OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Francisco Martínez Corbalán

Francisco Martínez Corbalán fou un polític espanyol, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.
Originari de la regió de Múrcia. Llicenciat en dret, treballà com a advocat i registrador de la propietat. Fou elegit diputat del Partit Conservador pel districte de Iecla a les eleccions generals espanyoles de 1876 i 1879 i pel de Roquetes a les eleccions generals espanyoles de 1884. El 1877 fou governador civil de Múrcia i el 1878 de Sevilla. De juliol a novembre de 1885 fou governador civil de la província de Madrid.

## Referències

* ↑ Alfonso XII: la riada de Santa Teresa
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
* ↑ Gaceta de Madrid núm. 280, de 07/10/1877.
* ↑ Gaceta de Madrid núm. 212, de 31/07/1878.
* ↑ Gaceta de Madrid núm. 197, de 16/07/1885 (nomenament) i Gaceta de Madrid núm. 335, de 01/12/1885 (dimissió).
# Maurice Greene (compositor)

Maurice Greene (Londres, 12 d'agost de 1696 – 1 de desembre de 1755) fou un compositor i organista anglès.
Primer fou infant de cor en l'església de Sant Pau i després estudià amb Richard Brind, sent nomenat el 1716 organista de l'església de St. Dustan i el 1717 de la de St. André. El 1718 succeí al seu mestre com a organista de l'església de Sant Pau i el 1727 a Croft com a compositor i organista de la Capella Reial. El 1730 fou nomenat professor de música de la Universitat de Cambridge, que li concedí el títol de doctor en música, i el 1735 rebé el de compositor de l'orquestra particular del rei. Fou un dels fundadors de la Societat de Musics de Londres i entusiasta partidari de Händel.
Entre les seves nombroses obres es compten:
* Jepphtah, oratori (1737);
* The force of truth, (1744);
* les òperes Florimel, The Judgement of Hercules, Phoebe;
* 40 Antífones, que figuren entre les millors composicions sagrades del segle xviii (1743); cànons, cantates, preludis i exercicis per a piano.

## Bibliografia

Enciclopèdia Espasa Volum núm. 26, pàg. 1243 (ISBN 84-239-4526-X)
# George Jeffreys

George Jeffreys (Regne Unit, 1610 - 1685) fou un compositor anglès. Es tenen escasses notícies de la seva vida. L'única referència que de la mateixa i dels seus mèrits artístics se'n coneix consta en l'obra The Life and Times of Anthony Wood, publicada per la Societat Històrica d'Oxford, en la qual se cita Jeffreys com alumne de Christ Church celebrant-se la seva extrema habilitat com a organista i virginalista.
La totalitat de la seva obra encara roman en manuscrits. Va compondre gran nombre de motets, himnes, nadales i madrigals; una cantata, una simfonia per a orquestra de corda. Els musicòlegs anglesos consideren en Jeffreys com el compositor més important dels immediats successors de Henry Purcell.

## Referències

* ↑ Apèndix núm. 6. pàg. 544, de l'Enciclopèdia Espasa ISBN 84-239-4576-6
# Maurolicus japonicus

Maurolicus japonicus és una espècie de peix pertanyent a la família dels esternoptíquids.

## Descripció

* Fa 5 cm de llargària màxima.
* Nombre de vèrtebres: 32-34.

## Depredadors

Al Japó és depredat per Champsodon snyderi.

## Hàbitat

És un peix marí i batipelàgic que viu entre 50 i 400 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Hawaii i el Japó.

## Costums

És bentopelàgic.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Cocco A., 1838. Su di alcuni salmonidi del mare di Messina. Nuovi Ann. Sci. Nat. Bologna Anno 1 Tomo 2 (fasc. 9). 161-194.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Ishikawa, C., 1915. On a new species of Maurolicus, Maurolicus japonicus. Journal of the College of Agriculture, Imperial University Tokyo v. 6 (núm. 2): 183-191, Pls. 12-13.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Nakabo, T., 2002. Fishes of Japan with pictorial keys to the species. Tokai University Press, el Japó, pp v-866.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Morohoshi, Y. i K. Sasaki, 2003. Intensive cannibalism and feeding on bregmacerotids in Champsodon snyderi (Champsodontidae): evidence for pelagic predation. Ichthyol. Res. 50:387-390.
* ↑ Mundy, B.C., 2005. Checklist of the fishes of the Hawaiian Archipelago. Bishop Museum Bulletins in Zoology. Bishop Mus. Bull. Zool. (6):1-704.
* ↑ Ohshimo, S., 2004. Spatial distribution and biomass of pelagic fish in the East China Sea in summer, based on acoustic surveys from 1997 to 2001. Fish. Sci. 70:389-400.
* ↑ Mundy, B.C., 2005.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* Catalogue of Life Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* AQUATAB
# George Perry (compositor)

