OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Haworthia emelyae var. major

Haworthia emelyae var. major és una varietat de Haworthia emelyae del gènere Haworthia de la subfamília de les asfodelòidies.

## Descripció

Haworthia emelyae var. major, és una petita suculenta i sense tija que sol formar una roseta solitària de fulles amb superfície texturitzada. La roseta creix fins a 8 cm de diàmetre. Les fulles són de color verd fosc, de superfície rugosa, amb una àrea triangular translúcida amb la part superior plana, amb petits tubercles blancs, espinosos i cristal·lins que convergeixen en línies que van fins a la punta. A l'hivern, les fulles es posen quasi vermells. Les flors són petites, blanques amb venes verdes, i apareixen en una inflorescència de fins a 30 cm d'alçada.

## Distribució

Aquesta varietat creix a la província sud-africana del Cap Occidental, concretament al sud del Petit Karoo. Està relacionada amb Haworthia emelyae cap a l'est i nord de l'àrea, així com amb Haworthia emelyae var. multifolia a l'oest.

## Taxonomia

Haworthia emelyae var. major va ser descrita per (G.G.Sm.) M.B.Bayer i publicat a Aloe 34: 6, a l'any 1997.

### Etimologia

Haworthia: nom en honor del botànic britànic Adrian Hardy Haworth (1767-1833).
emelyae: epítet en honor de la senyora Emily Pauline Reitz Ferguson (1872-?), col·leccionista de plantes a Sud-àfrica.
var. major: epítet llatí que significa "gran, alt, extens".

### Sinonímia

* Haworthia schuldtiana var. major G.G.Sm., J. S. African Bot. 12: 1 (1946). (Basiònim/Sinònim substituït)
* Haworthia maraisii var. major (G.G.Sm.) M.B.Bayer, Haworthia Handb.: 132 (1976).
* Haworthia magnifica var. major (G.G.Sm.) M.B.Bayer, Natl. Cact. Succ. J. 32: 18 (1977).
* Haworthia wimii M.Hayashi, Haworthia Study 3: 13 (2000).
* Haworthia multifolia var. major (G.G.Sm.) Breuer, Alsterworthia Int. 16(2): 6 (2016).

## Referències

* ↑ «Haworthia emelyae var. major» (en anglès). World of Succulents. [Consulta: 26 juliol 2021].
* 1 2 «Haworthia emelyae var. major» (en anglès). Llifle - Encyclopedia of living forms. [Consulta: 26 juliol 2021].
* ↑ «Haworthia emelyae var. major» (en anglès). World Checklist of Selected Plant Families (WCSP) Royal Botanic Gardens, Kew. Arxivat de l'original el 2021-07-27. [Consulta: 27 juliol 2021].
* ↑ Charters, Michael L. «California Plant Names: Latin and Greek Meanings and Derivations. A Dictionary of Botanical and Biographical Etymology» (en anglès), 2021. [Consulta: 4 maig 2021].
* ↑ Charters, Michael L. «The Eponym Dictionary of Southern African Plants» (en anglès). [Consulta: 12 febrer 2021].
* ↑ «"Dictionary of Botanical Epithets"», 2019. [Consulta: 27 juliol 2021].
* ↑ «Sinònims de Haworthia emelyae var. major» (en anglès). World Checklist of Selected Plant Families (WCSP) Royal Botanic Gardens, Kew. Arxivat de l'original el 2021-07-27. [Consulta: 27 juliol 2021].

## Enllaços externs

* Haworthia emelyae var. major
# Haworthia herbacea var. lupula

Haworthia herbacea var. lupula és una varietat de Haworthia herbacea del gènere Haworthia de la subfamília de les asfodelòidies.

## Descripció

Haworthia herbacea var. lupula és una petita planta suculenta perennifòlia que es distingeix per la flor rosada més gran i per les fulles més amples i curtes que són més finament clapejades i lleugerament menys escabrides que les típiques. Les rosetes tenen un diàmetre de 3 a 4 cm i que fan fillols lentament.

