OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Moenkhausia copei

Moenkhausia copei és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical entre 22 °C - 26 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Amazones i Orinoco.

## Referències

* ↑ Eigenmann, C. H. 1903. New genera of South American fresh-water fishes, and new names for old genera. Smithson. Misc. Collect. v. 45: 144-148.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Steindachner, F. 1882. Beiträge zur Kenntniss der Flussfische Südamerika's (IV). Anzeiger der Akademie der Wissenschaften in Wien v. 19 (núm. 19): 175-180.
* ↑ «Moenkhausia copei». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl 1985. Aquarien atlas. Band 2. Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde GmbH, Melle, Alemanya. 1216 p.

## Bibliografia

* Benine, R.C. 2002. Moenkhausia levidorsa, a new species from Rio Aripuanã, Amazon basin, Brazil (Characiformes: Characidae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 13(4):289-294.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Ewart Horsfall

Ewart Douglas Horsfall DFC, MC (Liverpool, 24 de maig de 1892 - Devizes, Wiltshire, 1 de febrer de 1974) va ser un remer anglès que va competir a començaments del segle xx.
Horsfall va néixer a Liverpool, i estudià a l'Eton College i al Magdalen College, de la Universitat d'Oxford. El 1912 va formar part de la tripulació d'Oxford que guanyà la Regata Oxford-Cambridge. Com a membre del Leander Club el 1912 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estocolm, on guanyà la medalla d'or en la competició del vuit amb timoner del programa de rem.
Horsfall tornà a guanyar l' Oxford-Cambridge el 1913. Guanyà la Grand Challenge Cup de la Henley Royal Regatta quatre vegades i dues la Stewards' Challenge Cup.
Amb l'esclat de la Primera Guerra Mundial va ser comissionat a la Rifle Brigade, però posteriorment fou transferit a la Royal Flying Corps; El 31 de desembre de 1914 va rebre el títol de pilot d'avió, i aconseguí ser el cap del seu esquadró. Pels seus serveis va ser guardonat amb la Creu Militar el 1916 i amb la Creu dels Vols Distingits el 1918.
En finalitzar la guerra va tornar a Oxford per ajudar a recuperar l'equip de rem de la Universitat. El 1920 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Anvers, on va guanyar la medalla de plata en la prova del vuit amb timoner del programa de rem.
El 1947 Horsfall va ser escollit Steward de la Henley Royal Regatta i el 1948 director de l'equip britànic de rem olímpic.

## Referències

* 1 2 «Ewart Horsfall Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 24 d’octubre 2012. [Consulta: 7 juny 2017].
* ↑ Supplement to the London Gazette, 14 gener 1916.
* ↑ Burnett va rebre el certificat d'Aviador núm. 1032 el 31 de desembre de 1914
# Pedro Fernández (músic)

Pedro Fernández (Andalusia, 150? - 1588) fou un músic espanyol.
Desenvolupà durant molts anys el càrrec de mestre de capella de la catedral sevillana, i degué ser tant destacat el seu talent, que l'insigne Francisco Guerrero, el seu successor, l'anomenava el maestro de los maestros españoles.
No es conserven de Fernández més que alguns motets, que per la seva correcció i depurat estil, justifiquen la fama de què gaudeix.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 23, pàg. 764. (ISBN 84-239-4523-5)
# Odontostilbe ecuadorensis

Odontostilbe ecuadorensis és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,6 cm de llargària total i les femelles 5,02.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica, a les conques dels rius Napo, Putumayo i Pastaza (Equador i el Perú).

## Referències

* ↑ Cope E. D. 1870. Contribution to the ichthyology of the Marañon. Proc. Am. Philos. Soc. v. 11. 559-570.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Bührnheim, C. M. & L. R. Malabarba. 2006. Redescription of the type species of Odontostilbe Cope, 1870 (Teleostei: Characidae: Cheirodontinae), and description of three new species from the Amazon basin. Neotropical Ichthyol. v. 4 (núm. 2): 167-196.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Lucena, C.A.S. i N.A. Menezes 2003. Subfamily Characinae (Characins, tetras). p. 200-208. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Malabarba, L.R. 1998. Monophyly of the Cheirodontinae, characters and major clades (Ostariophysi: Characidae). p. 193-233. A L.R. Malabarba, R.E. Reis, R.P. Vari, Z.M.S. Lucena i C.A.S. Lucena (eds.) Phylogeny and classification of neotropical fishes. Porto Alegre: EDIPUCRS.
* Malabarba, L.R. 2003. Subfamily Cheirodontinae (Characins, tetras). p. 215-221. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Hermann Thadewaldt

