OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Scartichthys crapulatus

Scartichthys crapulatus és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 11,6 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix marí de clima temperat que viu entre 1-15 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes de Valparaíso (Xile).

## Referències

* ↑ Jordan D. S. & Evermann B. W., 1898. The fishes of North and Middle America: a descriptive catalogue of the species of fish-like vertebrates found in the waters of North America north of the Isthmus of Panama. Part III. Bull. U. S. Natl. Mus. Núm. 47. i-xxiv + 2183a-3136.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Williams, J. T., 1990. Phylogenetic relationships and revision of the blenniid fish genus Scartichthys. Smithson. Contrib. Zool. Núm. 492: i-iii + 1-30.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Springer, V.G., 1986. Blenniidae. p. 742-755. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Springer, V.: Blennies. Planes 214-217 a W.N. Eschmeyer, J. R. Paxton, editors. Encyclopedia of Fishes – 2a edició, San Diego, Califòrnia: Academic Press. Any 1994.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
* Williams, J. T., 1986: Phylogenetic relationships and taxonomic revision of the Blenniid fish genera Cirripectes and Scartichthys. Dissertation Abstracts International v. 47 (núm. 5): 1-2.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Richard Flury

Richard Flury (Biberist, 26 de març de 1896 - Biberist, 23 de desembre de 1967) fou un director d'orquestra i compositor suís.
Va fer els estudis professionals a Basilea i Ginebra, amb Kurth, J. Huber i Lauber. Fou professor de l'Escola de Música de Solothurn i director d'orquestra.
Va escriure:
* cinc simfonies
* Invencions;
* una Sonata i peces per a piano;
* tres Sonates per a violí i piano;
* una Missa amb orquestra;
* un Kírie per a cor mixt i orquestra;
* una Pastoral;
* una Marxa per a orquestra.
El seu fill és el també compositor Urs Joseph Flury.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 24, pàg. 206 (ISBN 84-239-4524-3)
# Isoperla mohri

Isoperla mohri és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels perlòdids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: els Estats Units (Kentucky, Arkansas, Illinois, Kansas, Louisiana, Missouri, Texas i Oklahoma).

## Referències

* ↑ Banks, 1906. Ent. News 17:175.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Frison, 1935. Ill.Nat.Hist.Surv.Bull. 20:455.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Stoneflies of Kentucky (anglès)
* ↑ Stoneflies of Arkansas (anglès)
* ↑ Stoneflies of Madison County, Arkansas (anglès)
* ↑ Andrew L. Sheldon i Melvin L. Warren Jr. Filters and templates: stonefly (Plecoptera) richness in Ouachita Mountains streams, U.S.A. Freshwater Biology (2009) 54, 943–956.
* ↑ DeWalt, R.E., C. Favret i D.W. Webb, 2005. Just how imperiled are aquatic insects? A case study of stoneflies (Plecoptera) in Illinois. Annals of the Entomological Society of America 98(6):941-950. Arxivat 2010-06-15 a Wayback Machine.
* ↑ Stoneflies of Illinois (anglès)
* ↑ Illinois Natural History Survey (anglès)
* ↑ Stoneflies of Kansas (anglès)
* ↑ Stoneflies of Louisiana (anglès)
* ↑ The Stoneflies (Plecoptera) of Louisiana (anglès)
* ↑ Stoneflies of Missouri (anglès)
* ↑ Stoneflies of Ozark County, Missouri (anglès)
* ↑ Michael L. Ferro i Robert W. Sites. The Ephemeroptera, Plecoptera, and Trichoptera of Missouri State Parks, with Notes on Biomonitoring, Mesohabitat Associations, and Distribution. Journal of the Kansas Entomological Society. Vol. 80, núm.. 2 (2007), pàgs. 105-129.
* ↑ Stoneflies of Texas (anglès)
* ↑ Stanley W. Szczytko i Kenneth W. Stewart, 1977. The Stoneflies (Plecoptera) of Texas. Transactions of the American Entomological Society (1890-). Vol. 103, núm. 2, pàgs. 327-378.
* ↑ Stoneflies of Oklahoma (anglès)
* ↑ Bill P. Stark i Kenneth W. Stewart, 1973. Distribution of Stoneflies (Plecoptera) in Oklahoma. Journal of the Kansas Entomological Society. Vol. 46, núm. 4, pàgs. 563-577.
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Stoneflies of the United States (anglès)
* ↑ NatureServe (anglès)
* ↑ DeWalt, R.E. i S.A. Grubbs, 2011. Updates to the Stonefly Fauna of Illinois and Indiana. Illiesia, 7(3):31-50.
* ↑ Flyfishing Entomology - North American Stoneflies (anglès)
* ↑ Perlodidae Species Listing (anglès)
* ↑ Kenneth W. Stewart, Richard W. Baumann i Bill P. Stark. The Distribution and Past Dispersal of Southwestern United States Plecoptera. Transactions of the American Entomological Society (1890-). Vol. 99, núm. 4 (1973), pàgs. 507-546.

