OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Georges Palicot

Georges Palicot (1863-1921) fou un compositor francès. Fou autor de diverses pantomimes i de les òperes Alcyone (Bolonya, 1891), La vendetta (1903); Rose de Provence (Montpeller, 1904), La balafre (Lió, 1907). Entre valsos himnes i poemes simfònics va compondre unes 150 obres.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 41, pàg. 329. (ISBN 84-239-4541-3)
# Haworthia turgida

Haworthia turgida és una espècie del gènere Haworthia de la subfamília de les asfodelòidies.

## Descripció

Haworthia turgida és una planta suculenta perennifòlia que pot arribar a fer una grandària entre 3 a 40 cm de alçada. Foma rosetes de fins a 10 cm de diàmetre, de fulles verdes i vidrioses amb textures "cristal·lines". Les fulles són recurvades a la punta, translúcides i marcades amb línies verdes. Es tornen vermelloses amb la llum directa del Sol. Pot tenir fillols per formar grups ràpidament. a la primavera, les rosetes madures produeixen tiges simples, verticals i filoses que porten flors petites, tubulars i blanques.

## Distribució i hàbitat

Haworthia turgida és originària de la província sud-africana del Cap Occidental, concretament d'Swellendam a Riversdal. Es troba a una alçada d'entre els 500 fins als 1500 metres i creix als turons de pedra calcària i a les pissarres, principalment protegides de la llum solar forta a l'ombra dels matolls.

## Taxonomia

Haworthia turgida va ser descrita per Haw. i publicat a Supplementum Plantarum Succulentarum 22, a l'any 1819.

### Etimologia

Haworthia: nom en honor del botànic britànic Adrian Hardy Haworth (1767-1833).
turgida: epítet llatí que significa "inflat".

### Varietats acceptades

* Haworthia turgida var. turgida (varietat tipus)
* Haworthia turgida var. longibracteata (G.G.Sm.) M.B.Bayer
* Haworthia turgida var. suberecta Poelln.

### Sinonímia

* Aloe turgida (Haw.) Schult. & Schult.f. in J.J.Roemer & J.A.Schultes, Syst. Veg., ed. 15 bis 7: 635 (1829).
* Catevala turgida (Haw.) Kuntze, Revis. Gen. Pl. 2: 707 (1891).
* Haworthia retusa var. turgida (Haw.) M.B.Bayer, Haworthia Update 7(4): 36 (2012).

## Referències

* 1 2 «Haworthia turgida». World of Succulents. [Consulta: 8 febrer 2021].
* ↑ «Haworthia turgida» (en anglès). Llifle - Encyclopedia of living forms. [Consulta: 7 juliol 2021].
* ↑ «Haworthia turgida». Conservatori i Jardí Botànic de Ginebra: Flora africana. [Consulta: 8 febrer 2021].
* ↑ «Haworthia turgida» (en anglès). The Encyclopedia of Succulents. [Consulta: 8 febrer 2021].
* ↑ Haworthia turgida a Tropicos
* ↑ Charters, Michael L. «California Plant Names: Latin and Greek Meanings and Derivations. A Dictionary of Botanical and Biographical Etymology» (en anglès), 2021. [Consulta: 4 maig 2021].
* ↑ Jilemicky, Jakub. «Haworthia turgida» (en anglès). www.haworthia-gasteria.com. [Consulta: 7 juliol 2021].
* ↑ «Varietats acceptades en negreta de Haworthia turgida» (en anglès). World Checklist of Selected Plant Families (WCSP) Royal Botanic Gardens, Kew. Arxivat de l'original el 2017-09-14. [Consulta: 7 juliol 2021].
* ↑ «Sinònims de Haworthia turgida» (en anglès). World Checklist of Selected Plant Families (WCSP) Royal Botanic Gardens, Kew. Arxivat de l'original el 2021-07-11. [Consulta: 7 juliol 2021].

