OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lethrinops longipinnis

Lethrinops longipinnis és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 16 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És un endemisme del sud del llac Malawi (Àfrica oriental).

## Referències

* ↑ Regan, C. T. 1922. The cichlid fishes of Lake Nyassa. Proceedings of the Zoological Society of London. 1921 (pt 4) (núm. 36): 675-727, Pls. 1-6.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Maréchal, C., 1991. Lethrinops. p. 233-240. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París (França). Vol. 4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Ribbink, A. 1991. Distribution and Ecology of the Cichlids of the African Great Lakes. Pp. 36-59 a M. Keenleyside, ed. Cichlid Fishes: Behavior, Ecology and Evolution. Londres, Gran Bretanya: Chapman and Hall.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Leucoraja leucosticta

Leucoraja leucosticta és una espècie de peix de la família dels raids i de l'ordre dels raïformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 80 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar i les femelles ponen càpsules d'ous, les quals presenten com unes banyes a la closca.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes (15°N-3°N) que viu entre 70–600 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Atlàntic oriental: des de Mauritània fins al Gabon.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Malm A. W., 1877. Göteborgs och Bohusläns fauna, Ryggradsdjuren. Göteborg. Göteborgs Bohusläns Fauna. 1-674.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Stehmann, M., 1971. Raja (Leucoraja) leucosticta spec. nov. (Pisces, Batoidei, Rajidae), eine neue Rochenart aus dem Seegebiet des tropischen Westafrika; gleichzeitig zur Frage des Vorkommens von Raja ackleyi Garman, 1881, im mittleren Ostatlantik. Archiv für Fischereiwissenschaft v. 22 (núm. 1): 1-16.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Stehmann, M., 1990. Rajidae. p. 29-50. A: J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic. Junta Nacional de Investigaçao Cientifica e Tecnológica, Lisboa, Portugal. Vol. 1.
* ↑ Dulvy, N.K. i J.D. Reynolds, 1997. Evolutionary transitions among egg-laying, live-bearing and maternal inputs in sharks and rays. Proc. R. Soc. Lond., Ser. B: Biol. Sci. 264:1309-1315.
* ↑ Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* ↑ Stehmann, M., 1995. First and new records of skates (Chondrichthyes, Rajiformes, Rajidae) from the West African continental slope (Morocco to South Africa), with descriptions of two new species. Archive of Fishery and Marine Research v. 43 (núm. 1): 1-119.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Compagno, L.J.V., 1999. Checklist of living elasmobranchs. p. 471-498. A W.C. Hamlett (ed.) Sharks, skates, and rays: the biology of elasmobranch fishes. Johns Hopkins University Press, Maryland, Estats Units.
* Fritzsch, B. i P. Moller, 1995. A history of electroreception. p. 39-55. A: P. Moller (ed.) Electric fishes: history and behavior. Fish and Fisheries Series 17. Chapman & Hall, Londres.
* McEachran, J.D. i K.A. Dunn, 1998. Phylogenetic analysis of skates, a morphologically conservative clade of elasmobranchs (Chondrichthyes: Rajidae). Copeia (2):271-290.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Leucòtoe

D'acord amb la mitologia grega, Leucòtoe (en grec antic Λευκοθόη) va ser una heroïna, filla d'Òrcam i d'Eurínome.
Va ser estimada per Hèlios i aquesta relació provocà la gelosia de Clícia, enamorada del déu, que va anar a explicar a Òrcam l'estupre de la seua filla. Aquest la va fer enterrar viva, i Hèlios, que no va arribar a temps de salvar-la, va fer créixer en aquell indret un heliotrop, la flor que mira sempre cap al sol, com si intentés veure el seu antic amant. Dels amors de Leucòtoe i Hèlios va néixer un fill, Tersàtor, que figura entre les llistes primitives dels argonautes.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 110. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 136. (El Cangur / Diccionaris, núm. 209). ISBN 84-297-4146-1
# Licia Fertz

Licia Fertz (Trieste, 28 de febrer de 1930) és una infermera jubilada, model i creadora de continguts digitals italiana.
Va néixer a Trieste i va passar els primers anys de la seva vida a Ístria, quan aquella regió pertanyia al Regne d'Itàlia. Després de la Segona Guerra Mundial, el territori va ser annexionat a Iugoslàvia. El 1955, Fertz i el seu marit van haver d'unir-se a l'èxode italià, expulsats d'Ístria per l'exèrcit de Tito, i es van establir a Viterbo, on Fertz encara resideix. Va esdevenir infermera, ofici que va exercir fins a la seva jubilació el 1984. El matrimoni va tenir una única filla, Marina, que va finar amb 28 anys, i un net, Emanuele.
Va fer-se popular a les xarxes socials quan, l'any 2017, Emanuele va obrir-li un compte d'usuària a Instagram, poc després de quedar vídua. S'ha convertit en una activista en favor de la positivitat corporal i contra l'edatisme. Amb 89 anys, va ser portada de la revista Rolling Stone. Degut al seu èxit, el setembre de 2020 va publicar la seva autobiografia.
El 2023, Fertz va ser inclosa en la llista 100 Women que la BBC publica anualment.

