OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Polimela (filla d'Èol)

D'acord amb la mitologia grega, Polimela (en grec antic Πολυμήλα), va ser una filla d'Èol, rei dels vents.
Durant l'estada d'Odisseu a la cort del seu pare, havia estat l'amant de l'heroi. Quan aquest va marxar, Polimela va mostrar una gran tristesa, i el rei se n'adonà i la va voler castigar. Però Diores, el seu germà, que estava enamorat d'ella, va aconseguir el permís d'Èol per casar-s'hi, perquè sembla que els fills i les filles d'Èol tenien el costum de casar-se entre ells.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 450. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 181. (El Cangur / Diccionaris, núm. 209). ISBN 8429741461
# Neacomys rosalindae

Neacomys rosalindae és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu a l'est de l'Equador i el nord-est del Perú. El seu hàbitat natural són els boscos primaris de plana. Té el pelatge dorsal taronja amb ratlles negres, mentre que el pelatge ventral és blanc. L'espècie fou anomenada en honor de la científica britànica Rosalind Franklin. Com que fou descoberta fa poc, l'estat de conservació d'aquesta espècie encara no ha estat avaluat formalment.

## Referències

* ↑ Sánchez-Vendizú, Pamela; Pacheco, Víctor; Vivas-Ruiz, Dan «An Introduction to the Systematics of Small-Bodied Neacomys (Rodentia: Cricetidae) from Peru with Descriptions of Two New Species» (en anglès). American Museum Novitates, 3.913, 2018, pàg. 1-38. DOI: 10.1206/3913.1. ISSN: 0003-0082.
Espècies d'orizominis :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Família: Cricetidae ·  Subfamília: Sigmodontinae :
# Santa Maria de Montsonís

Santa Maria de Montsonís és una església del municipi de Foradada (Noguera) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

L'església parroquial de Montsonís està emplaçada al nord del nucli de Montsonís, situat al vessant de llevant de la serra del mateix nom, a prop de l'entrada del congost del Salgar al nord i dominant la vall d'Artesa de Segre.
Es tracta d'un edifici de planta rectangular adossat al vessant sud-oest del castell de Montsonís, que consisteix en una església d'una sola nau, orientada de nord-oest a sud-est, amb capelles laterals adossades a la façana sud-oest, capçalera recta, campanar d'espadanya i façana d'accés que afronta amb la plaça de l'Església, adjacent a la del castell, al sud-est. Està construït majoritàriament amb maçoneria de pedra irregular lligada amb abundant morter de calç i sorra mentre que les cantonades estan fetes amb carreus rectangulars de gres que configuren una cadena vertical. La teulada és a doble vessant amb el carener longitudinal i ràfec disposat en tres nivells de maó i teula.
La façana principal té l'únic accés, que consisteix en una portalada d'arc de mig punt de dovelles amb un escut d'armes a la clau i la data de 1787. A mitjana alçada i sobre la porta hi ha obert un rosetó sense cap mena d'ornamentació i la façana és rematada amb l'espadanya feta amb carreus de pedra, de dos ulls d'arc de mig punt, i coronada amb motius decoratius d'esfera flamígera als flancs i un cor invertit amb un remat esfèric a sobre. Els relleus decoratius d'aquesta espadanya es troben molt erosionats.
L'interior es resol amb quatre trams de volta de quasi crueria separats per arcs torals. El primer tram comunica a la dreta amb el castell i el segon i tercer a l'esquerra amb les capelles laterals. Al fons de la capçalera rectangular, s'obre la sagristia adossada al cantó nord-oest.

## Història

A la fi del s. XI el castell de Montsonís pertanyia als vescomtes d'Àger, hereus d'Arnau Mir de Tost. El 1131, el vescomte Guerau Ponç II de Cabrera feu donació del castell i el seu terme a l'abadia de Sant Pere d'Àger. Des del segle xi l'edifici que complia les funcions de parròquia de Montsonís era l'antiga església romànica de Santa Maria o Sant Urbà (núm. 22225), que va estar subjecta a l'arxiprestat d'Àger fins a 1783-84.
En aquesta època, el deteriorament de l'edifici romànic recomanà bastir una nova església adossada al castell i abandonar la vella. La nova església parroquial, possiblement construïda sobre l'antiga església del castell, entrà en funcionament des de finals del segle xviii.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Santa Maria de Montsonís». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 març 2016].
# Rhinogobius genanematus

