OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Nemesi Ponsati i Solà

Nemesi Ponsati i Solà (Barcelona, 26 de juny de 1887 - 18 d'abril de 1980) fou un pedagog i dirigent esportiu català.

## Família

Nemesi Ponsati és fill de Josep Ponsatí i Pagèsesperes (1852-1931), natural de Celrà, i d'Isabel Solà i Vila, natural de Santa Coloma de Farners.
És oncle de Maria del Carme Ponsati i Roser Ponsati i besoncle de Clara Ponsatí i d'Agnès Ponsati.

## Biografia

Va néixer a Barcelona al carrer del Carme número 7 on els seus pares tenien un forn. Format a l'Escola de Mestres Joan Bardina, fomentà l'esport i l'educació a Catalunya seguint l'esperit noucentista de la seva joventut en què s'havia impregnat de la filosofia higienista que en aquella època imperava en el món de l'esport. Els seus posicionament pedagògics vers l'esport es basaven en el foment de la pràctica esportiva i l'educació física entre la joventut i el fair-play. Va ser un dels prohoms més importants de l'esport català durant el segle xx, ja que va dedicar tota la seva vida a aquesta activitat, primer com a practicant de la gimnàstica sueca, el waterpolo, la natació i l'atletisme, i després com a entrenador, pedagog i dirigent. Començà la seva activitat esportiva al Gimnàs Vila i, el 1916, passà al Club Natació Barcelona, on practicà la natació i l'atletisme, esport que impulsà amb la creació de la secció corresponent el 1922, i la competició de l'Atleta Complet el 1934. Del 1922 al 1923, va ser president de la Federació Catalana de Natació, va treballar en el procés de creació de la Confederació Esportiva de Catalunya i va col·laborar en la candidatura de Barcelona a l'organització dels Jocs Olímpics de 1924. Fou vocal conseller del Comitè Olímpic Espanyol el 1931, i president del Col·legi Català d'Àrbitres de natació. Del 1940 al 1943 fou president del CN Barcelona, i es va anar decantant més cap a l'atletisme fins a ocupar el càrrec de president de la Federació Catalana d'Atletisme entre 1949 i 1953 des d'on reclamà la remodelació de l'Estadi de Montjuïc.

## Referències

* ↑ «Nemesi Ponsati i Solà». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Registre de naixements. Any 1887. Registre núm. 3224 Arxiu Municipal Contemporani de Barcelona
* ↑ «Les coses clares - Article d'opinió d'Andreu Barnils». [Consulta: 21 abril 2024].
* ↑ Gallen Utset, Carles. Les Federacions Esportives catalanes i els seus presidents. Barcelona: UFEC, 2013. ISBN Gi.1233-2013.

## Vegeu també

* Clara Ponsatí i Obiols
* Roser Ponsati i Capdevila

## Bibliografia

* Gallén Utset, Carles. Les Federacions Esportives catalanes i els seus presidents. Barcelona: UFEC, 2013.
* Portavella i Isidoro, Jesús. Diccionari nomenclàtor de les vies públiques de Barcelona. Barcelona: Ajuntament de Barcelona, 2010. ISBN 978-84-9850-216-9.
# Homaloptera maxinae

Homaloptera maxinae és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Golf de Tailàndia i a les conques dels rius Chao Phraya i Mekong.

## Referències

* ↑ van Hasselt J. C. 1823. Uittreksel uit een' brief van Dr. J. C. van Hasselt, aan den Heer C. J. Temminck. Algem. Konst Letter-bode II Deel (núm. 35). 130-133.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Rainboth, W.J. 1996. Fishes of the Cambodian Mekong. FAO Species Identification Field Guide for Fishery Purposes. FAO, Roma, Itàlia. 265 p.
* ↑ Cambodian National Mekong Committee 1998. Natural resources-based development strategy for the Tonlé Sap area, Cambodia. Final report: Sectoral Studies. CMB/95/003, vol. 2 part b.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pere Gabriel i Faus

Pere Gabriel i Faus (Alàs, província de Lleida, 1855 -1925) va ésser un hisendat que signà el Missatge a la Reina Regent (1888) i fou delegat de la Unió Catalanista i de la comarca de l'Alt Urgell a l'Assemblea de Manresa (1892).

