OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Amphilius longirostris

Amphilius longirostris és una espècie de peix de la família dels amfílids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 14 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Camerun i Guinea Equatorial.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Günther A. 1864. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the Physostomi, containing the families Siluridae, Characinidae, Haplochitonidae, Sternoptychidae, Scopelidae, Stomiatidae in the collection of the British Museum. Cat. Fishes v. 5. i-xxii + 1-455.
* 1 2 BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Boulenger, G. A. 1901. Description of a new silurid fish of the genus Anoplopterus, from Cameroon. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 7) v. 8 (núm. 47): 447-448.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313. ISBN 0-86622-131-X.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Skelton, P.H. i G.G. Teugels, 1986. Amphiliidae. p. 54-65. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, Bèlgica; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Skelton, P.H., 1992. Amphiliidae. p. 450-467. A C. Levêque, D. Paugy, i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Vol. 2. Coll. Faune Tropicale núm. 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica i O.R.S.T.O.M., París, França. PDF (anglès)
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Amphilius natalensis

Amphilius natalensis és una espècie de peix de la família dels amfílids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12,5 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: des del riu Ruo (conca del Zambesi a Malawi) fins al riu Umkomaas (KwaZulu-Natal, Sud-àfrica). També és present a Zimbàbue.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Günther A. 1864. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the Physostomi, containing the families Siluridae, Characinidae, Haplochitonidae, Sternoptychidae, Scopelidae, Stomiatidae in the collection of the British Museum. Cat. Fishes v. 5. i-xxii + 1-455.
* 1 2 BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Skelton, P.H. 1993. A complete guide to the freshwater fishes of southern Africa. Southern Book Publishers. 388 p.

## Bibliografia

* Boulenger, G. A. 1917. Description of a new silurid fish from Natal. Ann. Durban Mus. v. 1 (pt 4): 432.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313. ISBN 0-86622-131-X.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Skelton, P.H. i G.G. Teugels, 1986. Amphiliidae. p. 54-65. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, Bèlgica; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Skelton, P.H., 1992. Amphiliidae. p. 450-467. A C. Levêque, D. Paugy, i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Vol. 2. Coll. Faune Tropicale núm. 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica i O.R.S.T.O.M., París, França. PDF (anglès)
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Amy Brown

Amy Brown (Maidstone, Kent, Regne Unit, 1783 - Couffé, país del Loira inferior, França, 1876) fou la primera esposa del duc de Berry.
Durant l'emigració de la família reial francesa conegué al duc de Berry a Londres (1804), s'enamoraren perdudament tots dos, i fruit d'aquelles relacions fou un fill (nascut el 1805) batejat amb els noms de Georg Granville Brown, que no fou legitimat, malgrat haver contret matrimoni posteriorment els seus pares en la capella catòlica de King-Street, de Londres.
El 1808 nasqué una altra filla, de nom Carlota Maria Augusta, i l'any següent la tercera, Lluïsa Maria Carlota. En ocupar el tron Lluís XVIII demanà al papa Pius VII, l'anul·lació d'aquell casament, contret sense el consentiment del cap de família, anul·lació que li fou concedida, però declarant legítimes les dues nenes.
En contraure el duc segones núpcies amb Maria Carolina (1816) feia poc temps que el divorci havia estat abolit a França. Després de l'atemptat de Louvel, el duc en el llit de mort, recomanà a Carolina que no abandonés les seves filles, i així ho va fer, casant la gran amb el comte de Lucinge-Faucigny (1823) oficial superior dels guàrdies de Monsieur, el germà del rei, i a la petita (1827) amb el baró Anastasi de Charette, nebot del famós cabdill vendomià.
Georg, després d'acabada la seva educació a Ouchy (Lausana), entrà al servei del rei de Nàpols, que deixà el 1830 per tornar a França, país en el qual s'hi naturalitzà el 1848 i morí el 1882.
El matrimoni del duc de Berry amb Amy donà lloc a grans i llargs plets i divergències.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 9, pàg. 1007 (ISBN 84-239-4509-X)
# Ana María Ferrer García