Rhinogobius genanematus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, de clima subtropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: la Xina.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1859. Notes on a collection of Japanese fishes, made by Dr. J. Morrow. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 11. 144-150.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Zhong, J.-S. & C.-S. Tzeng. 1998. A new species of Rhinogobius from China (Perciformes: Gobioidae). Zool. Res. v. 19 (núm. 3): 237-241.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A: M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Leptolebias cruzi

Leptolebias cruzi és un peix de la família dels rivúlids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès) i (txec)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Costa, W. J. E. M.: Sistemática e distribuição do complexo de espécies Cynolebias minimus (Cyprinodontiformes, Rivulidae), com a descrição de duas espécies novas. Rev. Bras. Zool. v. 5 (núm. 4): 557-570. Any 1988.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Stenogobius polyzona

Stenogobius polyzona és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 15 cm de longitud total i les femelles 6,6.

## Hàbitat

És un peix de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a Madagascar i Reunió.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Keith, P., E. Vigneux i P. Bosc, 1999. Atlas des poissons et des crustacés d'eau douce de La Réunion. Muséum national d'Histoire naturelle, París. Patrimoines Naturels 39: 136p.
* ↑ Keith, P., G. Marquet, P. Valade, P. Bosc i E. Vigneux, 2006. Atlas des poissons et des crustacés d'eau douce des Comores, Mascareignes et Seychelles Muséum national d'Histoire naturelle, París. Patrimoines naturels, 65: 250p.
* ↑ Letourneur, Y., P. Chabanet, P. Durville, M. Taquet, E. Teissier, M. Parmentier, J.-C. Quéro i K. Pothin, 2004. An updated checklist of the marine fish fauna of Reunion Island, south-western Indian Ocean. Cybium 28(3):199-216.

## Bibliografia

* Anònim, 1997. Fish registrations within the museum database of the Vertebrate Section of the Royal Museum for Central Africa. MRAC, Tervuren, Bèlgica.
* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A: M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Museu Suec d'Història Natural. Base de dades de la col·lecció d'ictiologia. Secció d'Ictiologia, Departament de Zoologia de Vertebrats. Estocolm, Suècia, 1999.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Watson, R. E., 1991: A provisional review of the genus Stenogobius with descriptions of a new subgenus and thirteen new species. (Pisces: Teleostei: Gobiidae). Records of the Western Australian Museum v. 15 (núm. 3): 571-654.
* Watson, R.E., 1991. A provisional review of the genus Stenogobius with descriptions of a new subgenus and thirteen new species. (Pisces: Teleostei: Gobiidae). Rec. West. Aust. Mus. 15(3):627-710.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Os de Porcuna

L'Os de Porcuna, que data del segle i aC, és una escultura de l'època ibera, concretament esculpida pel poble túrdul, i va ser trobada en un jaciment arqueològic a Porcuna, antiga ciutat ibera anomenada Ipolca, actual municipi de la província de Jaén, a Andalusia.
L'os, un animal de tipus funerari, està assegut i té aixecada la pota davantera esquerra, que recolza sobre una herma.
Aquesta peça està exposada al Museu Arqueològic Nacional de Madrid des de l'any 1928 al costat de diverses escultures del període ibèric, i té el núm. d'inventari 33195.

## Referències

* Pàgina sobre l'Os de Porcuna del Museu Arqueològic Nacional d'Espanya.
# Rhinogobius multimaculatus

Rhinogobius multimaculatus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,8 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 29.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima temperat.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: la Xina.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1859. Notes on a collection of Japanese fishes, made by Dr. J. Morrow. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 11. 144-150.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Zheng, M.-L. & H.-L. Wu. 1985. A study on the freshwater gobioid fishes of Zhejiang Province, China, with descriptions of two new species (Perciformes: Gobiidae). Acta Zootaxon. Sin. v. 10 (núm. 3): 326-333.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Chen, I.-S., H.L. Wu i K.-T. Shao, 1999. A new species of Rhinogobius (Teleostei: Gobiidae) from Fujian Province, China. Ichthyol. Res. 46(2):171-178.
* ↑ Zhu, S.-Q., 1995. Synopsis of freshwater fishes of China. Jiangsu Science and Technology Publishing House i-v + 1-549.