## Distribució i hàbitat

Aquesta varietat creix a la província sud-africana del Cap Occidental, on només creix al voltant de Villiersdorp, que és l'extrem sud-oest de la zona de distribució d'herbacea. Aquest és un dels elements que es repeteix a través de les muntanyes del Cap i que suggereixen una ascendència comuna d'aquí per almenys el subgènere Haworthia. Les similituds amb H. vlokii, H. mirabilis var. consanguinea, H. maculata, H. variegata var. modesta (a la muntanya Potberg) i a H. turgida a gran altitud. Es produeix en gresos, que no són típics de les herbàcies, i creix entre els líquens de les escletxes de les roques i de vegades molt ben amagat.

## Taxonomia

Haworthia herbacea var. lupula va ser descrita per M.B.Bayer i publicat a Haworthia Revisited: 86, a l'any 1999.

### Etimologia

Haworthia: nom en honor del botànic britànic Adrian Hardy Haworth (1767-1833).
herbacea: epítet llatí que vol dir "herbaci".
var. lupula: epítet llatí que significa "llop petit com a referència a l'origen".

### Sinonímia

* Haworthia lupula (M.B.Bayer) M.Hayashi, Haworthia Study 3: 13 (2000).

## Referències

* 1 2 3 4 Bayer, M. Bruce. «Haworthia Revisited – 15. Haworthia herbacea c. var. lupula var.nov. » (en anglès). Haworthia Society. Lawrence. M. Loucka & Bill Hildyard. [Consulta: 12 juliol 2021].
* 1 2 3 4 5 Jilemicky, Jakub. «Haworthia herbacea var. lupula» (en anglès). www.haworthia-gasteria.com. [Consulta: 13 juliol 2021].
* ↑ «Haworthia herbacea var. flaccida» (en anglès). World Checklist of Selected Plants Families. (WCSP). Reial Jardí Botànic de Kew. Arxivat de l'original el 2021-07-12. [Consulta: 13 juliol 2021].
* ↑ Charters, Michael L. «California Plant Names: Latin and Greek Meanings and Derivations. A Dictionary of Botanical and Biographical Etymology» (en anglès), 2021. [Consulta: 4 maig 2021].
* ↑ «Dictionary of Botanical Epithets». [Consulta: 4 maig 2021].
* ↑ «Dictionary of Botanical Epithets». [Consulta: 13 juliol 2021].
* ↑ «Haworthia herbacea var. lupula» (en anglès). World Checklist of Selected Plants Families. (WCSP). Reial Jardí Botànic de Kew. Arxivat de l'original el 2021-07-12. [Consulta: 13 juliol 2021].

## Enllaços externs

* Imatges de Haworthia herbacea var. lupula
# Haworthia mirabilis var. mundula

Haworthia mirabilis var. mundula és una varietat de Haworthia mirabilis del gènere Haworthia de la subfamília de les asfodelòidies.

## Descripció

Haworthia mirabilis var. mundula, és una suculenta sense tija i prolifera lentament formant grups apretats, que pot arribar a fer fins a 45 cm d'alçada. Les fulles són translúcides i, per tant, tenen finestres foliars; el que permet que la llum passi. La part inferior de les fulles triangulars són de color verd fosc i s'enfosqueixen a vermell marronós al sol brillant. Puntiagudes i disposades en un patró circular, les fulles d'aquesta varietat creixeran ben apilades cap amunt. Les flors són blanques.

## Distribució i hàbitat

Aquesta varietat creix a la província sud-africana del Cap Occidental, concretament Mierkraal, al sud-oest de Bredasdorp.

## Taxonomia

Haworthia mirabilis var. mundula va ser descrita per (Poelln.) M.B.Bayer i publicat a Aloe 34: 6, a l'any 1997.