## Referències

* ↑ Ollé i Romeu, Josep. M.: Homes del catalanisme. Bases de Manresa. Diccionari biogràfic, plana 124. Rafael Dalmau (editor), col·lecció Camí Ral, núm. 6. Barcelona, abril del 1995, ISBN 84-232-0484-7
# Dimitrie Ivanov

Dimitrie Ivanov (Sfântu Gheorghe, 24 de setembre de 1944 - 1998) fou un piragüista romanès que va competir durant les dècades de 1960 i 1970.
El 1968 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Ciutat de Mèxic, on guanyà la medalla de plata en la prova del K-4 1.000 metres del programa de piragüisme. Va formar equip amb Anton Calenic, Haralambie Ivanov i Mihai Ţurcaş.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles al Campionat del Món de piragüisme en aigües tranquil·les, d'or el 1966 i de plata el 1971.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Dimitrie Ivanov». [Consulta: 26 agost 2022].
* ↑ «Dimitrie Ivanov - Comitetul Olimpic si Sportiv Roman». [Consulta: 26 agost 2022].
# Neoarius

Neoarius és un gènere de peixos de la família dels àrids i de l'ordre dels siluriformes. Es troben en aigües marines, salobres i aigües dolces. Diverses espècies viuen únicament als rius d’aigua dolça. Actualment hi ha deu espècies descrites en aquest gènere. F.L. Castelnau va proposar el nom el 1878, per a distingir el genere dels arius.

## Taxonomia

* Neoarius berneyi (Whitley, 1941)
* Neoarius coatesi (Kailola, 1990)
* Neoarius graeffei (Kner & Steindachner, 1867)
* Neoarius latirostris (Macleay, 1883)
* Neoarius midgleyi (Kailola & Pierce, 1988)
* Neoarius pectoralis (Kailola, 2000)
* Neoarius taylori (Roberts, 1978)
* Neoarius utarus (Kailola, 1990)
* Neoarius velutinus (Weber, 1907)

## Referències

* ↑ Castelnau, F.L. «Australian Fishes: new or little known Species» (en anglès). Proceedings of the Linnean Society of New South Wales, v. 2, pàg. 237.
* ↑ Whitley, G. P. 1941. Ichthyological notes and illustrations. Aust. Zool. v. 10 (pt 1): 1-50, Pls. 1-2.
* 1 2 Kailola, P. J. 1990. A review of the freshwater fork-tailed catfishes (Pisces: Ariidae) of northern New Guinea, with descriptions of two new species. Rec. West. Aust. Mus. Suppl. Núm. 34: 1-30.
* ↑ Kner, R. & F. Steindachner. 1867. Neue Fische aus dem Museum der Herren J. Ces. Godeffroy & Sohn in Hamburg. Sitzungsber. Akad. Wiss. Wien v. 54 (pt 3): 356-395, Pls. 1-5.
* ↑ Macleay, W. 1883. Contribution to a knowledge of the fishes of New Guinea, Núm. 4. Proc. Linn. Soc. N. S. W. v. 8 (pt 2): 252-280.
* ↑ Kailola, P. J. & B. E. Pierce. 1988. A new freshwater catfish (Pisces: Ariidae) from northern Australia. Rec. West. Aust. Mus. v. 14 (núm. 1): 73-89.
* ↑ Kailola, P. J. 2000. Six new species of fork-tailed catfishes (Pisces, Teleostei, Ariidae) from Australia and New Guinea. The Beagle (Rec. Mus. Art Galleries N. Terr.) v. 16: 127-144.
# Homaloptera nebulosa

Homaloptera nebulosa és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Malàisia i Indonèsia.

