OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Adrián Salcedo Toca

Adrián Salcedo Toca (Esplugues de Llobregat, 5 de febrer de 1994) és un poeta i crític català. L'any 2021 va ser guardonat amb el II Premi Marta Pessarrodona de poesia en la categoria audiovisual i ha estat finalista en dues ocasions del Certamen Art Jove de poesia Salvador Iborra.
Ha publicat articles de crítica a mitjans com el setmanari El Temps i a la revista Caràcters de llibres. A més, ha participat en el debat sobre la influència de la poesia pop tardoadolescent en la literatura actual.

## Premis i reconeixements

* 2018 — Certamen Art Jove de poesia Salvador Iborra
* 2021 — II Premi Marta Pessarrodona de poesia (categoria audiovisual)
* 2024 — Certamen Art Jove de poesia Salvador Iborra

## Referències

* ↑ «Crítics» (en català). Associació d'Escriptors en Llengua Catalana, 01-02-2023. [Consulta: 4 març 2025].
* 1 2 «Talent femení en forma de vers» (en català). Diari de Terrassa, 20-06-2021. [Consulta: 4 març 2025].
* ↑ «Xavier Mas Craviotto: “Aquells tres dies en què vaig conèixer la Laia i l’Adri van ser com si tot s’hagués quedat aturat”» (en català). Diari Ara, 31-07-2019. [Consulta: 4 març 2025].
* ↑ Salcedo Toca, Adrián. «La paraula deslocalitzada» (en català). El Temps, 04-07-2023. [Consulta: 4 març 2025].
* ↑ Salcedo Toca, Adrián «L'anàlisi literària dins la realitat social». Caràcters, 2019, pàg. 43-43.
* ↑ Luis Mora, Vicente «La discusión sobre la “poesía pop tardoadolescente” como resultado de la falta de debate sobre la calidad de la poesía española contemporánea». Ministerio de Cultura, 2019, pàg. 11-12.
* ↑ «Xavier Mas Craviotto: “Aquells tres dies en què vaig conèixer la Laia i l’Adri van ser com si tot s’hagués quedat aturat”» (en català). Diari Ara, 31-07-2019. [Consulta: 4 març 2025].
* ↑ «Sasha Pradkhan gana el VII Certamen Art Jove de poesía Salvador Iborra» (en català). La Vanguardia, 24-11-2024. [Consulta: 4 març 2025].
# Eustomias patulus

Eustomias patulus és una espècie de peix de la família dels estòmids i de l'ordre dels estomiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 13,3 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu fins als 400 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al nord-oest de Cap Verd.

## Referències

* ↑ Vaillant L. L., 1888. Expéditions scientifiques du "Travailleur" et du "Talisman" pendant les années 1880, 1881, 1882, 1883. Poissons. París. Exped. Travailleur et Talisman. 1-406.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Gibbs, R.H. i M.A. Barnett, 1990. Melanostomiidae. p. 308-337. A: J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, Portugal; SEI, París; i UNESCO, París, França. Vol. 1.
* ↑ Reiner, F., 1996. Catálogo dos peixes do Arquipélago de Cabo Verde. Publicações avulsas do IPIMAR Núm. 2. 339 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Gibbs, R. H., Jr., 1960: The stomiatoid fish genera Eustomias and Melanostomias in the Pacific, with descriptions of two new species. Copeia 1960 (núm. 3): 200-203.
* Gibbs, R. H., Jr., T. A. Clarke i J. R. Gomon, 1983: Taxonomy and distribution of the stomioid fish genus Eustomias (Melanostomiidae), I: subgenus Nominostomias. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 380: i-iv + 1-139.
* Gomon, J. R. i R. H., Jr. Gibbs, 1985: Taxonomy and distribution of the stomioid fish genus Eustomias (Melanostomiidae), II: Biradiostomias, new subgenus. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 409: 1-58.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Sutton, T. T. i K. E. Hartel, 2004: New species of Eustomias (Teleostei: Stomiidae) from the western North Atlantic, with a review of the subgenus Neostomias. Copeia 2004 (núm. 1): 116-121.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Eustomias tomentosis

Eustomias tomentosis és una espècie de peix de la família dels estòmids i de l'ordre dels estomiformes.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu entre 125-730 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Hawaii.

