OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hemigrammocharax ocellicauda

Hemigrammocharax ocellicauda és una espècie de peix de la família dels citarínids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,5 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: riu Ja (el Camerun).

## Referències

* ↑ Pellegrin, J., 1923. Les poissons des eaux douces de l'Afrique occidentale (du Sénégal au Niger). Gouv. Gén. L'Afrique Occ. Fr., Pub. Cm. D'Etud. Sci. Paris: 1-373.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Boulenger, G. A., 1907. Descriptions of three new freshwater fishes discovered by Mr. G. L. Bates in South Cameroon. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 7) v. 20 (núm. 120): 485-487.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Daget, J. i J.-P. Gosse, 1984. Distichodontidae. p. 184-211. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.
* ↑ Vivien, J., 1991. Faune du Cameroun. Guide des mammifères et des poissons. GICAM. 271 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Vari, R. P., 1979: Anatomy, relationships and classification of the families Citharinidae and Distichodontidae (Pisces, Characoidea). Bulletin of the British Museum (Natural History) Zoology v. 36 (núm. 5): 261-344.
* Welter-Schultes, F. W. i V. Feuerstein, 2008. Nomenclatural notes on Torpedo (Chondrichthyes: Torpedinidae) and some other early established fish taxa (Actinopterygii: Molidae, Eleginopidae and Citharinidae). Species Phylogeny and Evolution. v. 1 (núm. 3): 141-145.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Hemigrammus coeruleus

Hemigrammus coeruleus és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5,8 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Solimões i Negro.

## Referències

* ↑ Gill, T. N. 1858. Synopsis of the fresh water fishes of the western portion of the island of Trinidad, W. I. Ann. Lyc. Nat. Hist. N. Y. v. 6 (núms. 10-13): 363-430.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Eigenmann, C. H. 1908. Preliminary descriptions of new genera and species of tetragonopterid characins. (Zoölogical Results of the Thayer Brazilian expedition.). Bulletin of the Museum of Comparative Zoology v. 52 (núm. 6): 91-106.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Hemigrammus tridens

Hemigrammus tridens és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes. A l'edat adult pot assolir 2 cm de llargària total.
Viu a àrees de clima tropical entre 23 °C - 25 °C de temperatura, a la conca del riu Paraguai a Sud-amèrica

## Referències

* ↑ Eigenmann, C. H. & Ogle, F. 1907. An annotated list of characin fishes in the United States National Museum and the Museum of Indiana University, with descriptions of new species. Proceedings of the United States National Museum v. 33 (núm. 1556): 1-36.
* 1 2 Torres, Armi G. «Hemigrammus tridens Eigenmann, 1907» (en anglès). FishBase.

## Bibliografia

* Zarske, A. i J. Géry 2002. Hemigrammus neptunus sp.n. - eine neue Salmler-Art (Teleostei, Characiformes, Characidae) aus dem Einzugsgebiet des Río Manuripi in Bolivien (Departamento Pando). Zoologische Abhandlungen 52:23-34.
# Hemimyzon abbreviata

Hemimyzon abbreviata és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Freyhof, J. i F. Herder 2002: Records of Hemimyzon in Vietnam, with the description of a new species (Cypriniformes: Balitoridae). Ichthyological Exploration of Freshwaters v. 13 (núm. 1): 53-58.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Hemimyzon khonensis

Hemimyzon khonensis és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,1 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la conca del Mekong a Laos.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Freyhof, J. i F. Herder 2002: Records of Hemimyzon in Vietnam, with the description of a new species (Cypriniformes: Balitoridae). Ichthyological Exploration of Freshwaters v. 13 (núm. 1): 53-58.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M. 2000. Diagnoses of a new genus and 64 new species of fishes from Laos (Teleostei: Cyprinidae, Balitoridae, Bagridae, Syngnathidae, Chaudhuriidae and Tetraodontidae). J. South Asian Nat. Hist. v. 5 (núm. 1): 37-82.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Hemimyzon nujiangensis

Hemimyzon nujiangensis és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a Yunnan (Xina).