### Etimologia

Haworthia: nom en honor del botànic britànic Adrian Hardy Haworth (1767-1833).
mirabilis: epítet llatí que significa "meravellós".
var. mundula: epítet

### Sinonímia

* Haworthia mundula G.G.Sm., J. S. African Bot. 12: 8 (1946). (Basiònim/Sinònim substituït)
* Haworthia mirabilis subsp. mundula (G.G.Sm.) M.B.Bayer, Haworthia Handb.: 139 (1976).

## Referències

* ↑ «Haworthia mirabilis var. mundula» (en anglès). https://plantswithapurpose.net/. [Consulta: 11 abril 2022].
* ↑ «Haworthia mirabilis var. mundula» (en anglès). www.haworthialand.com. [Consulta: 11 abril 2022].
* ↑ Bayer, M. Bruce «Haworthia Revisited – 21. Haworthia mirabilis» (en anglès). Haworthia Updates. Lawrence. M. Loucka, 21-01-1999. ISSN: 2306-0956 [Consulta: 11 abril 2022].
* ↑ «Haworthia mirabilis var. mundula» (en anglès). World Checklist of Selected Plant Families (WCSP) Royal Botanic Gardens, Kew. Arxivat de l'original el 2022-04-11. [Consulta: 11 abril 2022].
* ↑ Charters, Michael L. «California Plant Names: Latin and Greek Meanings and Derivations. A Dictionary of Botanical and Biographical Etymology» (en anglès), 2021. [Consulta: 4 maig 2021].
* ↑ «Dictionary of Botanical Epithets. micranthiformis - mitissimus», 2019. [Consulta: 5 maig 2021].
* ↑ «Sinònims de Haworthia mirabilis var. mundula» (en anglès). World Checklist of Selected Plant Families (WCSP) Royal Botanic Gardens, Kew. Arxivat de l'original el 2022-04-11. [Consulta: 11 abril 2022].
# Haworthia mucronata var. habdomadis

Haworthia mucronata var. habdomadis, és una varietat de Haworthia mucronata del gènere Haworthia de la subfamília de les asfodelòidies.

## Descripció

Haworthia mucronata var. morrisiae és una varietat de Haworthia mucronata que prolifera lentament. Les rosetes són sense tija més o menys agrupades, de 6 a 12 cm de diàmetre i entre 30 a 40 fulles. Algunes formes tenen fulles espinoses, d'altres no. Les fulles són més amples i curtes que la var. mucronata.

## Distribució i hàbitat

Aquesta varietat creix a la província sud-africana del Cap Occidental, concretament a l'àrea al voltant de Seweweekspoort. En el seu hàbitat creix en gresos. Al nord de Seweweekspoort creix alguna forma intermèdia de H. decipiens, H. arachnoidea i potser la var. habdomadis també es barregi allí.

## Taxonomia

Haworthia mucronata var. habdomadis va ser descrita per (Poelln.) M.B.Bayer i publicat a Haworthia Revisited: 120, a l'any 1999.

### Etimologia

Haworthia: nom en honor del botànic britànic Adrian Hardy Haworth (1767-1833).
mucronata: epítet llatí que significa "punxegut" i fa referència a la forma de la fulla.
var. habdomadis: epítet geogràfic a on es va trobar, a l'àrea de Seweweekspoort.

### Sinonímia

* Haworthia habdomadis Poelln., Repert. Spec. Nov. Regni Veg. 46: 271 (1939). (Basiònim/Sinònim substituït)
* Haworthia inconfluens var. habdomadis (Poelln.) M.B.Bayer, Haworthia Handb.: 121 (1976).