## Referències

* ↑ Vaillant L. L., 1888. Expéditions scientifiques du "Travailleur" et du "Talisman" pendant les années 1880, 1881, 1882, 1883. Poissons. París. Exped. Travailleur et Talisman. 1-406.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Mundy, B.C., 2005. Checklist of the fishes of the Hawaiian Archipelago. Bishop Museum Bulletins in Zoology. Bishop Mus. Bull. Zool. (6):1-704.

## Bibliografia

* Clarke, T.A., 1998. Pelagic fishes of the genus Eustomias (Melanostomiidae) presently associated with Eustomias achirus Parin and Pokhilskaya with the description of five new species. Copeia (3):676-686.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Gibbs, R. H., Jr., 1960: The stomiatoid fish genera Eustomias and Melanostomias in the Pacific, with descriptions of two new species. Copeia 1960 (núm. 3): 200-203.
* Gibbs, R. H., Jr., T. A. Clarke i J. R. Gomon, 1983: Taxonomy and distribution of the stomioid fish genus Eustomias (Melanostomiidae), I: subgenus Nominostomias. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 380: i-iv + 1-139.
* Gomon, J. R. i R. H., Jr. Gibbs, 1985: Taxonomy and distribution of the stomioid fish genus Eustomias (Melanostomiidae), II: Biradiostomias, new subgenus. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 409: 1-58.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Sutton, T. T. i K. E. Hartel, 2004: New species of Eustomias (Teleostei: Stomiidae) from the western North Atlantic, with a review of the subgenus Neostomias. Copeia 2004 (núm. 1): 116-121.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Eutropiichthys salweenensis

Eutropiichthys salweenensis és una espècie de peix de la família dels esquilbèids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 13,2 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 52-54.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: riu Salween a Tailàndia, tot i que és probable que sigui també present a la conca del mateix riu a l'est de Myanmar i l'oest de Tailàndia.

## Referències

* ↑ Bleeker P., 1862. Notice sur les genres Parasilurus, Eutropiichthys, Pseudeutropius, et Pseudopangasius. Versl. Akad. Amsterdam v. 14. 390-399.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Ferraris, C. J., Jr. i R. P. Vari, 2007: Revision of catfishes of the genus Eutropiichthys, with the description of two new species (Siluriformes: Schilbidae). Copeia 2007 (núm. 4): 866-885.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Evadne (filla d'Èpit)

Segons la mitologia grega, Evadne (en grec antic Εὐάδνη) va ser una filla d'Èpit (altres genealogies n'atribueixen la paternitat a Posidó o Ares) i de Pítane.
Evadne va ser estimada per Apol·lo i d'aquesta relació va néixer Íam, l'avantpassat de la família de sacerdots dels Iàmides, a Olímpia.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 190. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 90. (El Cangur / Diccionaris, núm. 209). ISBN 84-297-4146-1
# Evermannia

Evermannia és un gènere de peixos de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Cos prim amb cap i boques allargats.
* Poques escates, les quals són llises i petites.

## Distribució geogràfica

És endèmic del Pacífic oriental de clima tropical i subtropical.

## Taxonomia

* Evermannia erici (Bussing, 1983)
* Evermannia longipinnis (Steindachner, 1879)
* Evermannia panamensis (Gilbert & Starks, 1904)
* Evermannia zosterura (Jordan & Gilbert, 1882)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Discover Life (anglès)
* ↑ Gilbert, C. H. & Starks, E. C., 1904. The fishes of Panama Bay. Memoirs of the California Academy of Sciences v. 4: 1-304, Pls. 1-33.
* ↑ Jordan, D. S. & Gilbert, C. H., 1882. Descriptions of thirty-three new species of fishes from Mazatlan, Mexico. Proceedings of the United States National Museum v. 4 (núm. 237): 338-365.

## Bibliografia

* Béarez, P., 1996. Lista de los Peces Marinos del Ecuador Continental. Revista de Biología Tropical, 44:731-741.
* López, M. I. i Bussing, W. A., 1982. Lista provisional de los peces marinos de la Costa Rica. Revista de Biología Tropical, 30(1):5-26.
* Steindachner, F., 1879. Ichthyologische Beiträge (VIII.)., Sitzungsber. Akad. Wiss. Wien, 80:119-191.
# Eviota hoesei

Eviota hoesei és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2,1 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nova Caledònia.