## Referències

* ↑ Regan C. T. 1911. The classification of the teleostean fishes of the order Ostariophysi.--I. Cyprinoidea. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 8) v. 8 (núm. 43). 13-32.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Freyhof, J. i F. Herder 2002: Records of Hemimyzon in Vietnam, with the description of a new species (Cypriniformes: Balitoridae). Ichthyological Exploration of Freshwaters v. 13 (núm. 1): 53-58.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M. i X.L. Chu 1988. A synopsis of Chinese balitorine loaches (Osteichthyes: Homalopteridae) with comments on their phylogeny and description of a new genus. Rev. suisse Zool. 95(1):181-201.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Llista de Creus de Sant Jordi/2015/Persones
#### Persones

Informació actualitzada per un bot. Els canvis manuals es perdran quan s'actualitzi!
| Persona | Wikidata | Descripció | Ocupació |
| Mercè Sampietro i Marro | Q649887 | actriu catalana | actor director de cinema guionista |
| Emma Vilarasau Tomàs | Q2372851 | actriu catalana de teatre, cinema i televisió | actor |
| Lluís Pasqual i Sánchez | Q3753135 | director de teatre català | director de teatre realitzador |
| Anna Soler-Pont | Q4767496 | escriptora espanyola | escriptor |
| Peter Bush | Q7173092 | traductor anglès | lingüista traductor mestre d'escola professor d'universitat |
| Joan Pera i Segura | Q9012015 | actor català de teatre, televisió, cinema i doblatge | actor de teatre actor de doblatge director de doblatge actor de cinema actor de televisió |
| Maria Teresa Cabré i Castellví | Q9028884 | Lingüista i filòloga catalana | lingüista terminòleg professor d'universitat |
| Llorenç Sànchez i Vilanova | Q11933526 | Escriptor i activista català | escriptor |
| Ramon Coll i Huguet | Q11944575 | pianista menorquí | pianista |
| Jordi Aguadé Clos | Q16161208 | ceramista català | ceramista |
| Llibert Cuatrecasas i Membrado | Q16190203 | economista i polític català | polític |
| Jesús Massip i Fonollosa | Q17715195 | arxiver, historiador i poeta català | historiador poeta arxiver escriptor |
| Agustí Pons i Mir | Q19289421 | periodista català | periodista escriptor |
| Carles Vallbona i Calbó | Q19290114 | metge català | metge |
| Miquel Vilardell i Tarrés | Q19301261 | metge català | metge professor d'universitat |
| Carles Vilarrubí i Carrió | Q19998122 | empresari català | empresari porter d'hoquei sobre herba porter d'hoquei gel alt càrrec |
| Eudald Maideu i Puig | Q19999413 | metge espanyol | metge |
| Jacint Mora i Obrador | Q20003295 | empresari espanyol | empresari |
| Joan de Muga Dòria | Q20003472 | galerista i editor català | galerista editor |
| Josep Maria Aragonès i Rebollar | Q20004637 | sacerdot, escriptor i activista cultural català | sacerdot |
| Josep Miquel Aixalà i Martí | Q20004691 | | realitzador de cinema o televisió |
| Lluís Coromina Isern | Q20005088 | empresari català | empresari filantrop |
| Manuel Antoni Condeminas Hughes | Q20005387 | empresari i diplomàtic català | empresari diplomàtic |
| Vicenta Pallarès i Castelló | Q20101412 | activista cultural i cívica catalana | activista |
| Philippe Saman | Q20101734 | | diplomàtic |
| Francesc Xavier Vilamala i Vilà | Q20102209 | forner català | |
# Hemipsilichthys hypselurus

Hemipsilichthys hypselurus és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Brasil.

## Referències

* ↑ Eigenmann C. H. & Eigenmann R. S. 1889. Preliminary notes on South American Nematognathi. II. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 2) v. 2. 28-56.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Pereira, E. H. L. & R. E. Reis 2002. Revision of the loricariid genera Hemipsilichthys and Isbrueckerichhtys (Teleostei: Siluriformes), with descriptions of five new species of Hemipsilichthys. Ichthyol. Explor. Freshwaters v. 13 (núm. 2): 97-146.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Schaefer, S. A. (1986). Historical biology of the loricariid catfishes: phylogenetics and functional morphology. Unpublished D. Phil. Thesis, The University of Chicago, Chicago, Estats Units. 290 pp.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Henri-Sébastien Blaze

Henri-Sébastien Blaze (Cavalhon, 15 de febrer de 1763 - idm. 11 de maig de 1833) fou un compositor i notari.
El fill d'un notari, va estudiar a París (1779), i va esdevenir notari d'Avinyó. Deixeble de Séjan, membre associat de l'Institut, professor de Belles Arts de 1800 a 1833, director del departament de Vaucluse després del 9 de Thermidor, fou el pare del crític musical Castil-Blaze i escriptor Elzéar l'avi de l'autor Henri Blaze.
Va escriure romances, sonates, duets per a arpa i violí, les òperes Semíramis i L'Héritage que no s'arribaren a representar, una missa a tres veus i un Rèquiem per als funerals del duc de Montebello. A més, publicà la novel·la Julien ou le Prétre (París, 1805).
Henri-Sebastien, tenia una altra fill menys conegut: Sebastien (1785-1844), que fou escriptor i apotecari. Entrà servir en la Sanitat Militar i publicà el llibre Mémoires d'un apothicaire sur la guerre d'Espagne pendant les années 1808 à 1814.