Hermann Thadewaldt (Bagicz, 1827 - Berlín, 1909) fou un director d'orquestra prussià.
Notable director de concerts i fundador de la societat Unió General de Músics alemanys (1872), que presidí fins a la seva mort, dedicant-li per sencer totes les seves activitats. A més fou, director d'orquestra del Casino de Dieppe, director d'una orquestra fundada per ell mateix (1857-69) i director dels concerts del Jardí Zoològic de Berlín.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 62, 503 ISBN 84-239-4562-6
# Psychoda eremita

Psychoda eremita és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Descripció

* Els adults són completament de color gris marronós.
* Les antenes presenten 16 segments.

## Distribució geogràfica

Es troba a les illes Campbell, Antípodes i Auckland.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Quate, L. W., 1964. Insects of Campbell Island. Diptera: Psychodidae. Pacif. Ins. Monogr. 7: 280-88.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Duckhouse, D. A., 1971. Entomology of the Aucklands and other islands south of New Zealand: Diptera: Psychodidae. Pacific Insects Monograph. 27:317-325.
* ↑ J. W. M. Marris, 2000. The beetle (Coleoptera) fauna of the Antipodes Islands, with comments on the impact of mice; and an annotated checklist of the insect and arachnid fauna. Journal of The Royal Society of New Zealand, vol. 30, núm. 2, pàgs. 169-195. Arxivat 2014-03-27 a Wayback Machine.
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Moenkhausia eigenmanni

Moenkhausia eigenmanni és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5,3 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical entre 23 °C - 27 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: riu Meta.

## Referències

* ↑ Eigenmann, C. H. 1903. New genera of South American fresh-water fishes, and new names for old genera. Smithson. Misc. Collect. v. 45: 144-148.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Géry, J. 1964. Preliminary description of seven new species and two new genera of characoid fishes from the Upper Rio Meta in Colombia. Tropical Fish Hobbyist v. 13 (núm. 4, gener): 25-32, 41-48.
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl 1995. Aquarien Atlas. Band 4. Mergus Verlag GmbH, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Melle, Alemanya. 864 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Pedro González Luján

Pedro González Luján fou un religiós castellà, esdevingué bisbe d'Àvila entre els anys 1293 i 1312.
Apareix documentat el 1293, un any després de la mort del seu predecessor, Fernando. A més, com ell, va mantenir la situació d'absentisme de la seu episcopal, perquè va ser conseller de Sanç IV de Castella, quelcom que va mantenir a González Luján residint a la cort, establerta a Valladolid. Tanmateix, una altra notícia d'aquest bisbe és que estigué present com a jutge en el Concili de Salamanca del 1310, que fou convocat per Rodrigo, arquebisbe de Santiago de Compostel·la, en nom de Climent V, que havia obert causa en contra de l'orde dels templers. González Luján morí dos anys després, el 1312.
A nivell diocesà, continua la tònica anterior, el rei afavoreix la reparació de la basílica d'Àvila.

## Referències

* ↑ Ferrer García, 2008, p. 345.
* 1 2 Carramolino, 1872, p. 312.

## Bibliografia

* Carramolino, Juan Martín. Historia de Ávila, su provincia y obispado (en castellà). Tom II. Madrid: Librería Española, 1872.
* Ferrer García, Félix A «Clérigos y feligreses en la Basílica de San Vicente de Ávila: actividades litúrgicas, lúdicas y funerarias (siglos XVI-XVII)» (en castellà). Hispania. Revista Española de Historia, volum LXVIII, núm. 229, maig-agost 2008, pàg. 341-374. ISSN: 0018-2141.
# Odontostilbe parecis

Odontostilbe parecis és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,9 cm de llargària total i les femelles 4,16.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: rius Guaporé, Galera, Novo i Madeira (Brasil).