Ana María Ferrer García (Madrid, 25 de gener de 1959) és una magistrada espanyola, des d'abril de 2014, la primera dona membre de la Sala Segona penal del Tribunal Suprem d'Espanya.
Llicenciada en Dret, va ingressar en la carrera judicial en 1984. Les seves primeres destinacions com a jutge van ser en jutjats de primera instància i instrucció de la província de Jaén (Linares) i de la Comunitat de Madrid (Aranjuez i Leganés). En 1989 va accedir com a titular del jutjat d'instrucció núm. 16 de Madrid, lloc en el qual va romandre fins a aconseguir el grau de magistrada en 1996. Durant aquests set anys va ser la instructora del conegut cas Roldán, el procediment que va prendre nom del director de la Guàrdia Civil, Luis Roldán, processament i condemnat per malversació de fons públics, entre altres delictes. En 1996 va ser nomenada magistrada de l'Audiència Provincial de Madrid, que va presidir des de 2008. A més, durant la seva carrera com a jurista, ha estat membre de la Comissió General de Codificació i professora de pràctica jurídica a la Universitat Autònoma de Madrid i en la d'Alfons X el Savi. El 27 de febrer de 2014, el Consell General del Poder Judicial, per 13 vots de 21 possibles, la va designar magistrada de la Sala penal del Tribunal Suprem, al costat del també magistrat, Andrés Palomo del Arco. Va jurar el seu càrrec en el Tribunal Suprem el 7 d'abril del mateix any, apadrinada per Clara Martínez de Careaga, que va ser la primera dona a accedir a la Sala del Militar del mateix tribunal.
És un dels magistrats en el judici al procés independentista català de 2019.

## Referències

* ↑ Fabra, María «Ana Ferrer toma posesión como primera mujer de la Sala de lo Penal del Supremo» (en castellà). El País [Madrid], 07-04-2014. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «La presidenta de la AP de Madrid, Ana María Ferrer García, nueva magistrada de la sala Penal del Supremo» (en castellà). Informativo Jurídico, 28-02-2014. Arxivat de l'original el 2018-11-04 [Consulta: 3 novembre 2018]. Arxivat 2018-11-04 a Wayback Machine.
* ↑ Hernández, José Antonio «La juez del ‘caso Roldán' es la primera mujer en la Sala de lo Penal del Supremo» (en castellà). El País [Madrid], 27-02-2014. ISSN: 1134-6582.
# Anacampseros dinteri

Anacampseros dinteri és una espècie de planta amb flors del gènere Anacampseros dins la família de les anacampserotàcies.

## Descripció

Planta nana, perenne, amb branques de fins a 6 cm de llarg. El càudex pot créixer fins a 2 cm de diàmetre.
Les flors són blanques amb un lleuger toc rosat.

## Distribució

Planta endèmica del centre de Namíbia. Creix a la sorra o a un altre sòl ben drenat amb poca aigua i molt sol.

## Taxonomia

Aquesta espècie va ser descrita per primer cop l'any 1901 a la publicació Bulletin de l'Herbier Boissier pel botànic suís Hans Schinz (1858-1941), dins de la família de les portulacàcies.
Aquesta espècie fou coneguda amb aquest nom fins al 1994, any en què el botànic anglès Gordon Douglas Rowley (1921-2019) va crear el gènere Avonia i la hi va incloure (Avonia dinteri). A partir de l'any 2010 va tornar al gènere Anacampseros i va passar a la família de les anacampserotàcies com a conseqüència de les investigacions de Reto Nyffeler i Urs Eggli publicades a la revista Taxon.

### Sinònims

Els següents noms científics són sinònims d'Anacampseros dinteri:
* Sinònims homotípics
* Avonia dinteri (Schinz) G.D.Rowley
* Portulaca dinteri (Schinz) Poelln.
* Sinònims heterotípics
* Anacampseros neglecta Poelln.
* Anacampseros omaruruensis Dinter ex Poelln.
* Anacampseros ombonensis Dinter & Poelln.
* Anacampseros quinaria var. schmidtii A.Berger
* Anacampseros schmidtii (A.Berger) Poelln.
* Anacampseros wischkonii Dinter & Poelln.
* Anacampseros wischkonii var. levis Poelln.

## Referències

* 1 2 3 «Anacampseros dinteri» (en anglès). Plants of the World Online. Royal Botanic Gardens. Kew. [Consulta: 8 gener 2023].
* ↑ «Avonia dinteri». Bihrmann's Caudiciforms.
* ↑ Schinz, Hans «Portulacaceae. Anacampseros dinteri». Bulletin de l'Herbier Boissier [Ginebra], vol 1, segona sèrie, 1901, pàg. 873.
* ↑ Dreher, Rodgerson i Young, 2014, p. 105.
* ↑ Nyffeler, Reto; Eggli, Urs «New familial classification of Portulacineae Disintegrating Portulacaceae: A new familial classification of the suborder Portulacineae (Caryophyllales) based on molecular and morphological data». Taxon, vol. 59, núm.1, 2-2010, pàg. 227-240.

