OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Aranyélet

Aranyélet (en català «vida daurada») és una sèrie de televisió hongaresa.
Va ser produïda per HBO Europe i l'estudi Laokoon Filmgroup i es va emetre originalment entre el 8 de novembre de 2015 al 2 de desembre de 2018 a Hongria. Els seus creadors són Zsombor Dyga i Áron Mátyássy. La sèrie és una nova versió de la sèrie de drama criminal finesa Helppo elämä. Ràpidament va assolir un notable èxit a Hongria i gràcies al seu èxit comercial i les alabances de la crítica van significar que renovés i acabés esdevenint una sèrie de tres temporades. A més, va traspassar fronteres i es va estrenar a tots els canals europeus d'HBO. Posteriorment també ha estat exportada als Estats Units. Hom ha afirmat que es tracta de la millor sèrie hongaresa de la història.

## Argument

La sèrie té com a protagonista els Miklósi, una família adinerada que viu en un exclusiu barri de Budapest. La seva fortuna es basa en el pare de la família, Attila, dedicat a activitats criminals, però sempre entre les pressions del seu cap i la seva dona. Quan mor el seu pare, Attila decideix abandonar la seva forma de viure i esdevenir una persona decent. Tanmateix, la seva decisió no serà fàcil de dur a terme.

## Repartiment

| Actor | Personatge |
| Szabolcs Thuróczy | Attila Miklósi |
| Eszter Ónodi | Janka Miklósi |
| Renátó Olasz | Márk Miklósi |
| Laura Döbrösi | Mira Miklósi |
| Zsolt Anger | Endre Hollós |

## Referències

* 1 2 Jew, Linda «Aranyélet (Golden Life): Hungarian TV Series Now Streaming in the US». The Euro TV Place, 23-02-2017.
* 1 2 3 «La vida regalada (Aranyelet)». Ara. [Consulta: 9 setembre 2020].
* 1 2 Mészáros, Péter; Molnár-Kovács, Dorottya «Homes of Crimes. Social Stratification as Location Strategy in the Hungarian Family Crime Drama Aranyélet ‘Golden Life’». Acta Universitatis Sapientiae, Philologica, vol. 11, núm. 3, 2019, pàg. 51-68.
* 1 2 Vass, Ábrahám «Hungarian TV Show ‘Golden Life’ Placed Among IMDb’s Top 250». Hungary Today, 30-07-2019. Arxivat de l'original el 7 d’abril 2022 [Consulta: 8 setembre 2020].
* ↑ «Aranyelet» (en anglès). IMDb. [Consulta: 9 setembre 2020].
# Archocentrus

Archocentrus és un gènere de peixos pertanyent a la família dels cíclids que es troba a Centreamèrica.

## Taxonomia

* Archocentrus centrarchus (Gill, 1877)
* Archocentrus multispinosus (Günther, 1867)
* Archocentrus spinosissimus (Vaillant & Pellegrin, 1902)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Gill, T. N. & J. F. Bransford, 1877. Synopsis of the fishes of Lake Nicaragua. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 29: 175-191.
* ↑ Günther, A., 1867. On the fishes of the states of Central America, founded upon specimens collected in fresh and marine waters of various parts of that country by Messrs. Salvin and Godman and Capt. J. M. Dow. Proceedings of the Zoological Society of London. 1866 (pt 3): 600-604.
* ↑ Vaillant, L. L. & J. Pellegrin, 1902. Cichlidés nouveaux de l'Amérique Centrale. Bull. Mus. Natl. Hist. Nat. (Sér. 1) v. 8 (núm. 2): 84-88.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ Catalogue of Life Arxivat 2016-03-05 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
# Senat del Canadà