## Bibliografia

* Illies, 1966. Das Tierreich 82:409.
* DeWalt, Favret & D.W. Webb, 2005. Ann. ent. Soc. Amer. 98:941-950.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* BioLib (anglès)
# Lebiasina provenzanoi

Lebiasina provenzanoi és una espècie de peix de la família dels lebiasínids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 12,3 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Aponwao (Veneçuela).

## Referències

* ↑ Cuvier G. & Valenciennes A., 1847. Histoire naturelle des poissons. Tome dix-neuvième. Suite du livre dix-neuvième. Brochets ou Lucioïdes. Livre vingtième. De quelques familles de Malacoptérygiens, intermédiaires entre les Brochets et les Clupes. Hist. Nat. Poiss. v. 19. i-xix + 1-544 + 6 pp.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Ardila Rodríguez, C. A., 1999. Lebiasina provenzanoi, una nueva especie de pez para Venezuela (Teleostei: Characiformes: Lebiasinidae). Revista Unimetro v. 13 (núm. 25-26): 12 pp, sense numerar.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Weitzman, M. i S.H. Weitzman, 2003. Lebiasinidae (Pencil fishes). p. 241-251. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Licas (mitologia)

D'acord amb la mitologia grega, Licas (en grec antic Λίχας), va ser l'heroi que va acompanyar Hèracles fins a la seva mort al cim de l'Eta.
L'havia servit com a herald en la guerra contra Èurit. Després de la victòria, Hèracles va voler aixecar un altar a Zeus, i va enviar Licas davant de Deianira perquè li donés un vestit nou. Deianira li va donar la túnica enverinada amb la sang de Nessos, el centaure. Quan l'heroi se l'hagué posada i li va començar a cremar tot el cos, ple de ràbia, agafà Licas d'un peu i el llançà pels aires. Va caure al mar, a prop de les costes d'Eubea, on es va transformar en pedra i va formar un grup d'illes anomenades Lícades.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 324. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 137. (El Cangur / Diccionaris, núm. 209). ISBN 8429741461
# Stiphodon hydroreibatus

Stiphodon hydroreibatus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Samoa.

## Referències

* ↑ Weber M. 1895. Fische von Ambon, Java, Thursday Island, dem Burnett-Fluss und von der Süd-Küste von Neu-Guinea. A: Zoologische Forschungsreisen in Australien und dem malayischen Archipel; mit Unterstützung des Herrn Dr. Paul von Ritter ausgeführt ...Jahren 1891-1893 von Dr. Richard Semon. Fische Malay. Arch. v. 5. 259-276.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Chen, I-Shiung & Tan, Heok Hui (2005): A new species of freshwater goby (Teleostei: Gobiidae: Stiphodon) from Pulau Tioman, Pahang, Peninsular Malaysia. Raffles Bulletin of Zoology 53(2): 237-242.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Watson, R. E. 1996. A review of Stiphodon from New Guinea and adjacent regions, with descriptions of five new species (Teleostei: Gobiidae: Sicydiinae). Rev. Fr. Aquariol. v. 23 (núms. 3-4): 113-132.
* Watson, R. E. 1999. Stiphodon hydoreibatus, a new species of freshwater goby from Samoa (Teleostei: Gobiidae). Ichthyol. Explor. Freshwaters v. 10 (núm. 1): 89-95.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Scarus obishime