## Referències

* ↑ Gramigna, Agostino. «Licia Fertz, 93 anni e 235 mila follower: «Per me una nuova vita». La Bbc: è tra le 100 donne più influenti al mondo» (en italià). Corriere della Sera, 29-11-2023. Arxivat de l'original el 2024-01-19. [Consulta: 19 gener 2024].
* ↑ «Vovó de 90 anos vira influencer e conquista web com mensagens: 'Seja grato' [03/02/2021]» (en portuguès brasiler). UOL, 03-02-2021. Arxivat de l'original el 2024-01-19. [Consulta: 19 gener 2024].
* ↑ «Donne coraggiose» (en italià). Kaleîdos. Unione Italiana dei Ciechi e degli Ipovedenti ETS - APS, núm. 21, 2020. Arxivat de l'original el 2024-01-19 [Consulta: 19 gener 2024].
* ↑ Milan, James Imam «Meet Nonna Licia, 93, one of the world’s top influencers» (en anglès). The Times, 19-01-2024. Arxivat de l'original el 2024-01-19. ISSN: 0140-0460 [Consulta: 19 gener 2024].
* 1 2 «BBC 100 Women 2023: Who is on the list this year?» (en anglès britànic). BBC News, 21-11-2023. Arxivat de l'original el 2023-11-21. [Consulta: 19 gener 2024].
* ↑ Fertz, Licia; Usai, Emanuele. Non c'è tempo per essere triste (en italià). DeAgostini, 2020. ISBN 978-8851181758.

## Enllaços externs

* «Kiss me (nonna) Licia» (en italià). Stannah, 20-03-2020. [Consulta: 19 gener 2024].
# Licimni (fill d'Electrió)

Licimni (en grec antic Λικύμνιος, Likimnios) segons la mitologia grega, fou un heroi grec, fill d'Electrió, rei de Micenes i un dels fills de Perseu, i d'una esclava frígia anomenada Mèdia.
Licimni va passar la seva infantesa a Micenes, amb el seu pare. Durant la guerra que els tafis van mantenir contra Electrió, encara era un nen, i va ser l'únic dels fills que escapà de la matança. Quan Electrió va morir, víctima accidental d'Amfitrió, marxà amb aquest i amb Alcmena, de la que era germanastre, cap a Tebes, després de ser expulsats del seu regne. Allà es va casar amb Perimede, germana d'Amfitrió, i amb ella va tenir diversos fills.
Va ser pare d'Eonos, mort més tard a Lacònia pels fills d'Hipocoont, incident que va provocar més tard l'expedició d'Hèracles contra Esparta, i també d'Argeu i de Melas, que van acompanyar Hèracles a la guerra d'Ecàlia contra Èurit i van morir en el combat. Hèracles havia promès a Licimni que li tornaria el fill. Va cremar el cadàver d'Argeu i li va portar l'urna amb les seves cendres, per complir la paraula donada.
Quan va morir Hèracles, Licimni prestà ajut als Heraclides en la guerra contra Euristeu. Després s'uní a Hil·los en la primera i desastrosa expedició contra el Peloponès, de la qual s'hagueren de retirar. Els habitants d'Argos el van convidar, com també a un dels fills d'Hèracles, Tlepòlem, a establir-se a la seva ciutat, i allí Licimni va morir en una baralla a causa d'una bastonada de Tlepòlem, o potser de forma accidental, quan aquest darrer volia colpejar un bou (o un esclau) amb una branca d'oliver.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 325. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 137. (El Cangur / Diccionaris, núm. 209). ISBN 8429741461
# Licoreu

Segons la mitologia grega, Licoreu (en grec antic Λυκωρεύς) va ser un heroi, fill d'Apol·lo i de Corícia, una nimfa que havia donat el seu nom a una cova situada al Parnàs, a sobre de Delfos.
Licoreu va ser rei d'una ciutat anomenada Licorea, fundada per ell i situada al cim del Parnàs, on es diu que hi va parar l'arca de Deucalió a l'acabar el diluvi. Va tenir un fill, Híam, que va ser pare de Celeno. Aquesta heroïna va donar a Apol·lo un fill anomenat Delfos.