El Senat del Canadà (en anglès: Senate of Canada, en francès: Le Senat du Canada), és la cambra alta del Parlament del Canadà, el qual també està integrat per la Cambra dels Comuns i el sobirà (representat pel governador general).
El Senat està integrat per 105 membres tots els quals són designats pel governador general sota el consell del primer ministre. Els escons s'assignen per regió: cadascuna de les quatre regions més grans, en reben 24, i la resta s'assignen a les regions més petites. Les quatre regions més grans són: Ontario, Quebec, les Províncies Marítimes i les Províncies Occidentals. Els escons de Terranova i Labrador, els Territoris del Nord-oest, el Yukon i Nunavut s'assignen de manera separada. Els senadors conserven el càrrec fins als 75 anys.
El senat es coneix com la "cambra alta" del Parlament, i la Cambra dels Comuns, com la "cambra baixa". Això, tanmateix, no vol dir que el Senat és més poderós que no pas la Cambra dels Comuns, ans que els seus membres tenen precedència en el protocol cerimonial canadenc. De fet, la Cambra dels Comuns és la cambra dominant. Tot i que cal l'aprovació d'ambdues cambres per a promulgar una llei, el Senat, la majoria dels casos, no en rebutja cap. A més a més, el govern del Canadà només és responsable davant la Cambra dels Comuns; el primer ministre pot conservar el càrrec sempre que conservi el suport de la Cambra dels Comuns. Tot i que les lleis poden ser suggerides per qualsevol cambra, la majoria en són suggerides per la Cambra dels Comuns; i segons la constitució del Canada totes les lleis pressupostàries han d'originar-se a la Cambra dels Comuns.
# Arconovaldo Bonaccorsi

Arconovaldo Bonaccorsi, també conegut com a Aldo Rossi o Comte Rossi, (Bolonya, 21 d'agost de 1898 - Roma, 2 de juliol de 1962) fou advocat i polític feixista italià, que a les ordres de Mussolini va envair les Illes Balears l'estiu de 1936, motiu pel qual rebé el malnom de Lleó de Son Servera.
Nascut a Bolonya, ja era famós a la regió de l'Emília-Romanya per les seves accions violentes. El mes d'agost del 1936, Mussolini li dona el comandament de la força aèria i naval, ancorades vora la costa francesa per repel·lir una hipotètica guerra amb França, per conquerir l'illa de Mallorca.
L'objectiu era reforçar les defenses nacionalistes i evitar la seva immediata caiguda en mans republicanes que havien desembarcat el 16 d'agost dirigides pel capità Bayo, sota les ordres de la Generalitat.
El 26 d'agost arriba a Mallorca i en poques setmanes allista uns 2.500 voluntaris i reorganitza la Falange amb el nom de Los dragones de la muerte. Instal·la el comandament a l'hotel Mediterráneo des d'on, amb l'ajuda dels voluntaris i de l'aviació feixista, en poques setmanes conquereix tota l'illa perseguint i assassinant tots els suposats republicans, i inicia una ràpida "italianizació" de l'illa.
Entre 700 i 3.000 mallorquins (segons diferents fonts) foren atroçment assassinats amb la connivència dels responsables civils i eclesiàstics locals.
El 20 de setembre ocupa l'illa d'Eivissa i guanya fàcilment la resistència republicana.
Mussolini estava molt interessat a conservar Mallorca a fi de garantir el seu control sobre aquesta part de la Mediterrània (es pensava que Mallorca seria el preu que estava disposat a pagar Franco per l'ajuda italiana). Però el comportament autoritari de Rossi, la pretensió de proclamar-se governador de les illes i la duresa de la repressió en comparació amb els opositors van alarmar tant a Franco com al govern italià. El fet és que a final d'aquell any el fan retornar a Itàlia, per enviar-lo més endavant a lluitar a Etiòpia. L'any 1941 és apressat per l'exèrcit britànic. Vint anys després, tornà a Madrid per rebre un homenatge del general Franco.
Entorn de 1959 exercia d'advocat i s'havia integrat al partit Moviment Social Italià.
Morí a Roma l'any 1962.

## Referències

* ↑ «Arconovaldo Bonaccorsi». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Arconovaldo Bonacorsi "conde Rossi"». Fideus.com. [Consulta: 12 febrer 2017].
* ↑ Nadal, Antoni. «Arconovaldo Bonaccorsi "comte Rossi"». Memoria Civil, núm. 21. Fideus.com, 25-05-1986. [Consulta: 12 febrer 2017].
* ↑ Coverdale, John F. «Golpe de mano en Mallorca» (en castellà). ElPais.com, 08-08-1976. [Consulta: 12 febrer 2017].

## Bibliografia

* Massot, Josep (1988). Vida i miracles del Conde Rossi. Editorial Serrador. Barcelona.

