OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Franz Xaver Mathias

Franz Xaver Mathias (Dinsheim (Baixa Alsàcia) 16 de juliol de 1871 - ?, 12 de febrer de 1939) fou un sacerdot, organista, professor de música i compositor alemany.
El 1897 s'ordenà de sacerdot, i l'any següent fou nomenat organista de la catedral d'Estrasburg, continuant, no obstant, els seus estudis en la universitat fins a rebre el 1901 el grau de doctor en filosofia. El 1907 fou nomenat professor de música religiosa de la Facultat catòlica de la universitat d'Estrasburg, i el 1908 rector del seminari de la mateixa ciutat.
S'ocupà molt especialment de l'acompanyament del cant pla, i des de 1907 fou l'únic redactor de la revista musical Câcilia. Se li deu: Die Tonarien (1903); Der Strassburger Chronist Könighofen als Chroalist. Orgelbegleitung zu deu Strassburger liturgischen Mess-Vesper-und Segeus_Gesangen, Die Choralbegleitung (1905), Modulationsbuch f. Organisten, i Musikhistorische Vortrâge.
Com a compositor de música religiosa és conegut per una col·lecció de cants llatins a tres veus, amb acompanyament d'orgue, cants alemanys, una Missa per a dues veus i orgue, preludis per a orgue i variacions sobre l'Stabat Mater.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 33, pàg. 970 (ISBN 84-239-4533-2)
# Luigi Palmerini

Luigi Palmerini (Bolonya, 1768-1842) fou un compositor i organista italià.
Per espai de quaranta anys fou organista de la Col·legiata de la seva vila natal i se’l considera com l'últim representant a Itàlia de l'escola clàssica.
Improvisava fugues a tres i quatre parts i deixà gran nombre de composicions religioses i un “Tractat d'Harmonia i acompanyament”, que molts crítics consideren superior al de Stanislao Mattei (1750-1825).
Va tenir per alumne al Conservatori de Bolonya a Giuseppe Busi (1801-1871).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, Volum núm. 41, pàg. 421 (ISBN 84-239-4541-3)
# Gerres phaiya

Gerres phaiya és una espècie de peix pertanyent a la família dels gerrèids.

## Descripció

* Fa 13,7 cm de llargària màxima.
* Aletes pèlviques i anal de color groc.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índic occidental: la costa sud-occidental de l'Índia i, probablement també, la badia de Bengala i el mar d'Andaman.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Quoy J. R. C. & Gaimard J. P., 1824-1825. Description des Poissons. Chapter IX. A: Freycinet, L. de, Voyage autour du Monde...exécuté sur les corvettes de L. M. "L'Uranie" et "La Physicienne," pendant les années 1817, 1818, 1819 et 1820. París. Voyage Uranie, Zool. . 192-401.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Iwatsuki, Y. & P. C. Heemstra, 2001. Gerres phaiya: a new species of gerreid fish (Teleostei: Perciformes: Gerreidae) from India, with comments on Gerres poieti and the Gerres erythrourus complex. Copeia 2001 (núm. 4): 1043-1049.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Monkolprasit, S., S. Sontirat, S. Vimollohakarn i T. Songsirikul, 1997. Checklist of Fishes in Thailand. Office of Environmental Policy and Planning, Bangkok, Tailàndia. 353 p.
* ↑ Nguyen Huu Phung, Le Trong Phan, Nguyen Nhat Thi, Nguyen Phi Dinh, Do Thi Nhu Nhung i Nguyen Van Luc, 1995. Checklist of marine fishes in Vietnam. Vol. 3. Order Perciformes, Suborder Percoidei, and Suborder Echeneoidei. Science and Technics Publishing House, Vietnam.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Franz Xaver Murschhauser

