OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Moenkhausia heikoi

Moenkhausia heikoi és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* ↑ Eigenmann, C. H. 1903. New genera of South American fresh-water fishes, and new names for old genera. Smithson. Misc. Collect. v. 45: 144-148.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Géry, J. & A. Zarske. 2004. Moenkhausia heikoi n. sp., a new tetra (Teleostei: Ostariophysi: Characiformes: Characidae) from the Rio Xingú basin, Brazil, with a supplementary description of the genus type species. Aqua, J. Ichthy. Aquat. Biol. v. 9 (núm. 1): 29-43.
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Carvalho, T.P. i V.A. Bertaco 2006. Two new species of Hyphessobrycon (Teleostei: Characidae) from upper rio Tapajós basin on Chapada dos Parecis, central Brazil. Neotrop. Ichthyol. 4(3):301-308.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Polites

Segons la mitologia grega, Polites (en grec antic Πολίτης), va ser un heroi troià, fill de Príam i d'Hècuba.
Juga diferents papers en la guerra de Troia, segons s'explica a la Ilíada. Per exemple, va a socórrer Troilos, atacat per Aquil·les, participa en els combats al voltant de les naus dels grecs, on salva el seu germà Deífob, ferit per Meríones. Va ser mort per Neoptòlem, a l'altar del palau de Príam, davant dels ulls del seu pare, quan els grecs van conquerir la ciutat.
Virgili parla d'un fill de Polites anomenat Príam, quan esmenta els jocs fúnebres en honor d'Anquises. Aquest seria el fundador de la ciutat de Politorium, al Laci, nom que li posà en honor del seu pare.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 452. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 182. (El Cangur / Diccionaris, núm. 209). ISBN 8429741461
# Gustav Reichardt

Gustav Reichardt (Schmasow, Alemanya, 13 de novembre de 1797 - Berlín, 18 d'octubre de 1884) fou un compositor alemany.
Fill d'un pastor protestant alemany començà els estudis teològics que simultània amb els musicals, fins que abandonà els primers per a dedicar-se per complet a l'art. Fou mestre de música del que seria emperador Frederic.
Va compondre gran nombre d'òperes, himnes i altres obres, que serven el sabor de l'antiga escola alemanya, però que manquen d'originalitat i d'inspiració. Però no els seus lieder, que posseeixen tot l'encant i poesia de les composicions d'aquest gènere, especialment el titulat Was ist des Deutschen Vaterland (1825), que aconseguí extraordinària popularitat.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, Volum núm. 50, pàg. 329. (ISBN 84-239-4550-2)
# Parmaturus lanatus

Parmaturus lanatus és una espècie de peix de la família dels esciliorrínids i de l'ordre dels carcariniformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 36 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí que viu entre 840-855 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Indonèsia.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Garman S., 1906. New Plagiostomia. Bull. Mus. Comp. Zool. v. 46 (núm. 11). 203-208.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Seret, B. & Last, P.R., 2007. Four new species of deep-water catsharks of the genus Parmaturus (Carcharhiniformes: Scyliorhinidae) from New Caledonia, Indonesia and Australia. Zootaxa, 1657: 23-39.
* 1 2 3 «Parmaturus lanatus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V.: FAO species catalogue. Volum 4. Sharks of the world. An annotated and illustrated catalogue of shark species known to date. Part 2 - Carcharhiniformes. FAO Fish. Synop. 125(4/2):251-655. Any 1984.
* Compagno, L.J.V. i V.H. Niem, 1998. Scyliorhinidae. Catsharks. p. 1279-1292. A: K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO Identification Guide for Fishery Purposes. The Living Marine Resources of the Western Central Pacific. FAO, Roma, Itàlia.
* Compagno, L.J.V., D. Dando i S. Fowler, 2005. A field guide to the sharks of the world. Harper Collins Publishing Ltd., Londres, Gran Bretanya, 368 p.
* Coppola, S.R., W. Fischer, L. Garibaldi, N. Scialabba i K.E. Carpenter, 1994 SPECIESDAB: Global species database for fishery purposes. User's manual. FAO Computerized Information Series (Fisheries). Núm. 9. Roma, Itàlia, FAO. 103 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Schistura magnifluvis

Schistura magnifluvis és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al curs mitjà del riu Mekong.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Rainboth, W.J. 1996. Fishes of the Cambodian Mekong. FAO Species Identification Field Guide for Fishery Purposes. FAO, Roma, Itàlia. 265 p.

