OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Panaque gnomus

Panaque gnomus és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,1 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Pastaza i Marañón.

## Referències

* ↑ Eigenmann C. H. & Eigenmann R. S. 1889. Preliminary notes on South American Nematognathi. II. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 2) v. 2. 28-56.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Gosline, William A. 1947. Contributions to the classification of the Loricariid catfishes. Archos. Mus. Nat., Rio de Janeiro, 41:79-144.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Sands, David. 1988. A Fishkeeper's Guide to South American Catfishes. Tetra Press, Nova Jersey, Estats Units. 117pp.
* Schaefer, S. A. & D. J. Stewart. 1993. Systematics of the Panaque dentex species group (Siluriformes: Loricariidae), wood-eating armored catfishes from tropical South America. Ichthyol. Explor. Freshwaters v. 4 (núm. 4): 309-342.
* Schaefer, S.A. 2003. Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# James MacMillan

James MacMillan CBE (Kilwinning, Regne Unit, 16 de juliol de 1959) és un compositor i director d'orquestra escocès.

## Biografia

Malgrat haver nascut a Kilwinning, Ayrshire and Arran, va viure a Cumnock, East Ayrshire, fins al 1977. Estudià composició a la Universitat d'Edimburg amb Rita McAlister. Estudià a la Universitat de Durham amb John Casken i es va graduar el 1987. Va ser professor de música a la Universitat de Manchester entre 1986 i 1988.
Després dels estudis, MacMillan retornà a Escòcia, on va compondre de manera prolífica, i ensems era compositor associat amb l'Scottish Chamber Orchestra, sovint treballant en projectes d'educació. A causa de l'èxit creixent la BBC Scottish Symphony Orchestra li van estrenar The Confession of Isobel Gowdie en The Proms de 1990. Isobel Godwie fou una de les moltes dones executades per bruixeria en el segle xvii a Escòcia. El reconeixement internacional de l'obra Veni, Veni, Emmanuele, estrenada el 1992, impulsà més comissions d'alt perfil a Escòcia tant per MacMillan com per Evelyn Glennie malgrat que MacMillan realitzà la majoria del treball.
Mstislav Rostropóvitx li proposà compondre un Concert per a violoncel, que fou estrenat pel mateix Rostropóvitx el 1997. Els seus èxits més recents inclouen la seva segona òpera The Sacrifice, encarregada per l'Òpera Nacional de Gal·les, la tardor del 2007, que guanyà el Premi de Royal Philharmonic Society i l'Orquestra Simfònica de Londres i l'Orquestra Simfònica de Boston l'interpretaren conjuntament la Passió segons Sant Joan.

## Obres

* After the Tryst (violí i piano - (1988)
* The Confession of Isobel Gowdie; (orquestra - (1990)
* The Berserking (piano concert - 1990)
* Veni, Veni, Emmanuel (concert de percussió (1992)
* Seven Last Words from the Cross?? (cantata per a cor i cordes (1993)
* Inés de Castro (òpera, llibret John Clifford (1991-95)
* Britannia! (orquestra, 1994)
* The World's Ransoming (cor anglès i orquestra, 1997)
* Cello concert (1997)
* Symphony Vigilia (1997)
* Quickening (solistes, cors, orquestra (1998)
* Mass (cor, orgue, 2000)
* Sonata per a Cello núm. 2 dedicada a Julian Lloyd Webber
* The Birds of Rhiannon (orquestra amb cors optionals, text Michael Symmons Roberts, 2001)
* O Bone Jesu (2001)
* Concert per a piano núm. 2 (2003)
* A Scotch Bestiary (orgue i orquestra, 2004)
* Sundogs (2006)
* The Sacrifice (2007)
* St John Passion (2008)
* Concert per a piano núm. 3 "The Mysteries of Light" (2008)
* Concert per a violí (2009)
* Concert per a oboè (2010)
* Clemency (2011)
* Woman of the Apocalypse (2012)
* St Luke Passion (2013)
* Concert per a viola (2013)
* Percussion Concerto No. 2 (2014)
* Simfonia núm. 4 (2015)
* Since it was the day of preparation (2016)
* European Requiem (2017)
* Stabat Mater (2017)
# Limnochromis

Limnochromis és un gènere de peixos pertanyent a la família dels cíclids.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Àfrica oriental: el llac Tanganyika.