## Referències

* ↑ Cope E. D. 1870. Contribution to the ichthyology of the Marañon. Proc. Am. Philos. Soc. v. 11. 559-570.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Bührnheim, C. M. & L. R. Malabarba. 2006. Redescription of the type species of Odontostilbe Cope, 1870 (Teleostei: Characidae: Cheirodontinae), and description of three new species from the Amazon basin. Neotropical Ichthyol. v. 4 (núm. 2): 167-196.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Lucena, C.A.S. i N.A. Menezes 2003. Subfamily Characinae (Characins, tetras). p. 200-208. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Malabarba, L.R. 1998. Monophyly of the Cheirodontinae, characters and major clades (Ostariophysi: Characidae). p. 193-233. A L.R. Malabarba, R.E. Reis, R.P. Vari, Z.M.S. Lucena i C.A.S. Lucena (eds.) Phylogeny and classification of neotropical fishes. Porto Alegre: EDIPUCRS.
* Malabarba, L.R. 2003. Subfamily Cheirodontinae (Characins, tetras). p. 215-221. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Hermann Zumpe

Hermann Zumpe (Taubenheim, Saxònia, 9 d'abril de 1850 - Múnic, Baviera, 4 de setembre de 1903) fou un compositor i director d'orquestra alemany.
Fou un dels directors d'orquestra més eminents del segle xix, ensems que notable compositor dramàtic. Comença guanyar-se la vida com a mestre d'escola a Weinsdorf i més tard a Leipzig. La seva resolta vocació per la música li feu abandonar l'any 1871 la professió de mestre i començar seguidament els estudis de la música sota la direcció de Totman. Com que mancava dels diners necessaris per la seva subsistència, amb el fi de procurar-se'l acceptà un lloc de músic de «soroll» en l'orquestra del Teatre Municipal, on durant un any tocà el triangle, i des del 1873 fins al 1876 el de copista del teatre de Bayreuth.
Segons ell mateix confessava després als seus amics, l'estudi de les partitures de Wagner li havia ensenyat més que tots els llibres de composició i instrumentació, així com les modèliques representacions d'aquests teatre i l'assistència als assaigs dirigits pels millors kapellmeister d'Alemanya li havien mostrat tots els secrets del difícil art de dirigir l'orquestra.
En possessió d'una sòlida i completa tècnica, començà actuar en el teatre de Salzburg, amb extraordinari èxit, sent contractat immediatament pels de Würzburg, Magdeburg, Frankfurt i Hamburg. El 1891 fou nomenat kapellmeister de la cort de Stuttgart, i el 1895 director de l'orquestra Kaim, de Múnic, i concermeister de la cort de Baviera.
La seva fama com a director d'orquestra el portà donar concerts per totes les principals ciutat d'Europa, sent reconegut unànimement per la crítica de tots els països on actuà com una de les majors autoritats en la seva especialitat. Sobretot la música de Wagner i Beethoven tingueren en aquest artista un insuperable intèrpret. Com a compositor també ocupà un lloc distingit a Alemanya, deguen-se citar especialment entre les seves obres teatrals l'òpera fantàstica: Anahra, (Berlín, 1880) Die verwungschene Princessin, òpera còmica. Farinelli, opereta, (Berlín, 1880).Karin, opereta (Hamburg, 1886) Polnische Wirtschaft, (Berlín, 1890) Sawitri, òpera pòstuma en tres actes i acabada per Roessler, que es representà a Schwerin el 1907. També va compondre diversa música simfònica, entre ella l'obertura de concert Wallestein Tood, i diversos i inspirats lieder.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 70, pàg. 1522 ISBN 84-239-4570-7
# Psychoda makati

Psychoda makati és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Descripció

* Antenes amb 16 artells.
* La placa subgenital de la femella és allargada i té forma de cor.