## Bibliografia

* Dreher, Hagen; Rodgerson, Chris; Young, Andrew «A new combination and the description of a new species in the section Avonia of the genus Anacampseros (Anacampserotaceae)». Bradleya, núm. 32, 2014, pàg. 105–111. DOI: 10.25223/brad.n32.2014.a4.
# Anatoli Liàdov

Anatoli Liàdov (rus: Анато́лий Константи́нович Ля́дов) (Sant Petersburg, 11 de maig de 1855 - Borovichi, 28 d'agost de 1914), nom complet amb patronímic Anatoli Konstantínovitx Liàdov, fou un director d'orquestra i compositor rus.
El seu pare, Konstantín Liàdov era director del Teatre Mariïnski. De ben jove entrà al Conservatori de la seva ciutat nadiua de la qual fou expulsat per la seva manca d'assistència, i curiosament anys després en seria nomenat professor d'harmonia i composició i tingué entre altres alumnes que més tard serien els compositors com Aleksandr Matvéievitx Jitómirski, Vladímir Sxerbatxov, Wladimir Michailowitsch Deschewow, Serguei Bortkiewicz, Làzar Saminski i els lituans Mykolas Bukša i Stasys Šimkus.
Cultivà preferentment la música popular, reunint una col·lecció de cants russos per la societat geogràfica d'aquell imperi. Són sobretot conegudes les Vuit cançons russes.
Fou deixeble de Nikolai Rimski-Kórsakov, i va compondre algunes obres per a orquestra, estudis, masurques, balades, etc., per a piano.
També va compondre una sèrie d'il·lustracions musicals per La núvia de Messina.

## Referències

* Volum núm. 30, pàg. 408 de l'Enciclopèdia Espasa (ISBN 84-239-4530-8)
* ↑ SARPE, Gran Enciclopèdia de la Música Clàsica, vol. IV, pàg. 1597. (ISBN 84-7291-226-4
* ↑ Edita Enciclopèdia Espasa, vol. 57, pàg. 1028. (ISBN-84-239-4557-X)
* ↑ Edita SARPE, Gran Enciclopedia de la Música Clásica, volum núm.. I, pàg. 331. (ISBN 84-7291-227-2)
* ↑ Edita SARPE, Gran Enciclopedia de la Música Clásica, vol. I, pàg. 176. (ISBN 84-7291-226-4)
# Ancherythroculter daovantieni

Ancherythroculter daovantieni és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba al Vietnam.

## Referències

* ↑ Yih, P.-L. & C.-K. Wu 1964. Abramidinae. Pp. 63-120. A: Wu, H.-W. (ed.) Zhongguo like yulei zhi. [The cyprinid fishes of China] Volume 1. Science Press, Shanghai [ref. 4806]. Cyprinids China.
* ↑ BioLib
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Banarescu, P. 1967. Notes on the genus Erythroculter Berg (Pisces, Cyprinidae), with description of a new subspecies. Rev. Roum. Biol. Ser. Zool. v. 12 (núm. 4): 215-227.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M., 2001. Freshwater fishes of northern Vietnam. A preliminary check-list of the fishes known or expected to occur in northern Vietnam with comments on systematics and nomenclature. Environment and Social Development Unit, East Asia and Pacific Region. The World Bank. Freshwater Fish. Vietnam (BOOK), Juny: i-iii + 1-123 + 1-18.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ancistrus aguaboensis

Ancistrus aguaboensis és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Tocantins.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fisch-Muller, S., R. Mazzoni & C. Weber. 2001. Genetic and morphological evidences for two new sibling species of Ancistrus (Siluriformes: Loricariidae) in upper rio Tocantins drainage, Brazil. Ichthyol. Explor. Freshwaters v. 12 (núm. 4): 289-304.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Miranda Ribeiro, A. de 1918: Ancistrus. Revista da Sociadade Brasileira de Sciências (Rio de Janeiro) v. 2: 112-114.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ancistrus martini

Ancistrus martini és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: llac Maracaibo (Veneçuela).

## Referències

* ↑ Kner, R. 1854. Die Hypostomiden. Zweite Hauptgruppe der Familie der Panzerfische. (Loricata vel Goniodontes). Denkschr. Akad. Wiss. Wien v. 7: 251-286 [separate 1-36], Pls. 1-5.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Miranda Ribeiro, A. de 1918: Ancistrus. Revista da Sociadade Brasileira de Sciências (Rio de Janeiro) v. 2: 112-114.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Schultz, L. P. 1944. The catfishes of Venezuela, with descriptions of thirty-eight new forms. Proceedings of the United States National Museum v. 94 (núm. 3172): 173-338, Pls. 1-14.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ancistrus mattogrossensis