Scarus obishime és una espècie de peix de la família dels escàrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 70 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Japó.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Randall, J. E. & J. L. Earle. 1993. Scarus obishime, a new parrotfish (Perciformes: Scaridae) from the Ogasawara Islands. Jpn. J. Ichthyol. v. 39 (núm. 4): 287-293.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Richard Zeckwer

Richard Zeckwer (Stendal, Saxònia, 30 d'abril de 1850 – 31 de desembre de 1922) fou un compositor i professor de música alemany.
Va estudiar música al Conservatori de Leipzig, amb Ignaz Moscheles (piano) abans de traslladar-se a el 1870 a Filadèlfia (Estats Units), on en l'Acadèmia de Música desenvolupà els càrrecs de professor d'orgue i director i tingué entre d'altres, alumnes com Arthur Selwyn Garbett.
Va compondre diverses obres per a orquestra, piano i cant, havent publicat, a més, l'obra A scientific investigation of piano-touch (1902).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 25, pàg. 1141 (ISBN 84-239-4525-1)
# Isosil·làbic

Isosil·làbic és un vers combinat en estrofes amb la mateixa mesura sil·làbica i el mateix repartiment accentual. L'isosil·labisme o isometrisme es produeix en una composició on tots els versos tenen el mateix metre, és a dir, la mateixa quantitat de síl·labes i igual estructuració.
És un recurs per tal de no distreure el lector o l’oient seguint diverses provatures i, així aconseguir la seva atenció en la recurrència discursiva. per tant molt útil per a la poesia narrativa o algunes formes estructurals que volen ser concretes i amb una intencionalitat específica. També el que es fa no és més que intensificar un seguit de relacions idèntiques entre el model de vers i els exemples de vers.
Hi ha una llarga tradició històrica que es pot constatar a la Mètrica Catalana on les tirades, estrofes o composicions preferien de l’habitual metre isomètric. A partir del Renaixement i, sobretot, del barroc es començà a trencar aquesta tendència. Deixen de ser versos isosil·làbics quan presenten diferents metres, aleshores són anisosil·làbics.

## Obres literàries amb isosil·labisme

Hi ha composicions que conserven específicament aquesta recurrència de vers isosil·làbic. Especialment en obres de poesia narrativa:
* el tercet encadenat (Dante Alighieri, Andreu Febrer)
* la Balada (al Romancer)
* el romanço (en obres dramàtiques, el Canigó de Jacint Verdaguer)
* les noves rimades
* les tirallongues monorrimes
En obres líriques:
* la cançó culta, els goigs, la sextina, la dècima i la dècima espinela, el sonet
* l'alexandrí (de tradició culta a la mètrica catalana iniciada per Ramon Llull o Pere Serafí o ja pel teatre neoclàssic i romàntic (Bargalló, 1991, p.117)

## Classificació

Tal com alguns estudiosos han proposat les estructures isosil·làbiques es poden classificar en versos de:

### Art menor

* sense cesura (tetrasíl·lab, pentasíl·lab, hexasíl·lab, heptasíl·lab, octosíl·lab)
* amb cesura (heptasíl·lab (dobles o en la Balada; octosíl·lab)

### Art major

* sense cesura (decasíl·lab, dodecasíl·lab)
* amb cesura (decasíl·lab, Alexandrí.

## Bibliografia

* Bargalló Valls, Josep (1991): Manual de Mètrica i versificació catalanes. Ed. Empúries. Col·lecció Les Naus. Barcelona.
* Oliva i Llinàs, Salvador (1988): Introducció a la Mètrica. Quaderns Crema. Assaig Minor, núm. 4. Barcelona.

