OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lycenchelys maoriensis

Lycenchelys maoriensis és una espècie de peix de la família dels zoàrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu entre 710-730 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic sud-occidental: Nova Zelanda.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1884. On the anacanthine fishes. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 36. 167-183.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Andriashev, A. P. & Fedorov, V. V., 1986. First discovery of Zoarcidae in New Zealand waters. Voprosy Ikhtiologii v. 26 (núm. 1): 24-32.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Paulin, C., A. Stewart, C. Roberts i P. McMillan, 1989. New Zealand fish: a complete guide. National Museum of New Zealand Miscellaneous Series Núm. 19. xiv+279 p.
* ↑ Roberts, C.D., 1991. Fishes of the Chatham Islands, New Zealand: a trawl survey and summary of the ichthyofauna. N.Z. J. Mar. Freshwat. Res. 25(1):1-19.

## Bibliografia

* Anderson, M.E., 1994. Systematics and osteology of the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes). Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. 60:120 p.
* Anderson, M. E., 1995: The eelpout genera Lycenchelys Gill and Taranetzella Andriashev (Teleostei: Zoarcidae) in the eastern Pacific, with descriptions of nine new species. Proceedings of the California Academy of Sciences v. 49 (núm. 2): 55-113.
* Anderson, M.E. i V.V. Fedorov, 2004. Family Zoarcidae (Swainson, 1839). Eelpouts. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (34):58.
* Andriashev, A. P., 1955: A review of the fishes of the genus Lycenchelys Gill (Pisces: Zoarcidae) and related forms in the seas of the U.S.S.R. and adjacent waters. Trudy Instituta Zoologii / Akademiia Nauk, Azerbaidzhanskoi SSR. v. 18: 349-384.
* Andriashev, A. P., 1958: An addition to the review of the fishes of the genus Lycenchelys Gill with descriptions of three new species from the Kurile-Kamchatka Trench. Voprosy Ikhtiologii Núm. 11: 171-180.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Knipowitsch, N., 1906: Ichthyologische Untersuchungen im Eismeer. I. Lycodes und Lycenchelys. Mémoires de l'Académie Impériale des Sciences de St. Petersbourg v. 19 (núm. 1): 1-130, 1 pl.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Neopomacentrus sororius

Neopomacentrus sororius és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de Kenya fins a Tailàndia i Indonèsia.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Randall, J. E. & G. R. Allen. 2005. Neopomacentrus sororius, a new species of damselfish from the Indian Ocean, with descriptinof a neotype for its sister species, N. azyron (Bleeker). Aqua, J. Ichthy. Aquat. Biol. v. 10 (núm. 2): 73-80 + cover photo.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Juan Pérez de Medina

Juan Pérez de Medina fou un músic espanyol del segle xv. Fou cantor de la Capella Reial, nomenat per Albalà de la Isabel la Catòlica el 7 de novembre de 1477. Barbieri suposa que pogué ser autor de dues de les composicions que, assenyalades amb els números 45 i 57, figuren en el seu Cancionero de los siglos XV y XVI.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Apendix núm. 7, pàg. 273 ISBN 84-239-4577-4
# Lycenchelys polyodon

Lycenchelys polyodon és una espècie de peix de la família dels zoàrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima temperat i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic sud-occidental.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1884. On the anacanthine fishes. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 36. 167-183.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Anderson, M.E. & Møller, P.R., 2007. Studies on the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes) of the southern Hemisphere. XIII. Two new species of Lycenchelys from the southwestern Pacific. Species diversity, 12 (3): 175-185.
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Anderson, M.E., 1994. Systematics and osteology of the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes). Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. 60:120 p.
* Anderson, M. E., 1995: The eelpout genera Lycenchelys Gill and Taranetzella Andriashev (Teleostei: Zoarcidae) in the eastern Pacific, with descriptions of nine new species. Proceedings of the California Academy of Sciences v. 49 (núm. 2): 55-113.
* Anderson, M.E. i V.V. Fedorov, 2004. Family Zoarcidae (Swainson, 1839). Eelpouts. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (34):58.
* Andriashev, A. P., 1955: A review of the fishes of the genus Lycenchelys Gill (Pisces: Zoarcidae) and related forms in the seas of the U.S.S.R. and adjacent waters. Trudy Instituta Zoologii / Akademiia Nauk, Azerbaidzhanskoi SSR. v. 18: 349-384.
* Andriashev, A. P., 1958: An addition to the review of the fishes of the genus Lycenchelys Gill with descriptions of three new species from the Kurile-Kamchatka Trench. Voprosy Ikhtiologii Núm. 11: 171-180.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Knipowitsch, N., 1906: Ichthyologische Untersuchungen im Eismeer. I. Lycodes und Lycenchelys. Mémoires de l'Académie Impériale des Sciences de St. Petersbourg v. 19 (núm. 1): 1-130, 1 pl.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Neoraja

