OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Apistogramma regani

Apistogramma regani és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones.

## Referències

* ↑ Regan, C. T. 1913. Fishes from the River Ucayali, Peru, collected by W. Mounsey. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 8) v. 12 (núm. 69): 281-283.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander S. O.: A taxonomic study of the genus Apistogramma (Regan, 1913), with a revision of the brazilian and peruvian species (Teleostei: Percoidei: Cichlidae). Bonner Zoologische Monographien Núm. 14 : 1-152. Any 1980.
* Kullander, S.O. 1986. Cichlid fishes of the Amazon River drainage of Peru. Swedish Museum of Natural History, Estocolm, Suècia, 431 pp.
* Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Apogon atrogaster

Apogon atrogaster és una espècie de peix de la família dels apogònids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Radcliffe, L. 1912. Descriptions of fifteen new fishes of the family Cheilodipteridae, from the Philippine Islands and contiguous waters. [Scientific results of the Philippine cruise of the Fisheries steamer "Albatross," 1907-1910.--No. 13.]. Proceedings of the United States National Museum v. 41 (núm. 1868): 431-446, Pls. 34-38.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Apogon bryx

Apogon bryx és una espècie de peix de la família dels apogònids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les plataformes continentals del Mar Roig, de l'oceà Índic, d'Austràlia i de les Filipines.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Fraser, T. H. 1998. A new species of cardinalfish (Apogonidae) from the Philippines, with comments on species of Apogon with six first dorsal spines. Proc. Biol. Soc. Wash. v. 111 (núm. 4): 986-991.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Apogon capricornis

Apogon capricornis és una espècie de peix de la família dels apogònids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental: sud de la Gran Barrera de Corall, Mar del Corall i Nova Gal·les del Sud (Austràlia).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Allen, G. R. & J. E. Randall. 1993. Three new species of cardinalfishes (Apogonidae) from Australia and adjacent seas. Rev. Fr. Aquariol. v. 19 (núm. 4) (1992): 107-114.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Apogon catalai

Apogon catalai és una espècie de peix de la família dels apogònids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nova Caledònia.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Fourmanoir, P. 1973. Notes ichthyologiques (V). Cah. O.R.S.T.O.M. Sér. Océanogr. v. 11 (núm. 1): 33-39.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Apogon dianthus

Apogon dianthus és una espècie de peix de la família dels apogònids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Palau.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 «Apogon dianthus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Fraser, T. H. & J. E. Randall 2002. Apogon dianthus, a new species of cardinalfish (Perciformes: Apogonidae) from Palau, western Pacific Ocean with comments on other species of the subgenus Apogon. Proc. Biol. Soc. Wash. v. 115 (núm. 1): 25-31.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Apogon flavus

Apogon flavus és una espècie de peix de la família dels apogònids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud-oest del Pacífic.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 «Apogon flavus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Allen, G. R. & J. E. Randall. 1993. Three new species of cardinalfishes (Apogonidae) from Australia and adjacent seas. Rev. Fr. Aquariol. v. 19 (núm. 4) (1992): 107-114.
# Apogon ishigakiensis

Apogon ishigakiensis és una espècie de peix de la família dels apogònids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Japó fins a les Filipines.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Ida, H. & J. T. Moyer. 1974. Apogonid fishes of Miyake-jima and Ishigaki-jima, Japan, with description of a new species. Jpn. J. Ichthyol. v. 21 (núm. 3): 113-128.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Apogon leptofasciatus

Apogon leptofasciatus és una espècie de peix de la família dels apogònids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Irian Jaya (Indonèsia).

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Allen, G. R. 2001. Two new species of cardinalfishes (Apogonidae) from the Raja Ampat Islands, Indonesia. Aqua, J. Ichthy. Aquat. Biol. v. 4 (núm. 4): 143-149.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Apogon monospilus

Apogon monospilus és una espècie de peix de la família dels apogònids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Filipines, Indonèsia, Papua Nova Guinea i Austràlia.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Fraser, T. H., J. E. Randall & G. R. Allen 2002. Clarification of the cardinalfishes (Apogonidae) previously confused with Apogon moluccensis Velenciennes, with a description of a related new species. Raffles Bull. Zool. v. 50 (núm. 1): 175-184.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Apogon nigrocincta

Apogon nigrocincta és una espècie de peix de la família dels apogònids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9,1 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Índic i a l'oest del Pacífic.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Radcliffe, L. 1912. Descriptions of fifteen new fishes of the family Cheilodipteridae, from the Philippine Islands and contiguous waters. [Scientific results of the Philippine cruise of the Fisheries steamer "Albatross," 1907-1910.--No. 13.]. Proceedings of the United States National Museum v. 41 (núm. 1868): 431-446, Pls. 34-38.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Apogon pacificus

Apogon pacificus és una espècie de peix de la família dels apogònids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els adults poden assolir els 10 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Golf de Califòrnia fins al Perú i les Illes Galápagos.