Franz Xaver Murschhauser (Saverne, Alsàcia, 1 de juliol de 1663 - Múnic, Baviera, 6 de gener de 1738) fou un compositor i organista alemany.
Fou deixeble de Kerll, i poc temps després se l'anomenà mestre de capella de la Frauenkirsche.
Se li deuen:
Obres per a orgue:
* Vespertinum latriae et hyperdulice cultum, (1700).
* Prototypon longo breve organicum, (1707).
* Fundamentalische Anleitung sowohl zur igural-als-Choralmusik, (1707).
* Opus organicum tripartitum , (1712-1714).
A més, deixà una obra teòrica: Academia musica poetica bipartita oder Hohe Schule der Komposition (1721).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 37, pàg. 557 (ISBN 84-239-4537-5)
# Luigi Pelleschi

Luigi Pelleschi (Florència, Gran Ducat de Toscana, 1769 - 1832) fou un compositor italià. Fou professor de contrapunt i de composició musical de l'Acadèmia de Belles Arts de Florència, i deixà un gran nombre de composicions religioses de força mèrit, la majoria de les quals es conserven als arxius de la capella de la Sanctissima Annunziata de Florència, de la que en fou director. El seu germà Gaspare Pelleschi també fou compositor.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, Tom núm. 43, pàg. 142, ISBN 84-239-4543-X.
# Nematobrycon

Nematobrycon és un gènere de peixos de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Taxonomia

* Nematobrycon lacortei (Weitzman & Fink, 1971)
* Nematobrycon palmeri (Eigenmann, 1911)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Weitzman, S. H. & Fink, W. L. 1971. A new species of characid fish of the genus Nematobrycon from the Rio Calima of Colombia. Beaufortia v. 19 (núm. 248): 57-77.
* ↑ Eigenmann, C. H. 1911. Descriptions of two new tetragonopterid fishes in the British Museum. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 8) v. 7 (núm. 38): 215-216.
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)

## Enllaços externs

* uBio (anglès)
# Gerres silaceus

Gerres silaceus és una espècie de peix pertanyent a la família dels gerrèids.

## Descripció

* La femella fa 10,7 cm de llargària màxima.
* Aleta caudal curta.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental: el sud de la península de Malaca.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Quoy J. R. C. & Gaimard J. P., 1824-1825. Description des Poissons. Chapter IX. A: Freycinet, L. de, Voyage autour du Monde...exécuté sur les corvettes de L. M. "L'Uranie" et "La Physicienne," pendant les années 1817, 1818, 1819 et 1820. París. Voyage Uranie, Zool. . 192-401.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Iwatsuki, Y., S. Kimura & T. Yoshino, 2001. New species of Gerres from the southern Malay Peninsula, belonging to the Gerres setifer complex (Perciformes: Gerreidae). Copeia 2001 (núm. 1): 164-168.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Franz Xaver Pecháček

Franz Xaver Pecháček (Viena, 1795 - Karlsruhe, 1840) fou un compositor i violinista austríac. Era fill del compositor František Martin Pecháček (1763-1821) i feu uns progressos tan ràpids en el violí, que encara era un nen quan se'l va admetre a tocar davant la cort imperial. Als vuit anys donà dos concerts a Praga i el 1818 fou cridat a Hannover com a primer violí d'aquella cort. El 1827 passà a Karlsruhe com a director de concerts del gran duc de Baden, i el 1832 efectuà una gira artística fent-se escoltar a París, però allà no assolí l'èxit esperat. Publicà nombroses composicions (algunes de les quals han estat confoses amb les del seu pare), entre elles: poloneses per a violí i orquestra, temes variats per a violí i orquestra, popurris, quartets per a instruments d'arc, duo concertant per a dos violins, etc.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 42, pàg. 1177 ISBN 84-239-4542-1
# Pellonula vorax

