OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hypostomus faveolus

Hypostomus faveolus és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 20,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil central.

## Referències

* ↑ Lacépède B. G. E. 1803. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-lxviii + 1-803 + index.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Boeseman, M. 1968: The genus Hypostomus Lacépède, 1803, and its Surinam representatives (Siluriformes, Loricariidae). Zoologische Verhandelingen (Leiden) Núm. 99: 1-89, Pls. 1-18.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco (Califòrnia, Estats Units). iii + 697. ISBN 0-940228-23-8 (1990).
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Mazzoni, R., U. Caramaschi i C. Weber 1994: Taxonomical revision of the species of Hypostomus Lacédède, 1803 (Siluriformes, Loricariidae) from the Lower rio Paraiba do Sul, State of Rio de Janeiro, Brazil. Revue Suisse de Zoologie v. 101 (núm. 1): 3-18.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Oyakawa, O. T., A. Akama i A. M. Zanata 2005: Review of the genus Hypostomus Lacèpède, 1803 from rio Ribeira de Iguape basin, with description of a new species (Pisces, Siluriformes, Loricariidae). Zootaxa Núm. 921: 1-27.
* Reis, R. E., C. Weber i L. R. Malabarba 1990: Review of the genus Hypostomus Lacepéde, 1803 from southern Brazil, with descriptions of three new species (Pisces: Siluriformes: Loricariidae). Revue Suisse de Zoologie v. 97 (núm. 3): 729-766.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Zawadzki, C.H., Birindelli, J.L.O. & Lima, F.C.T. 2008. A new pale-spotted species of Hypostomus Lacépède (Siluriformes: Loricariidae) from the rio Tocantins and rio Xingu basins in Central Brazil. Neotropical Ichthyology, 6 (3): 395-402.
# La Talladella

La Talladella o Taiadella és una masia de Castellcir (Moianès) catalogada com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Està situada en el sector nord del terme, a mitjana distància entre Castellcir i Santa Coloma Sasserra. És a prop i al sud-oest de la urbanització de la Penyora, i al nord-est de la masia del Prat. És a la carena per on discorre la pista rural que mena a Santa Coloma Sasserra, a la dreta de la riera de Castellcir i a l'esquerra de la de Fontscalents. Forma part d'aquesta masia la capella de Sant Josep, modernament coneguda com la Mare de Déu del Pilar. A ponent de la Talladella es troben el Serrat dels Hereus i el Sot de la Sorra, i al nord-est, el turó de la Penyora de Serracaixeta i la urbanització de la Penyora. La Talladella és la masia més septentrional de la parròquia de Sant Andreu de Castellcir.
Masia orientada cap a migdia, està estructurada en planta baixa i dos pisos coberta a dues aigües amb teula àrab. Precedeix el conjunt un pati amb un portal adovellat de pedra del segle xix (vers 1830). Té una galeria de dos pisos afegida a la part anterior. Així mateix hi ha algunes obertures exterior prsenten interessants treballs de pedra i escuts heràldics. Destaca una capella annexe al pati d'una sola nau dedicada a la mare de déu del pilar.

## Història

Aquest mas fou aixecat al moment de màxima esplendor de la vila de Castellcir per la família Talladella, que tenia la casa pairal a la Plaça de Castellterçol.
N'era fill el capità de fusellers Joan Baptista Talladella, un dels combatents austriacistes de l'Exèrcit català de l'interior, sota les ordres d'Antoni Desvalls i de Vergós, Marquès del Poal. Lluità a la batalla de Talamanca i fou un dels exiliats catalans a Àustria en acabar la Guerra de Successió.