## Referències

* 1 2 3 4 Jilemicky, Jakub. «Haworthia mucronata var. morrisiae» (en anglès). www.haworthia-gasteria.com. [Consulta: 28 juliol 2021].
* ↑ Faucon, Philippe. «Haworthia mucronata var. morrisiae» (en anglès). Desert-Tropicals.com. [Consulta: 28 juliol 2021].
* ↑ «Haworthia mucronata var. habdomadis» (en anglès). World Checklist of Selected Plants Families. (WCSP). Reial Jardí Botànic de Kew. Arxivat de l'original el 2021-07-28. [Consulta: 28 juliol 2021].
* ↑ Charters, Michael L. «California Plant Names: Latin and Greek Meanings and Derivations. A Dictionary of Botanical and Biographical Etymology» (en anglès), 2021. [Consulta: 4 maig 2021].
* ↑ «Haworthia mucronata» (en anglès). World of Succulents. Reial Jardí Botànic de Kew, 2020. [Consulta: 5 maig 2021].
* ↑ «Sinònims de Haworthia mucronata var. morrisiae» (en anglès). World Checklist of Selected Plants Families. (WCSP). Reial Jardí Botànic de Kew. Arxivat de l'original el 2021-07-24. [Consulta: 23 juliol 2021].

## Enllaços externs

* Imatges de Haworthia mucronata var. habdomadis
# Haworthia pygmaea var. dekenahii

Haworthia pygmaea var. dekenahii és una varietat de Haworthia pygmaea del gènere Haworthia de la subfamília de les asfodelòidies.

## Descripció

Haworthia pygmaea var. dekenahii és un element retusoide de l'àrea d'Albertinia. Té les fulles més arrodonides amb les puntes contundents que altres espècies. Les fulles són de color verd fosc, amb tubercles elevats, de vegades amb taques platejades. Les plantes no fa fillols i poden ser críptiques. A la natura les plantes tenen fins a 6 cm de diàmetre, en el cultiu poden créixer força grans, més de 10 cm.
Es propaga a través de llavors o per esqueixos de les fulles.

## Distribució i hàbitat

Aquesta varietat creix a la província sud-africana del Cap Occidental, concretament només se'l coneix a una localitat, a Draaihoek, al nord-oest d'Albertinia. Creix molt a prop de H. turgida var. suberecta i H. floribunda var. dentata.

## Taxonomia

Haworthia pygmaea var. dekenahii va ser descrita per (G.G.Sm.) M.B.Bayer (G.G.Sm.) M.B.Bayer i publicat a Haworthia Update 7(4): 36, a l'any 2012.

### Etimologia

Haworthia: nom en honor del botànic britànic Adrian Hardy Haworth (1767-1833).
pygmaea: epítet llatí que vol dir "nana, petita".
var. dekenahii: epítet en honor del fotògraf i conservador sud-africà Albert Jacob Dekenah (1907-1981).

### Sinonímia

* Haworthia dekenahii G.G.Sm., J. S. African Bot. 10: 140 (1944). (Basiònim/Sinònim substituït)
* Haworthia retusa var. dekenahii (G.G.Sm.) M.B.Bayer, New Haworthia Handb.: 53 (1982).
* Haworthia magnifica var. dekenahii (G.G.Sm.) M.B.Bayer, Aloe 34: 6 (1997).

## Referències

* 1 2 3 4 Jilemicky, Jakub. «Haworthia dekenahii» (en anglès). www.haworthia-gasteria.com. [Consulta: 7 juliol 2021].
* ↑ «Haworthia pygmaea var. dekenahii» (en anglès). World Checklist of Selected Plant Families (WCSP) Royal Botanic Gardens, Kew. Arxivat de l'original el 2021-07-11. [Consulta: 7 juliol 2021].
* ↑ Charters, Michael L. «California Plant Names: Latin and Greek Meanings and Derivations. A Dictionary of Botanical and Biographical Etymology» (en anglès), 2021. [Consulta: 4 maig 2021].
* ↑ «Dictionary of Botanical Epithets». [Consulta: 13 febrer 2021].
* ↑ «Dekenah, Albert Jacob (Japie) (1907-1981)» (en anglès). JSTOR. [Consulta: 7 juliol 2021].
* ↑ «Sinònims de Haworthia pygmaea var. dekenahii» (en anglès). World Checklist of Selected Plant Families (WCSP) Royal Botanic Gardens, Kew. Arxivat de l'original el 2021-07-09. [Consulta: 7 juliol 2021].

