa Lazare-Escarguel, al sud pel riu Baix. Va estar reanomenat Perpinya-8 després de la redistribició dels cantons de l'aglomeració de Perpinyà en 1985 (decret n. 85-149 de 31 de gener de 1985).

### A partir del 2015

Aquest cantó desapareix i els districtes que el formaven passen a formar part del nou Cantó de Perpinyà-2, remodelat aquest any.

## Consellers generals

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit | Qualitat |
| 1982-1988 | Daniel Gineste | PS | |
| 1988 - 2001 | André Comaills | RPR | . |
| 2001 - 2008 | Jean Maydat | UDF després UMP | . |
| 2008 - en curs | Hermeline Malherbe-Laurent | PS després DVG | Consellera regional Presidenta del consell general des de 2010 Senadora des de 2014. |

## Referències

* ↑ En virtut del decret núm. 2014-262 del 26 de febrer del 2014.
* ↑ J. Maydat apadrinà la candidatura de François Bayrou a l'elecció presidencial de 2002, cf.
# Cantó de Salazie

El cantó de Salazie era un cantó de l'illa de la Reunió, regió d'ultramar francesa de l'oceà Índic. En aplicació del Decret núm. 2014-236 de 24 de febrer de 2014, el cantó de Salazie va ser suprimit el 22 de març de 2015 i la seva comuna va passar a formar part del nou cantó de Saint-André-3.

## Història

Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1998 - | Stéphane Fouassin | Nou Centre |

## Evolució demogràfica

| 1968 | 1975 | 1982 | 1990 | 1999 | 2006 |
| 7 105 | 6 462 | 6 467 | 7 004 | 7 400 | 7 065 |

## Referències

* ↑ «Canton de Salazie» (en francès). [Consulta: 17 juliol 2022].
* ↑ «Décret n° 2014-236 du 24 février 2014 portant délimitation des cantons dans le département de La Réunion» (en francès). [Consulta: 17 juliol 2022].

## Vegeu també

* Cantons de l'illa de la Reunió
* Comunes de l'illa de la Reunió
* Consell General de l'illa de la Reunió