## Referències

* 1 2 3 «La Talladella». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
* ↑ SERRA I SELLARÉS, Francesc i ERILL I PINYOT, Gustau. La darrera victòria de l'exèrcit català: La batalla de Talamanca. Sant Vicenç de Castellet: Farell Editors, 2009 (Col·lecció Nostra Història, 12). ISBN 978-84-95695-99-4

## Bibliografia

* DANTÍ I RIU, Jaume i RUIZ I CALONJA, Joan. Castellcir. Barcelona: Rafael Dalmau, Editor, 1993. (Col·lecció Camí Ral, núm. 2). ISBN 978-84-232-0459-5
* GARCIA-PEY, Enric. Castellcir. Recull onomàstic. Barcelona: Societat d'Onomàstica - Institut Cartogràfic de Catalunya, 2005. (Col·lecció "Monografies", núm. 29). ISBN 978-84-393-6858-8
* RODRÍGUEZ LARA, José Luis. Aproximació a la Toponímia del Moianès. Barcelona: Rafael Dalmau, Editor, 2009. (Col·lecció "Camí Ral", núm. 30). ISBN 978-84-232-0735-0.
# Phenacogrammus major

Phenacogrammus major és una espècie de peix de la família dels alèstids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 8,2 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: el Camerun (riu Muni).

## Referències

* ↑ Boulenger, G. A., 1903. Descriptions of new freshwater fishes from southern Cameroon. Annals and Magazine of Natural History (Series 7) v. 12 (núm. 70): 435-441.
* ↑ Eigenmann, C. H. & F. Ogle. 1907. An annotated list of characin fishes in the United States National Museum and the Museum of Indiana University, with descriptions of new species. Proceedings of the United States National Museum v. 33 (núm. 1556): 1-36.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Paugy, D. i S.A. Schaefer, 2007. Alestiidae. p. 347-411. A: M.L.J. Stiassny, G.G. Teugels i C.D. Hopkins (eds.) Poissons d'eaux douces et saumâtres de basse Guinée, ouest de l'Afrique centrale/The fresh and brackish water fishes of Lower Guinea, west-central Africa. Vol. 1. Coll. Faune et Flore tropicales 42. Istitut de recherche pour le développement, París, França, Muséum nationale d'histoire naturelle, París, França i Musée royale de l'Afrique centrale, Tervuren, Bèlgica. 800 p.
* ↑ Vivien, J., 1991. Faune du Cameroun. Guide des mammifères et des poissons. GICAM. 271 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Paugy, D., 1984. Characidae. p. 140-183. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.
* Paugy, D., 1990. Characidae. p. 195-236. A: C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest. Tom I. Coll. Faune Tropicale n° XXVIII. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren i O.R.S.T.O.M., París, 384 p.
* Poll, M., 1967. Revision des Characidae nains Africans. Ann. Mus. R. Afr. Cent. Ser. 8 Zool. Núm. 162: 1-158.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Konstantín Villebois

Konstantín Petróvitx Villebois (en rus Константин Петрович Вильбоа, Konstantín Petróvitx Vilboà) (Sant Petersburg, 1817 - Varsòvia, Polònia, 1882) fou un compositor rus. El seu cognom és d'origen francès.
Com d'altres músics russos que assoliren fama, en un principi seguí la carrera militar, que abandonà més tard per cultivar l'art musical, en què assolí distingir-se com a autor de cançons, moltes de les quals es feren populars.
També estrenà a Moscou, el 1861, una òpera titulada Nataixa, i va compondre diverses col·leccions de cants populars russos.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 68, pàg. 1549 (ISBN 84-239-4568-5)
# Notarius bonillai

Notarius bonillai és una espècie de peix de la família dels àrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 80 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba als rius de la Mar Carib.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Gill, T. N. 1863. Descriptive enumeration of a collection of fishes from the western coast of Central America, presented to the Smithsonian Institution by Captain John M. Dow. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 15: 162-174.
* 1 2 BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Taylor, W.R. i N.A. Menezes 1978. Ariidae. A W. Fischer (ed.) FAO species identification sheets for fishery purposes. West Atlantic (Fishing Area 31). vol. 1. (pag. var.). FAO, Roma, Itàlia.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Marceniuk, A.P. i N.A. Menezes 2007. Systematics of the family Ariidae (Ostariophysi, Siluriformes), with a redefinition of the genera. Zootaxa 1416:1-126.
* Miles, C. 1945. Some newly recorded fishes from the Magdalena River system. Caldasia v. 3 (núm. 15): 453-464.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Roser Bach i Fabregó