## Referències

* ↑ Bargalló, p.117
* ↑ Bargalló, 1991 pp. 124-127
* ↑ Oliva, 1988 p. 54-55
# Lefua nikkonis

Lefua nikkonis és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 8 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima temperat.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Hokkaido (el Japó).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Herzenstein S. M., 1888. Fische. A: Wissenschaftliche Resultate der von N. M. Przewalski nach Central-Asien unternommenen Reisen. Zoologischr. Theil. v. 3 (2 abt.) (1). i-vi + 1-91.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Jordan, D. S. & Fowler, H. W., 1903. A review of the Cobitidae, or loaches, of the rivers of Japan. Proceedings of the United States National Museum v. 26 (núm. 1332): 765-774.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1997: Aquarien Atlas, Band 5. Mergus Verlag, Melle, Alemanya. 1148 p.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1997.
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Pietsch, T.W., K. Amaoka, D.E. Stevenson, E.L. MacDonald, B.K. Urbain i J.A. López, 2000. Freshwater fishes of the Kuril Islands and adjacent regions. International Kuril Island Project (IKIP), University of Washington Fish Collection, Washington, 18 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hitotsumachi, S., M. Sasaki i Y. Ojima, 1969. Cytogenetical studies in lower vertebrates. VI. A comparative karyotype study in several species of Japanese loaches (Pisces, Cobitidae) Jap. J. Genet.. 44(3):157-161.
* Mihara, M., T. Sakai, K. Nakao, L. de O. Martins, K. Hosoya i J.-I. Miyazaki, 2005: Phylogeography of loaches of the genus Lefua (Balitoridae, Cypriniformes) inferred from mitochondrial DNA sequences. Zoological Science v. 22: 157-168.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Vasil'ev, V.P., 1980. Chromosome numbers in fish-like vertebrates and fish. J. Ichthyol. 20(3):1-38.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB (txec)
# Stiphodon sapphirinus

Stiphodon sapphirinus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nova Caledònia.

## Referències

* ↑ Weber M. 1895. Fische von Ambon, Java, Thursday Island, dem Burnett-Fluss und von der Süd-Küste von Neu-Guinea. A: Zoologische Forschungsreisen in Australien und dem malayischen Archipel; mit Unterstützung des Herrn Dr. Paul von Ritter ausgeführt ...Jahren 1891-1893 von Dr. Richard Semon. Fische Malay. Arch. v. 5. 259-276.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Chen, I-Shiung & Tan, Heok Hui (2005): A new species of freshwater goby (Teleostei: Gobiidae: Stiphodon) from Pulau Tioman, Pahang, Peninsular Malaysia. Raffles Bulletin of Zoology 53(2): 237-242.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Watson, R. E. 1996. A review of Stiphodon from New Guinea and adjacent regions, with descriptions of five new species (Teleostei: Gobiidae: Sicydiinae). Rev. Fr. Aquariol. v. 23 (núms. 3-4): 113-132.
* Watson, R. E., P. Keith & G. Marquet. 2005. Stiphodon sapphirinus, a new species of freshwater goby from New Caledonia (Gobioidei: Sicydiinae). Cybium v. 29 (núm. 4): 339-345.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Schilbe nyongensis

Schilbe nyongensis és una espècie de peix de la família dels esquilbèids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 13,1 cm de llargària total.

## Reproducció

És ovípar.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Camerun.

## Referències

* ↑ Oken L. 1817. V. Kl. Fische. Isis (Oken) v. 8 (núm. 148). 1779-1782 (for 1179-1182 + (1182a)).
* 1 2 BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916. ISBN 086622131X.
* De Vos, L. 1981. Description of Eutropius nyongensis spec. nov. from the Cameroons (Pisces, Schilbeidae). Rev. Zool. Afr. v. 95 (núm. 4): 968-974.
* De Vos, L. 1986 Schilbeidae. p. 36-53. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.
* De Vos, L. 1995. Results of a systematic revision of African schilbeids at the species level. p.113-364. A L. De Vos. A systematic revision of the African Schilbeidae (Teleostei, Siluriformes) with an annotated bibliography, Chapter 3. Ann. Mus. R. Afr. Centr. Zool. vol. 271.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.