## Referències

* ↑ «Harry Thurston Peck, Harpers Dictionary of Classical Antiquities (1898), Corycia». [Consulta: 13 maig 2024].
* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i llatina. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 326. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 138. (El Cangur / Diccionaris, núm. 209). ISBN 8429741461
# Limnichthys rendahli

Limnichthys rendahli és una espècie de peix de la família dels creédids i de l'ordre dels perciformes.

## Descripció

Musell groguenc. Ulls de color blau-verd. Aletes pectorals blanques. Aleta caudal groga. 29-33 radis a l'aleta dorsal i 30-32 a l'anal.

## Alimentació

El seu nivell tròfic és de 3.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix marí, demersal i de clima temperat, el qual viu al Pacífic sud-occidental: és un endemisme de Nova Zelanda.

## Observacions

És inofensiu per als humans i el seu índex de vulnerabilitat és baix (10 de 100).

## Referències

* ↑ Waite E. R., 1904. Additions to the fish fauna of Lord Howe Island. Núm. 4. Rec. Aust. Mus. Vol. 5 (núm. 3). 135-186. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 13 juny 2013].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Parrott, A. W., 1958. Fishes from the Auckland and Campbell Islands. Records of the Dominion Museum (Wellington), vol. 3 (pt 2): 109-119.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Universitat d'Otago Arxivat 2015-01-24 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Sea Around Us (anglès)
* ↑ Paulin, C., A. Stewart, C. Roberts i P. McMillan, 1989. New Zealand fish: a complete guide. National Museum of New Zealand Miscellaneous Series No. 19. 279 p. Pàg. 263.
* ↑ Roberts, C. D., 1991. Fishes of the Chatham Islands, New Zealand: a trawl survey and summary of the ichthyofauna. N.Z. J. Mar. Freshwat. Res. 25(1):1-19. Pàg. 18.
* ↑ Ayling, Tony & Geoffrey Cox, 1982. Collins Guide to the Sea Fishes of New Zealand. William Collins Publishers Ltd, Auckland, Nova Zelanda. ISBN 9780002169875.
* ↑ All fishes of New Zealand - FishBase (anglès)
* ↑ New Zealand Endemic Marine Fish Checklist (anglès)
* ↑ Species in Pacific Ocean (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Cheung, W. W. L., T. J. Pitcher i D. Pauly, 2005. A fuzzy logic expert system to estimate intrinsic extinction vulnerabilities of marine fishes to fishing. Biol. Conserv. 124:97-111.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu de Zoologia de la Universitat de Copenhaguen. Museu Zoològic de la Universitat de Copenhaguen.
* Freeman, A. N. D. i G. A. Tunnicliffe, 1997. Recent vertebrate types in the Canterbury Museum, Christchurch, New Zealand. Records of the Canterbury Museum. Vol. 11: 1-16.
* Fricke, R. i D. Golani, 2012. Limnichthys marisrubri, a new species of sand diver (Teleostei: Creediidae) from the Red Sea. Stuttgarter Beiträge zur Naturkunde A, Neue Serie 5: 287-292. Pàg. 291.
* Nelson, J. S., 1979. Some osteological differences between the blennioid fishes Limnichthys polyactis and Limnichthys rendahli, with comments on other species of Creediidae. – New Zealand Journal of Zoology 6: 273 – 277.

## Enllaços externs

* AQUATAB (txec)
* BioLib (anglès)
* ION (anglès)
# Liniparhomaloptera disparis

Liniparhomaloptera disparis és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Subespècies

* Liniparhomaloptera disparis disparis (Lin, 1934)
* Liniparhomaloptera disparis qiongzhongensis (Zheng & Chen, 1980)

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Fang P.-W., 1935. Study on the crossostomoid fishes of China. Sinensia v. 6 (núm. 1). 44-97.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Lin, S.-Y., 1934. Three new fresh-water fishes of Kwangtung Province. Lingnan Science Journal, Canton v. 13 (núm. 2): 225-230.
* ↑ «Liniparhomaloptera disparis». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)