Roser Bach i Fabregó, nascuda a Barcelona l'agost de 1964, és una jutgessa catalana. Des del 4 desembre 2013 ocupa el càrrec de vocal del Consell General del Poder Judicial.
Va ingressar a la carrera judicial l'any 1989, servint en els Jutjats de Primera Instància i Instrucció de Gavà i Sant Feliu de Llobregat. Va ascendir a Magistrada l'any 1992 exercint les seves funcions en els Jutjats de Vigilància Penitenciària de Lleida, l'Hospitalet de Llobregat i actualment és Magistrada de l'Audiència Provincial de Barcelona. Des de l'any 2005 va ser Coordinadora del Programa per a la preparació d'opositors a jutge, fiscal i secretari judicial al Centre d'Estudis Jurídics i Formació Especialitzada, i l'any 2009 va ocupar el càrrec de Directora d'aquest Centre d'Estudis Jurídics. El 6 de juliol de 2011 va ser nomenada directora de l'Escola Judicial i des del 4 desembre 2013 ocupa el càrrec de vocal del Consell General del Poder Judicial.
És casada amb Germà Gordó, ex-Conseller de Justícia de la Generalitat de Catalunya

## Referències

* ↑ Taulés, Silvia. «Todo el poder de la justicia en una casa» (en castellà). diari El Mundo, 01-12-2013. [Consulta: 1r desembre 2014].
* ↑ «El CGPJ nombra a Roser Bach como nueva directora de la Escuela Judicial» (en castellà). diari ABC, 30-11-2011. [Consulta: 1r desembre 2014].
* ↑ «Reial Decret 931/2013, de 29 de novembre, pel qual es nomenen Vocals del Consell General del Poder Judicial a proposta del Senat» (PDF). Butlletí Oficial de l'Estat, núm. 289, 03-12-2013, p. 95676.
# Hypostomus iheringii

Hypostomus iheringii és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 11,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica.

## Referències

* ↑ Lacépède B. G. E. 1803. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-lxviii + 1-803 + index.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Boeseman, M. 1968: The genus Hypostomus Lacépède, 1803, and its Surinam representatives (Siluriformes, Loricariidae). Zoologische Verhandelingen (Leiden) Núm. 99: 1-89, Pls. 1-18.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco (Califòrnia, Estats Units). iii + 697. ISBN 0-940228-23-8 (1990).
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Mazzoni, R., U. Caramaschi i C. Weber 1994: Taxonomical revision of the species of Hypostomus Lacédède, 1803 (Siluriformes, Loricariidae) from the Lower rio Paraiba do Sul, State of Rio de Janeiro, Brazil. Revue Suisse de Zoologie v. 101 (núm. 1): 3-18.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Oyakawa, O. T., A. Akama i A. M. Zanata 2005: Review of the genus Hypostomus Lacèpède, 1803 from rio Ribeira de Iguape basin, with description of a new species (Pisces, Siluriformes, Loricariidae). Zootaxa Núm. 921: 1-27.
* Regan, C. T. 1908. Descriptions of new loricariid fishes from South America. Proceedings of the Zoological Society of London. 1907 (pt 4): 795-800, Pls. 47-49.
* Reis, R. E., C. Weber i L. R. Malabarba 1990: Review of the genus Hypostomus Lacepéde, 1803 from southern Brazil, with descriptions of three new species (Pisces: Siluriformes: Loricariidae). Revue Suisse de Zoologie v. 97 (núm. 3): 729-766.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Phenacogrammus urotaenia

Phenacogrammus urotaenia és una espècie de peix de la família dels alèstids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 7 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: el Camerun (riu Muni).

