OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# El nou món

El nou món (títol original: The New World) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Terrence Malick, estrenada l'any 2005 Ha estat doblada al català.

## Argument

Al segle XVII, sobre la costa Est d'Amèrica del Nord, tres vaixells anglesos atraquen per fundar una nova colònia que pren el nom de Jamestown. Sobre el marge, un grup d'amerindis els observa amb estupefacció. Tot just desembarcat, un dels colons, John Smith, és a punt d'ésser penjat per rebel·lió. És indultat in extremis pel capità Christopher Newport, el cap de l'expedició.

## Repartiment

* Colin Farrell: Capità John Smith
* Q'orianka Kilcher: Pocahontas (Matoaka, Rebecca Rolfe)
* Christopher Plummer: Capità Christopher Newport
* Christian Bale: John Rolfe
* August Schellenberg: Cap Powhatan (Wahunsonacock)
* Wes Studi: Opchanacanough
* David Thewlis: Edward Maria Wingfield
* Yorick van Wageningen: Samuel Argall
* Ben Mendelsohn: Ben
* Raoul Trujillo: Tomocomo
* Brian F. O'Byrne: Lewes
* Irene Bedard: Mare de Pocahontas (Nonoma Winanuske Matatiske)
* John Savage: Thomas Savage
* Alex Rice: Esposa de Patawomeck
* Jamie Harris: Emery
* Janine Duvitski: Mary
* Thomas Clair: Patawomeck (Japazaws)
* Michael Greyeyes: Rupwew
* Kalani Queypo: Parahunt
* Noah Taylor: Selway
* Jonathan Pryce: Rei James VI & I

## Al voltant de la pel·lícula

* El rodatge va començar el 26 de juliol de 2004 i va tenir lloc a Oxford, Surrey i Hatfield al Regne Unit, així com a Chickihominy Reblar als Estats Units.
* El fort de Virgínia va ser construït en 30 dies, és a dir en exactament la mateixa durada que els colons de l'època que no tenien ni grues ni altres utillatges moderns.
* Primer film des de Hamlet, realitzat per Kenneth Branagh l'any 1996, utilitza una cinta de 70 mm per a certes escenes.
* Terrence Malick va redactar el seu guió al final dels anys 1970
* Q'Orianka Kilcher tenia 14 anys en el començament del rodatge. S'estima que la verdadera Pocahontas tindria 11 o 12 anys quan troba per primera vegada John Smith.
* Curiosament, la música composta per James Horner és pràcticament absent al film. S'hi sent sobretot el preludi de l'or del Rin de Richard Wagner, i el Concerto per a piano no 23 en la major, KV 488 de Wolfgang Amadeus Mozart.

## Rebuda
### Crítica

* Un treball d'una imaginació impressionant, més que una pel·lícula és una manera de transport, i en tots els sentits una obra mestra"
* "Es despulla de totes les fantasies i tradicions de la història de Pocahontas (...) i imagina com de nous i estranys es van haver de sentir aquestes persones entre si. (...) Malick és un visionari, i aquesta història en requeria un. (...) Puntuació:★★★★ (sobre 4).

### Distincions

* Nominació a l'Oscar a la millor fotografia l'any 2006.
* El Nou món ha estat elegit 9è millor film del decenni 2000-2009 pels Cahiers du cinéma.

## Referències

* ↑ «« The New World »». IMDb. Arxivat de l'original el 2010-01-11. [Consulta: 29 desembre 2018].
* ↑ Didier Péron. «Et Malick créa le «Monde»».
* ↑ «El nou món». esadir.cat.
* ↑ «The New World». The New York Times.
* ↑ Chocano, Carina «The New World». Los Angeles Times.
* ↑ Ebert, Roger «The New World». Chicago Sun-Times.
# El rossinyol

El rossinyol, també coneguda com a Rossinyol que vas a França, és una cançó tradicional catalana que ha mantingut la seva popularitat fins als nostres dies. Cal no confondre aquesta cançó amb el poema de Jacint Verdaguer titulat Cançó del Rossinyol, que ha estat musicat per diversos compositors. Segons Jaume Ayats, es tracta d'una balada tradicional catalana que exposa les queixes de la malcasada o malmaridada. Des de la lírica medieval que són constants les cançons que posen un plany en boca de la noia acabada de casar, en una societat on els casaments habitualment eren pactats entre els pares i les famílies, sense que la filla hi tingués gaire intervenció.