## Enllaços externs

* AQUATAB
# (Sittin' On) The Dock of the Bay

«(Sittin 'On) The Dock of the Bay» és una cançó de música soul del cantant americà Otis Redding. Va aparèixer l'any 1968, després de la mort de Redding, i va tocar el número 1 de la llista Billboard.
Redding va escriure el primer vers de la cançó a Waldo Pier (Sausalito, Califòrnia), durant una gira amb els Bar-Keys l'agost de 1967, amb el títol abreujat «Dock of the Bay». Al llarg de la gira dels LP King & Queen i Live in Europa, va continuar escrivint la lletra de la cançó. El novembre d'aquell mateix any, Redding i el productor i guitarrista Steve Cropper van completar la cançó i la lletra. La col·laboració de Cropper va aportar al tema un aire diferent de la resta de les cançons de Redding. Finalment, el tema va sortir al mercat el gener de l'any següent.
La popularitat de «(Sittin 'On) The Dock of the Bay», l'ha convertit en un tema del qual s'han fet moltes versions, entre les quals es poden destacar les de cantants com Percy Sledge, Willie Nelson, Michael Bolton o Pearl Jam. Ocupa el vint-i-vuitè lloc a la llista de les 500 millors cançons de tots els temps, segons la revista Rolling Stone.

## Referències

* ↑ Editors, Biography com. «Otis Redding» (en anglès americà). [Consulta: 20 agost 2021].
# Liparis curilensis

Liparis curilensis és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Descripció

* Fa 11 cm de llargària màxima.
* Nombre de vèrtebres: 35 - 39.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima temperat que viu entre 0-10 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic nord-occidental: illa de Simushir i el Japó.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Scopoli J. A., 1777. Introductio ad historiam naturalem, sistens genera lapidum, plantarum et animalium hactenus detecta, caracteribus essentialibus donata, in tribus divisa, subinde ad leges naturae. Praga. Introd. Hist. Nat. . i-x + 1-506.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Gilbert, C. H. & Burke, C. V., 1912. New cyclogasterid fishes from Japan. Proceedings of the United States National Museum v. 42 (núm. 1907): 351-380, Pls. 41-48.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Stein, D.L., C.E. Bond i D. Misitano, 2003. Liparis adiastolus (Teleostei, Liparidae): a new snailfish species from the littoral zone of the northeastern Pacific, and redescription of Liparis rutteri (Gilbert and Snyder, 1898). Copeia (4): 818-823.
* ↑ Chernova, N.V., D.L. Stein i A.P. Andriàixev, 2004. Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (31):72.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Liparis kussakini

Liparis kussakini és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima polar que viu entre 0-5 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al mar de Bering.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Scopoli J. A., 1777. Introductio ad historiam naturalem, sistens genera lapidum, plantarum et animalium hactenus detecta, caracteribus essentialibus donata, in tribus divisa, subinde ad leges naturae. Praga. Introd. Hist. Nat. . i-x + 1-506.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Pinchuk, V. I., 1976. Ichthyofauna of the intertidal zone of the Komandor Islands. Biologiya Morya (Vladivostok) v. 1976 (núm. 5): 28-37.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Parin, N.V., V.V. Fedorov i B.A. Sheiko, 2002. An annotated catalogue of fish-like vertebrates and fishes of the seas of Russia and adjacent countries: Part 2. Order Scorpaeniformes. J. Ichthyol. 42(Suppl.1):S60-S135.
* ↑ Acadèmia Russa de les Ciències, 2000. Catalog of vertebrates of Kamchatka and adjacent waters. 166 p.

## Bibliografia

* Chernova, N.V., 1998. Catalogue of the type specimens of snailfish (Liparidae, Scorpaeniformes) in the Zoological Institute of the Russian Academy of Sciences. J. Ichthyol. 38(9):730-746.
* Chernova, N.V., D.L. Stein i A.P. Andriàixev, 2004. Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (31):72.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Lirceus brachyurus

Lirceus brachyurus és una espècie de crustaci isòpode pertanyent a la família dels asèl·lids.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Virgínia (els Estats Units).