## Enllaços externs

* Imatges de Haworthia pygmaea var. dekenahii
# Bryconamericus beta

Bryconamericus beta és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 7,5 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Orinoco.

## Referències

* ↑ Eigenmann C. H., McAtee W. L. & i D. P. Ward 1907. On further collections of fishes from Paraguay. Ann. Carnegie Mus. v. 4 (núm. 2). 110-157.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Bryconamericus beta». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Galvis, G., J.I. Mojica i M. Camargo 1997. Peces del Catatumbo. Asociación Cravo Norte, Santafé de Bogotá, D.C., 188 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Lucena, C.A.S. i N.A. Menezes 2003. Subfamily Characinae (Characins, tetras). p. 200-208. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Lleterola roja

La lleterola roja, lleterola roja peixenca o lleterola sastre (Lactifluus volemus, del llatí pirum volemum -mena de pera grossa, que omple tota la mà) és una lleterola d'àrees muntanyenques, de superfície vellutada i de carn amb olor de peix, d'arengada.

## Morfologia

Té el barret més aviat gran, que pot assolir el 15 cm de diàmetre, de color groc ataronjat a bru ataronjat. La superfície és vellutada, eixuta.
Les làmines són denses, juntes, cremoses, amb el temps i el frec brunenques.
La cama és massissa, dura, del mateix color que el barret.
La carn és espessa, blanquinosa, s'enfosqueix en contacte amb l'aire, dolça al tast, amb una olor peixenca, que recorda l'arengada. El làtex és abundant, lletós, s'enfosqueix amb el temps, dolç,

## Hàbitat

Comú a la muntanya mitjana, vora planifolis, més freqüent vora faig, castanyer i roure. Pot aparèixer vora alzina i, mes rar, vora pins.

## Comestibilitat

És comestible però té poc valor culinari. Tot i així, la millor preparació culinària és a la brasa o al forn acompanyant carns.

## Bibliografia

* Carles i Font, Jaume: Anem a buscar bolets. Editorial Alta Fulla, Col·lecció Els Tres Mussols, núm. 7. Barcelona, setembre de 1996. ISBN 84-7900-071-6.

## Referències

* 1 2 "Institut d'Estudis Catalans-DIEC2"
* 1 2 3 Gràcia, Enric. La Clau dels Bolets: Identifica'ls de la mà d'Enric Gràcia, Vol. I, p:137. El Papiol: efadós, 2021. ISBN 978-84-18243-12-7.
* 1 2 3 Vidal, Josep Maria; Ballesteros, Enric. Bolets dels Països Catalans i els seus noms populars. Figueres: Brau Edicions, 2013. ISBN 9788496905986.
* 1 2 Basso, Maria Teresa. Lactarius Pers., p:848. Alassio: Mykoflora, 1999. ISBN 88-87740-00-3.

## Enllaços externs

* Fotografia i descripció de la lleterola roja. (castellà)
* Informació i fotografies d'aquest bolet. (anglès)
# Lleuda