## Els orígens

Segons Aureli Capmany és d'origen rossellonès, ja que "la regió rossellonesa és pròpiament catalana i l'anar a França vol dir que emprèn el vol vers la nació veïna". La primera referència escrita de la cançó, batejada amb el nom de Missatge la trobem al Romancerillo Catalán de Manuel Milà i Fontanals, publicat l'any 1882. Segons Joan Amades aquesta cançó es troba també en el cançoner de Llenguadoc, Provença i en el de la Llengua d'oïl. Joan Amades la classifica com a cançó de pastor i Joaquim Maideu la situa entre les cançons baladístiques o liriconarratives.

## Composicions a partir de la cançó

El rossinyol ha estat harmonitzada per diversos compositors, tant en versió coral (Antoni Pérez i Moya) com en versió per a cant i piano (Manuel Garcia Morante). També hi ha una sardana, obligada de flabiol, composta el 1907 per Josep Serra que és una glossa d'aquesta cançó. Per altra banda, Enric Casals també va compondre l'any 1910 una sardana titulada Catalunya avant a patir de melodies tradicionals entre les quals El rossinyol. Frederic Mompou la inclou en el grup de composicions Cançons i Danses (Cançons i Danses)(Cançó núm. 9 Cantabile espressivo).
També hi ha diverses versions enregistrades d'aquesta cançó com ara la de Joan Manuel Serrat i la de Joan Baez.

## Referències

* ↑ Capmany. Cançoner popular, cançó XXXIX.
* ↑ Amades. Folklore de Catalunya - Cançoner, pàg. 450
* ↑ Maideu. Crestomatia, pag.152

## Bibliografia

* AMADES, Joan. Folklore de Catalunya. Cançoner. Barcelona: Editorial Selecta, 1979. ISBN 84-298-0452-8
* CAPMANY, Aureli. Cançoner Popular. Barcelona: Ketres Editora, 1980. ISBN 84-85256-15-8
* MAIDEU, Joaquim: Llibre de cançons. Crestomatia de cançons tradicionals catalanes, Barcelona: EUMO, 1992. ISBN 84-7602-319-7

## Enllaços externs

* Partitura en la versió coral d'Antoni Pérez Moya Arxivat 2011-07-16 a Wayback Machine. PDF
* Interpretació d'"El rossinyol" per Victòria dels Àngels al YouTube
* Interpretació de la versió coral de Pérez Moya al YouTube
* Interpretació per Joan Baez al YouTube
* interpretació per Ovidi Motllor al https://www.youtube.com/watch?v=2tDDCQoV22w
# La decisió (pel·lícula de 2019)

La decisió (títol original en anglès, Blackbird) és una pel·lícula dramàtica estatunidenca del 2019 dirigida per Roger Michell i escrita per Christian Torpe. És una nova versió de la pel·lícula danesa del 2014 Stille Hjerte, també escrita per Torpe. És protagonitzada per Susan Sarandon, Kate Winslet, Mia Wasikowska, Lindsay Duncan, Rainn Wilson, Bex Taylor-Klaus i Sam Neill. Una família de tres generacions es reuneix durant un cap de setmana per acomiadar-se de la matriarca Lily, que pateix una malaltia incurable. Amb l'ajuda del seu marit Paul, la Lily opta per l'eutanàsia quan s'acabi el cap de setmana. Però a mesura que s'acosta el final, a les dues filles se'ls fa més difícil de gestionar la situació, i els vells conflictes tornen a sorgir. S'ha doblat i subtitulat al català.
La decisió es va exhibir per primer cop al Festival Internacional de Cinema de Toronto el 6 de setembre de 2019. Es va estrenar als cinemes el 18 de setembre de 2020 amb la distribució de Screen Media Films.