## Distribució geogràfica

Es troba a Borneo, Taiwan, l'Índia, Malàisia (Sabah), les illes Filipines (Mindanao i Luzon), Austràlia (Queensland), les illes Cook, Fiji, Indonèsia (Papua Occidental), Nova Guinea i Samoa.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Quate, L. W., 1965. A taxonomic study of Philippine Psychodidae (Diptera). Pacific Insects. 7: 815-902. Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* 1 2 Laurence W. Quate, 1962. The Psychodidae of Batu Caves, Malaya (Diptera). Pacific Insects 4 (1): 219-234.
* 1 2 Larry W. Quate, 1959. Synopsis of Polynesian Psychodidae (Diptera). Pacific Insects 1 (4): 431-440.
* ↑ Quate, L. W., 1962. A taxonomic study of Borneo Psychodidae (Diptera: Psychodidae). Pacific Insects. 4:1-75.
* ↑ Catalogue of Life in Taiwan (anglès) i (xinès)
* ↑ Moth Flies and Sand Flies (Diptera: Psychodidae) of India (anglès)
* ↑ Psychodidae (Diptera) at the Zoological Survey of India Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Australian Faunal Directory (anglès)
* ↑ Checklist to the Australian species - Psychodidae (anglès)
* ↑ G. H. Satchell, 1953. The Australian Psychodidae (Diptera), part 1. Australian Journal of Zoology 1:357-418.
* ↑ Atlas of Living Australia Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ The Cook Islands Natural Heritage Trust (anglès)
* ↑ Satchell, G.H., 1953. New and little known Samoan Psychodidae and a new species from Rarotonga. Proceedings of the Royal Entomological Society of London (B). 22:181-188.
* ↑ The Diptera Site - The BioSystematic Database of World Diptera (anglès)
* ↑ Quate, L.W.; Quate, S.H., 1967. A monograph of Papuan Psychodidae, including Phlebotomus (Diptera). Pacific Insects Monograph, 15: 1–216.
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* David W. Steadman, Ellis C. Greiner i Christopher S. Wood, 1990. Absence of Blood Parasites in Indigenous and Introduced Birds from the Cook Islands, South Pacific. Conservation Biology, vol. 4, núm. 4, pp. 398-404.

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Indcar

Indcar és la marca comercial de l'empresa carrossera catalana Industrial Carrocera Arbuciense SA. Fundada per Francesc Queralt i Roca el 1888, l'empresa té la seu a Arbúcies, La Selva (a la urbanització Torres Pujals, núm. 1) i es dedica al carrossat d'autobusos. Especialista en la construcció de minibusos i midibusos, basats principalment en xassissos de camions i furgonetes Mercedes-Benz, Iveco i MAN (tot i que també fa servir de vegades furgonetes d'altres fabricants), els seus productes es venen arreu de l'Europa occidental. El 2013, Indcar va obrir una nova planta de producció a Prejmer, Romania, on fabrica els models Strada i Mobi.
Indcar fou la primera de les nombroses empreses carrosseres amb seu a Arbúcies, població que en estar enmig d'una zona densament boscosa era molt adient per a aquesta mena d'indústria, a l'època en què les carrosseries es feien de fusta. Més tard la seguiren Ayats, Beulas, Noge i Boari.

## Producció

* Next L8 - Midibus basat en el Mercedes-Benz Atego o en l'Iveco CC100, amb un màxim de 33 seients.
* Next L9 - Midibus basat en el MAN N14 o en l'Iveco CC150, amb un màxim de 37 seients.
* Next L10 - Midibus basat en l'Iveco CC150, amb un màxim de 41 seients.
* Mago 2 - Midibus basat en l'Iveco CC100, amb un màxim de 32 seients.
* Mago 2 Cabrio - Midibus de sostre obert basat en l'Iveco CC100, amb un màxim de 34 seients.
* Wing - Midibus basat en l'Iveco Daily 70C, amb un màxim de 28 seients.
* Cytios - Midibus urbà basat en el Mercedes-Benz Sprinter.
* Mobi - Midibus basat en l'Iveco CC100, amb un màxim de 33 seients, també disponible en versions Urban i Low Entry.
* Strada - Midibus basat en l'Iveco Daily o en el Mercedes-Benz Sprinter.

## Vegeu també

* Cabriolino

## Referències

* ↑ «Indcar» (en castellà). indcar.es. Indcar. [Consulta: 21 agost 2014].
* ↑ «Prima fabrica de caroserii Indcar în România» (en romanès). ziuacargo.ro, 15-10-2013. Arxivat de l'original el 29 de juliol 2018. [Consulta: 12 novembre 2015].

## Enllaços externs

* Indcar - Lloc web oficial (anglès) (castellà)
* Capítol del programa Afers exteriors sobre Romania en què Miquel Calçada visita la filial d'Indcar a Prejmer, emès per TV3 el 10/4/2016