Neoraja és un gènere de peixos de la família dels raids i de l'ordre dels raïformes.

## Taxonomia

* Neoraja africana (Stehmann & Seret, 1983)
* Neoraja caerulea (Stehmann, 1976)
* Neoraja carolinensis (McEachran & Stehmann, 1984)
* Neoraja iberica (Stehmann, Séret, Costa & Baro, 2008)
* Neoraja stehmanni (Hulley, 1972)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Stehmann, M. & Séret, B., 1983. A new species of deep-water skate, Breviraja africana sp. n. (Pisces, Batoidea, Rajidae), from the eastern central Atlantic slope, and remarks on the taxonomic status of Breviraja Bigelow & Schroeder, 1948. Bulletin du Museum National d'Histoire Naturelle Ser. 4: Section A: Zoologie Biologie et Ecologie Animales v. 5 (núm. 3): 903-925.
* ↑ Stehmann, M., 1976. Breviraja caerulea spec. nov. (Elasmobranchii, Batoidea, Rajidae); eine neue archibentale Rochenart und zugleich ein Erstnachweis inhrer Gattung im Nordostatlantik. Archiv für Fischereiwissenschaft v. 27 (núm. 2): 97-114.
* ↑ McEachran, J. D. & Stehmann, M., 1984. A new species of skate, Neoraja carolinensis, from off the southeastern United States (Elasmobranchii: Rajoidei). Proceedings of the Biological Society of Washington v. 97 (núm. 4): 724-735.
* ↑ Stehmann, M.F.W., Séret B., Costa E.M. & Baro, J., 2008. Neoraja iberica n. sp., a new species of pygmy skate (Elasmobranchii, Rajidae) from the southern upper slope of the Iberian Peninsula (Eastern North Atlantic). Cybium, 32 (1): 51-71.
* ↑ Hulley, P. A., 1972. A new species of southern African brevirajid skate (Chondrichthyes, Batoidei, Rajidae). Annals of the South African Museum v. 60 (núm. 9): 253-263.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ IUCN (anglès)

## Bibliografia

* McEachran, J. D. i T. Miyake, 1987: A new species of skate of the genus Breviraja from off Nova Scotia, with comments on the status of Breviraja and Neoraja (Chondrichthyes, Rajoidei). Copeia 1987 (núm. 2): 409-417.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* uBio (anglès)
# Juan Tomás Celma

Juan Tomás Celma (fou un manyà, i pintor nascut al voltant de l'any 1518 - 1578, Segons declaracions seves del 1555, en actuacions d'un curiós procés incoat a Alonso Berruguete per una venda il·lícita de vi) es tracta d'una figura molt important en l'art del Renaixement, i que no s'ha de confondre amb el seu nebot, Juan Bautista Celma), també pintor, forjador i escultor, del qual en va ser el seu mestre.
Alguns biògrafs han suposat que Juan Tomás i Juan Bautista Celma eren una sola persona, però les investigacions de Martí i Monsó (Estudios històrico-artísticos, pàg. 555) van dissipar el dubte, establint que Juan Bautista encara vivia el 1600, mentre Juan Tomás ja havia mort el 1595. El 1571 forjà la reixa del cor de l'Església de San Benito el Real de Valladolid; Quadrado el considera autor de la reixa del cor de l'església del Pilar de Saragossa, començada el 1574.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 12, pàg. 945 (ISBN 84-239-4512-X)
# Lycenchelys porifer

Lycenchelys porifer és una espècie de peix de la família dels zoàrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 29,9 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu entre 1.568-1.656 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic oriental: des del Golf de Califòrnia fins al Perú.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1884. On the anacanthine fishes. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 36. 167-183.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Gilbert, C. H., 1890. A preliminary report on the fishes collected by the steamer Albatross on the Pacific coast of North America during the year 1889, with descriptions of twelve new genera and ninety-two new species. Proceedings of the United States National Museum v. 13 (núm. 797): 49-126.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Anderson, M.E., 1994. Systematics and osteology of the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes). Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. 60:120 p.