## Referències

* ↑ ; Hipes, Patrick «Kate Winslet, Diane Keaton & Mia Wasikowska To Star In 'Silent Heart' Remake 'Blackbird', With Roger Michell Directing». Deadline Hollywood, 17-07-2018.
* ↑ N'Duka, Amanda «Susan Sarandon Replaces Diane Keaton In Next Roger Michell Film; Sam Neill, Rainn Wilson, Bex Taylor-Klaus + More Join Cast». Deadline Hollywood, 17-10-2018.
* ↑ «La decisió». Goita què fan, ara!. [Consulta: 21 febrer 2024].
* ↑ «Fitxa de doblatge Blackbird (la Decisió)». Eldoblatge.com. [Consulta: 21 febrer 2024].
* ↑ La decisió a la Base de dades de cinema en català
* ↑ Fleming, Mike Jr. «Toronto Fest 2019 Starpower: Hanks' Mr Rogers, Bale-Damon's Ford V Ferrari, Phoenix' Joker, Streep's Laundromat, Eddie Murphy's Dolemite, Daniel Craig's Knives Out, Kidman's Goldfinch Among Premieres». Deadline Hollywood, 23-07-2019.
* ↑ D'Alessandro, Anthony. «Screen Media Takes Susan Sarandon-Kate Winslet Ensemble Film 'Blackbird'». Deadline Hollywood, 12-05-2020. [Consulta: 17 agost 2020].
* ↑ Billington, Alex. «New US Trailer for Ending-Life Drama 'Blackbird' with Susan Sarandon». First Showing, 17-08-2020. [Consulta: 17 agost 2020].
# La cara oculta del sol

La cara oculta del sol (títol original: The Dark Side of the Sun) és una pel·lícula estatunidenco- iugoslava dirigida per Bozidar Nikolic, estrenada l'any 1988. Ha estat doblada al català.

## Argument

Rick és un jove estatunidenc que pateix una malaltia de la pell molt rara que l'impedeix exposar-se a la llum del sol. El seu pare el porta a Iugoslàvia per trobar un curador però el tractament no funciona. Rick coneix Frances, una jove actriu, i tots dos enamoren. Rick decideix aprofitar la vida al màxim i d'exposar-se al sol inclús si ha de morir.

## Repartiment

* Brad Pitt: Rick
* Cheryl Pollak: Frances
* Guy Boyd: el pare de Rick
* Milena Dravić: la mare de Rick
* Gorica Popović: Nina
* Stole Aranđelović: el curador

## Producció

El film va ser rodat l'any 1988 a Iugoslàvia però la majoria de les cintes del rodatge es van perdre quan va esclatar la guerra civil i el film no es va difondre per primera vegada íntegrament fins al 1997. Brad Pitt, desconegut en el moment del rodatge, ha esdevingut una estrella mundial.

## Referències

* ↑ «La cara oculta del sol». esadir.cat.
* ↑ «The Dark Side of the Sun». Allociné.
* ↑ (anglès) Now in Rep Cinema: Dark Side of the Sun, Force of Nature, Cave of Forgotten Dreams, and A Matter of Taste a torontoist.com
# L'amor ho és tot, tot

L'amor ho és tot, tot (originalment en anglès, Everything, Everything) és una pel·lícula de drama romàntic estatunidenca del 2017 dirigida per Stella Meghie i escrita per J. Mills Goodloe, basada en la novel·la homònima de Nicola Yoon del 2015. La pel·lícula va ser produïda per Elysa Dutton i Leslie Morgenstein i protagonitzada per Amandla Stenberg i Nick Robinson i segueix una jove anomenada Maddy Whittier (Stenberg), que té una malaltia greu que li impedeix sortir de casa seva, i el seu veí Olly Bright (Robinson), que vol ajudar-la a viure la vida i comencen a enamorar-se. S'ha doblat al català.
El rodatge principal va començar el 6 de setembre de 2016 a Vancouver (Colúmbia Britànica), i va acabar el mes següent. La pel·lícula es va estrenar el 19 de maig de 2017 a càrrec de Warner Bros. Pictures. Va rebre crítiques diverses, amb elogis dirigits a les dues interpretacions principals, però amb fortes crítiques dirigides al guió. No obstant això, va ser un èxit comercial, ja que va recaptar 61 milions de dòlars a tot el món amb un pressupost de producció de 10 milions de dòlars.