Pellonula vorax és una espècie de peix pertanyent a la família dels clupeids.
Pot arribar a fer 12 cm de llargària màxima. Té 15-19 radis tous a l'aleta dorsal i 16-27 a l'anal. És un peix d'aigua dolça, salabrosa i marina; pelàgic-nerític; anàdrom i de clima tropical (13°N-13°S). Es troba a Àfrica des de Libèria fins a Angola.
És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Günther, Albert «Catalogue of the Physostomi, containing the families Heteropygii, Cyprinidae, Gonorhynchidae, Hyodontidae, Osteoglossidae, Clupeidae,... Halosauridae, in the collection of the British Museum». Catalogue of the fishes in the British Museum, 7, 1868, pàg. i–xx 1-512.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Riede, K., 2004. Global register of migratory species - from global to regional scales. Final Report of the R&D-Projekt 808 05 081. Federal Agency for Nature Conservation, Bonn, Alemanya. 329 p.
* ↑ Gourène, G. i G.G. Teugels, 1990. Clupeidae. P. 98-111. A: C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.). Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest. Vol. I. Coll. Faune Tropicale núm. XXVIII. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren i O.R.S.T.O.M., París, 384 p.
* ↑ Gourène, G. i G.G. Teugels, 1991. Rèvision du genre Pellonula des eaux douces africaines (Pisces: Clupeidae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 2(3):213-225.
* ↑ Poll, M., G.G. Teugels i P.J.P. Whitehead, 1984. Clupeidae. P. 41-55. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.). Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.

## Bibliografia

* Gourène, G. i G.G. Teugels, 1994. Synopsis de la classification et phylogénie des Pellonulinae de l'Afrique Occidentale et Centrale (Teleostei; Clupeidae). J. Afr. Zool. 108(1):77-91.
# Megalocentor echthrus

Megalocentor echthrus és una espècie de peix de la família dels tricomictèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 8,8 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Orinoco i Amazones.

## Referències

* 1 2 3 De Pinna, M. C. C. & H. A. Britski. 1991. Megalocentor, a new genus of parasitic catfish from the Amazon basin: the sister group of Apomatoceros (Trichomycteridae: Stegophilinae). Ichthyol. Explor. Freshwaters v. 2 (núm. 2): 113-128.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de l'Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* De Pínna, M.C.C. i W. Wosiacki, 2003. Trichomycteridae (pencil or parasitic catfishes). p. 270-290. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Luigi Ricci

Luigi Ricci (Nàpols, 8 de juliol de 1805 - Praga, 31 de desembre de 1859) fou un compositor italià, famós sobretot com a operista. El seu fill Luigino Ricci (1852-1906) també fou un compositor de força anomenada.
Ricci residí a Trieste força temps on practicà la docència, tenint entre els seus alumnes predilectes a la soprano Elisabetta Barbato i Alberto Randegger, que després seria compositor i director d'orquestra i també professor de cant.

## Òperes

* L'impresario in angustie (Nàpols, 1822)
* La cena frastornata (Nàpols, 1824)
* Il sogno avverato (amv D. Pogliani-Gagliardi i probablement N. Zingarelli, Nàpols, 1825)
* L'abbate Taccarella, ovvero Aladino (Nàpols, 1825; també s'estrenà com La gabbia de' matti, Poeta Taccarella, etc.)
* Il diavolo condannato nel mondo a prender moglie (també s'estrenà come Il diavolo mal sposato, 1826 o Nàpols, 1827)
* La lucerna di Epitteto (Nàpols, 1827)
* Ulisse in Itaca (Nàpols, 1828)
* Il Colombo (Parma, 1829)
* Amina, ovvero L'orfanella di Ginevra (Roma, 1829)
* Il sonnambulo (Roma, 1829)
* Fernando Cortez, ovvero L'eroina del Messico (Roma, 1830)
* Annibale in Torino (Torí, 1830)
* La neve (Milà, 1831)
* Chiara di Rosemberg (La Scala, Milà, 1831; també s'estrenà com a Chiara di Montalbano a França, 1835)
* Il nuovo Figaro (Parma, 1832)
* I due sergenti (Milà, 1833)
* Un'avventura di Scaramuccia (Milà, 1834)
* Gli esposti, ovvero Eran due or son tre (Venècia, 1834; també I figli esposti)
* Chi dura vince, ovvero La luna di miele (Roma, 1834) (revisada per Federico Ricci com La petite comtesse, 1876);
* La serva e l'ussero (Pavia, 1835)
* Il colonello (con Federico Ricci), 1835), també s'estrenà come La donna colonello;
* Il disertore per amore (con Federico Ricci), 1836)
* Le nozze di Figaro (Milà, 1838)
* Chiara di Montalbano (Milà, 1838)
* La solitaria delle Asturie (Odessa, 1845)
* L'amante di richiamo (amb Federico Ricci), 1846)
* Il birraio di Preston (Florència, 1847)
* Crispino e la Comare (en col·laboració amb el seu germà Federico sobre un llibret de Francesco Maria Piave) (Venècia San Benedetto 28 de febrer de 1850)
* La festa di Piedigrotta (Nàpols, 1852)
* Il diavolo a quattro (Teatro Armonia, Trieste, 1859)
* Piedigrotta (1850; sobre un llibret de Marco D'Arienzo)