## Referències

* ↑ Herre, Albert William C. T.. New fishes obtained by the Crane Pacific expedition (en anglès). volum 18. Field Museum of Natural History, febrer de 1935, p. 383-438 (Zoological series núm. 12).
* 1 2 Pascualita, Sa-a; Reyes, Rodolfo B. «Apogon pacificus (Herre, 1935) Pink cardinalfish» (en anglès). FishBase.
# Hemibagrus velox

Hemibagrus velox és una espècie de peix de la família dels bàgrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 35,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sumatra (Indonèsia).

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1862-1863. Atlas ichthyologique des Indes Orientales Néêrlandaises, publié sous les auspices du Gouvernement colonial néêrlandais. Vol. II. Siluroïdes, Chacoïdes et Hétérobranchoïdes. Amsterdam. Atlas Ichthyol. v. 2 . 1-112.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Ng, H. H. i W. J. Rainboth 1999: The bagrid catfish genus Hemibagrus (Teleostei: Siluriformes) in central Indochina with a new species from the Mekong River. The Raffles Bulletin of Zoology v. 47 (núm. 2): 555-576.
* Ng, H. H. i C. J., Jr. Ferraris 2000: A review of the genus Hemibagrus in southern Asia, with descriptions of two new species. Proceedings of the California Academy of Sciences v. 52 (núm. 11): 125-142.
* Tan, H. H. & H. H. Ng 1999. The catfishes (Teleostei: Siluriformes) of central Sumatra. J. Nat. Hist. v. 34 (núm. 2): 267-303.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Muntanyesa de primavera

La muntanyesa de primavera o erèbia de primavera (Erebia epistygne) és una espècie de lepidòpter papilionoïdeu de la família dels nimfàlids (Nymphalidae) present als Països Catalans.

## Distribució

Només es troba a Espanya i França. A Espanya habita als Monts Universals, Serranía de Cuenca, Serra de Javalambre, Serra de Caldereros, Serra de Guadalajara i Catalunya (molt escassa i local); a França viu al sud-oest de Cévennes i Provença.

## Hàbitat

Clarianes rocalloses i herboses en boscos oberts. L'eruga s'alimenta de Festuca ovina.

## Període de vol i hibernació

Vola en una sola generació entre finals de març i finals de maig, depenent de la temporada. Encara no es coneix en quin estadi hiberna.

## Conservació

Les poblacions franceses han perdut entre un 6% i un 30% dels individus; es tracta d'una espècie en retrocés. Les seves principals amenaces són la desaparició dels prats seminaturals i el canvi climàtic.

## Referències

* ↑ «Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 4 març 2025].
* ↑ «Proposta de noms comuns per a les papallones diürnes (ropalòcers) catalanes». Butlletí de la Societat Catalana de Lepidopterologia. Arrizabalaga et al., 01-12-2012. [Consulta: 26 gener 2014].
* ↑ «Museu de Ciències Naturals de Granollers». [Consulta: 4 març 2025].
* 1 2 3 Tolman, Tom; Lewington, Richard. Mariposas de España y Europa (en castellà). Lynx, 2011. ISBN 978-84-96553-84-2.
* ↑ «Erebia epistygne» (en anglès). [Consulta: 25 juliol 2012].

## Enllaços externs

* Biodiversidad Virtual (castellà)
* European Butterflies (anglès)
# Edmund Kretschmer

Edmund Kretschmer (Ostritz, 31 d'agost de 1830 - Dresden, 13 de setembre de 1908) fou un compositor i organista alemany.
S'educà a Dresden, on aconseguí els càrrecs d'organista de l'església catòlica i de la Capella Reial el 1854 i 1863.
Fundà nombroses societats corals per les que va compondre forces obres, entre elles la titulada Die Geisierschlacht que assolí un premi en la primera Sängerfest alemanya, celebrada a Dresden el 1865. Estrenà amb èxit les òperes Die Folkunger i Der Flüchtling (1881) i Schön Rohtraut (1887).
També s'han de mencionar entre les obres principals d'aquest autor les Misses per a cor i orquestra Pilgerfahrt i Sieg im Gesang i Musikalische Dorfgeschichten per a orquestra.
Entre els seus alumnes tingué en Wilhelm Peterson-Berger, Richard Englander, que més tard seria un estudiós de la música antiga, i els alemanys Alexander von Fielitz, i Franz Curti.
Segons els musicòlegs alemanys, les produccions de Kretschmer mostre un molt bon gust, talent i sòlida tècnica.