## Repartiment

* Amandla Stenberg com a Madeline "Maddy" Whittier
* Nick Robinson com a Oliver "Olly" Bright
* Anika Noni Rose com la doctora Pauline Whittier, la mare de Maddy
* Ana de la Reguera com a Carla, la infermera de la Maddy
* Taylor Hickson com a Kayra Bright, la germana petita de l'Olly

## Referències

* ↑ «L'amor ho és tot, tot». ésAdir. [Consulta: 17 març 2023].
* ↑ «Everything, Everything With Amandla Stenberg & Nick Robinson». What's Filming, 06-09-2016 [Consulta: 15 novembre 2016].
* ↑ «NEW MOVIE: EVERYTHING EVERYTHING with Amandla Stenberg & Nick Robinson Starts Filming in Vancouver This Week». Hollywood North, 05-09-2016 [Consulta: 15 novembre 2016]. Arxivat 15 de maig 2017 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2017-05-15. [Consulta: 28 desembre 2022].
* ↑ «Bradley Cooper-Lady Gaga Movie 'A Star Is Born' Gets 2018 Release Date». Deadline Hollywood. Penske Business Media, 10-11-2016 [Consulta: 15 novembre 2016].
* ↑ «Everything, Everything (2017)». Rotten Tomatoes. Fandango Media. [Consulta: 30 juliol 2022].
* ↑ Nyren, Erin «'Everything, Everything' Criticized for Inaccurate Portrayal of Immunodeficiency Disorder SCID». Variety. Penske Business Media, 19-05-2017 [Consulta: 2 abril 2018].
* ↑ «IDF Statement on Everything, Everything». Immune Deficiency Foundation. Arxivat de l'original el 2 d’abril 2018. [Consulta: 2 abril 2018].
* ↑ «Everything, Everything». Box Office Mojo. [Consulta: 28 desembre 2022].

## Enllaços externs

* L'amor ho és tot, tot - Lloc web oficial
# Elachocharax geryi

Elachocharax geryi és una espècie de peix de la família dels crenúquids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 1,9 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Negro i Orinoco.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Myers, G. S. 1927. Descriptions of new South American fresh-water fishes collected by Dr. Carl Ternetz. Bull. Mus. Comp. Zool. v. 68 (núm. 3): 107-135.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Buckup, P.A. 1993. Review of the characidiin fishes (Teleostei: Characiformes), with descriptions of four new genera and ten new species. Ichthyol. Explor. Freshwat. 4(2):97-154.
* Buckup, P.A. 2003. Crenuchidae (South American darters). p. 87-95. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Weitzman, S. H. i R. H. Kanazawa 1978: The South American fish genus Elachocharax Myers with a description of a new species (Teleostei: Characidae). Proceedings of the Biological Society of Washington v. 91 (núm. 1): 158-183.
* Weitzman, S. H. 1986: A new species of Elachocharax (Teleostei: Characidae) from the Río Negro region of Venezuela and Brazil. Proceedings of the Biological Society of Washington v. 99 (núm. 4): 739-747.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.

## Enllaços externs

* «Elachocharax geryi». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
# Eleutheronema rhadinum

Eleutheronema rhadinum és una espècie de peix pertanyent a la família dels polinèmids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 73,9 cm de llargària màxima.
* 9 espines i 13-15 radis tous a l'aleta dorsal i 3 espines i 14-16 radis tous a l'anal.
* 4 filaments pectorals.
* Les membranes de les aletes són de color negre.