## Bibliografia

* Banarescu, P. i T. T. Nalbant 1995: A generical classification of Nemacheilinae with description of two new genera (Teleostei: Cypriniformes: Cobitidae). Travaux du Museum d'Histoire Naturelle "Grigore Antipa" v. 35: 429-495.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Jayaram, K. C. 1981: The freshwater fishes of India, el Pakistan, Bangladesh, Burma and Sri Lanka--a handbook: i-xxii + 1-475, Pls. 1-13. Zoological Survey of India.
* Kottelat, M. «Zoogeography of the fishes from Indochinese Inland waters with an annotated check-list» (PDF) (en anglès). Bulletin Zoölogisch Museum, Universiteit van Amsterdam, 12, 1, 1989, pàg. 1-55.
* Kottelat, M. 1990: Indochinese nemacheilines. A revision of nemacheiline loaches (Pisces: Cypriniformes) of Thailand, Burma, Laos, Cambodia and southern Vietnam: 1-262. Verlag Dr. Friedrich Pfeil, Múnic, Alemanya.
* Kottelat, M. 2000. Diagnoses of a new genus and 64 new species of fishes from Laos (Teleostei: Cyprinidae, Balitoridae, Bagridae, Syngnathidae, Chaudhuriidae and Tetraodontidae). J. South Asian Nat. Hist. v. 5 (núm. 1): 37-82.
* Menon, A. G. K. 1987: The fauna of India and the adjacent countries. Pisces. Vol. IV.: i-x + 1-259, Pls. 1-16. Teleostei - Cobitoidea. Part 1. Homalopteridae. Zoological Survey of India.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# John Parry

John Parry, del seu nom d'artista en gal·lès Bardd Alaw (Denbigh (País de Gal·les), 18 de febrer de 1776 - Londres, 8 d'abril de 1851) fou un arpista i compositor gal·lès.
Primerament tocà el clarinet en una orquestra, després fou director d'una banda militar i més tard s'establí a Londres com a professor de música. Presidí per espai de molts anys les assemblees dels bards del País de Gal·les i el 1821 fou nomenat cap d'aquests.
Entre les seves composicions i figuren nombrosos fragments per a arpa i piano, pantomimes, òperes, melodies populars gal·leses i escoceses, i una antologia de melodies gal·leses, The welschharper. A més se li deuen, una obra didàctica, Il puntello, or the supporter.

## El seu fill

John Orlando Parry (1810-1879), es distingí com a pianista, organista i cantant, fou organista de l'església de Sant Judes de Southsea, i deixà romances, melodies i altres composicions.

## Referències

* ↑ «Parry, John». A: Enciclopèdia Espasa (en castellà). Volum núm. 42, p. 338. ISBN 84-239-4542-1.
* ↑ Williams Dictionary of Eminent Welshmen (en anglès). The Georgian Era, Volume IV: Composers; Vocal Instrumental, and Dramatic Performers, 1834.

## Enllaços externs

* «John Parry» (en anglès). [Consulta: 11 març 2017].
# Quartet de corda núm. 2 (Szymanowski)

El Quartet de corda núm. 2, op. 56, va ser compost per Karol Szymanowski la tardor de 1927 per al concurs d'obres de cambra de The Musical Fund Society de Filadèlfia. El va dedicar al Dr Olgierd i Julia Sokołowski, uns amics de Zakopane. Es va estrenar el 14 de maig de 1929 pel Quartet Varsòvia a la sala de concerts del Conservatori de Varsòvia. El mateix any, el Quartet Kréttly va tocar l'obra a París.

## Moviments

Amb una durada de 18 minuts, consta de tres moviments:
* I. Moderato, dolce e tranquillo
* II. Vivace, scherzando
* III. Lento - Moderato

## Origen i context

El Segon Quartet de Szymanowski va ser compost deu anys després del Primer Quartet i es va presentar al concurs d'obres de cambra de The Musical Fund Society de Filadèlfia, però els dos guanyadors ex aequo van ser el Quartet núm. 3 de Bela Bartók i la Serenata per a cinc instruments d'Alfredo Casella.

## Anàlisi musical

El Segon Quartet de corda és considerat una de les obres més difícils de Szymanowski, ja que és molt exigent tant musicalment com tècnicament. S'estructura en tres moviments: una sonata-allegro modificada, un scherzo molt inspirat en la música popular polonesa i un final fugal, que també es basa en temes populars polonesos.

## Referències

* ↑ «Informació de l'obra» (en anglès). Quartet Szymanowski. [Consulta: 21 novembre 2021].
* 1 2 Iwanicka-Nijakowska, Anna. «Informació de l'obra» (en anglès). Culture.pl. [Consulta: 21 novembre 2021].
* ↑ «Karol Szymanowski».
# Moenkhausia latissima

Moenkhausia latissima és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 9,2 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: riu Amazones a prop de Tabatinga (Brasil).