## Bibliografia

Volum núm. 28 (2ª. part) pàg. 3528 de l'Enciclopèdia Espasa (ISBN 84-239-4582-0)
* ↑ Enciclopèdia Espasa. Apèndix núm. IV, pàg. 1026 (ISBN 84-239-4574-X)
* ↑ Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 23, pàg. 1240 (ISBN 84-239-4523-5)
* ↑ Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 16, pàg. 1243 (ISBN 84-239-4516-2)
# Francesca Pallarès i Salvador

Francesca Pallarès i Salvador (Barcelona, 1934) és una arqueòloga i professora universitària catalana.
Formada a la Universitat de Barcelona, va ser professora de la Universitat La Sapienza, de Roma. Estigué vinculada des del 1958 a l'Istituto Internazionale di Studi Liguri de Bordighera i, a partir del 1978 en va ser la directora. Ha publicat nombrosos treballs sobre arqueologia, especialment ceràmica, com El poblado ibérico de San Antonio de Calaceite (1965), basat en els diaris d'excavació –inédits– de Bosch Gimpera, Las excavaciones de la Plaza de San Miguel y la topografía romana de Barcino (1969) o La topografia e le origini di Barcellona romana (1970).
El 20 de febrer de 2013 fou elegida acadèmica de la Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi, per Imperia (Itàlia), aprovant així la proposta en el seu dia presentada pels acadèmics Guitart i Duran, Antoni Pladevall i Verrié i Faget.
El 2016 se li va fer un homenatge al Museu d'Història de Barcelona (MUHBA), en reconeixement de la seva trajectòria. Durant l'acte, celebrat a la Sala Martí l'Humà del Museu, Pallarès pronuncià la conferència Barcino: excavaciones en la plaza San Miguel. Experiencias y recuerdos.

## Referències

* ↑ «Francesca Pallarès i Salvador». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: setembre 2019].
* ↑ Gracia Alonso, Francisco; Fullola Pericot, Josep Mª «Pere Bosch Gimpera y Juan Cabré. La pugna por...». Pyrenae, núm. 39, 2008, pp 129-174. ISSN: 0079-8215.
* ↑ «Pallarés i Salvador, Francesca». Reial Acadèmia catalana de Belles Arts de Sant Jordi. Arxivat de l'original el 2021-06-29. [Consulta: setembre 2019].
* ↑ «Homenatge a Francisca Pallarés Salvador». Ajuntament de Barcelona. Servei d'Arqueologia de Barcelona. [Consulta: setembre 2019].
# Haflinger (automòbil)

El Haflinger és un automòbil tot terreny petit i lleuger que fou fabricat des de 1959 fins a 1974 per la companyia austríaca Steyr-Daimler-Puch. Se'n fabricaren 16.647 unitats i els clients principals foren els exèrcits d'Àustria i Suïssa. Amb unes dimensions aproximades de 2.850 mm de llarg, 1.350 mm d'ample i un pes de 600 Kg té una càrrega útil de 500 Kg.
El nom de Haflinger ve de la famosa raça de cavalls de muntanya.

## Característiques

Els Haflinger han demostrat un comportament fora de carretera excel·lent i unes qualitats molt interessants, fet que cal atribuir a un disseny enginyós basat en les característiques següents:
* Centre de gravetat molt baix (per a un vehicle tot terreny) mercès a un xassís tubular central situat molt baix i elements superiors reduïts al mínim.
* Angles d'atac molt generosos tant marxa avant com marxa enrere.
* Diferencials en l'eix de davant i posterior, blocables en marxa (que permeten avançar sempre que una roda tingui tracció).
* Disseny de la transmissió segons el "sistema de portal". Els paliers se situen més amunt del centre de les rodes i transmeten la potència a cada roda mitjançant una reducció formada per un pinyó i una roda dentada (aquesta darrera concèntrica amb la roda). Això permet que el càrter del diferencial quedi en una posició més elevada, augmentant la distància al sòl.
* Suspensió de 4 rodes independents, amb un recorregut d'uns 25 cm.
* Motor de 2 cilindres tipus bóxer, refredat per aire. De 643 cc, 24 CV i situat en posició posterior.