## Bibliografia

* Anderson, M. E., 1995: The eelpout genera Lycenchelys Gill and Taranetzella Andriashev (Teleostei: Zoarcidae) in the eastern Pacific, with descriptions of nine new species. Proceedings of the California Academy of Sciences v. 49 (núm. 2): 55-113.
* Anderson, M.E. i V.V. Fedorov, 2004. Family Zoarcidae (Swainson, 1839). Eelpouts. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (34):58.
* Andriashev, A. P., 1955: A review of the fishes of the genus Lycenchelys Gill (Pisces: Zoarcidae) and related forms in the seas of the U.S.S.R. and adjacent waters. Trudy Instituta Zoologii / Akademiia Nauk, Azerbaidzhanskoi SSR. v. 18: 349-384.
* Andriashev, A. P., 1958: An addition to the review of the fishes of the genus Lycenchelys Gill with descriptions of three new species from the Kurile-Kamchatka Trench. Voprosy Ikhtiologii Núm. 11: 171-180.
* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Knipowitsch, N., 1906: Ichthyologische Untersuchungen im Eismeer. I. Lycodes und Lycenchelys. Mémoires de l'Académie Impériale des Sciences de St. Petersbourg v. 19 (núm. 1): 1-130, 1 pl.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Menhir d'Aspradantes

El Menhir d'Aspadrantes és un monument prehistòric del municipi de Vila do Bispo, a la regió de l'Algarve, al sud de Portugal.
El monument se situa a la rodalia del poble d'Hortas do Tabual, a l'antiga freguesia de Raposeira. És dalt d'un plec de terreny, a uns 95 m d'alçada, vora la ribera de Vale Pocilgão, a uns dos quilòmetres de la costa.
Consta d'un menhir dret, de forma subcilíndrica, esculpit en pedra calcària blanca de la zona. Fa prop de dos metres d'alçada a partir del sòl, tot i que originàriament fos més alt, doncs la part superior fou amputada, i té prop de 1,25 per 0,63 m en els dos eixos de major amplària. Està molt fracturat en els volums mesial i distal. Forma part d'un alineament en sentit nord-oest a sud-est, en conjunt amb tres monòlits, i cadascú en fa prop d'un metre d'alçada.(1) El primer està situat a 7,25 m del menhir, i és de forma globular roma, i cal destacar-ne la presència de petites coves en la superfície superior.(3) El segon se'n troba a uns 4,20 m del primer, i el tercer a una distància semblant.(3)
Segurament l'alçaren en el neoeneolític.(1) El menhir fou examinat al 1987, en l'àmbit del programa d'Aixecament Arqueològic de l'Algarve, i al 1989, dins del programa d'Aixecament Arqueològic de l'Àrea de Paisatge Protegit del Sud-oest Alentejà i Costa Vicentina.(1) Fou classificat com a Immoble d'Interés Públic pel Decret núm. 26-A/92, d'1 de juny.

## Vegeu també

* Monuments megalítics d'Alcalar
* Capella de Nossa Senhora de Guadalupe
* Estació arqueològica de Vale Boi
* Ruïnes lusitanoromanes de Boca do Rio

## Referències

* ↑ «Menir de Aspradantes». Portal do Arqueólogo. Direcção-Geral do Património Cultural. [Consulta: l'11 octubre 2021].
* ↑ NETO, João. «Menir de Aspradantes». Sistema de Informação para o Património Arquitectónico. Direcção-Geral do Património Cultural, 1991. [Consulta: 11 Outubro 2021].
* ↑ «Menir de Aspradantes». Património Cultural. Direcção-Geral do Património Cultural. [Consulta: l'11 octubre 2021].
* ↑ PORTUGAL. Decreto n.º 26-A/92, de 1 de Junho. Presidência do Conselho de Ministros. Publicado no Diário da República n.º 126/1992, 2º Suplemento, Série I-B, de 1 de Junho.