## Referències

* ↑ Jenkins O. P. 1903. Report on collections of fishes made in the Hawaiian Islands, with descriptions of new species. Bull. U. S. Fish Comm. v. 22 [1902]. 415-511.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Gill, A. C. & S. L. Jewett. 2004. Eviota hoesei and Eviota readerae, new species of fish from the southwest Pacific, with comments on the identity of E. corneliae Fricke (Perciformes: Gobiidae). Rec. Aust. Mus. v. 56 (núm. 2): 235-240.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Lachner, E. A. & Karnella, S. J. 1980. Fishes of the Indo-Pacific genus Eviota with descriptions of eight new species (Teleostei: Gobiidae). Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 315: i-iii + 1-127.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ewald Röder

Ewald Röder (Wykroty, 29 de gener de 1863 - Lubań, 1 d'agost de 1914), nom complet Ewald Oswald Röder, fou un compositor alemany del Romanticisme.
Estudià a la institució reial de música religiosa de Berlín, i el 1891 fou nomenat cantor i organista de l'església de Lubań. Va compondre una salve regina, una sonata en mi menor per a orgue, motets i l'oratori Der Jüngling zu Nain.
Va publicar dues obres: una guia per aprendre a cantar, Gesangslehre für höhere Lehranstalten ("Ensenyament vocal per a institucions d'ensenyament superior"), i una enciclopèdia de músics de Silèsia - Geborene Schlesier: Lexikon, enthaltend kurze Biographien in Schlesien geborene Tonkünstler ("Nascuts silesis: Enciclopèdia que conté biografies breus de músics nascuts a Silèsia").

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 51, pàg. 1187 ISBN 84 239-4551-0
* (alemany) Biografia a romana-hamburg.de
* (polonès) Biografia a lubanski.eu
# Exalíptron

Per exalíptron o exaliptre (del grec ἐξάλειπτρον exáleiptron), es cataloguen diversos tipus de got de la ceràmica grega. A vegades es denomina així al coton, i altres vegades s'identifica amb la plemòcoe (de πλημοχόη, de πλήμη ‘plenamar’ i χέω ‘abocar’).
La seva morfologia és la d'un recipient de cos ample i sense anses, amb una característica vora tornada cap a l'interior de l'atuell, en el qual encaixa un tapadora amb o sense mameló d'agafament. Per a Gonzalo Borrás i Guillermo Fatás és un got per a perfums i ungüents (d'or o plata en general), i d'aspecte similar a l'alabastre o el lècit.
També es classifica en aquesta família l'Exaliptre de peu de trípode, pot d'ungüents en general amb el cos cilíndric com el píxide àtic o corinti.

## Morfologia

* Atuell de tipus plemòcoe
* Atuell de peu de trípode

## Referències

* ↑ Clark, Elston i Hart, 2002, p. 89 i 130.
* ↑ Caro Bellido, 2008, p. 115.
* ↑ Fatás i Borrás, 1993, p. 141.

## Bibliografia

* Caro Bellido, Antonio. Diccionario de términos cerámicos y de alfarería. Cádiz: Agrija Ediciones, 2008. ISBN 84-96191-07-9.
* ; Elston; Hart; Clark Getty Publications. Understanding Greek Vases: A Guide to Terms, Styles, and Techniques (en anglès). Getty Museum Studies on Art, 2002. ISBN 9780892365999.
* ; Elston; Clark Getty Publications. Corpus Vasorum Antiquorum: The J. Paul Getty Museum: Fascicule 2 (en anglès). Getty Museum Studies on Art, 1990. ISBN 9780892361700.
* ; Borrás; Fatás Cabeza Diccionario de Términos de Arte. Madrid: Anaya, 1993. ISBN 84-7838-388-3.
* Ingeborg Scheibler: «Exaleiptra» en Jahrbuch donis Deutschen Archäologischen Instituts. núm. 79, 1964, p. 72–108.
* Wolfgang Schiering: Die griechischen Tongefässe. Gestalt, Bestimmung und Formenwandel (= Gebr.-Mann-Studio-Reihe). 2., wesentlich veränderte und ergänzte Auflage. Mann, Berlín 1983, p. 151, ISBN 3-7861-1325-4.
# Exostoma berdmorei