Ancistrus mattogrossensis és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* ↑ Kner, R. 1854. Die Hypostomiden. Zweite Hauptgruppe der Familie der Panzerfische. (Loricata vel Goniodontes). Denkschr. Akad. Wiss. Wien v. 7: 251-286 [separate 1-36], Pls. 1-5.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Ancistrus mattogrossensis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Miranda Ribeiro, A. de 1912. Loricariidae, Callichthyidae, Doradidae e Trichomycteridae. A: Commissão de Linhas Telegraphicas Estrategicas de Matto-Grosso ao Amazonas. Matto-Grosso Annexo núm. 5: 1-31, 1 pl.
* Miranda Ribeiro, A. de 1918: Ancistrus. Revista da Sociadade Brasileira de Sciências (Rio de Janeiro) v. 2: 112-114.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Andorra agrícola

Andorra agrícola fou la primera publicació periòdica andorrana especialitzada. El primer número va publicar-se l'1 de maig del 1933.
La revista contenia articles dedicats a l'avicultura, agricultura, indústries rurals, ramaderia, apicultura, etc. Tanmateix al primer número deixava palesa la voluntat de fer-se ressò de les necessitats del país i de denunciar les injustícies i abusos que es cometien, especialment per part de les grans companyies que tenien concessions a Andorra.
Xavier d'Areny-Plandolit declara que el motiu principal per crear la revista fou donar a conèixer el Museo de Ciencias Naturales, que el Dr. Pau Xavier d'Areny Plandolit, va fundar i instal·lar a Ordino. Amb aquesta voluntat, s'inclou a partir del número 28 una secció fixa titulada "Ciencias Naturales. Sección oficial del Museo Areny de Ordino, Rep. de Andorra".
Els 16 primers números adjuntaven els fascicles d'un llibret titulat "Resum de falconeria".
La major part dels articles eren escrits en català, però també en contenia alguns en castellà. Tenia una periodicitat mensual.
Els directors foren Pau Xavier d'Areny Plandolit, fins al número 35, on s'anuncia la seva mort, i el seu fill Xavier d'Areny Plandolit, fins al darrer número, el 39.
Segons Xavier d'Areny Plandolit la revista va deixar de publicar-se motivada per la situació política a Espanya.

## Col·laboradors

* Ramon d'Areny Plandolit
* F. Simó Amorós
* Francisco Carreras Candi
* R. de Mas Solanés
* Emili Deu
* Frederic López i Sánchez
* Eiñe
* R. Valls
* Ricardo G. Marco
* Rozesco
* Wera B. De Jiménez
* J. Puig del Real
* Wenceslao Morales
* Vicens Ozores Neira
* Romà Gassó
* M. Bernard Cervera
* Josep Nieto Garcia
* Juan Pallí
* Ciñe
* Josep Maria Callís Torner
* F. de P. Acevedo
* Manuel Maestro
* F. Gutiérrez de Urbina
* José Cruz Lapazarán
* C. Quintana Ruiz
* Ed. M. Stevens
* Lluís Creus
* Carlos Casado
* A. Acevedo
* José Nogues
* Antonio Pinto
* J. E. van der Laat

## Referències

* ↑ Pont Sorribes, Carles. Història de la premsa andorrana. 1917-22005. Andorra: Biblioteca Nacional d'Andorra, 2009, p. 297. ISBN 978-99920-0-500-2.
* ↑ Andorra agrícola, núm. 1, 5-1933, p. 1.
* 1 2 3 4 Areny-Plandolit, Xavier d' «Andorra agrícola». Andorra Magazine, 20-04-1972, p. 11.
* ↑ Andorra agrícola, núm. 28, 8-1935, p. 8-10.
* ↑ Andorra agrícola, núm. 1-39, 1933-1936.

## Bibliografia

* Bertrana, Univers (coord.). L'entorn comunicatiu d'Andorra. Andorra: Universitat d'Andorra, 2015.

## Enllaços externs

* Hemeroteca de la Biblioteca Nacional d'Andorra Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine.
* Catàleg de la Biblioteca Nacional d'Andorra
# Andreina Orsini-Mazzoli

Andreina Orsini-Mazzoli (Niça, 26 de març de 1855 - 1926) fou una soprano italiana.
Els seus pares, comerciants benestants, li facilitaren una esmerçada instrucció, i cursà música, primer en la seva ciutat natal i després a Milà, on tingué com a professors de cant a Corsi i Sebastian Ronconi.
Debutà amb La Favorita en el Politeama Rossetti, de Trieste, i posteriorment cantà a Florència, Gènova, Madrid, etc., recollint arreu molt aplaudiments, principalment amb les òperes Il trovatore, Safo, Lucrècia Borgia, Don Carlo, La Favorita, etc.
Al seu excel·lent mètode de cant unia una bella presència i distinció de maneres, amb les que captivava ben aviat el públic.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 40, pàg 693 (ISBN 84-239-4540-5)
* Treballs per o sobre Andreina Orsini-Mazzoli Arxivat 2022-12-03 a Wayback Machine. en biblioteques (catàleg WorldCat) (anglès)