## Història

El dissenyador del Haflinger fou l'enginyer austríac Erich Ledwinka, fill del famós Hans Ledwinka (enginyer pioner i inventor notable en el sector de l'automòbil). Un dels invents de Hans Ledwinka fou, precisament, el disseny i la construcció de camions amb rodes independents. Molt millors que les suspensions amb eix rígid per a circular per terrenys irregulars.

## Els Haflinger en l'actualitat

Hi ha propietaris de Haflinger en diverses parts del món. Molts pertanyen a clubs i associacions d'afeccionats als automòbils tot terreny, que organitzen proves i concursos de conducció per recorreguts difícils (amb neu, fang, rieres, forts pendents, etc.). A la localitat de Hafling o Avelengo (Itàlia) se celebra cada any una reunió clàssica amb concentració de propietaris i automòbils Haflinger.

## Referències

* ↑ Utilitat del Haflinger.(anglès)
* ↑ Prova de conducció. Arxivat 2015-10-23 a Wayback Machine.(anglès)
* ↑ Detalls del disseny "de portal" de la transmissió a les rodes Arxivat 2011-01-19 a Wayback Machine.(francès)
* ↑ Dr. Erich Ledwinka.(alemany)

## Vegeu també

* Vehicle tot terreny
* ATV-amfibi

## Enllaços externs

* Haflinger-Typen, Dokumentation, Versionen, Details & Änderungen
* Puch-Museum (Graz) Arxivat 2008-02-28 a Wayback Machine.
# František Xaver Pokorný

František Xaver Pokorný (Městec Králové, 20 de desembre de 1729 - Ratisbona, 2 de juliol de 1794) va ser un violinista i compositor bohemi.
Era fill de Nicholas Pokorný, "civis et consularis" (ciutadà i membre del consell) a Königstadtl, fou batejat com "Franciscus Thomas", però sempre es deia ell mateix Franz o Franz Xaver.
Pokorný inicialment va rebre lliçons de música de Joseph Riepel a Regensburg. Abans del 1750 ingressà a l'orquestra de la cort del comte Philipp Karl von Oettingen-Wallerstein com a violinista. Cap a finals de 1753 va rebre unes vacances per perfeccionar -se a Mannheim en la composició. Allí fou deixeble de Johann Stamitz, Franz Xaver Richter i Ignaz Holzbauer.
Després de la mort del comte Philipp Karl (el 14 d'abril de 1766) va aconsellar a Pokorný per obtenir permís per deixar la cort de Wallersteiner "fins al tercer o quart any". Des d'aquest moment, Pokorný va treballar principalment a la finca de Thurn i Taxis'schen, a Regensburg i Dischingen, però també va tornar una vegada i una altra a Wallerstein, on havia deixat la seva dona i els seus fills. Al tombant de l'any 1769/70 es va incorporar finalment a la banda judicial de Regensburg, el 1787 va aparèixer en nòmina com a "director violinista o violinista II" .
Entre altres coses, Pokorný va compondre més de 145 simfonies, així com 61 concerts per a instruments de vent i clavicèmbal, tot i que encara no s'ha clarificat la seva autoritat d'aquests treballs.
La declaració de Felix Joseph von Lipowsky que "Mademoiselle Pokorny", que havia interpretat un concert de trompa de Giovanni Punto el 24 de desembre de 1779 en un "Concert spirituel" a París, era filla de Franz Xaver Pokornýs, no és citada per altres fonts.

## Obres (selecció)

* Concert núm. 2 en B pla major per a clarinet
* Concert a la plana major per a clarinet
* Concert C major per a dos òrgans
* Concert per a orquestra i orquestra de cambra
* Concert en Eb per a dues trompes i orquestra
* Concert en F per a dues trompes i orquestra
* Concert en D major per a flauta i orquestra
* Concert per a Corno seconda per a trompa i orquestra

## Referències

* Constantin von Wurzbach: Pokorny, Franz Xaver. A: Enciclopèdia Biogràfica de l'Imperi d'Àustria. 23a part. Imperial Royal Court and State Printing, Viena 1872, pàg. 48 (digitalitzada).
* J. Murray Barbour: Pokorny reivindicat. A: The Musical Quarterly 49, 1963, 1, ISSN-0027-4631, pp. 38-58.