## Enllaços externs

* 268-el-comte-rossi-a-mallorca a l'En guàrdia! de Catalunya Ràdio, [vist el 2 febrer 2025]
# Arde Bogotá

Arde Bogotá és un grup musical de rock alternatiu espanyol format a Cartagena, Múrcia, el 2017. Està format per Antonio García, Dani Sánchez, Pepe Esteban i José Ángel Mercader.
La seva música ha estat definida com d'una acurada producció i potents intensitats sonores, amb unes lletres sovint incisives i d'una gran càrrega de força i sentiment.8 Entre les seves influències se solen destacar bandes com Arctic Monkeys, Foo Fighters o Héroes del Silencio. El seu exercici en directe es va consolidar com un aspecte fonamental en el progrés de la banda.
El seu segon àlbum d'estudi, Cowboys de la A3, publicat el 2023, va entrar directament al núm. 3 de les llistes de vendes a Espanya. Aquest mateix any van ser nominats a dos premis als Grammy Llatins 2023, en les categories de Millor Àlbum de Rock i Millor Cançó de Rock.

## Referències

* ↑ «Arde Bogotá estrenará disco en 2023: "No somos los mismos de hace dos o tres años"» (en castellà), 24-09-2022. [Consulta: 2 maig 2023].
* ↑ «Arde Bogotá: "En España solo somos capaces de mirar a un género musical"». La Vanguardia, 16-08-2023 [Consulta: 26 agost 2023].
* ↑ «Artistas que debes conocer: Arde Bogotá». Rolling Stone, 03-03-2023 [Consulta: 3 setembre 2023].
* 1 2 «La banda Arde Bogotá, nominada a dos premios Grammy Latinos 2023». Europa Press. europapress.com, 20-09-2023 [Consulta: 20 setembre 2023].

## Enllaços externs

* Arde Bogotá - Lloc web oficial
# Argentina australiae

Argentina australiae és una espècie de peix pertanyent a la família dels argentínids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 13 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, bentopelàgic i de clima temperat (31°S-47°S) que viu entre 30 i 400 m de fondària a la plataforma i el talús continentals.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic sud-occidental: és un endemisme d'Austràlia (des d'Eucla a Austràlia Occidental fins a Smoky Cape a Nova Gal·les del Sud).

## Costums

És bentònic.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Linnaeus, C., 1758. Systema naturæ per regna tria naturæ, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio decima, reformata. - pp. (1-4), 1-824. Holmiæ. (Salvius). «Göttinger Digitalisierungszentrum: Seitenansicht». [Consulta: 7 octubre 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Cohen, D. M., 1958. A revision of the fishes of the subfamily Argentininae. Bull. Fla. State Mus. Biol. Sci. v. 3 (núm. 3): 93-172.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ May, J.L. i J.G.H. Maxwell, 1986. Trawl fish from temperate waters of Australia. CSIRO Division of Fisheries Research, Tasmània. 492 p.
* ↑ May, J.L. i J.G.H. Maxwell, 1986.
* ↑ Paxton, J.R., D.F. Hoese, G.R. Allen i J.E. Hanley, 1989. Pisces. Petromyzontidae to Carangidae. Zoological Catalogue of Australia, Vol. 7. Australian Government Publishing Service, Canberra, 665 p.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.

## Bibliografia

* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Argentina brucei

Argentina brucei és una espècie de peix pertanyent a la família dels argentínids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 15 cm de llargària màxima (normalment, en fa 12).

## Hàbitat

És un peix marí i batipelàgic que viu entre 200 i 400 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic occidental central: la costa septentrional de Sud-amèrica, incloent-hi Aruba, Colòmbia, Curaçao, la Guaiana Francesa, Guaiana, Surinam, Veneçuela i Trinitat i Tobago.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Linnaeus, C., 1758. Systema naturæ per regna tria naturæ, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio decima, reformata. - pp. (1-4), 1-824. Holmiæ. (Salvius). «Göttinger Digitalisierungszentrum: Seitenansicht». [Consulta: 7 octubre 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Cohen, D. M. & S. P. Atsaides, 1969. Additions to a revision of Argentinine fishes. U. S. Fish Wildl. Serv. Fish. Bull. v. 68 (núm. 1): 13-36.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Cervigón, F., R. Cipriani, W. Fischer, L. Garibaldi, M. Hendrickx, A.J. Lemus, R. Márquez, J.M. Poutiers, G. Robaina i B. Rodríguez, 1992. Fichas FAO de identificación de especies para los fines de la pesca. Guía de campo de las especies comerciales marinas y de aguas salobres de la costa septentrional de Sur América. FAO, Roma. 513 p. Preparado con el financiamiento de la Comisión de Comunidades Europeas y de NORAD.
* ↑ Cervigón, F., R. Cipriani, W. Fischer, L. Garibaldi, M. Hendrickx, A.J. Lemus, R. Márquez, J.M. Poutiers, G. Robaina i B. Rodríguez, 1992.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Ramjohn, D.D. 1999. Checklist of coastal and marine fishes of Trinidad and Tobago. Marine Fishery Analysis Unit, Fisheries Division, Ministry of Agriculture, Land and Marine Resources, Trinitat i Tobago. Fisheries Information Series 8, 151 p.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Argyripnus atlanticus