## Taxonomia

* Limnochromis abeelei (Poll, 1949)
* Limnochromis auritus (Boulenger, 1901)
* Limnochromis staneri (Poll, 1949)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ ZipCodeZoo (anglès)
* 1 2 Poll, M., 1949. Deuxième série de Cichlidae nouveaux recueillis par la mission hydrobiologique belge en Lac Tanganyika (1946-1947). Bulletin de l'Institut Royal des Sciences Naturelles de Belgique v. 25 (núm. 33): 1-55.
* ↑ Boulenger, G. A., 1901. Diagnoses of new fishes discovered by Mr. J. E. S. Moore in lakes Tanganyika and Kivu. Annals and Magazine of Natural History (Series 7) v. 7 (núm. 37): 1-6.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ Catalogue of Life Arxivat 2016-03-06 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Poll, M., 1981: Contribution a la faune ichthyologique du lac Tanganika. Révision du genre Limnochromis Regan, 1920. Description de trois genres nouveaux et d'une espèce nouvelle: Cyprichromis brieni. Annales de la Société Royale de Belgique v. 111 (núms. 1-4): 163-179.
* Poll, M. i D. F. E. Thys van den Audenaerde, 1974: Genre nouveau Triglachromis proposé pour Limnochromis otostigma Regan, Cichlidae du lac Tanganika (Pisces, Cichlidae). Revue Zoologique Africaine v. 88 (núm. 1): 127-130.
* Scheuermann, H., 1977: A partial revision of the genus Limnochromis Regan 1920. Cichlidae- Journal of the British Cichlid Association, v. 3 (núm. 2): 69-73.
* Trewavas, E., 1953: A new species of the cichlid genus Limnochromis of Lake Tanganyika. Bulletin du Musée Royal d'Historie Naturelle de Belgique v. 29 (núm. 6): 1-3.
# Scriptaphyosemion guignardi

Scriptaphyosemion guignardi és una espècie de peix de la família dels aploquèilids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Guinea, Mali, Senegal i Burkina Faso.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Romand, R. 1981. Description d'un nouveau Roloffia de Guinée: Roloffia guignardi n. sp. (Pisces, Cyprinodontidae). Rev. Fr. Aquariol. v. 8 (núm. 1): 1-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.

## Enllaços externs

* «Scriptaphyosemion guignardi». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
# Rota (Cadis)

Rota és una localitat de la província de Cadis, Andalusia, Espanya. Situada al costat de la badia de Cadis en la costa d'Oceà Atlàntic, a mig camí entre Portugal i Gibraltar, és una ciutat eminentment turística, una destinació de vacances per a viatgers procedents de tots els punts d'Europa. En temporada baixa, la seva principal activitat comercial és la indústria pesquera. En el seu terme municipal està enclavada la Base Naval de Rota.