## Referències

* ↑ van Hasselt J. C. 1823. Uittreksel uit een' brief van Dr. J. C. van Hasselt, aan den Heer C. J. Temminck. Algem. Konst Letter-bode II Deel (núm. 35). 130-133.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pycnomma semisquamatum

Pycnomma semisquamatum és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6,3 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i associat als esculls de corall que viu entre 2-20 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Golf de Califòrnia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Rutter C. M., 1904. Notes on fishes from the Gulf of California, with the description of a new genus and species. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 3) v. 3 (Núm. 8). 251-254.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Rutter, C. M., 1904. Notes on fishes from the Gulf of California, with the description of a new genus and species. Proceedings of the California Academy of Sciences (Series 3) v. 3 (núm. 8): 251-254, Pl. 24.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Allen, G.R. i D.R. Robertson, 1994. Fishes of the tropical eastern Pacific. University of Hawaii Press, Honolulu. 332 p.
* ↑ Escobar-Fernández, R. i M. Siri, 1997. Nombres vernáculos y científicos de los peces del Pacífico mexicano. Universidad Autónoma de Baja California, Sociedad Ictiológica Mexicana, A.C. Mexico.
* ↑ Hoese, D.F., 1995. Gobiidae. Gobios, chanquetes y guasetas. p. 1129-1135. A: W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) Guia FAO para Identificación de Especies para los Fines de la Pesca. Pacífico Centro-Oriental. 3 Vols. FAO, Roma.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* 伍汉霖. 拉汉世界鱼类系统名典 (en xinès). 中国海洋大学出版社, 2017. ISBN 978-7-5670-1538-8.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Pere Grifell i Gumà

Pere Grifell i Gumà (Igualada, Anoia, 1860 - Barcelona, Barcelonès, 1931) va ser un polític catalanista, comerciant i propietari.
Estudià a les escoles de l'Ateneu Igualadí de la Classe Obrera. A la dècada del 1890 es decantà a favor de la Unió Catalanista, però més endavant la criticà públicament. En diverses oportunitats formà part de la junta directiva de la Lliga de Catalunya. També signà el Missatge a la Reina Regent (1888) i, dins la Unió Catalanista, el nomenaren delegat a les Assemblees de Manresa (1892), Reus (1893), Balaguer (1894), Olot (1895), Girona (1897), Terrassa (1901) i Barcelona (1904). Més endavant, es va adherir a la Solidaritat Catalana (1906). A partir de l'any 1909 es va instal·lar, de forma definitiva, a Barcelona, on es relacionà amb els ambients catalanistes.

## Referències

* 1 2 3 Amargós, Joaquim Coll i; Vila, Jordi Llorens i. Els quadres del primer catalanisme polític, 1882-1900. L'Abadia de Montserrat, 2000, p. 155. ISBN 978-84-8415-210-1.
* ↑ Josep M. Ollé i Romeu Homes del catalanisme. Bases de Manresa. Diccionari biogràfic Barcelona: Rafael Dalmau (editor), 1995. Col·lecció Camí Ral, núm. 6. ISBN 84-232-0484-7, planes 135-136.

## Bibliografia complementària

* Salvador Riba i Gumà L'Ateneu Igualadí de la Classe Obrera (1863-1939) Igualada: Ateneu Igualadí, 1988
# Roman Vartolomeu

Roman Vartolomeu (Mahmudia, 9 de maig de 1950) és un piragüista romanès, ja retirat, que va competir durant la dècada de 1970.
El 1972 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Múnic, on va guanyar la medalla de plata en la prova del K-4 1.000 metres del programa de piragüisme. Formà equip amb Aurel Vernescu, Mihai Zafiu i Atanase Sciotnic.
En el seu palmarès també destaca una medalla de bronze al Campionat del Món en aigües tranquil·les de 1973.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Roman Vartolomeu». [Consulta: 30 agost 2022].
* ↑ «Medal Winners – Olympic Games and World Championships (1936–2007)» p. 1–83. International Canoe Federation, 2008. Arxivat de l'original el 18 maig 2018.
# Neolebias axelrodi

Neolebias axelrodi és una espècie de peix de la família dels citarínids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 1,8 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical (22 °C-26 °C).