## Bibliografia

* Gibbs Russell, G. E., W. G. Welman, E. Reitief, K. L. Immelman, G. Germishuizen, B. J. Pienaar, M. v. Wyk & A. Nicholas. 1987. List of species of southern African plants. Mem. Bot. Surv. S. Africa 2(1–2): 1–152(pt. 1), 1–270(pt. 2).
* Haworthia Revisited : 153-154 (1999).
* Fl. S. Africa 5[1]: 149 (2000).
# Józef Bohdan Zaleski

Józef Bohdan Zaleski (Bohatyrka, Kíev, 14 de febrer de 1802 - Villepreux raval de París, 31 de març, 1886) fou un poeta del romanticisme polonès.
Passà la seva joventut en ple camp ucraïnès, i només, el 1820, es traslladà a Cracovia, a les beceroles del romanticisme polonès. Abans ja havia format un cercle literari amb Goszczyński i Grabowski, amb el fi de cultivar la poesia eslava i especialment per a estudiar la vida nacional d'Ucraïna. El 1830 prengué part en la revolució polonesa, i en veure-la fracassada, abandonà la pàtria i s'establí a París, on va mantenir amistoses relacions amb Mickiewicz.
Viatjà per Alemanya i Itàlia (1836-1881) i Palestina (1842). Inspirant-se en els cants nacionals d'Ucraïna, creà un especial gener poètic, l'anomenada duma històrica, ressò dels antics càntics èpics populars, però de caràcter més artístic, especialment en la forma (Duma del alamán Kosiński, Duma de Mazepa i Johann Bieniawski). Després del fragment èpic Damià, el príncep Wisnowiecki (dos cants), publicà una extensa rapsòdia cavalleresca, La dama d'or (1836), de la qual només acabà la primera part.
Una epopeia de la vida cosaca és la Campanya de Zbaraz 1839, inspirada en la lluita dels zaporoges i en la victòria polonesa sobre els tàrtars a Zbaraz, amb visible idealització dels cosacs. Molt original és la seva fantasia elegíaca-eròtica Rusalcas (1829), poema de quatre cants amb epíleg líric, influït, en part, per l'amor no correspost que sentí el poeta per Rosa Zukowska.
L'esperit de l'estepa (1836), poema que recorda el visionaris-me de Mickiewicz, conté unes consideracions vers la missió de la poesia, la història universal i els destins de Polònia. De caràcter religiós és el poema èpic La Sagrada Família (1842), inspirada en l'Evangeli segons Sant Lucas i influït poderosament pel misticisme de Andrzej Towiański. De caràcter místic és la col·lecció Oratori profètic (Posen, 1866). Com líric en el sentit del cant popular, refosa en nous accents vigorosos, com incomparable músic de l'idioma i idealitzador poètic del sentir nacional eslau, Zaleski figurarà sempre entre els corifeus de la literatura polonesa.
Les seves Obres completes es publicaren a Posen (1842), Sant Petersburg (1851) i Lviv (1877). La seva correspondència la publicà Casmir Zalewski (4 t., Lviv). El violinista Karl Lipinski possà música a la col·lecció de 169 cants populars de la Galitzia, amb acompanyament de piano, Pieśni polskie i ruskie ludu Galicyiskiego i muskya instramento ivana (Lamberg, 1834), amb notes d'aquest poeta.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 70, pags. 906-07 (ISBN 84-239-4570-7)
# Bryconamericus emperador

Bryconamericus emperador és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 10,4 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical entre 23 °C - 27 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Panamà (conques dels rius Chagres, Tuira, Bayano i Santa María) i Colòmbia (rius Baudó, San Juan, Atrato, i rius de la costa pacífica).

## Referències

* ↑ Eigenmann C. H., McAtee W. L. & i D. P. Ward 1907. On further collections of fishes from Paraguay. Ann. Carnegie Mus. v. 4 (núm. 2). 110-157.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Eigenmann, C. H. & Ogle, F. 1907. An annotated list of characin fishes in the United States National Museum and the Museum of Indiana University, with descriptions of new species. Proceedings of the United States National Museum v. 33 (núm. 1556): 1-36.
* ↑ «Bryconamericus emperador». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl 1995. Aquarien Atlas. Band 4. Mergus Verlag GmbH, Verlag für Natur- und Heimtierkunde, Melle, Alemanya. 864 p.