## Història

Rota és població molt antiga, probablement va formar part de l'antiga Tartesi, i als voltants de la qual es va descobrir a principis del segle xx restes romanes, com un mosaic, un altar gentílic, monedes, lacrimatoris i altres. A l'època àrab va tenir considerable importància i es va anomenar Rabita-Ruta, nom que es va trobar després en l'actual. Va estar tancada de muralles, de les quals es conserven alguns trossos, franquejada per quatre arcs, situats als quatre punts cardinals, nominats de la Vila, de la Carnisseria o Porta de Sanlucar, del Moll i de la Porta de Jerez, dels quals va desaparèixer aquest últim per efecte dels avenços del mar sobre la població.
Sotmesa al rei Ferran IV, va caure novament en poder de la morisca, sent reconquistada per Alfons X el Savi en 1264, qui la va repartir entre els cavallers i homes d'armes que el seguien, segons consta del privilegi concedit als 300 pobladors de la vila de Cadis, segellat a Sevilla el 30 de març de 1265. En 1295 va ser cedida aquesta vila, juntament amb tota la terra d'aquesta costa, entre el Guadalquivir i el Guadalete, per Sanç IV el Bravo a Alonso Pérez de Guzmán (Guzmán El Bueno), alcalde de Tarifa, en premi de la seva heroica gesta, passant per diverses successions i entroncaments matrimonials als comtes d'Arcos i, posteriorment, als ducs d'Osuna pel casament de Pedro Alcántara Tellez Girón i Pacheco amb la senyora Maria María Josefa Pimentel duquessa de Benavent.
Al castell abans esmentat es van allotjar els Reis Catòlics amb motiu de la visita que van fer a Rodrigo Ponce de León, tercer comte d'Arcos, que va ser nomenat per aquells amb el títol de duc de Cadis, celebrant-se a causa de tan faust esdeveniment justes i festes de bous a la plaça de l'església pels cavallers que acompanyaven els reis. En ell va néixer, el 26 d'agost de 1528, Luis Cristobal Ponce de León, duc d'Arcos, i la senyora María Téllez Girón, segons consta de la partida baptismal que es conserva a l'arxiu d'aquesta església, on també existeix la de la mort de aquesta senyora, ocorregut el 14 de setembre del mateix any.
Pròxim a la total ruïna en què es trobava, fou adquirit pel marquès de Sant Marcial, que el reformà, convertint-lo en una esplèndida mansió d'estiu. Existeix en aquesta vila una bateria o fort denominat del duc de Nájera, per haver estat aquest general l'iniciador d'ella. Rota va ser saquejada el 1702 per l'exèrcit anglo-neerlandès, aliat de l'arxiduc d'Àustria.

## Referències

* 1 2 3 4 Enciclopèdia Espasa Volum núm. 52, pàg. 466/67. (ISBN 84-239-4552-9)

## Enllaços externs

* (castellà) VillaDeRota.com
* rota.com.es - Web Oficial de los Amantes de Rota
* U.S. Naval Station Rota, Spain website
Viccionari
# Pangio elongata

Pangio elongata és una espècie de peix de la família dels cobítids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,8 cm de llargària total.
* Nombre de vèrtebres: 57-62.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Myanmar.

## Referències

* ↑ Blyth E. 1860. Report on some fishes received chiefly from the Sitang River and its tributary streams, Tenasserim Provinces. J. Asiatic Soc. Bengal v. 29 (núm. 2). 138-174.
* ↑ Britz, R. & Maclaine, J. 2007. A review of the eel-loaches, genus Pangio, from Myanmar (Teleostei: Cypriniformes: Cobitidae). Ichthyological Exploration of Freshwaters, 18 (1): 17-30.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 «Pangio elongata» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Lindos (fill de Cèrcaf)

Segons la mitologia grega, Lindos (en grec antic: Λίνδος) fou un rei de Rodes, fill de Cèrcaf i de Cidipa. Va donar nom a una polis de l'illa, Lindos.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Edicions 62, Col·lecció El Cangur / Diccionaris, núm. 209. Barcelona, octubre del 1997. ISBN 84-297-4146-1, plana 139.
# Protomyzon griswoldi

Protomyzon griswoldi és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6,8 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: nord de Borneo.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Hora S. L., 1932. Classification, bionomics and evolution of homalopterid fishes. Mem. Indian Mus. v. 12 (núm. 2). 263-330.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Hora, S. L. & Jayaram, K. C., 1952. On two new gastromyzonid fishes from Borneo. Records of the Indian Museum (Calcuta) v. 49 (pt 2): 191-195.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo, 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.
* ↑ Martin-Smith, K.M. i H.H. Tan, 1998. Diversity of freshwater fishes from eastern Sabah: annotated checklist for Danum valley and a consideration of inter- and intra-catchment variability. Raffles Bull. Zool. 46(2):573-604.
* ↑ Parenti, L.R. i K.K.P. Lim, 2005. Fishes of the Rajang basin, Sarawak, Malaysia. Raffles Bull. Zool. Supplement (13):175-208.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M., 2004: On the Bornean and Chinese Protomyzon (Teleostei: Balitoridae), with descriptions of two new genera and two new species from Borneo, Vietnam and China. Ichthyological Exploration of Freshwaters v. 15 (núm. 4): 301-310.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Scriptaphyosemion liberiense