George Frederick Perry (Norwich, 1793 – Londres, 4 de març de 1862) fou un violinista, organista i compositor britànic.
El 1822 fou director del Haymarket Theatre i organista de Quebeck Chapel, de 1832 a 1847 mestre concertador de la Sacred Harmony Society, i a partir de 1846 organista de l'església de la Trinitat.
Va compondre els oratoris La mort d'Abel, La caiguda de Jerusalem, Hiskia i Elias i els sacerdots de Baal; una cantata, Morning, noon and night, i una obertura, The persian hunters.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 43, pàg. 1082 (ISBN 84-239-4543-X)
# Loisach

El Loisach és un riu dels Alps bavaresos (Alemanya), afluent esquerre del riu Isar.
El Loisach té les seves fonts al Tirol, a 1.658 metres d'altura, en les muralles calcàries, descarnades i abruptes del Wetterstein, un dels cims del qual, el Zugspitze (1.950 m.), és el punt culminant de Baviera. Aquesta muralla rocallosa domina al riu que l'envolta al sud, a l'oest i al nord, tancant en la seva corba l'Eibsee, petit llac solitari d'aigües tranquil·les, que hi ha al peu del Zugspitze.
La vall del Loisach és un antic fons lacustre, que les aigües ompliren en l'època terciària, i del qual es desviaren diversos corrents per formar quatre pantans que encara assenyalen l'estat primitiu de les lleres. El primer pantà, que era el més petit, a l'oest del Zugspitze, constituïa la conca del Lemoos, d'on en surt avui el Leixach per córrer entre elevats marges, primer en direcció nord, i després vers l'est. Després s'eixampla la llera del riu, rebent el seu principal afluent el Partnach. Entre Garmisch-Partenkirchen baixa a la segona conca pantanosa Filz d'Oberau, passant de seguida a la tercera, nomenada Eschuloe, de forma oval i, per acabar, la de Benediktbeuren-Konigsdorf, que és la més vasta i on rep per un canalet el cabal del Llac Kochel. Seguint vers el nord-est passa per Heilbronn, ciutat famosa per les seves aigües minerals i desemboca en l'Isar a Wolfratshausen, després de 125 quilòmetres de curs.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 30, pàg. 1462 ISBN 84-239-4530-8
# Peckoltia filicaudata

Peckoltia filicaudata és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 14 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* ↑ Miranda Ribeiro A. de 1912. Loricariidae, Callichthyidae, Doradidae e Trichomycteridae. A Commissão de Linhas Telegraphicas Estrategicas de Matto-Grosso ao Amazonas. Matto-Grosso Annexo núm. 5. 1-31.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Armbruster, J.W. 2008. The genus Peckoltia with the description of two new species and a reanalysis of the phylogeny of the genera of the Hypostominae (Siluriformes: Loricariidae). Zootaxa, 1822: 1–76.
* Axelrod, Herbert, R. (1996). Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Schaefer, S. A. (1986). Historical biology of the loricariid catfishes: phylogenetics and functional morphology. Unpublished D. Phil. Thesis, The University of Chicago, Chicago, Estats Units. 290 pp.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Max Gabriel

Max Gabriel fou un compositor alemany de finals del segle xix i principis del xx.
Per espai de molts anys fou director del teatre de la Residència de Hannover i és autor d'aplaudides operetes, entre elles: Stffen Langer (1889), Der Freiweber (1890), i Der Garde Uhlan (1892).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 25, pàg. 355 (ISBN 84 239-4525-1)
# Lophogobius

Lophogobius és un gènere de peixos de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Cos robust i una mica comprimit.
* La boca és obliqua i arriba fins a sota de la pupil·la.
* Tenen una cresta a la nuca que s'estén des de l'aleta dorsal fins a entremig dels ulls.
* Les aletes pèlviques es troben fusionades en un disc.
* Aleta caudal arrodonida i, gairebé, de la mateixa longitud que el cap.
* Escates grosses.