## Hàbitat

És un peix d'aigua marina i salabrosa, pelàgic-nerític i de clima temperat (42°N-15°N, 105°E-142°E) que viu entre 5 i 8 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic nord-occidental: la Xina, el Japó i el Vietnam.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Bleeker P., 1862. Sixième memoire sur la faune ichthyologique de l'île de Batjan. Versl. Akad. Amsterdam v. 14. 99-112.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Jordan, D. S. & Evermann, B. W., 1902. Notes on a collection of fishes from the island of Formosa. Proceedings of the United States National Museum v. 25 (núm. 1289): 315-368.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Motomura, H., Y. Iwatsuki, S. Kimura i T. Yoshino, 2002. Revision of the Indo-West Pacific polynemid fish genus Eleutheronema (Teleostei: Perciformes). Ichthyol. Res. 49(1):47-61.
* ↑ Motomura, H., Y. Iwatsuki, S. Kimura i T. Yoshino, 2002.
* ↑ Motomura, H., 2004. Threadfins of the world (Family Polynemidae). An annotated and illustrated catalogue of polynemid species known to date. FAO Species Catalogue for Fishery Purposes. Núm. 3. Roma, FAO, 117 p.
* ↑ Chen, C.-H., 2004. Checklist of the fishes of Penghu. FRI Special Publication. Núm. 4. 175 p.
* ↑ Shen, S.C., 1984. Coastal fishes of Taiwan. Shih-chieh Shen, Taipei. 190 p.

## Bibliografia

* Motomura, H., 2004. Family Polynemidae (Rafinesque, 1815) threadfins. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (32):18.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Elisabet de Polònia

Elisabet de Polònia (1518-1558) fou reina d'Hongria i de Transsilvània, era filla de Segimon I Jagelló el Vell, rei de Polònia.
Casà el 1539 amb Joan I de Polònia (Joan Szapolya), voivodat de Transsilvània i rei d'Hongria, i havent enviudat, governà el regne durant la minoria de Joan Segimon. Fou expulsada d'Hongria per Solimà I, i de Transsilvània per Àustria; però temps després tornà a Transsilvània cridada pel poble, que havia expulsat als austríacs.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 28, segona part, pàg. 2030 (ISBN 84 239-4582-0)
# Els Porxos (Linyola)

Els Porxos és una obra de Linyola (Pla d'Urgell) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Construccions situades envoltant la plaça de l'Església i en dos trams del carrer Major de Linyola. Característiques per formar estructures d'arcs de mig punt mitjançant voltes o volades sostingudes per columnes. En la majoria dels casos, d'estructures muraries bastides amb blocs monolítics de pedra sorrenca ben escairada i treballada, i lligada amb morter de calç o formigó graverós puntualment arrebossat.
Els porxos s'utilitzaven per bastir els edificis construïts al llarg dels segles XVI, XVII i XVIII, i per engrandir els pisos superiors de les cases. Tanmateix, a partir del segle XVII i fins a mitjans del segle xx, serviren com a aixopluc de les parades de fira i mercat. A Linyola, se'n conserven de diversos períodes, ja que amb el pas dels anys han anat canviant. Això, exceptuant la part esquerra de la plaça de l'església, l'edifici de l'ajuntament i els porxos dels edificis situats també al carrer major, que són els originals i han tingut continuïtat des de la seva construcció.
A conseqüència d'una intervenció arqueològica a la meitat occidental de l'immoble núm. 23 del carrer Major, l'any 2015, es van trobar vestigis d'un celler i una fresquera sota el paviment de panot, parcialment reblerts de runa de diversos períodes d'obres. Es tracta de tipologies constructives de mitjans del segle xviii que presenten un parament molt similar al dels porxos.

## Referències

* 1 2 3 «Els Porxos». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 13 agost 2021].
# Els pescadors de canya

Els pescadors de canya (Les Pêcheurs à la ligne) és un oli sobre tela de 46 × 55 cm realitzat pel pintor francès Henri Rousseau vers els anys 1908-1909 i dipositat al Museu de l'Orangerie de París.