Scriptaphyosemion liberiense és una espècie de peix de la família dels aploquèilids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Sierra Leone i Libèria.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Boulenger, G. A. 1908. Description of two new cyprinodontid fishes from West Africa. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 8) v. 2 (núm. 7): 29-30.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.

## Enllaços externs

* «Scriptaphyosemion liberiense». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
# Roure del Giol

El Roure del Giol, en alguns mapes denominat Roure de Santa Coloma Sasserra, és un arbre monumental del terme municipal de Castellcir, a la comarca del Moianès. Pertany al poble rural de Santa Coloma Sasserra.
Està situat en el petit nucli rural de Santa Coloma Sasserra, davant mateix, al sud, de l'església parroquial de Santa Coloma, al sud-est de la Rectoria i al sud-oest del Giol, presidint l'esplanada on es trobaven el Camí de Santa Coloma Sasserra i el de Collsuspina i on hi havia la gran era comunal del poble. Pel costat de l'arbre arriba, des del poble de Castellcir, el primer dels dos camins esmentats.
El 1987 va ser declarat oficialment Arbre Monumental de Catalunya.
A prop i al sud-oest del Roure del Giol hi ha les restes de la Domus de Santa Coloma.
Mesura aproximadament uns 20 metres d'alçada i 4,50 metres de corda (perímetre del tronc a una alçada d'1,50 metres).

## Referències

* ↑ Cingles de Bertí i de Gallifa [Document cartogràfic]: Gallifa, Vall de S. Miquel, Sots Feréstecs, Sot del Bac, Vall de Neu, Castell Cir, Sauva Negra: mapa topográfico excursionista: topografía procedente del mapa nacional del Instituto Geográfico y Catastral, de otros centros y observaciones directas por el equipo técnico de editorial Alpina / cartografía: A. Bescós; cartografía complementaria y res.tecn. X. Coll. Granollers: Editorial Alpina, 1986. ISBN 84-7011-033-0
* ↑ Decret 214/1987 de declaració d'Arbre monumental

## Bibliografia

* VICENS I LLAURADÓ, Albert. 100 arbres monumentals de Catalunya: Excursions a peu, en BTT o en cotxe. Sant Vicenç de Castellet: Farell Editors, 2005. (Col·lecció "Llibres de muntanya", núm. 10. ISBN 84-95695-46-4.
# Gausfred I d'Empúries-Rosselló

Gausfred I d'Empúries-Rosselló (900 - 991) va ser comte d'Empúries i Rosselló de 931 fins a la seva mort el 991.
Fill del comte Gausbert d'Empúries-Rosselló i de Trudegarda. Va consolidar l'autoritat del llinatge i mantenir junts el Rosselló, Peralada i Empúries. Contribuí a la fundació del Monestir de Sant Pere de Rodes, al qual, junt amb el seu fill Sunyer, bisbe d'Elna, atorgà drets sobre la pesca des del cap Norfeu fins al cap Morrell, drets sobre els naufragis i molts béns i dons prop la mar i en terres empordaneses. Es casà en primeres núpcies amb Ava Guisla de Roergue, probablement filla del comte Raimon de Roergue. D'aquest matrimoni nasqueren:
* Hug I d'Empúries (v 965-1040), comte d'Empúries i comte de Peralada
* Sunyer d'Empúries (?-v 978), bisbe d'Elna
* Guislabert I de Rosselló (?-1013), comte de Rosselló
* Guisla d'Empúries
En segones núpcies es casà amb una donzella anomenada Sibil·la, amb la qual no va tenir descendència. En el seu testament, datat de 989, va dividir els comtats entre dos dels seus fills, així a Hug li va correspondre Peralada i Empúries mentre Guislabert rebia el Rosselló.