Exostoma berdmorei és una espècie de peix de la família dels sisòrids i de l'ordre dels siluriformes. És un peix d'aigua dolça i de clima tropical. Es troba a Myanmar. Els mascles poden assolir 10 cm de longitud total.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Blyth E., 1860. Report on some fishes received chiefly from the Sitang River and its tributary streams, Tenasserim Provinces. J. Asiatic Soc. Bengal v. 29 (núm. 2). 138-174
* ↑ «Exostoma berdmorei». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Vishwanath, W. i H. Joyshree, 2007, A new sisorid catfish of the genus Exostoma Blith from Manipur, India. Zoo's Print Journal 22(1): 2531-2534
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991, Inland fishes of India and adjacent countries. Volum 2. A.A. Balkema, Rotterdam

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Norman, J. R., 1925: Two new fishes from Tonkin, with notes on the siluroid genera Glyptosternum, Exostoma, etc. Annals and Magazine of Natural History (Series 9) v. 15 (núm. 89): 570-575.
* Regan, C. T., 1905: A synopsis of the species of the silurid genera Parexostoma, Chimarrhichthys, and Exostoma. Annals and Magazine of Natural History (Series 7) v. 15 (núm. 86): 182-185.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Explosió demogràfica

Una explosió demogràfica és la segona fase de la transició demogràfica dels països desenvolupats, caracteritzada pel descens ràpid de la taxa de mortalitat i el manteniment d'una taxa de natalitat elevada, la qual cosa provocava un creixement molt accelerat de la població total. A la cultura occidental es produí durant la Revolució Industrial.
Un fenomen similar és l'anomenat boom demogràfic dels països subdesenvolupats, característic del segle xx.

## Vegeu també

* Capacitat de càrrega, quants humans és capaç de suportar la Terra?

## Referències

* ↑ Palomero Caro, Rafael i Pérez Rodríguez, Josep Maria: Histocard 2. Història contemporània de Catalunya i d'Espanya. Castellnou Edicions. Barcelona, abril del 2006. Col·lecció Minimanual, núm. 14. ISBN 84-9804-211-9. Plana 24.

## Enllaços externs

* Web de The Population Project. (anglès)
# Exyrias

Exyrias és un gènere de peixos marins de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Distribució geogràfica

Es troba als oceans Índic i Pacífic.

## Taxonomia

* Exyrias akihito (Allen & Randall, 2005)
* Exyrias belissimus (Smith, 1959)
* Exyrias ferrarisi (Murdy, 1985)
* Exyrias puntang (Bleeker, 1851)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ ZipCodeZoo (anglès)
* ↑ Allen, G. R. & J. E. Randall. 2005. Exyrias akihito, a new species of coral-reef goby (Gobiidae) from the western Pacific. Raffles Bull. Zool. v. 53 (núm. 2): 231-235.
* ↑ Smith, J. L. B., 1959. Gobioid fishes of the families Gobiidae, Periophthalmidae, Trypauchenidae, Taenioididae and Kraemeriidae of the western Indian Ocean. Ichthyological Bulletin of the J. L. B. Smith Institute of Ichthyology Núm. 13: 185-225, Pls. 9-13.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)

## Bibliografia

* Murdy, E. O., 1985: A review of the gobiid fish genera Exyrias and Macrodontogobius, with description of a new species of Exyrias. Indo-Pacific Fishes Núm. 10: 1-14, Pls. 1-2.

## Enllaços externs

* uBio (anglès)
* Biodiversity Institute of Ontario (anglès)
# Ezequiel Pagès Casacuberta