Argyripnus atlanticus és una espècie de peix pertanyent a la família dels esternoptíquids.

## Descripció

* Fa 7,7 cm de llargària màxima.

## Alimentació

Menja crustacis.

## Hàbitat

És un peix marí i bentopelàgic que viu entre 200 i 500 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic oriental (Madeira i el sud de les illes Canàries), l'Atlàntic occidental (les Bahames i el mar Carib) i el Pacífic oriental central (les illes Hawaii).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gilbert C. H. & Cramer F., 1897. Report on the fishes dredged in deep water near the Hawaiian Islands, with descriptions and figures of twenty-three new species. Proceedings of the United States National Museum v. 19 (núm. 1114). 403-435. Pls. 36-48.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Maul, G. E., 1952. Additions to previously revised families. Bol. Mus. Munic. Funchal Núm. 6 (art. 16): 51-62.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Quéro, J.-C., J.C. Njock i M.M. de la Hoz, 1990. Sternoptychidae. p. 275-282. A: J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.). Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 1.
* ↑ Badcock, J., 1984. Sternoptychidae. p. 302-317. A: P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.). Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. Vol. 1. UNESCO, París.
* ↑ Bigelow, H.B., D.M. Cohen, M.M. Dick, R.H. Gibbs, Jr., M. Grey, J.E. Morrow, Jr., L.P. Schultz i V. Walters, 1964. Fishes of the western North Atlantic. Part four. New Haven, Sears Found. Mar. Res., Yale Univ.
* ↑ Brito, A., 1991. Catálogo de los peces de las Islas Canarias. Francisco Lemus, La Laguna, Illes Canàries, Espanya. 230 p.
* ↑ Claro, R. i L.R. Parenti, 2001. The marine ichthyofauna of Cuba. p. 21-57. A Claro, R., K.C. Lindeman i L.R. Parenti (eds) Ecology of the marine fishes of Cuba. Smithsonian Institution Press, Washington i Londres. 253p.
* ↑ Fahay, M., 1983. Guide to the early stages of marine fishes occuring in the Western North Atlantic Ocean, Cape Hatteras to the Southern Scotian Shelf. J. Northwest Atl. Fish. Sci. 4:1-423.
* ↑ Witzell, W. N., 1979. Gonostomatidae. P. 114-122. A: J.C. Hureau i Th. Monod (eds.). Check-list of the fishes of the north-eastern Atlantic and of the Mediterranean (CLOFNAM). UNESCO, París. Vol. 1.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Argyripnus ephippiatus

Argyripnus ephippiatus és una espècie de peix pertanyent a la família dels esternoptíquids.

## Descripció

* Fa 8,9 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima subtropical i bentopelàgic que viu entre 325 i 518 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic: Austràlia i les illes Hawaii.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gilbert C. H. & Cramer F., 1897. Report on the fishes dredged in deep water near the Hawaiian Islands, with descriptions and figures of twenty-three new species. Proceedings of the United States National Museum v. 19 (núm. 1114). 403-435. Pls. 36-48.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Gilbert, C. H. & F. Cramer, 1897. Report on the fishes dredged in deep water near the Hawaiian Islands, with descriptions and figures of twenty-three new species. Proceedings of the United States National Museum v. 19 (núm. 1114): 403-435, Pls. 36-48.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Tinker, S.W., 1978. Fishes of Hawaii, a handbook of the marine fishes of Hawaii and the Central Pacific Ocean. Hawaiian Service Inc., Honolulu. 568 p.
* ↑ Mundy, B.C., 2005. Checklist of the fishes of the Hawaiian Archipelago. Bishop Museum Bulletins in Zoology. Bishop Mus. Bull. Zool. (6):1-704.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
* ↑ Paxton, J.R., D.F. Hoese, G.R. Allen i J.E. Hanley, 1989. Pisces. Petromyzontidae to Carangidae. Zoological Catalogue of Australia, Vol. 7. Australian Government Publishing Service, Canberra, 665 p.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Argyripnus pharos

Argyripnus pharos és una espècie de peix pertanyent a la família dels esternoptíquids.