## Bibliografia

* Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Lucena, C.A.S. i N.A. Menezes 2003. Subfamily Characinae (Characins, tetras). p. 200-208. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# César Thomson

César Thomson (Lieja, Bèlgica, 18 de març, 1857 - Lugano, Suïssa, 21 d'agost de 1931) fou un violinista belga.
En el Conservatori de Lieja cursà els seus estudis professionals sota la direcció de Joseph Dupuis, perfeccionant-los més tard amb Leonard. De 1882 a 1897 i després de guanyar una sòlida fama com a concertista de violí en les principals ciutats d'Europa, fou professor de violí del Conservatori de Lieja, on entre els seus alumnes comptà amb Laurent Halleux, Alfred Pochon, José Porta, Florizel von Reuter, Eugénie-Emilie Juliette Folville, i des de l'última data citada en el de Brussel·les, on va tenir com alumne, entre d'altres Virgilio Panisse, sense interrompre per aquest motiu les seves tournées artístiques per Europa i Amèrica.
Fou un dels virtuosos del violí de més sòlida tècnica i de major austeritat interpretativa.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 61, pàg. 669 (ISBN 84-239-4561-8)
* ↑ EDITORIAL RAMÓN SOPENA, S. A. Nueva Enciclopedia Sopena, Volum núm. IV, pàg. 871 (Copyright 1952)
* ↑ Enciclopèdia Espasa Apèndix núm. 9, pàg. 171 (ISBN 94-239-4590-2)
* ↑ Enciclopèdia Espasa Volum núm. 24, pàg. 268 (ISBN 84-239-4524-3)
# Hubert Waelrant

Hubert Waelrant (Tongerloo, Bèlgica, vers l'any 1517 - Anvers, 19 de novembre de 1595) compositor i teòric belga.
Deixeble de Willaert, a Venècia, el 1547 s'establí a Anvers, on fundà una escola de música, en la qual ensenyava, en lloc de la solmització pels hexacords (escala de sis sons), un sistema de set síl·labes, una per a cada nota, llavors conegut pel nom de voce-disació, i què, quant a les vocals, corresponia a la nomenclatura de l'escala actual.
Fundà una casa per l'edició de la música en companyia de Laet; hi publicà la majoria de les seves obres, entre les quals cal mencionar:
* sis llibres de motets, a 5 i 6 veus (1554-56);
* un altre de motets a 5 veus, que fou confiscat per la Inquisició com a sospitós d'heretgia (1558);
* dos més a 4 veus;
* Jardí musical, cançons a 3 veus, i un altre de cançons a 4 veus, amb el mateix títol (1568).
En totes les antologies de l'època, especialment en la titulada Symphonia angelica (1565), s'hi troben composicions de Waelrant així com de compositors coetanis d'ell com l'italià Hippolito Sabino.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 69, pàg. 1442 (ISBN 84-239-4569-3)

## Referències

* ↑ Enciclopèdia Espasa Volum núm. 52, pàg. 1078 (ISBN 84-239-4552-9)
# Gephyroglanis congicus

Gephyroglanis congicus és una espècie de peix de la família dels claroteids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 43 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: conca del riu Congo, incloent-hi el riu Lualaba.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Risch, L.M., 1986. Bagridae. p. 2-35. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.
* ↑ Seegers, L., 2008. The catfishes of Africa. A handbook for identification and maintenance. Aqualog Verlag A.C.S. GmbH, Alemanya. 604 p.
* ↑ Risch, L.M., 1986.

## Bibliografia

* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Americà d'Història Natural. Museu Americà d'Història Natural, Central Park West, NY 10024-5192 (Estats Units).
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Geerinckx, T., L. Risch, E. J. Vreven, D. Adriaens I G. G. Teugels, 2007: Claroteidae (pp. 587-629). A: The Fresh and Brackish Water Fishes of Lower Guinea, West-Central Africa. Vol. 1. (Stiassny et al., 2007).
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Risch, L.M., 2003. Claroteidae. p. 60-96. A: C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douce et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest, Vol. 2. Coll. Faune et Flore tropicales 40. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica, Museum National d'Histoire Naturalle, París, França i Institut de Recherche pour le Développement, París, França. 815 p.
* Skelton, P. H., L. Risch i L. de Vos, 1984: On the generic identity of the Gephyroglanis catfishes from southern Africa (Pisces, Siluroidei, Bagridae). Revue de Zoologique Africaine v. 98 (núm. 2): 337-372.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Haworthia veltina

Haworthia veltina és una espècie del gènere Haworthia de la subfamília de les asfodelòidies (Asphodeloideae).

## Descripció

Haworthia veltina és una planta suculenta perennifòlia que pot arribar a fer entre 2 a 10 cm de alçada. Les seves fulles són simples, lanceolades i de color verd clar i en són vermelles a la punta i formant una botànica. Produeix raïms florals tubulars blanques i es formen càpsules columnars.

## Distribució

Haworthia veltina creix a la província sud-africana del Cap Oriental.