## Bibliografia

* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A: M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Leptorhamdia marmorata

Leptorhamdia marmorata és una espècie de peix de la família dels heptaptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 12,8 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Negro al Brasil i Veneçuela.

## Referències

* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ Eigenmann C. H., 1918. The Pygidiidae, a family of South American catfishes. Memories of the Carnegie Museum v. 7 (núm. 5). 259-398.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Myers, G. S., 1928. New fresh-water fishes from Peru, Venezuela, and Brazil. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 10) v. 2 (núm. 7): 83-90.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Bockmann, F.A. i G.M. Guazzelli 2003. Heptapteridae (Heptapterids). p. 406-431. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.

## Bibliografia

* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Americà d'Història Natural. Museu Americà d'Història Natural, Central Park West, NY 10024-5192 (Estats Units).
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Polydactylus bifurcus

Polydactylus bifurcus és una espècie de peix pertanyent a la família dels polinèmids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 27 cm de llargària màxima.
* Cos amb 8 ratlles tènues al llarg de les fileres d'escates longitudinals que té al damunt de la línia lateral.
* 9 espines i 13 radis tous a l'aleta dorsal i 3 espines i 11 radis tous a l'anal.
* 5 filaments pectorals.
* La segona espina de l'aleta dorsal és molt forta i fa 2,5 vegades l'amplada de la tercera espina.
* La línia lateral es bifurca a la base de l'aleta caudal i s'estén als marges posteriors dels lòbuls superior i inferior de l'esmentada aleta.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima tropical (2°N-9°S, 96°E-117°E) que viu fins als 2 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índic oriental: Indonèsia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Lacépède B. G. E., 1803. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-lxviii + 1-803 + index.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Motomura, H., S. Kimura & Y. Iwatsuki, 2001. Polydactylus bifurcus, a new species of threadfin from Lombok Island, Indonesia (Perciformes: Polynemidae). Ichth. Research v. 48 (núm. 3): 299-305.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 «Polydactylus bifurcus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Motomura, H., 2004. Threadfins of the world (Family Polynemidae). An annotated and illustrated catalogue of polynemid species known to date. FAO Species Catalogue for Fishery Purposes. Núm. 3. Roma, FAO.
* 1 2 Motomura, H., S. Kimura & Y. Iwatsuki, 2001.
* ↑ Motomura, H., 2004.

## Bibliografia

* Motomura, H., 2004. Family Polynemidae (Rafinesque, 1815) threadfins. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (32):18.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Triaenops

Triaenops és un gènere de ratpenats de la família dels rinonictèrids.
Conté les següents espècies:
* Triaenops afer
* Trident de Goodman (T. goodmani) †
* Trident rogenc (T. menamena)
* Triaenops parvus
* Ratpenat trident persa (T. persicus)

## Referències

* ↑ Benda i Vallo, 2009, pàg. 33

### Bibliografia

* Benda, P. i Vallo, P. 2009. Taxonomic revision of the genus Triaenops (Chiroptera: Hipposideridae) with description of a new species from southern Arabia and definitions of a new genus and tribe. Folia Zoologica 58(Monograph 1):1–45.
* Samonds, K.E. 2007. Late Pleistocene bat fossils from Anjohibe Cave, northwestern Madagascar Arxivat 2009-07-18 a Wayback Machine.. Acta Chiropterologica 9(1):39–65.
Espècies vivents de rinolofoïdeus :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Laurasiatheria · Ordre: Chiroptera :
Família Hipposideridae :
Família Megadermatidae :
Família Nycteridae :
Família Rhinolophidae :
Família Rhinonycteridae :
# Oscar Comettant

Oscar Jean-Pierre Comettant (Bordeus, 18 d'abril de 1819 - Montivilliers, 24 de gener de 1898), fou un compositor, musicòleg i viatger francès.
Estudià en el Conservatori de París i va escriure nombroses composicions musicals, poc apreciades quan ell va morir, però de les que, no obstant, citarem les fantasies: Robert Bruce, Giralda, Heures d'Harmonie, Le juif errant, la simfonia coral L'Inde révoltée, Réverie maritime, etc.
Com a escriptor i crític se li deu:
* Trois ans aux Etats Units (1857),
* La propriété intellectuelle au point de vue de la morale et du progrés (1858),
* Histoire d'un inventeur au XIV siècle, Adolphe Sax, ses ouvrages et ses luttes (1860),
* Musique et musiciens (1862),
* Le Danemark tel qu'il est (1865),
* La musique, les musiciens et les instruments de musique...archives completes de tous les documents qui se rattachent à l'Exposition internationale de 1867; Francis Planté (1874),
A més col·laborà en Le siècle, Le Ménestrel, La Gasette musicale i altres publicacions.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 14, pàg. 673. (ISBN 84-239-4514-6)
# Rhinopias eschmeyeri