## Bibliografia addicional

* VICENTE, Eduardo Prescott; MARTINS, Adolfo António da Silveira (1979). «Menires de Portugal». Ethnos (8). Lisboa. p. 107-138

## Enllaços externs

* https://www.allaboutportugal.pt/pt/vila-do-bispo/monumentos/menir-de-aspradantes
* [en https://www.megalithic.co.uk/article.php?sid=54909]
# Friedrich Silcher

Friedrich Silcher [ˌfʀidʀɪç ˈz̊ɪlçɐ] (Schnaith, 27 de juny de 1789 – Tübingen, 26 d'agost de 1860) fou un compositor del Romanticisme alemany.
Després d'estudiar a Fellbach tenint com a professor a Nikolaus Ferdinand Auberlen semblava destinat a ser mestre d'escola, en l'Escola Normal de Ludwigsburg, però es consagrà per sencer a la música, i des de 1817 fou director d'orquestra de la Universitat de Tübingen on entre els seus alumnes tingué a Heinrich Reiser. Es feu cèlebre pel seu Dreistimmiges württembergisches Choralbuch i per la col·lecció de cants populars alemanys (12 quaderns) les que si contenen els que ell va compondre, i alguns dels quals, per exemple, el de Heine, Ich weiss micht was soll es bedeuten, assoliren a ésser populars. Silcher a més, deixà, l'obra Harmonie und Kompositionlehere (2.ª ed., Tübingen, 1859).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 56, pàg. 144-45 (ISBN 84-239-4556-1)
# Juan Tuñas

Juan Tuñas (l'Havana, 17 de juliol de 1917 - Ciutat de Mèxic, 4 d'abril de 2011) fou un futbolista cubà de la dècada de 1930.
Fou internacional amb la selecció de Cuba, amb la qual participà en la Copa del Món de futbol de 1938.
Pel que fa a clubs, destacà a Centro Gallego, Juventud Asturiana i Real Club España.

## Referències

* ↑ ¿Hubo futbolistas españoles en el Mundial de Francia 1938? La selección de Cuba. Arxivat 2016-03-17 a Wayback Machine. Cuadernos de Fútbol, núm. 55, 1 juny 2014, ISSN: 1989-6379
* ↑ Juan Tuñas Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ «Juan Tunas, Cuba's original netbuster». FIFA.com, 01-12-2010. Arxivat de l'original el 2010-12-04. [Consulta: 1r desembre 2010].
* ↑ Perfil a 11v11.com
* ↑ Juan Tuñas a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ «Murió el cubano Juan Tuñas, el mundialista más longevo de CONCACAF» (en castellà). laprensagrafica.com, 05-04-2011. Arxivat de l'original el 2011-04-26.
# Lycodapus

Lycodapus és un gènere de peixos de la família dels zoàrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Taxonomia

* Lycodapus antarcticus (Tomo, 1982)
* Lycodapus australis (Norman, 1937)
* Lycodapus derjugini (Andriashev, 1935)
* Lycodapus dermatinus (Gilbert, 1896)
* Lycodapus endemoscotus (Peden & Anderson, 1978)
* Lycodapus fierasfer (Gilbert, 1890)
* Lycodapus leptus (Peden & Anderson, 1981)
* Lycodapus mandibularis (Gilbert, 1915)
* Lycodapus microchir (Schmidt, 1950)
* Lycodapus pachysoma (Peden & Anderson, 1978)
* Lycodapus parviceps (Gilbert, 1896)
* Lycodapus poecilus (Peden & Anderson, 1981)
* Lycodapus psarostomatus (Peden & Anderson, 1981)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)