## Taxonomia

Haworthia veltina va ser descrita per M.Hayashi i publicat a Haworthia Study 12: 11, a l'any 2004.

### Etimologia

Haworthia: nom en honor del botànic britànic Adrian Hardy Haworth (1767-1833).
veltina: epítet llatí que significa "una mica vellut".

## Referències

* 1 2 «Haworthia veltina». World Checklist of Selected Plant Families (WCSP). Arxivat de l'original el 2021-12-18. [Consulta: 19 desembre 2021].
* ↑ Charters, Michael L. «California Plant Names: Latin and Greek Meanings and Derivations. A Dictionary of Botanical and Biographical Etymology» (en anglès), 2021. [Consulta: 4 maig 2021].

## Enllaços externs

* Imatges de Haworthia veltina
# Bryconexodon

Bryconexodon és un gènere de peixos de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Taxonomia

* Bryconexodon juruenae (Géry, 1980)
* Bryconexodon trombetasi (Jégu, Santos & Ferreira, 1991)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Géry, J. 1980.
* ↑ Jégu, M. & dos Santos, G. M. Ferreira, E. 1991. Une nouvelle espèce de Bryconexodon (Pisces, Characidae) décrite du bassin du Trombetas (Parà, Brésil). Journal of Natural History v. 25 (núm. 3): 773-782.
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ Practical Fishkeeping (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The diversity of fishes: Biology, Evolution, and Ecology. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6. ISBN 0-471-25031-7.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* uBio (anglès)
# Gerard Tonning

Gerard Tonning (Stavanger, Noruega, 25 de maig de 1860 - 10 de juny de 1940, Nova York, Estats Units) fou un compositor noruec.
Feu els estudis literaris en la Universitat de Cristiania (ara Oslo) i els musicals en la mateixa capital amb Ole Olsen i després en el Conservatori de Múnic. Establert més tard als Estats Units, allà fou professor de piano i de teoria i director de l'Acadèmia de Duluth, havent també dirigit la Mozart Choral Society.
Entre les seves composicions hi figuren:
* Romança, per a violí i piano;
* Paul Revere's Ride, poema simfònic per a violí i piano;
* Interludi, per a quartet d'arc;
* La canoa blanca, cantata per a solo, cor, i orquestra;
* Trio amb piano;
* Nocturns per a piano;
* música pel drama Leiff Erikson;
* En el jardí de la fira, (opereta);
* Amor triomfant, pantomima;
* En la Vella Nova Anglaterra, drama líric;
* Rapsòdia noruega, i d'altres moltes composicions per a piano.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 62, pàg. 740 (ISBN 84-239-4562-6)
# Gerres microphthalmus

Gerres microphthalmus és una espècie de peix pertanyent a la família dels gerrèids.

## Descripció

* Fa 12 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima temperat i pelàgic-nerític que viu fins als 20 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic nord-occidental: el sud del Japó.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Quoy J. R. C. & Gaimard J. P., 1824-1825. Description des Poissons. Chapter IX. A: Freycinet, L. de, Voyage autour du Monde...exécuté sur les corvettes de L. M. "L'Uranie" et "La Physicienne," pendant les années 1817, 1818, 1819 et 1820. París. Voyage Uranie, Zool. . 192-401.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Iwatsuki, Y., S. Kimura & T. Yoshino, 2002. A new species: Gerres microphthalmus (Perciformes: Gerreidae) from Japan with notes on limited distribution, included in the "Gerres filamentosus complex". Ichth. Research v. 49 (núm. 2): 133-139.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H., C. Araga i T. Yoshino, 1975. Coastal fishes of southern Japan. Tokai University Press, Tòquio, el Japó. 382 p.
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Nakabo, T., 1993. Fishes of Japan with pictorial keys to the species. Tokai University Press, el Japó. 1474 p.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Gherardello da Firenze