## Dedicacions

Algunes de les obres anteriors foren dedicades al tenor i amic seu, el florentí Napoleone Moriani (1808-1878).

## Referències

* ↑ Edita SARPE, Gran Enciclopedia de la Música Clásica, vol. I, pàg. 107. (ISBN 84-7291-226-4)
* ↑ Enciclopèdia Espasa Volum núm. 49, pàg. 647 (ISBN 84 239-4549-9)
* ↑ Enciclopèdia Espasa Volum núm. 36, pàg. 1088 (ISBN 84 239-4536-7)

## Bibliografia

* The Viking Opera Guide, ed. Amanda Holden with Nicholas Kenyon and Stephen Walsh, Viking (1993) ISBN 0-670-81292-7
* Operisti minori dell'800 italiano, Corrado Ambìveri, Gremese Editore (1997)
# Nematogenys inermis

Nematogenys inermis és una espècie de peix de la família dels nematogènids i de l'ordre dels siluriformes que antigament habitava entre les ciutats de Valparaíso al nord i Osorno al sud, però avui dia la seua distribució està restringida a uns pocs indrets de les regions de Concepción, Rancagua i Angol. És un peix d'aigua dolça i de clima temperat. Els mascles poden assolir 40,7 cm de longitud total.

## Referències

* ↑ «Nematogenys inermis». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ De Pínna, M.C.C., 2003. Nematogenyidae (Mountain catfishes). p. 268-269. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Americà d'Història Natural. Museu Americà d'Història Natural, Central Park West, NY 10024-5192 (Estats Units).
* Burgess, W.E. 1989. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City (Estats Units). 784 p.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8 (1990).
* Eschmeyer, William N., ed. 1998. Catalog of Fishes. Special Publication of the Center for Biodiversity Research and Information, núm. 1, vol. 1-3. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. 2905. ISBN 0-940228-47-5.
* Ferraris, Carl J.: Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types. Zootaxa, 1418. 8 de març del 2007. PDF (anglès) ISBN 978-1-86977-058-7
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Per l'Horta

Per l'Horta és una associació sense ànim de lucre constituïda a València l'any 2001. Els seus objectius són la defensa, conservació i estudi de l'horta de València.
Està organitzada en forma de plataforma on s'adscriuen diferents col·lectius, grups i persones individuals que tenen en comú la protecció del territori d'horta que envolta la ciutat de València i la seua comarca. Després de lliurar batalles parcials per la seua preservació, les diferents associacions i entitats implicades van elaborar i promoure l'any 2001 una Iniciativa Legislativa Popular (ILP) que demanava una «Llei reguladora del procés d'ordenació i protecció de l'Horta de València com a espai natural protegit». Més de 117.000 ciutadans avalaren un projecte que la majoria parlamentària del PP a les Corts Valencianes va rebutjar el novembre del mateix any. Aquest projecte va ser el bressol de l'Associació Per l'Horta.
Des de llavors Per l'Horta s'ha mantingut com a catalitzadora de sinergies entre diversos agents socials, institucionals o econòmics. Ha impulsat diferents iniciatives com ara, l'encara vigent, Universitat d'Estiu de l'Horta i ha participat en les campanyes per la conservació de la Punta, el Safranar o l'horta de Vera-Alboraia entre d'altres.