## Referències

* ↑ Rafinesque, C. S., 1820. Annals of nature or annual synopsis of new genera and species of animals, plants, & c. discovered in North America. Annals of Nature 1: 1-16. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 26 juny 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Harger, O., 1876. Description of Mancasellus brachyurus, a new species of freshwater isopod., American Journal of Science and Art (3), XI, 1876: 304-305.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ World Marine, Freshwater and Terrestrial Isopod Crustaceans Database (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ A Checklist of the Aquatic Invertebrates of the Delaware River Basin, 1990-2000 (anglès)
* ↑ A Comprehensive List of Chesapeake Bay Basin Species, 2007 (anglès)

## Bibliografia

* J W Hawkes, H Schraer, 1973. Mineralization during the molt cycle in Lirceus brachyurus (Isopoda: Crustacea). I. Chemistry and light microscopy. Calcified Tissue Research 06/1973; 12(2):125-36.
* Nicholas J. Cheper, 1980. Thermal Tolerance of the Isopod Lirceus brachyurus (Crustacea: Isopoda). American Midland Naturalist. Vol. 104, núm. 2, pàgs. 312-318. «Enllaç».
* Schotte, M., B.F. Kensley i S. Shilling, de 1995 en endavant. World list of Marine, Freshwater and Terrestrial Crustacea Isopoda. National Museum of Natural History Smithsonian Institution: Washington DC, els Estats Units.

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Lirceus garmani

Lirceus garmani és una espècie de crustaci isòpode pertanyent a la família dels asèl·lids.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: Arkansas, Illinois, Oklahoma i Missouri (els Estats Units).

## Referències

* ↑ Rafinesque, C. S., 1820. Annals of nature or annual synopsis of new genera and species of animals, plants, & c. discovered in North America. Annals of Nature 1: 1-16. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 25 juny 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Hubricht, L. i Mackin, J. G., 1949. The Freshwater Isopods of the Genus Lirceus (Asellota, Asellidae). American Midland Naturalist 42(2): 334-349.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Checklist of the Aquatic Isopoda of Arkansas Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ The Subterranean Asellids (Caecidoted) of Illinois (Crustacea: Isopoda: Asellidae) (anglès)
* ↑ Studies on the Population Dynamics and Physiological Ecology of four Species of Fresh-Water Isopods - University of Illinois Arxivat 2018-11-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Illinois Natural History Survey - Crustacea of Illinois (anglès)
* ↑ Lewis, J.J., G.O. Graening, D.B. Fenolio i E.A. Bergey, 2006. Caecidotea mackini, new species, with a synopsis of the subterranean asellids of Oklahoma (Crustacea: Isopoda: Asellidae). Proceedings of the Biological Society of Washington 119(4):563-575.
* ↑ NatureServe (anglès)
* ↑ Annotated Checklist of the Isopoda (Subphylum Crustacea: Class Malacostraca) of Arkansas and Oklahoma, with Emphasis Upon Subterranean Habitats Arxivat 2010-06-26 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)

## Bibliografia

* David F. Oetinger i Brent B. Nickol, 1981. Effects of Acanthocephalans on Pigmentation of Freshwater Isopods. The Journal of Parasitology. Vol. 67, núm. 5, pàgs. 672-684. «Enllaç».
* Schotte, M., B.F. Kensley i S. Shilling, de 1995 en endavant. World list of Marine, Freshwater and Terrestrial Crustacea Isopoda. National Museum of Natural History Smithsonian Institution: Washington DC, els Estats Units.
* Terry W. Schultz, 1973. Functional Morphology of the Oral Appendages and Foregut of Lirceus garmani (Crustacea: Isopoda). Transactions of the American Microscopical Society. Vol. 92, núm. 3, pàgs. 349-364. «Enllaç».

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Listrura nematopteryx

Listrura nematopteryx és una espècie de peix de la família dels tricomictèrids i de l'ordre dels siluriformes. Poden assolir fins a 3,7 cm de longitud total.
És un peix d'aigua dolça i de clima tropical del Brasil a Sud-amèrica.

## Referències

* ↑ de Pinna M. C. C., 1988. A new genus of trichomycterid catfish (Siluroidei, Glanapteryginae), with comments on its phylogenetic relationships. Rev. Suisse Zool. v. 95 (núm. 1). 113-128.
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ De Pínna, M.C.C. i W. Wosiacki, 2003. Trichomycteridae (pencil or parasitic catfishes). p. 270-290. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS.
# Enric Martí i Puig

Enric Martí i Puig (Lleida, 1840 - ?, 1900) fou un músic català.
Entre les seves composicions, va escriure la música de la sarsuela Por seguir à una mujer, un cor a veus soles, cantat a Lleida el 1863; la simfonia Emma, estrenada en el Teatre Tívoli de Barcelona el 1877; l'elegia per a cant i piano ¡Pobre Mercedes! (Barcelona, 1878), dedicat a la memòria de la reina Maria de la Mercè d'Orleans; l'himne patriòtic La presa de la Bastilla, etc.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 33, pàg. 459 (ISBN 84-239-4533-2)