## Referències

* 1 2 «Blaze, Henri-Sébastien». A: Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 8, p. 1137. ISBN 84-239-4508-1.
* ↑ Blaze, Sébastien. Mémoires d'un apothicaire sur la Guerre d'Espagne, pendant les années 1808 à 1814 (en francès). Tom 1. París: Ladvocat, libraire, 1828.
# Henri Hippolyte Potier

Henri Hippolyte Potier (París, 10 de febrer de 1816 - idm. 9 d'octubre de 1878) fou un músic francès, el fill menor de l'actor Charles-Gabriel Potier, estava casat amb la cantatriu Marie Ambroisine Minette de Cussy (1817-1870).
El 1827 ingressà en el Conservatori de la seva ciutat natal, on va tenir per a professor de piano a Zimmermann, i Dourlen i Le Couppey li ensenyaren l'harmonia i acompanyament pràctic, aconseguint Potier el 1831 el primer premi d'aquell instrument, i el 1832 el d'acompanyament; llavors s'entregà al estudi de la fuga i contrapunt, sortint del Conservatori el 1837, després de 10 anys d'assidus estudis. Llavors es dedicà a l'ensenyança de la música, i ensems adquirí bona fama d'acompanyant en els concerts. El 1850 fou nomenat cap de cant del teatre de l'Òpera de París, càrrec del que en fou destituït el 1856, pel que posà un plet contra l'empresa d'aquell coliseu.
Com a compositor dramàtic la seva activitat fou notable, i algunes de les seves obres tingueren molta acceptació. Entre elles cal citar: Mademoiselle de Méranges, Le vieux prix de Rome, Le rosier. L'ange de Rothesay, Le bailly de Suresnes, Le Fablian, Le caquet du convent, Madeleine, Volage et jaloux, Il signor Pascariello, aquesta última òpera còmica en tres actes.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 46, pàg. 1038 (ISBN 84-239-4546-4)
# Henri Larrivée

Henri Larrivée (Lió, 9 de gener de 1737 — Vincennes, 7 d'agost de 1802) fou un cantant dramàtic de la corda de baríton nascut a França.
En la seva joventut fou oficial de perruqueria, i comptant encara pocs anys es traslladà a París, on la casualitat li feu conèixer al director del teatre de l'Òpera, Rebel, el qual enamorat de la seva bella veu de baix, li va fer aprendre música i de moment l'introduí en el cos de cors del seu teatre. Als dos anys li oferí una contracta com a segon baix.
Debutà el 15 de març de 1755 amb l'òpera Castor et Pollux, i tardà molt poc temps a donar-se a conèixer. La puresa del seu òrgan vocal, vibrant i sonor i la manera tant artística i sentit amb què deia els recitats, el portaren ràpidament al lloc de primer baix, en el que assolí brillants èxits.
Fou el primer cantant que aconseguí donar el moviment i energia deguts als recitats, pel qual se li degueren nombroses i felices creacions, especialment en Hercule mourant, Silvie, Ermelinde, Omphale, Adèle de Pauthien, Sabinus, L'union de l'amour et des arts, i altres obres. Principalment després d'establir-se a París el famós compositor Gluck, els seus triomfs foren colossals, mercès als consells del gran mestre.
Assolí triomfs immensos amb el rol d'Agamenó, de la Iphigénia en Aulide; en l'Hercules, en l'Alcestes, en l'Ubaldo de l'Armida, brillant també de manera notable en les obres de Piccini, Sacchini i Salieri, com en les titulades: Atys, Didon, Les donaïdes, Dardanus, Pénélope, el mateix que en La Caravenne du Caire, de Grétry, Thesée de Gossec, i Persée de Philidor.
Després de trenta anys de teatre es retirà de l'escena i recorregué les províncies i diversos teatres de l'estranger, donant concerts, amb la cooperació de la seva esposa Marie-Jeanne i les seves dues filles, de les quals una tocava l'arpa i la segona el violí. Uns anys després s'establí a Vincennes, població en la qual aconseguí el càrrec de conserge del castell.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 29, pàg. 887 (ISBN 84-239-4529-4)
# Henri Maréchal