Rhinopias eschmeyeri és una espècie de peix pertanyent a la família dels escorpènids.

## Descripció

* Fa 16,6 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima tropical que viu entre 18-55 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Austràlia, Indonèsia, el Japó, Maurici, les Filipines, la Reunió, les Seychelles i el Vietnam.

## Observacions

És inofensiu per als humans i, juntament amb Rhinopias frondosa, capturat a les aigües del Sud-est asiàtic per a ésser importat al Japó on és comercialitzat.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1905. Note on the genera of synanceine and pelorine fishes. Proceedings of the United States National Museum v. 28 (núm. 1394). 221-225.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Condé, B., 1977. Nouvelles observations sur les scorpénidés de genre Rhinopias à Maurice. Rev. Fr. Aquariol. v. 4 (núm. 1): 19-20.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 «Rhinopias eschmeyeri» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Motomura, H. i J.W. Johnson, 2006. Validity of the poorly known scorpionfish, Rhinopias eschmeyeri, with redescriptions of Rhinopias frondosa and Rhinopias aphanes (Scorpaeniformes: Scorpaenidae). Copeia 2006(3):500-515.
* ↑ Baissac, J. de B., 1990. SWIOP/WP/54 - Checklist of the marine fishes of Mauritius. RAF/87/008/WP/54/90 Regional Project for the Development & Management of Fisheries in the Southwest Indian Ocean.
* ↑ Cornic, A., 1987. Poissons de l'Ile Maurice. Editions de l'Océan Indien, Stanley Rose Hill, Maurici. 335 p.
* ↑ Fricke, R., 1999. Fishes of the Mascarene Islands (Réunion, Mauritius, Rodriguez): an annotated checklist, with descriptions of new species. Koeltz Scientific Books, Koenigstein, Theses Zoologicae, Vol. 31: 759 p.
* ↑ Kuiter, R.H. i T. Tonozuka, 2001. Pictorial guide to Indonesian reef fishes. Part 1. Eels- Snappers, Muraenidae - Lutjanidae. Zoonetics, Austràlia. 302 p.
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Taquet, M. i A. Diringer, 2007. Poissons de l'Océan Indien et de la Mer Rouge. Éditions Quæ, Versalles, França.
* ↑ Motomura, H. i J.W. Johnson, 2006.

## Bibliografia

* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Mesquita El Hafsia

La mesquita El Hafsia (àrab: مسجد الحفصية, masjid al-Ḥafṣiyya) és una mesquita tunisenca situada al barri d'El Hafsia, al nord de la medina de Tunis. Es troba al número 23 del carrer Achour. Rep el seu nom del barri d'El Hafsia, conegut antigament sota el nom de Hara i llavors habitat majoritàriament per jueus.
Va ser construïda sota el regnat de Muhammad VIII al-Amin. Les obres van començar a finals de 1954 (1372 de l'Hègira), gràcies a una subvenció del nacionalista Salah Ben Ali Ben Belgacem Bouzinbila El Douiri (àrab: صالح بن علي بن بلقاسم بوزنبيلة الدويري, Ṣāliḥ b. ʿAlī b. Bi-l-Qāsim Bū-Zinbīla ad-Duwīrī), i van acabar en 1954 (1375 de l'Hègira), com s'indica a la placa commemorativa.
Una segona placa en marbre indica que es va dur a terme una restauració l'any 2011 (al mes del ramadà de l'any 1432 de l'Hègira).
* Porta d'entrada
* Placa commemorativa de la mesquita
* Placa en marbre que indica la data de la restauració

## Referències

* ↑ «LISTE DES MOSQUEES DE L'ARRONDISSEMENT MEDINA» (en francés). www.commune-tunis.gov.tn. [Consulta: 22 setembre 2017].