La lleuda era un impost que gravava l'entrada de mercaderies a les ciutats i viles on hi havia mercat. De vegades rebia unes altres denominacions (peatge, portatge, barra, teloni),i d'altres vegades era relacionada amb altres exaccions, com el passatge, la reva i l'hostalatge. En el fons, tots aquest drets formaven part d'un mateix sistema impositiu, que gravava l'entrada de mercaderies per tarifa fixa i no pas ad valorem, con els delmes. La referència més antiga coneguda a Catalunya és el precepte adreçat pel rei Odó al bisbe de Vic. Gotmar, el 889, pel qual donà a la catedral el terç del teloni dels mercats de Vic i Manresa, que posteriorment (957) fou donat pel bisbe Guadamir a la canònica, donació confirmada pel bisbe Oliba el 1038. D'ençà del segle xiii, es redactaren llistes de productes amb l'impost que calia pagar en concepte de lleuda per cadascun d'ells. Podem destacar la llista d'aranzels de la lleuda de Barcelona (any 1221), la del port de Tamarit (1243), la de Cotlliure (1249), la de Perpinyà (de mitjan segle xiii), la de Tortosa (1252), la de Cambrils (1258), etc. També es cobraven lleudes a Girona, a Vilafranca del Penedès, al Pla de Barcelona, etc. La lleuda era una de les principals entrades que rebia el monarca en relació amb els diferents llocs del patrimoni reial. Generalment era arrendada, molt sovint a mercaders del lloc, cada any o cada dos anys.
Durant la segona meitat del segle xiv, i sobretot al llarg del XV, la lleuda, tarifada dos segles abans, anà perdent importància, substituïda per les noves imposicions anomenades generalitats o drets del general, que s'anaven imposant a mesura que les diputacions del general del Principat de Catalunya i el Regne de València anaren prenent caràcter permanent. La guerra civil catalana (1462-72) acabà de donar el cop mortal a les lleudes, que, bé que subsistiren en la quantia i la forma tradicionals, almenys en teoria, restaren com uns arbitris locals.

## Referències

* 1 2 3 Garcia, Arcadi «lleuda». Gran Enciclopèdia Catalana, 5-1976, pàg. 239.
* ↑ Tarifa de la Lleuda Real apellada de Tortosa ques cull y collecta en Barcelona y demes vilas y llochs del Principat de Catalunya. Joan Francisco Piferrer, 1806*, p. 13–.
* ↑ Bolòs, Jordi: Diccionari de la Catalunya medieval (ss. VI-XV). Edicions 62, Col·lecció El Cangur / Diccionaris, núm. 284, plana 157. Barcelona, abril del 2000. ISBN 84-297-4706-0
# Llevador de comptes

Un llevador de comptes era un document fet per un senyor, que incloïa una llista de les rendes que havia de cobrar. Era relacionat amb un lloc o amb diversos de la senyoria. S'hi esmentava el nom de la persona o del mas que havia de pagar el cens o bé la possessió per la qual el pagès havia de pagar.
Encara que de vegades rebi el nom de caput breuis, convé de diferenciar-lo del capbreu, fet als darrers segles medievals, davant d'un notari.

## Referències

* ↑ Bolòs, Jordi: Diccionari de la Catalunya medieval (ss. VI-XV). Edicions 62, Col·lecció El Cangur / Diccionaris, núm. 284. Barcelona, abril del 2000. ISBN 84-297-4706-0, plana 157.
# Llista d'alcaldes de Montgat

La llista d'alcaldes de Montgat (Maresme) recull les persones que han estat presidents de la corporació municipal montgatina.
| Nom | Període | Partit |
| Pere Rodés i Raymond | 1933-? | |
| Pere de José i Hermens | 1979-1999 | PSUC/PSC |
| Rosa Alemán i Serra | 1999-2003 | PSC |
| Alfred Matamala i Graupera | 2003-2005 | CIU |
| Jordi Ràmia i Gisbert | 2005-2011 | PSC |
| Francesc Xavier Garcia i Arrocha | 2011-2015 | CiU |
| Rosa Funtané i Vilà | 2015-2019 | ERC-AM |
| Andreu Absil i Solà | 2019-2022 | PSC |
| Mercè Marín i Planas | 2022-2023 | Junts |
| Andreu Absil i Solà | 2023-Avui | PSC |

## Referències

* ↑ Chimisanas i Julià, Abelard «Montgat es va segregar de Tiana fa 75 anys». Revista d'Informació Municipal, núm. 7, 2007.
* ↑ «Historial d'alcaldes/esses». Dades obertes Catalunya. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 gener 2022].
* ↑ Mas, Andreu «Rosa Funtané Vilà, alcaldessa de Montgat». El Punt Avui, 05-08-2015 [Consulta: 28 gener 2021].
* ↑ «Andreu Absil, alcalde de Montgat». Esportiu Maresme, 04-01-2022.
* ↑ Cedó, Fede «Mercè Marín es la nueva alcaldesa de Montgat». La Vanguardia, 04-05-2022.
* ↑ «Andreu Absil Solà escollit Alcalde de Montgat». Ajuntament de Montgat, 17-06-2023. [Consulta: 18 juny 2023].
# Llista d'emirs de Balànsiya