## Taxonomia

* Lophogobius androsensis (Breder, 1932)
* Lophogobius bleekeri (Popta, 1921)
* Lophogobius cristulatus (Ginsburg, 1939)
* Lophogobius cyprinoides (Pallas, 1770)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Breder, C. M., Jr., 1932. An annotated list of fishes from Lake Forsyth, Andros Island, Bahamas, with the descriptions of three new forms. American Museum Novitates Núm. 551: 1-8.
* ↑ Popta, C. M. L., 1921. Dritte Fortsetzung der Beschreibung von neuen Fischarten der Sunda-Expedition. Zoologische Mededelingen (Leiden) v. 6: 203-214.
* ↑ Ginsburg, I., 1939. Twenty one new American gobies. Journal of the Washington Academy of Sciences v. 29 (núm. 2): 51-63.
* ↑ Pallas, P. S., 1770. Spicilegia Zoologica quibus novae imprimis et obscurae animalium species iconibus, descriptionibus atque commentariis illustrantur. Berolini, Gottl. August. Lange. Spicilegia Zoologica quibus novae imprimis et obscurae animalium species iconibus, descriptionibus atque commentariis illustrantur. v. 1 (fasc. 8): 1-56, Pls. 1-5.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)

## Bibliografia

* Birdsong, R. S., Murdy, E. O. i Pezold, F. L., 1988. A study of the vertebral column and median fin osteology in gobioid fishes with comments on gobioid relationships. Bull. Mar. Sci., 42:174-214.
* Jordan, D.S. i Evermann, B.W., 1898. The fishes of North and Middle America: a descriptive catalogue of the species of fish-like vertebrates found in the waters of North America, north of the Isthmus of Panama. Part III., Bull. U.S. Nat. Mus., 47:2183-3136.
* López, M. I. i Bussing, W. A., 1982. Lista provisional de los peces marinos de la Costa Rica. Revista de Biología Tropical, 30(1):5-26.
* McCosker, J. E. i Dawson, C. E., 1975. Biotic passage through the Panama Canal, with particular reference to fishes. Marine Biology, 30:343-351.
* Rubinoff, R. W. i Rubinoff, I., 1968. Interoceanic colonization of a marine goby through the Panama Canal. Nature, 217:476-478.

## Enllaços externs

* uBio (anglès)
* Biodiversity Institute of Ontario (anglès)
# Peckoltia kuhlmanni

Peckoltia kuhlmanni és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Brasil.

## Referències

* ↑ Miranda Ribeiro A. de 1912. Loricariidae, Callichthyidae, Doradidae e Trichomycteridae. A Commissão de Linhas Telegraphicas Estrategicas de Matto-Grosso ao Amazonas. Matto-Grosso Annexo núm. 5. 1-31.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Armbruster, J.W. 2008. The genus Peckoltia with the description of two new species and a reanalysis of the phylogeny of the genera of the Hypostominae (Siluriformes: Loricariidae). Zootaxa, 1822: 1–76.
* Axelrod, Herbert, R. (1996). Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Schaefer, S. A. (1986). Historical biology of the loricariid catfishes: phylogenetics and functional morphology. Unpublished D. Phil. Thesis, The University of Chicago, Chicago, Estats Units. 290 pp.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Loricaria apeltogaster

Loricaria apeltogaster és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 26 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Uruguai, Paranà i Paraguai.

## Referències

* ↑ Linnaeus C. 1758. Systema Naturae, Ed. X. (Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio decima, reformata.) Holmiae. Systema Nat. ed. 10 v. 1. i-ii + 1-824.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Boulenger, G. A. 1895. (Abstract of a report on a large collection of fishes formed by Dr. C. Ternetz in Matto Grosso and Paraguay, with descriptions of new species.). Proceedings of the Zoological Society of London. 1895 (pt 3): 523-529.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Gosline, William A. 1947. Contributions to the classification of the Loricariid catfishes. Archos. Mus. Nat., Rio de Janeiro, 41:79-144.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Isbrücker, I. J. H. 1981: Revision of Loricaria Linnaeus, 1758 (Pisces, Siluriformes, Loricariidae). Beaufortia v. 31 (núm. 3): 51-96.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Sands, David. 1988. A Fishkeeper's Guide to South American Catfishes. Tetra Press, Nova Jersey, Estats Units. 117pp.
* Schaefer, S.A. 2003. Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Peckoltia lineola

Peckoltia lineola és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Veneçuela i Colòmbia.