## Descripció

* Fa 7,9 cm de llargària màxima.
* Nombre de vèrtebres: 42-44.

## Hàbitat

És un peix marí i batipelàgic que viu entre 100 i 492 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba des d'Àfrica fins a les illes Filipines, Indonèsia i el mar del Corall.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gilbert C. H. & Cramer F., 1897. Report on the fishes dredged in deep water near the Hawaiian Islands, with descriptions and figures of twenty-three new species. Proceedings of the United States National Museum v. 19 (núm. 1114). 403-435. Pls. 36-48.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Harold, A. S. & K. Lancaster, 2003. A new species of the hatchetfish genus Argyripnus (Stomiiformes: Sternoptychidae) from the Indo-Pacific. Proc. Biol. Soc. Wash. v. 116 (núm. 4): 883-891.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)

## Enllaços externs

* Catalogue of Life Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* AQUATAB
# Kharpurt

Kharpurt o Khartpurt fou una fortalesa armènia a l'Anzitene o Hanzith que després fou seu d'un petit emirat. Estava situada sobre una roca de 350 metres a la plana de Khanzit.
Els armenis li deien Andzit (Antzith o Handzith). Els àrabs li van dir Hisn Zayt (si bé de vegades s'esmenta erròniament com Hisn Ziyad), els llatins Castellum Ziata (Ammià Marcel·lí), i els turcs Harput. Els francs a les croades li van dir Quart-Pierre.
La primera vegada que apareix a la història fou el 978 quan pertanyia a Bardes Escler i s'hi va refugiar l'hamdànida Abu-Tàghlib expulsat de Mosul. Fou romana d'Orient fins a la invasió seljúcida i vers el 1100 estava en mans d'un amir anomenat Djubuk, del que, un temps després, va passar als ortúkides o artúkides.
L'ortúkida Balak Nasr al-Dawla hi va tenir presoners a Jocelin del Comtat d'Edessa i Balduí II de Jerusalem.
Amb la partició del dominis ortúkides, Kharpurt va correspondre a Rukn al-Dawla Daud de Hisn Kayfa i més tard (1185) Kharpurt va formar una branca separada encapçalada per Nizam al-Din Ibrahim, al que va seguir el seu fill Khidr i el fill d'aquest Nur al-Din Artuk Shah.
El 1234 l'aiúbida Al-Kamil va fer una expedició contra el soldà del Soldanat de Rum i va annexar Kharpurt.
Després va pertànyer als Eretnaoğulları, a Dhu l-Kadr, als Ak Koyunlu, als safàvides, i el 1515 fou ocupada pels otomans. El governador no es va instal·lar a la fortalesa sinó a la vila de Mezere rebatejada Mamurat al-Aziz, que després fou el nom de tota la província. El 1940 només tenia 2.095 habitants.

## Emirs de Kharpurt
### Çubukoğulları

* Djubuk (Çubuk) vers 1085-1092
* Mehmed 1092-1113

### Ortúquides

* Balak Nasr al Dawla 1113-1124
* Daud Rukn al-Dawla de Hisn Kayfa 1124-1144
* Kara Arslan de Hisn Kayfa 1144-1164
* Muhammad Nur al-Din de Hisn Kayfa 1164-?
* Ibrahim Nizam al-Din
* Khidr
* Artukshah Nur al-Din ?-1234

## Bibliografia

* Claude Cahen, Diyar Bakr au temps des premiers Urtukides, 1935
# Draculo celetus

Draculo celetus és una espècie de peix de la família dels cal·lionímids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,5 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima subtropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a Moçambic i Sud-àfrica.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Snyder J. O., 1911. Descriptions of new genera and species of fishes from Japan and the Riu Kiu Islands. Proceedings of the United States National Museum v. 40 (núm. 1836). 525-549.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fricke, R., 2001. Callionymidae. Dragonets. p. 3549-3571. A: K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma.
* Helfman, Gene S.; Collette, Bruce B.; Facey, Douglas E.; Bowen, Brian W. The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology (en anglès). Hoboken, NJ: John Wiley & Sons, 2009, p. 720. ISBN 978-14-0512-494-2.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.