Gherardello da Firenze fou un compositor italià del Renaixement i un dels representants més notables del nou estil.
Era membre d'una família de músics, i tant el seu germà Jacopo i el seu fill Giovanni eren també compositors, però, res de la seva música sobreviu. Va néixer probablement en o prop de Florència, i va passar la major part de la seva vida allà.
En 1343 apareix en els arxius de la catedral de Florència, Santa Reparata (això va ser abans de la construcció de la catedral principal, Santa Maria del Fiore) com a secretari. Més tard es va convertir en un sacerdot, i després es va exercir com a capellà de Santa Reparata des 1345-1351 - durant els anys en què la mort Negra va devastar la ciutat.
És probable que al voltant de 1351 es va unir a l'ordre de la Vallombrosa, un orde benedictí amb una abadia a uns 30 km de Florència. Els detalls dels últims anys de la seva vida estan absents, i la data de la seva mort s'infereix d'un sonet escrit el 1362 o 1363, probablement per Simone Peruzzi, lamentant la seva mort, que va tenir lloc a Florència.
En les Biblioteques de Florència i París i en el Museu Britànic de Londres s'hi troben balades, madrigals i cançons de caça de Gherardello. Entre aquestes últimes és magnífica la que comença Tosto che l'alba, publicada per primera vegada per J. Wolf el 1902.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 25, pàg. 1528 (ISBN 84-239-4525-1)
# Ghost World (pel·lícula)

Ghost World és una pel·lícula estatunidenco-britànica-alemanya de 2001, dirigida per Terry Zwigoff i adaptada del còmic del mateix nom creat per Daniel Clowes. L'obra se situa a l'exemplar Eightball núm. 11, de juny de 1993. Ha estat doblada al català.

## Argument

Enid Coleslaw i Rebecca Dopple-Meyer són dues joves americanes de 19 anys. Després d'obtenir el seu diploma i acabats els seus anys d'institut, decideixen d'instal·lar-se juntes, però les seves tendències sarcàstiques les impedeixen d'entrar a la vida adulta. Enid es creuarà amb un venedor de discos sense categoria anomenat Seymour. Farà amistat amb ell …

## Cinema

Amb l'ajuda de Daniel Clowes, el director Terry Zwigoff (Crumb) va realitzar l'any 2001 una adaptació cinematogràfica de Ghost World amb Thora Birch, Scarlett Johansson i Steve Buscemi. La trama és completament remodelada, s'han afegit personatges, l'accent és clarament posat en el personatge d'Enid. Sense ser fidel als dibuixos que l'han inspirat, el film rebrà desenes de premis internacionals o nominacions.

## Repartiment

* Thora Birch: Enid
* Scarlett Johansson: Rebecca
* Steve Buscemi: Seymour
* Brad Renfro: Josh
* Illeana Douglas: Roberta Allsworth
* Bob Balaban: el pare de l'Enid
* Anna Pastor: la mare de Seymour
* Stacey Travis: Dana
* Tom McGowan: Joe
* Pat Healy: John Ellis
* Dave Sheridan: Doug

## Premis i nominacions

* Festival de Deauville 2001
** Premi del jurat
** Premi de la millor actriu per a Thora Birch
* Nominació al gran premi de la Unió de la crítica de cinema 2003.
* Nominada a l'Oscar al millor guió adaptat
* 2 Nominacions al Globus d'Or: Actriu (Thora Birch), Actor Secundari
* 2 premis en el Festival de Toronto: Millor actriu (Thora Birch), actriu secundària
* Independent Spirit: Millor actor secundari (Buscemi) i guió novell. 3 nominacions
* Sindicat de Guionistes (WGA): Nominada a Millor guió adaptat
* British Independent Film Awards (BIFA): Nominada millor pel·lícula en llengua anglesa

## Al voltant de la pel·lícula

El personatge de Doug Gormley interpretat per Dave Sheridan (armat d'un nunchaku i que es baralla amb el propietari del supermercat), fa una aparició el mateix any al clip By The Way de Red Hot Chili Peppers. Per la proximitat de les dues produccions, s'ignora quina obra ha inspirat l'altre.
Aquest film forma part dels nombrosos films rodats al Quality Cafe, a Downtown Los Angeles.

## Referències

* ↑ «Ghost world». Ésadir.cat. [Consulta: 1r setembre 2022].
* ↑ Scott, A. O. «Film Review; Teenagers' Sad World In a Comic Dimension» (en anglès). The New York Times.

## Enllaços externs

* Ghost World a Goita què fan, ara!
# Giacomo Antonio Piccioli

Giacomo Antonio Piccioli (Corbario, República de Venècia, segle XVI) fou un compositor italià.
Abraçà la carrera eclesiàstica i en música fou alumne de Costanzo Porta.

## Obres

* Litaniae de B. V. 5 voc.
* Canzonette a 3 voci (Venècia, 1593);
* Missa Voce mea, a 5 veus, que s'inserí en la col·lecció de misses publicades per Julio Bonagionta a Milà (1588). etc.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 44, pàg. 525 (ISBN 84-239-4544-8)