## Referències

* ↑ Eigenmann, C. H. 1903. New genera of South American fresh-water fishes, and new names for old genera. Smithson. Misc. Collect. v. 45: 144-148.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Eigenmann, C. H. 1908. Preliminary descriptions of new genera and species of tetragonopterid characins. (Zoölogical Results of the Thayer Brazilian expedition.). Bull. Mus. Comp. Zool. v. 52 (núm. 6): 91-106.
* ↑ «Moenkhausia latissima». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Barriga, R. 1991. Peces de agua dulce del Ecuador. Revista de Información técnico-científica, Quito, l'Equador, Politécnica, XVI(3):7-88.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Polonesa-Fantasia (Chopin)

La Polonesa-Fantasia en la bemoll major, op. 61, és una peça per a piano sol composta per Frédéric Chopin i publicada l'any 1846. Està dedicada a Madame A. Veyret ("à Mme. A. Veyret"). Jeffrey Kallberg ha suggerit que la Polonesa-Fantasia representa un canvi en l'estil tardà de Chopin.
Aquesta Polonesa-Fantasia va trigar a guanyar-se el reconeixement d'alguns intèrprets i crítics musicals, probablement per la seva complexitat harmònica i la seva forma musical intricada. Arthur Hedley va ser un dels primers a parlar a favor seu; el 1947 va deixar escrit que la peça "treballa la imaginació de l'oient amb un poder de suggestió només igualat per la Fantasia en fa menor o per la Balada núm. 4. Val a dir que pianistes com Arthur Rubinstein, Claudio Arrau i Vladimir Horowitz ja l'havien inclòs en els seus programes des de feia anys.
L'obra està dins la categoria de les poloneses per la seva mètrica, en gran part del seu ritme i també del seu caràcter melòdic, però la fantasia és el model en el qual es basa la forma de l'obra. Chopin, inicialment, feia referència a la peça només com una fantasia. Entre els paral·lelismes amb la Fantasia en fa menor, op. 49, hi ha la coincidència en la tonalitat principal, la bemoll major. La tonalitat de la seva part central més lenta és si major i el motiu musical descendent de la quarta part. El tempo inicial és Allegro maestoso, i la secció central lenta té la indicació de Piu lento. Té una durada d'uns tretze minuts. Actualment, el Concurs Internacional de Piano Frédéric Chopin té un premi a la interpretació d'aquesta obra.

## Referències

* ↑ Jeffrey Kallberg. Journal of the American Musicological Society, Vol. 38, núm. 2 (Estiu de 1985), p. 264-315
* ↑ Todd, R. Larry «Samson, J., ed., Chopin Studies, Cambridge, 1988». Musical Times, 130, pàg. 281-282.

## Enllaços externs

* Polonaise-Fantaisie accés a la partitura a Musopen.com
# Gustav Siebeck

Gustav Erik Gottfried Siebeck (Eisleben, 4 de juliol de 1815 - Gera, 25 de maig de 1851) fou un compositor alemany. Tingué per mestres a A. G. Bach i A. B. Marx i fou professor de música del seminari de la seva ciutat natal i mestre de capella de la cort de Gera. Va compondre música per a orgue, cors per a veus d'home i cors religiosos a 4 veus.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 55.pàg. 1445 ISBN 84-239-4555-3
# Al-Ramadin

Al-Ramadin (àrab: الرماضين, ar-Ramāḍīn) és una vila palestina de la governació d'Hebron, a Cisjordània, situada 24 kilòmetres al sud-oest d'Hebron i inclou la petita vila d'Arab al-Fureijat al sud-est. Segons l'Oficina Central Palestina d'Estadístiques tenia 4.333 habitants el 2016.
Al-Ramadin i Arab al-Fureijat foren establertes per beduïns que van fugir del seu assentament tradicional a Beerxeba al Nègueb cap als suburbis d'ad-Dhahiriya. El nom «al-Ramadin» deriva de Ramadan, el patriarca de la major tribu beduïna que va fundar la vila actual després de la guerra araboisraeliana de 1948. Un consell de vila de 9 membres fou nomenat per l'Autoritat Nacional Palestina per administrar al-Ramadin i Arab al-Fureijat en 1997.
Hi ha tres mesquites actives a al-Ramadin, així com tres edificis històrics cristians, inclòs el monestir d'al-Fadi i l'església d'al-Asela. Les instal·lacions d'atenció primària de salut del poble són designades pel Ministeri de Salut com a nivell 2.