A continuació, es presenta una llista d'emirs musulmans de la taifa de Balànsiya, des de la caiguda del califat de Còrdova fins a la conquesta de Jaume I:

## Emirs independents

* Mubàrak i Mudhàffar, cap al 1011-1020.
* Labib al-Amirí de Tortosa, cap al 1020-1021.
* Abd-al-Aziz al-Mansur, 1021-1061.
* Abd-al-Màlik al-Mudhàffar, 1061-1064.
* Abu-Bakr ibn Abd-al-Aziz, governador toledà 1064-1075, rei 1075-1085.
* Uthman ibn Abi-Bakr, 1085.
* Yahya al-Qàdir, 1085-1092 (de Toledo 1079-1085, governa només a València del 1085 al 1092)
* Jàfar ibn Abd-Al·lah ibn Jahhaf, president d'una mena de república, 1092-1094.
* Rodrigo Díaz de Vivar el Cid, 1092-1099.
* Ximena Díaz, 1099-1102.

## Valís almoràvits

* Governadors almoràvits, 1102-1144.
* Revolta contra els almoràvits (1144-1147).

## Emirs independents

* Abu Abd-al-Màlik Marwan ibn Abd-Al·là ibn Abd-al-Aziz (cadi), 1145-1145.
* Abd-Al·lah ibn Sad ibn Mardanix, valí o governador de València 1145-1146 en nom d'Ibn 'Iyad, governador de Múrcia.
* Abd-Al·lah ibn Iyad, de gener a febrer del 1146.
* Abd-Al·lah ibn Jarak at-Tsagrí, de maig a setembre del 1146.
* Abd-Al·lah ibn Iyad 1146-1147.
* Muhàmmad ibn Sad ibn Mardanix, valí o governador de València, en nom d'Ibn 'Iyad, 1146-1147. Després rei de la taifa de Múrcia 1147-1172, més conegut com a Rei Llop.
* Abu-l-Hajjaj Yússuf, germà de l'anterior, governador de la taifa de València 1147-1171, sota el Rei Llop.

## Valís almohades

* Governadors almohades, 1171-1225.
* Abu-l-Hajjaj Yússuf. El 1171 se sotmeté a l'emperador almohade (1171-1186).
* Abu-Saïd Abd-ar-Rahman, 1225-1238 (després del 1229, només va controlar el nord de la taifa de València (sense incloure-hi la ciutat), com a vassall de Jaume I; després del 1233, va perdre el control al nord de la Plana).
* Zayyan ibn Mardanix, net d'Abu-l-Hajjaj Yússuf 1228-1238 (sols en part de la taifa).

## Referències

* ↑ Mata, Jordi «Jaume I. Rei i Mite». Sàpiens [Barcelona], núm. 121, 10-2012, p.8.14. ISSN: 1695-2014.
# Hubert S. Ryan

Hubert Sullivan Ryan (24 d'agost de 1876 - 1948) fou un compositor i crític musical anglès.
Alumne de la City of London School, fou durant vuit anys crític musical del The Standard, havent succeït en aquest càrrec al seu pare i al seu avi. Crític durant sis anys de The Daily Mail i després del Sunday Times, The Outlook, etc.
Estudià música amb Arthur Sullivan i Henry Gadsby en la Guildhall School of Music i va compondre una òpera en un acte que s'estrenà en l'Avenue Theatre, titulada The wicked Uncle (amb llibret de Frederich Wright. A més se li deuen: Six Elizabethan Aires, versos i música; Illusion; Colette; Alia Dogana; Pellea's Song, etc.

## Notes

* ↑ Who's who in music

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Apèndix núm. 9, pàg. 577 (ISBN 84-239-4579-0)