## Referències

* ↑ Moran i Ocerinjauregui, Josep «Greuges de Ponç I, comte d'Empúries, contra Gausfred II, comte de Rosselló». Llengua i literatura, volum 17, 2007, pàg. 8.
* ↑ «Gausfred I d'Empúries-Rosselló». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Gausfred I d'Empúries-Rosselló». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ d'Abadal i Vinyals, Ramón. Història de Catalunya. Volum 2. Cupsa, 1979, p. 102-103.
# Liniparhomaloptera obtusirostris

Liniparhomaloptera obtusirostris és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes. Va ser descrit per C.Y. Zhen i Y.Y. Chen el 1980.

## Morfologia

* Els adults poden atènyer 7 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: és una espècie de peix endèmica de la conca del riu Xi Jiang (Guangdong, la Xina).

## Referències

* ↑ Zheng, C.-Y. & Chen, Y.-Y., 1980. The homalopterid fishes from Guangdong Province, China. Acta Zootaxonomica Sinica v. 5 (núm. 1): 89-101.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Chen, Y. i W. Tang, 2000. Homalopteridae: Gastromyzoninae, Homalopterinae. p. 438-567. A: P. Yue et al. (Eds). Fauna Sinica. Osteichthyes. Cypriniformes III. Science Press. Beijing. 1-661.
* ↑ Zheng, C.-Y., 1991. Gastromyzonidae. p. 261-286. A: J.-H. Pan, L. Zhong, C.-Y. Zheng, H.-L. Wu i J.-H. Liu (eds). 1991. The freshwater fishes of Guangdong Province. Guangdong Science and Technology Press, Guangzhou. 589 pp.
* ↑ Jin, X., 1991. Gobioninae. p. 185-223. A: J.-H. Pan, L. Zhong, C.-Y. Zheng, H.-L. Wu i J.-H. Liu (eds). 199]. The freshwater fishes of Guangdong Province. Guangdong Science and Technology Press, Guangzhou. 589 pp.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
# Syngnathus makaxi

Syngnathus makaxi és una espècie de peix de la família dels singnàtids i de l'ordre dels singnatiformes, present a Mèxic. És un peix marí de clima tropical. És ovovivípar i el mascle transporta els ous en una bossa ventral a sota de la cua.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* ↑ Dawson, C.E., 1985. Indo-Pacific pipefishes (Red Sea to the Americas). The Gulf Coast Research Laboratory Ocean Springs, Mississipi, Estats Units.
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. 941 p.

## Bibliografia

* D'Ancona, U., 1934: Le specie Mediterranee del genere Syngnathus. Memoria, Royal Comitato Talassografico Italiano Núm. 210: 1-79, Pls. 1-3.
* Dawson, C. E., 1984: Synopsis of Australian pipefishes usually referred to the syngnathine (tail-pouch) genera Syngnathus, Leptonotus and Histogamphelus. Memoirs of the Museum of Victoria Núm. 45: 71-123, Pls. 1-9.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, William N., ed. 1998. Catalog of Fishes. Special Publication of the Center for Biodiversity Research and Information, núm. 1, vol. 1-3. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. ISBN 0-940228-47-5.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Herald, E.S. i C.E. Dawson, 1972. A new subspecies of the gulf pipefish, Syngnathus scovelli makaxi (Peix|Pisces: Syngnathidae). Copeia 1972(4):781-784.
* Lourie, S. A., Amanda C.J. Vincent i Heather J. Hall: Seahorses: An Identification Guide to the World's Species and their Conservation. Dorling Print Limited, Dorling House: Londres, Gran Bretanya: Project Seahorse, 1999.
* Moyle, P. i J. Cech.: Fishes: An Introduction to Ichthyology, 4a edició, Upper Saddle River, Nova Jersey, Estats Units: Prentice-Hall. Any 2000.
* Nelson, Joseph S.: Fishes of the World, John Wiley & Sons. ISBN 0-471-25031-7. Any 2006.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.