## Referències

* ↑ Miranda Ribeiro A. de 1912. Loricariidae, Callichthyidae, Doradidae e Trichomycteridae. A Commissão de Linhas Telegraphicas Estrategicas de Matto-Grosso ao Amazonas. Matto-Grosso Annexo núm. 5. 1-31.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Armbruster, J.W. 2008. The genus Peckoltia with the description of two new species and a reanalysis of the phylogeny of the genera of the Hypostominae (Siluriformes: Loricariidae). Zootaxa, 1822: 1–76.
* Axelrod, Herbert, R. (1996). Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Schaefer, S. A. (1986). Historical biology of the loricariid catfishes: phylogenetics and functional morphology. Unpublished D. Phil. Thesis, The University of Chicago, Chicago, Estats Units. 290 pp.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Georges Auric

Georges Auric (Lodeva, Erau, 15 de febrer de 1899 – París, 23 de juliol de 1983) fou un compositor francès.
Alumne primer del Conservatori de París i després de la Schola Cantorum de Vincent d'Indy. Entusiasta en un principi de la música de Ravel, seguí llurs petjades en les primeres composicions, però més tard, sota la influència d'Erik Satie, constituí amb Durey i Honegger el grup que, amb la incorporació d'altres músics "avantguardistes", fou conegut amb el nom d'Els sis. D'aquest període de llur carrera, l'obra més representativa és la música d'escena composta per a Les Fâcheux, de Molière, convertida més tard en ballet. Les obres del període 1920-30 tenen una influència força notable de Stravinski, encara que llur estil tingui certa tendència envers l'expressió personal, generalment humorística. A través de llurs audàcies harmòniques i formals, deixa endevinar, tanmateix, una sòlida formació tècnica, i en llurs composicions no li'n són alienes, detalls molt genials.
La llista d'obres compren fins al 1930: per a teatre, Les Noces de Camache, ballet, La Reine de coeur; Les Fâcheux; Les Pélicans; el ballet Les Matelots; La Pastorale; Mariage de M. le Troubadec; Les Enchantements d'Alcine, ballet representat en l'Òpera de París el 1929, i música d'escena de Malbruck se'n va-t-en guerre, i de Les alegres comares de Windsor; per a orquestra, Foxtrot; Nocturne; i Suite; per a piano, Tres pastorals; Adieu New-York, foxtrot; Sonatine, i Chandelles romaines, aquesta última per a dos pianos. Per a cant escriví tres interludis; Huit poèmes; Les Joues en feu; Alphabet, i dos o tres quaderns més de melodies. Del seu treball en contacte en diverses disciplines artístiques, fou el cinema el que li donà major fama i on ell es trobava més còmode component.
Auric demostrà també una gran capacitat per a desenvolupar càrrecs oficials i d'organització, fins a assolir un lloc destacat en el món musical parisenc. De 1954 a 1977 fou president de la Societat d'autors, compositors i editors de música de França. El 1962 ingressà en l'Institut i, de 1962 a 1968, fou administrador de l'Òpera i de l'Opéra-Comique. També exercí com a crític. En llur creació artística, Auric fou considerat iconoclasta, irreverent i fins i tot humorístic. La seva obra mostra un estil melòdic ple de gràcia, una harmonia simple i una construcció que treu profit de la més petita inspiració. A partir de 1930 compongué Sonata en fa (1931) i Partita pour deux pianos (1958), entre la música de cambra; Phèdre (1950), i La Reine du cour (1949) entre els seus millors ballets; en el cinema compongué per a René Clair (À nous la liberté, 1932), Jean Cocteau (Le Sang d'un poète, 1930); La Belle et la Bête, 1946), John Huston (Moulin Rouge), 1952) i un llarg etc.; el cicle Imaginées (iniciat el 1968), ambiciosa peça experimental entre instrumental i vocal.

## Referències

* Tom núm. 6 de l'Enciclopèdia Espasa.