## Vegeu també

* A Tornallom, pel·lícula documental sobre la destrucció de l'horta de la Punta
* Horta de València, comarca del País Valencià

## Referències

* ↑ Lloc web de Per L'Horta
* ↑ Per l'Horta clou la campanya de recollida de signatures amb una manifestació, Vilaweb
* ↑ La Comissió Per l'Horta dice que el Consell desprecia a 118.000 valencianos, El País
* ↑ Que nos dejen trabajar, Levante EMV
* ↑ «Setmanari Directa núm. 175». Arxivat de l'original el 2014-05-24. [Consulta: 26 març 2021].
* ↑ Per L'Horta pide un debate "real" para salvar la huerta, El País
* ↑ Per L'Horta difunde dos proyectos para preservar la huerta de Valencia de la urbanización, EL País
* ↑ Per l'Horta porta la universitat d'estiu fins a Catarroja, Vilaweb
* ↑ Universitat de L'Horta, Levante EMV
# Nemuroglanis pauciradiatus

Nemuroglanis pauciradiatus és una espècie de peix de la família dels heptaptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,3 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 38-40.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Orinoco, Negro i Sanabani.

## Referències

* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ Eigenmann C. H. & Eigenmann R. S., 1889. Preliminary notes on South American Nematognathi. II. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 2) v. 2. 28-56.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Ferraris, C. J., Jr., 1988. Relationships of the neotropical catfish genus Nemuroglanis, with a description of a new species (Osteichthyes: Siluriformes: Pimelodidae). Proceedings of the Biological Society of Washington v. 101 (núm. 3): 509-516.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Bockmann, F. A. i C. J., Jr. Ferraris, 2005: Systematics of the neotropical catfish genera Nemuroglanis Eigenmann and Eigenmann 1889, Imparales Schultz 1944, and Medemichthys Dahl 1961 (Siluriformes: Heptapteridae). Copeia 2005 (núm. 1): 124-137.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de l'Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Bockmann, F.A. i G.M. Guazzelli 2003. Heptapteridae (Heptapterids). p. 406-431. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Enchelycore bayeri

Enchelycore bayeri és una espècie de peix de la família dels murènids i de l'ordre dels anguil·liformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 70 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les Illes Chagos i Reunió fins a les Illes de la Línia, les Illes de la Societat, les Illes Mariannes i la Gran Barrera de Corall.

## Referències

* ↑ Kaup J. J. 1856. Uebersicht der Aale. Arch. Naturgeschichte v. 22 (núm. 1). 41-77.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons (1994).
* Smith, D.G., 1994. Catalog of type specimens of recent fishes in the National Museum of Natural History, Smithsonian Institution, 6: Anguilliformes, Saccopharyngiformes, and Notacanthiformes (Teleostei: Elopomorpha). Smithson. Contrib. 566:50 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Collfred (Vidrà)

Collfred és un llogarret del municipi de Vidrà (Osona), situat al vessant meridional de la serra de Santa Magdalena, al nord-est del poble de Ciuret. Es troba dins de la conca del Fluvià.
El nucli del llogarret està compost per dues cases, la Casanova i la Casavella, i l'antiga parròquia incloïa també les masies dels Plans i del Reig.
Collfred és esmentat per primera vegada l'any 954, en una donació de les cases de Collfred a l'abadia de Santa Maria de la Grassa. L'església de Sant Antoni de Collfred fou consagrada el 1100 i era sufragània de Santa Maria de Riudaura. Va ser parròquia independent entre els segles XV i XVI, i posteriorment reintegrada a la parròquia de Santa Maria de Riudaura. L'edifici de l'església actualment està enrunat.

## Referències

* ↑ «Collfred | enciclopedia.cat». [Consulta: 2 gener 2023].
* ↑ Monsalvatje y Fossas, Francisco. Noticias historicas. Olot : J. Bonet, 1889.