## Bibliografia

* Anderson, M. E., 1989: Records of rare eelpouts of the genus Lycodapus Gilbert in the North and southeastern Pacific Ocean, with an addition to the California marine fish fauna. California Fish and Game v. 75 (núm. 3): 148-154.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Peden, A. E. i M. E. Anderson, 1978: A systematic review of the fish genus Lycodapus (Zoarcidae) with descriptions of two new species. Canadian Journal of Zoology v. 56 (núm. 9): 1925-1961.
* Peden, A. E. i M. E. Anderson, 1981: Lycodapus (Pisces: Zoarcidae) of eastern Bering Sea and nearby Pacific Ocean, with three new species and a revised key to the species. Canadian Journal of Zoology v. 59 (núm. 4): 667-678.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* uBio (anglès)
* Biodiversity Institute of Ontario (anglès)
# Steatomys cuppedius

Steatomys cuppedius és una espècie de mamífer rosegador de la família dels nesòmids. Viu a Benín, Burkina Faso, Mali, el Níger, Nigèria i el Senegal. Es tracta d'un animal nocturn. El seu hàbitat natural són els herbassars amb fragments de matollar. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, cuppedius, significa 'exquisitat' en llatí.

## Referències

* ↑ Schlitter, D.; Coetzee, N. Steatomys cuppedius. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 19 febrer 2016.
* ↑ Entrada «Steatomys» d'Animalia (en anglès).
Espècies vivents de nesòmids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Myomorpha :
Cricetomyinae :
Delanymyinae :
Dendromurinae :
Mystromyinae :
Nesomyinae :
Petromyscinae :
Categoria :
# Girella feliciana

Girella feliciana és una espècie de peix pertanyent a la família dels kifòsids.

## Hàbitat

És un peix marí, bentopelàgic i de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic sud-oriental: l'illa de San Félix (Illes Desventuradas) i l'arxipèlag Juan Fernández.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gray J. E., 1830-1835. Illustrations of Indian zoology; chiefly selected from the collection of Major-General Hardwicke, F.R.S., .... 20 parts in 2 vols. Illus. Indian Zool.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Clark, H. W., 1938. Additional new fishes. The Templeton Crocker Expedition of 1934-1935. Núm. 36. Proceedings of the California Academy of Sciences (Series 4) v. 22 (núm. 7): 179-185.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Sepúlveda, J.I.V. i G.R. Pequeño, 1985. Fauna íctica del archipiélago de Juan Fernández. p. 81-91. A: P. Arana (ed.) Escuela de Ciencias del Mar. Universidad Católica del Valparaíso, Valparaíso, Xile.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Menzel Jemil

Menzel Jemil o Menzel Djemil (àrab: منزل جميل, Manzil Jamīl) és una ciutat de Tunísia a la governació de Bizerta, situada uns 5 km a l'est de la ciutat de Bizerta i uns 3 km a l'est de Zarzouna, a la riba nord del llac de Bizerta. La municipalitat té 18.344 habitants. És capçalera d'una delegació amb 42.700 habitants al cens del 2004.

## Economia

El govern hi va establir una zona industrial i la majoria de la població treballa en els serveis, la indústria i el turisme.

## Administració

És el centre de la delegació o mutamadiyya homònima, amb codi geogràfic 17 62 (ISO 3166-2:TN-12), dividida en cinc sectors o imades:
* Menzel Djemil Est (17 62 51)
* Menzel Djemil Ouest (17 62 52)
* Menzel Abderrahmen Est (17 62 53)
* Menzel Abderrahmen Ouest (17 62 54)
* El Azib (17 62 55)
Al mateix temps, forma una municipalitat o baladiyya (codi geogràfic 17 18), que s'estén per tres dels cinc sectors o imades de la delegació o mutamadiyya:
* Menzel Djemil Est (17 62 51)
* Menzel Djemil Ouest (17 62 52)
* El Azib (17 62 55)

## Referències

* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 12-2012, pàg. 55-59. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 12-2012, pàg. 140-141. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ «أمر حكومي عدد 602 لسنة 2016 مؤرخ في 26 ماي 2016 [Decret governamental núm. 2016-602 del 26 de maig de 2016]». الرائد الرسمي للجمهورية التونسية [Diari Oficial de la República Tunisiana], any 159 núm. 43, 27-05-2016, pàg. 1970-1998. ISSN: 9061 0330 9061 [Consulta: 7 desembre 2023].

## Enllaços externs

* Menzel Jemil - Lloc web oficial