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Nigèria.

## Referències

* ↑ Steindachner, F., 1894. Die Fische Liberia's. Notes Leyden Mus. v. 16 (núms. 1-2, Note 1): 1-96, Pls. 1-4.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Poll, M. & J.-P. Gosse. 1963. Révision des genres Nannaethiops Günther 1871 et Neolebias Steindachner 1894, et description de trois espèces nouvelles (Pisces, Citharinidae). Annales du Musee Royal de l'Afrique Centrale Serie 8 Zoologie Núm. 116: 1-41, Pls. 1-2.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Gosse, J.-P. i E.J. Coenen, 1990. Distichodontidae. p. 237-260. A: C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest. Tom I. Coll. Faune Tropicale n° XXVIII. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren i O.R.S.T.O.M., París, 384 p.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1995. Aquarien Atlas. Band 4. Mergus Verlag GmbH, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Melle, Alemanya. 864 p.
* ↑ Daget, J. i J.-P. Gosse, 1984. Distichodontidae. p. 184-211. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.
* ↑ Paugy, D., K. Traoré i P.S. Diouf, 1994. Faune ichtyologique des eaux douces d'Afrique de l'Ouest. p. 35-66. A G.G. Teugels, J.F. Guégan i J.J. Albaret (eds.) Biological diversity of African fresh- and brackish water fishes. Geographical overviews presented at the PARADI Symposium, Senegal, 15-20 de novembre de 1993. Ann. Mus. R. Afr. Centr., Sci. Zool., 275:177 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Vari, R. P., 1979: Anatomy, relationships and classification of the families Citharinidae and Distichodontidae (Pisces, Characoidea). Bulletin of the British Museum (Natural History) Zoology v. 36 (núm. 5): 261-344.
* Welter-Schultes, F. W. i V. Feuerstein, 2008. Nomenclatural notes on Torpedo (Chondrichthyes: Torpedinidae) and some other early established fish taxa (Actinopterygii: Molidae, Eleginopidae and Citharinidae). Species Phylogeny and Evolution. v. 1 (núm. 3): 141-145.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Homaloptera santhamparaiensis

Homaloptera santhamparaiensis és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,1 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índia.

## Referències

* ↑ van Hasselt J. C. 1823. Uittreksel uit een' brief van Dr. J. C. van Hasselt, aan den Heer C. J. Temminck. Algem. Konst Letter-bode II Deel (núm. 35). 130-133.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Arunachalam, M., J. A. Johnson & K. Rema Devi. 2002. Homaloptera santhamparaiensis, a new species of balitorid fish (Teleostei: Balitoridae) from a western Ghats stream of Kerala, India. Acta Zool. Taiwanica v. 13 (núm. 1): 31-37.
# Konrad Ramrath

Konrad Ramrath (Düsseldorf, 17 de març de 1880 - Bad Honnef, 1 de març de 1972) fou un compositor que dirigí diverses societats corals per a les quals va escriure nombroses òperes. A més, és autor, de diferents composicions orquestrals i instrumentals, així com de la música escènica per a Alexander, Lebensmesse i Die Schuapphähne. Estudià al Conservatori de Colònia del qual amb els anys en fou professor.

## Referències

* ↑ Riemann, Hugo. Musik-Lexikon: Zweiter Band. BoD – Books on Demand, 18 de maig de 2017, p. 897. ISBN 9789925077526.
* ↑ Killy, Walther. Plett - Schmidseder. Walter de Gruyter, 2005, p. 170. ISBN 978-3-11-096630-5.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, Volum núm. 49, pàg. 603, ISBN 84 239-4549-9
# Pygidianops cuao