## Referències

* ↑ Boulenger, G. A., 1909. Catalogue of the fresh-water fishes of Africa in the British Museum (Natural History). v. 1: i-xi + 1-373.
* ↑ Eigenmann, C. H. & F. Ogle. 1907. An annotated list of characin fishes in the United States National Museum and the Museum of Indiana University, with descriptions of new species. Proceedings of the United States National Museum v. 33 (núm. 1556): 1-36.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Vivien, J., 1991. Faune du Cameroun. Guide des mammifères et des poissons. GICAM. 271 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Americà d'Història Natural. Museu Americà d'Història Natural, Central Park West, NY 10024-5192 (Estats Units).
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Paugy, D., 1984. Characidae. p. 140-183. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.
* Paugy, D., 1990. Characidae. p. 195-236. A: C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest. Tom I. Coll. Faune Tropicale n° XXVIII. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren i O.R.S.T.O.M., París, 384 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Nothobranchius albimarginatus

Nothobranchius albimarginatus és una espècie de peix de la família dels aploquílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Tanzània.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 «Nothobranchius albimarginatus» (en anglès). Fishbase.

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Watters, B. R., R. H. Wildekamp & B. J. Cooper. 1998. Zwei neue Nothobranchius-Arten aus der Kustenebene Tansanias. Deutsche Killifisch Gem. J. v. 30 (núm. 3): 52-63.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Hypostomus micromaculatus

Hypostomus micromaculatus és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 18,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Surinam.

## Referències

* ↑ Lacépède B. G. E. 1803. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-lxviii + 1-803 + index.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Boeseman, M. 1968: The genus Hypostomus Lacépède, 1803, and its Surinam representatives (Siluriformes, Loricariidae). Zoologische Verhandelingen (Leiden) Núm. 99: 1-89, Pls. 1-18.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco (Califòrnia, Estats Units). iii + 697. ISBN 0-940228-23-8 (1990).
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Mazzoni, R., U. Caramaschi i C. Weber 1994: Taxonomical revision of the species of Hypostomus Lacédède, 1803 (Siluriformes, Loricariidae) from the Lower rio Paraiba do Sul, State of Rio de Janeiro, Brazil. Revue Suisse de Zoologie v. 101 (núm. 1): 3-18.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Oyakawa, O. T., A. Akama i A. M. Zanata 2005: Review of the genus Hypostomus Lacèpède, 1803 from rio Ribeira de Iguape basin, with description of a new species (Pisces, Siluriformes, Loricariidae). Zootaxa Núm. 921: 1-27.
* Reis, R. E., C. Weber i L. R. Malabarba 1990: Review of the genus Hypostomus Lacepéde, 1803 from southern Brazil, with descriptions of three new species (Pisces: Siluriformes: Loricariidae). Revue Suisse de Zoologie v. 97 (núm. 3): 729-766.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Rafael Peacan del Sar

Rafael Peacan del Sar (Buenos Aires, República Argentina, 6 de juny de 1884 - 1 de juliol de 1960) fou un compositor argentí.
Fou organitzador i director artístic dels grans concerts simfònics celebrats en el teatre Odeón d'aquesta capital el 1914. també organitzà i costejà els concerts simfònics de 1911 amb l'objecte de difondre la música argentina. Fou professor de l'Escola Superior de Belles Arts de la Universitat de La Plata.
Entre les seves composicions hi figuren nombroses obres per a piano i cant; piano sol; orgue; orquestra; un oratori; dues misses, i l'òpera Chrysanyhème.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Apèndix núm. 8, pàg. 224 (ISBN 84-239-4578-2)
# Phenagoniates macrolepis

Phenagoniates macrolepis és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,5 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical entre 22 °C - 24 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del llac Maracaibo i rius Chucunaque i Atrato.

## Referències

* ↑ Eigenmann, C. H., A. W. Henn & C. Wilson 1914. New fishes from western Colombia, Ecuador, and Peru. (Contrib. Zool. Lab. Ind. Univ. Núm. 133.). Ind. Univ. Studies Núm. 19: 1-15.
* ↑ Meek, S. E. & Hildebrand, S. F. 1913. New species of fishes from Panama. Field Museum of Natural History, Publications, Zoölogical Series v. 10 (núm. 8): 77-91.
* ↑ «Phenagoniates macrolepis». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl 1985. Aquarien atlas. Band 2. Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde GmbH, Melle, Alemanya. 1216 p.

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Galvis, G., J.I. Mojica i M. Camargo 1997. Peces del Catatumbo. Asociación Cravo Norte, Santafé de Bogotá, D.C., 188 p.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.