Ezequiel Pagès Casacuberta (Tucumán, Argentina, 23 de novembre de 1912 – Banyoles, 5 de juny de 1999) fou un dramaturg català, primer conservador del Museu Cusí de Farmàcia.
Fill del capità de vaixell Francesc Pagès i Martí (el Masnou, 25 de gener de 1881 - el Masnou, 17 de desembre de 1916) i de Carme Casacuberta Pont (Vallromanes, 27 d'octubre de 1891 - ?), que vivien al Masnou. El seu pare va morir a 35 anys de febre tifoide.
Va treballar tota la vida d'administratiu dels Laboratoris del Nord d'Espanya (Laboratoris Cusí) del Masnou. De formació autodidacta, es va ocupar del Museu Cusí de Farmàcia des dels inicis. Va organitzar el Museu i també netejava i restaurava llibres. Era un bon cal·lígraf. Feia els rètols del Museu (per a quadres i objectes). També treballava a les oficines del departament de Comptabilitat. Després de jubilar-se encara s'encarregava del Museu fins que la següent conservadora, Emília Marfà, va ocupar el seu lloc.
Va ser un dels fundadors, juntament amb Lluís Galera Isern i Joan González González, del Museu del Masnou (actual Museu Municipal de Nàutica del Masnou). Estava molt lligat al museu de la vila i hi col·laborava assíduament. Va fotografiar les diverses excavacions arqueològiques que Lluís Galera va fer al Masnou. Era un entusiasta de la fotografia.
La seva gran afició era el teatre. Escrivia obres de teatre. Va publicar-ne diverses per a l'editorial Librería Salesiana: El cerco de la misión (1948), La última guardia (1948) i El espectro del castillo (1949). L'any 1999 es va publicar la seva obra El detective Man-The-Kon (editorial CCS, Madrid). Té moltes obres inèdites, com ara L'invent (1981).
Es va presentar a les eleccions municipals de terços del 21 d'octubre de 1966 per la Sociedad Cultural Nueva Unión Masnouense.
Els anys vuitanta del segle xx va escriure articles de divulgació històrica a la revista gratuïta del Maresme La Clau amb el pseudònim Epaca i als programes de festa major del Masnou. També va dissenyar exlibris, com l'exlibris de Josep Llop i Bonal anomenat “esforç i continuïtat” (1945).
Es casà amb Carme Busquets Cornellà (Sant Hilari Sacalm, 8 de desembre de 1912 – Banyoles, 1 de juny de 2000) i tingueren un filla anomenada Carme.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Arxiu Municipal del Masnou: el fons Ezequiel Pagès Casacuberta. El Masnou: Ajuntament del Masnou, Febrer de 2020.
* ↑ Asensio Cardell, Ramon «El museu Cusí de Farmàcia». Gent del Masnou, núm. 267, juliol i agost 2009, pàg. 13-14.
* ↑ Butiñá, Julia; Berta Muñoz i Ana Llorente Javaloyes. Guía de teatro infantil y juvenil. Fundación Biblioteca Virtual Miguel de Cervantes, 2012.
* ↑ Toran, Rosa. Atles electoral: els consistoris del Masnou 1812-1979. El Masnou: Ajuntament del Masnou, 2013, p. 149.
# Ezra Orion

Ezra Orion (Beit Alfa, 16 d'agost de 1934 - 18 d'octubre de 2015) va ser un escultor israelià.

## Biografia

Ezra Orion va néixer al kibutz Beit Alfa. La família es va traslladar al kibutz Ramat Yohanan quan tenia cinc anys. El 1952, va anar a l'Acadèmia d'Art i Disseny de Bezalel a Jerusalem, però va marxar després d'un any d'estudis per allistar-se a les Forces de Defensa d'Israel. Del 1964 al 1967, va assistir al Central Saint Martins College of Art and Design i al Royal College of Art de Londres.
Orion va viure i treballar al Midreshet Ben-Gurion a Sde Boker. Orion descriu les seves estructures geològiques com a "llançadores" per a la ment. A finals dels vuitanta, va executar una "Escultura Intergalàctica" enviant un feix làser a la Via Làctia sota els auspicis de l'Agència Espacial Israeliana i el Museu d'Israel.

## Referències

* ↑ Israel's best forgotten artist
* ↑ «A Week with Four Artists of the Negev». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 15 desembre 2014].
* ↑ «Inter-Galactic Sculpture by Ezra Orion». Arxivat de l'original el 2014-12-16. [Consulta: 15 desembre 2014].

## Bibliografia

* Orion, Ezra, Sculpture in the Solar System: From Geologically Based Earthworks to Astro-Sculpture in Leonardo, Vol. 18, núm. 3 (1985), pp. 157–160.
* Zalmona, Ygal, Ezra Orion / Escultura tectònica, Yeda Sela, 1982.
* Kedar, Dorit. Conversa amb Ezra Orion, Psifas tardor 1994, número 25, pàg. 34-35.