Charles Henry Marechal (París, 22 de gener de 1842 - 10 de maig de 1924) fou un compositor francès.
Des de molt jove manifestà molta afició per la poesia, però a partir de 1859 es dedicà a l'estudi de la música i el 1870 aconseguí el gran Prix de Rome per la seva cantata Le jugement de Dieu. Després d'haver romàs el temps reglamentari en aquella capital, retornà a París i va compondre l'oratori La Nativité (1875), però des de l'any següent començà a escriure per al teatre i donà les òperes següents:
* Les amoureux de Catherine (1876);
* La taverne des Trabans (1876);
* L'Etoile (1881);
* Deidamie (1893);
* Calendal (1894);
* Ping Sin (1895);
* Daphnis et Chloé (1829);
* Le lac des aulnes, ball d'espectacle (1907)
Ha més va escriure, interludis i cors per a molts drames, el poema:
* Les vivents et les morts, per a quatre veus i orquestra;
* Le miracle de Main, drama sacre;
* Esquisses vénitiennes, escenes corals, motets, melodies, peces per a piano, etc.
Per acabar, va escriure: Rome, souvenir d'un musicien (1904), i París, souvenirs d'un musicien (1907).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 32, pàg. 1450 (ISBN 84-239-4532-4)
# Henri Petri

Henri Wilhelm Petri (Zeyst prop d'Utrecht, Països Baixos, 5 d'abril de 1856 - Dresden, Alemanya. 7 d'abril de 1914) fou un violinista, director d'orquestra i compositor neerlandès.
Fill i net de músics, mostrà des de molt jove la seva afició i fou deixeble de Dahmen i de Joachim a Berlín, estudiant, per acabar, en el Conservatori de Brussel·les. Fou violinista de les orquestres de Sonderhausen (1877) Hannover (1881) i de la Gewandhaus de Leipzig (1882), succeint més tard a Lauterbach en la direcció de l'orquestra reial de Dresden.
Fundà el quartet del seu nom, amb el qual va recórrer les principals ciutats d'Europa, adquirint una merescuda anomenada.
Va compondre diverses obres per a violí i edità els concerts de Spohr, Bach i Mozart i els estudis de Rode, Kreutzer i Viotti.
Petri va fer molts concerts, els quals es distingien per la seguretat i classicisme de la seva execució.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 44, pàg. 265 (ISBN 84-239-4544-8)
* Enciclopèdia Espasa. Apèndix núm. 8, pàg. 418 (ISBN 84-239-4578-2)
# Henry Lawes

Henry Lawes (Salisbury, 5 de desembre de 1595 - Londres, 21 d'octubre de 1662) fou un compositor i músic anglès. Era germà del també compositor William Lawes.
Fou deixeble de Coperario, i el 1625 entrà en la capella reial, i poc temps després en la música particular del rei. A la mort de Carles I hagué de dedicar-se a donar lliçons per a subsistir, per a viure, i la Restauració el reintegrà en els seus càrrecs. Era amic de John Milton i posà música a diverses de les seves poesies i el Comus.
A més, va compondre, la música d'una farsa i la Lamentació d'Ariadna, que passa per la seva obra mestra. També se li deuen; A paraphrase upon the psalms of David (1637), Choice psalmes put into music for theree voices (1648), i Ayres and dialogues (1653, 1655 i 1658).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 29, pàg. 1199 (ISBN 84 239-4529-4)
# Herbert Fryer

Herbert Fryer (Londres, 21 de maig de 1877 – 7 de febrer de 1957) fou un pianista, compositor i professor anglès.
Estudià en la seva capital natal i entre altres mestres va tenir en Ferruccio Busoni. Es presentà en públic per primera vegada el 1898 i el mateix any donà 40 concerts, viatjant després per Europa i Amèrica, ja sol, ja com acompanyant de Jan Kubelík.
Formà part del Quartet Kneisel, i en esclatar la guerra de 1914-18 era professor de l'Institut musical de Nova York, retornant al seu país per allistar-se en l'exèrcit.
Entre les seves composicions hi figuren: Suite, per a piano; tres Preludis i Peces per aquest instrument, així com melodies vocals. A més, se li deuen, Hints on pianoforte Practice. El 1924 era professor de piano del Reial Col·legi de Música de Londres, on entre d'altres alumnes tingué G. Malcolm.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 24, pàg. 1425 (ISBN 84-239-4524-3)
* ↑ Edita SARPE, Gran Enciclopedia de la Música Clásica, vol. II, pàg. 763. (ISBN 84-7291-255-8)