Pygidianops cuao és una espècie de peix de la família dels tricomictèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2,4 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 41.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Cuao a Veneçuela.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Myers G. S., 1944. Two extraordinary new blind nematognath fishes from the Rio Negro, representing a new subfamily of Pygidiidae, with a rearrangement of the genera of the family, and illustrations of some previously described genera and species from Venezuela and Brazil. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 4) v. 23 (núm. 40). 591-602.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Schaefer, S. A., F. Provenzano, M. de Pinna & J. N. Baskin. 2005. New and Noteworthy Venezuelan Glanapterygine Catfishes (Siluriformes, Trichomycteridae), with Discussion of Their Biogeography and Psammophily. Am. Mus. Novit. Núm. 3496: 1-27.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* De Pínna, M.C.C. i W. Wosiacki, 2003. Trichomycteridae (pencil or parasitic catfishes). p. 270-290. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Mihai Zafiu

Mihai Zafiu (Albești, 9 de juny de 1949) és un piragüista romanès, ja retirat, que va competir durant la dècada de 1970.
El 1972 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Múnic, on va guanyar la medalla de plata en la prova del K-4 1.000 metres del programa de piragüisme. Formà equip amb Aurel Vernescu, Roman Vartolomeu i Atanase Sciotnic. Quatre anys més tard, als Jocs de Mont-real, fou quart en la mateixa prova. La tercera, i darrera, participació en uns Jocs fou el 1980, a Moscou, on guanyà una segona medalla de plata en la prova del K-4 1.000 metres. En aquesta ocasió formà equip amb Vasile Dîba, Ion Geantă i Nicuşor Eşanu.
En el seu palmarès també destaquen sis medalles al Campionat del Món en aigües tranquil·les, una d'or, quatre de plata i una de bronze, entre les edicions de 1970 i 1978.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Mihai Zafiu». [Consulta: 30 agost 2022].
* ↑ «Mihai Zafiu - Comitetul Olimpic si Sportiv Roman». [Consulta: 30 agost 2022].
* ↑ «Medal Winners – Olympic Games and World Championships (1936–2007)» p. 1–83. International Canoe Federation, 2008. Arxivat de l'original el 18 maig 2018.
# Jupiaba minor

Jupiaba minor és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Hàbitat

Viu en zones de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Cachimbo (Pará, Brasil).

## Referències

* ↑ Zanata A. M. 1997. Jupiaba, um novo gênero de Tetragonopterinae com osso pélvico em forma de espinho (Characidae, Characiformes). Iheringia, Ser. Zool., Porto Alegre. Núm. 83. 99-136.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Travassos, H. 1964. Sôbre alguns peixes do Estado do Pará, Brasil. Anais de Academia Brasileira de Ciéncias v. 36 (núm. 4): 539-548.
* ↑ «Jupiaba minor». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Lucena, C.A.S. i N.A. Menezes 2003. Subfamily Characinae (Characins, tetras). p. 200-208. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
* Zanata, A. M. 1997. Jupiaba, um novo gênero de Tetragonopterinae com osso pélvico em forma de espinho (Characidae, Characiformes). Iheringia, Série Zoologia (Porto Alegre) Núm. 83: 99-136.
# Neolissochilus

Neolissochilus és un gènere de peixos de la família dels ciprínids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Referències

* 1 2 Chen, X.-Y., Yang, J.-X. & Chen, Y.-R. 1999 A review of the cyprinoid fish genus Barbodes Bleeker, 1859, from Yunnan, China, with descriptions of two new species. Zoological Studies v. 38 (núm. 1): 82-88.
* ↑ Pellegrin, J. & Chevey, P. 1936 Poissons nouveaux ou rares du Tonkin et de l'Annam. Bulletin de la Société Zoologique de France v. 61: 219-231.
* ↑ Vidthayanon, C. & M. Kottelat. Three new species of fishes from Tham Phra Wang Daeng and Tham Phra Sai Ngam caves in northern Thailand (Teleostei: Cyprinidae and Balitoridae). Ichthyol. Explor. Freshwaters 2003 v. 14 (núm. 2): 159-174
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)