## Referències

* 1 2 3 Ar Ramadin Village Profile. Applied Research Institute-Jerusalem (ARIJ). 2009.
* ↑ 2007-2016 PCBS census Arxivat 2013-07-05 at Archive.is. Palestinian Central Bureau of Statistics (PCBS). p. 107.
* ↑ West Bank Health care
# Schistura malaisei

Schistura malaisei és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al riu Irrawaddy.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Banarescu, P. i T. T. Nalbant 1995: A generical classification of Nemacheilinae with description of two new genera (Teleostei: Cypriniformes: Cobitidae). Travaux du Museum d'Histoire Naturelle "Grigore Antipa" v. 35: 429-495.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Jayaram, K. C. 1981: The freshwater fishes of India, el Pakistan, Bangladesh, Burma and Sri Lanka--a handbook: i-xxii + 1-475, Pls. 1-13. Zoological Survey of India.
* Kottelat, M. «Zoogeography of the fishes from Indochinese Inland waters with an annotated check-list» (PDF) (en anglès). Bulletin Zoölogisch Museum, Universiteit van Amsterdam, 12, 1, 1989, pàg. 1-55.
* Kottelat, M. 1990: Indochinese nemacheilines. A revision of nemacheiline loaches (Pisces: Cypriniformes) of Thailand, Burma, Laos, Cambodia and southern Vietnam: 1-262. Verlag Dr. Friedrich Pfeil, Múnic, Alemanya.
* Kottelat, M. 2000. Diagnoses of a new genus and 64 new species of fishes from Laos (Teleostei: Cyprinidae, Balitoridae, Bagridae, Syngnathidae, Chaudhuriidae and Tetraodontidae). J. South Asian Nat. Hist. v. 5 (núm. 1): 37-82.
* Menon, A. G. K. 1987: The fauna of India and the adjacent countries. Pisces. Vol. IV.: i-x + 1-259, Pls. 1-16. Teleostei - Cobitoidea. Part 1. Homalopteridae. Zoological Survey of India.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# John Winter Thompson

John Winter Thompson (Leland, Michigan, 21 de desembre de 1867 - St. Charles, Illinois, 8 de març de 1951) fou un organista i compositor estatunidenc. Estudià al conservatori d'Oberlin (Ohio) i en el de Leipzig, i el 1890 fou nomenat professor d'orgue i teoria del Conservatori de Galesburg, càrrec que desenvolupà durant molts anys. Va compondre motets, himnes, cors, i peces per a orgue.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 61, pàg. 665 ISBN 84-239-4561-8
# Quartet de corda núm. 4 (Rosenberg)

El Quartet de corda núm. 4, op. 21, va ser compost per Hilding Rosenberg el 1939 i estrenat a Estocolm el 6 de febrer de 1940 pels integrants del Quartet Arco Åke Johnsson, Tage Lundgren, Percy Engbom i Gunnar Rydberg. Algunes versions indiquen que la data de l'estrena va tenir lloc el 2 de novembre de 1942 a la sala de concerts Fylkingen d'Estocolm. Té una durada d'uns 25 minuts.

## Moviments

* Allegro assai
* Poco lento
* Allegretto
* Allegro con brio

## Referències

* ↑ «Premieres of compositions by Hilding Rosenberg». Quartetweb. [Consulta: 12 novembre 2024].
* ↑ «String Quartet no. 4». Levande musikarv. [Consulta: 12 novembre 2024].
# Moenkhausia lopesi

Moenkhausia lopesi és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Paraguai al Brasil.

## Referències

* ↑ Eigenmann, C. H. 1903. New genera of South American fresh-water fishes, and new names for old genera. Smithson. Misc. Collect. v. 45: 144-148.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Britski, H. A. & K. Z. de Sz. de Silimon. 2001. Descrição de uma nova espécie de Moenkhausia da bacia do rio Paraguai (Teleostei: Ostariophysi: Characiformes). Comun. Mus. Ciênc. PUCRS, Sér. Zool. Porto Alegre v. 14 (núm. 2): 111-120.
* ↑ «Moenkhausia lopesi». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Josep Protti Conforto

Josep Protti Conforto (Maó, Menorca, 1824 - Marsella, França, 1896) fou un compositor menorquí de pares italians.
Degué iniciar els estudis musicals amb el seu germà major, Carles, divuit anys més gran. Va ser alumne del mestre Benet Andreu Pons. Va ser primer organista de l'església de Sant Teodor i a partir de 1856 de la de Sant Vicenç de Paül.
Com a compositor és autor de les òperes Gacela, Les gardes françaises i Le trésor de Jeannot, deguent-se-li a més, una Missa a 4 veus, i diversos fragments per a piano. El Dijous Sant de 1857 estrenà un Stabat Mater a la seva església de Sant Vicenç de Marsella, que tingué un ressò molt favorable en la premsa marsellesa, ciutat en què residí fins a la seva mort.

## Bibliografia

* Diccionari del teatre a les Illes Balears
* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 47, pàg. 1217 (ISBN 84-239-4547-2)