## Context històric i artístic

Rousseau va representar diverses vegades dirigibles i avions, la qual cosa el va fer un pioner en la representació de la modernitat del seu temps (aquest tema, el de la modernitat, serà assumit més tard pel pintor Robert Delaunay, un gran admirador de l'obra de Rousseau). La conquesta de l'aire, el gran desafiament de l'època que li va tocar viure, fou la notícia principal de la premsa d'aquell temps.
El quadre fou adquirit el mateix 1909, el 12 de setembre, pel marxant Ambroise Vollard. Paul Guillaume el va comprar el gener del 1931.

## Descripció

En aquesta composició s'apleguen elements habituals dels paisatges de perifèria urbana de Rousseau: cases amb finestres acuradament alineades, una xemeneia de fàbrica, una renglera d'arbres, alguns personatges. La novetat, ací, és el biplà que sobrevola l'escena. Es tracta de l'avió de Wilbur Wright que havia realitzat un vol a Le Mans el 1908, la imatge del qual havia estat difosa per la premsa de l'època, en particular Le Petit Journal Illustré de la Jeunesse del 27 de desembre del 1908. Una altra representació del biplà aparegué al Petit Journal del 5 de setembre del 1909, al costat d'un article sobre la Gran Setmana de l'Aviació. Una vegada més, Rousseau fa palès el seu entusiasme pels progressos de la tècnica.
La platja, la franja de color ocre, separa l'espai dels pescadors de les cases i davalla a la part dreta de la pintura, la qual cosa vol dir que les cases, representades frontalment, s'assenten d'una manera estranya resseguint la corba del terreny. De la mateixa manera, els pescadors, els peus dels quals apareixen tallats, semblen col·locats a l'aigua o, més aviat, encallats a la franja de terra.

## Referències

* 1 2 3 4 Pierre Georgel, José Francisco Yvars, Jean-Pierre Labiau, 2002. De Renoir a Picasso: obres mestres del Musée de l'Orangerie, París. Barcelona: Fundació "la Caixa". ISBN 8476647808. Pàgs. 136-137.
* 1 2 3 Museu de l'Orangerie Arxivat 2015-12-26 a Wayback Machine. (francès) i (anglès)
* ↑ Le Douanier Rousseau, cat. exp., París, Grand Palais / Réunion des Musées Nationaux, 1985, núm. 43, pàg. 206.

## Enllaços externs

* Images d'Art (francès) i (anglès)
* Museoteca (francès), (anglès) i (castellà)
# Els teixidors

Els teixidors (en alemany, Die Weber; i en alemany silesià, De Waber) és una obra de teatre de Gerhart Hauptmann publicada el 1892 i estrenada el 1893 a Berlín. Es considera una de les obres més significatives del fin de siècle, juntament amb Un enemic del poble i Els mals pastors, del repertori universal preferit del teatre anarquista al tombant del segle xix al xx.
Basada en un fet real, la revolta dels teixidors silesians de 1844, l'obra tracta d'un grup de teixidors durant la revolució industrial. No hi ha un protagonista principal, molt més important que els altres, sinó que la majoria dels personatges són proletaris que lluiten pels seus drets.
L'obra va tenir problemes per a ser estrenada públicament. El 1892 la polícia prussiana va prohibir l'execució pública, com solia fer amb totes les obres d'art naturalistes amb crítica social. El 1889 s'havia creat a Berlín l'associació privada Die freie Bühne («el teatre lliure») per esquivar la censura. Va ser ella que el 1893 va organitzar l'estrena privada de l'obra. A la seva època es considerava revolucionari tant el tema com la manera realista de presentar-lo: la manera de parlar del carrer, els diferents grups socials i ètnics, les situacions i el context, un fet real. És un exemple de naturalisme alemany, va ser molt popular a l'entorn anarquista. Es pot considerar un precedent de teatre físic i teatre social més a l'estil de Jerzy Grotowski, per exemple. El 1927 se'n va fer una adaptació al cinema mutThe Weavers, dirigida per Frederic Zelnik.

## Traduccions al català

* 1904. Els teixidors de Silèsia, Drama en cinc actes, amb traducció de Carles Costa i Josep Maria Jordà. Estrenat el 3 de febrer de 1904, al Teatre de les Arts de Barcelona per la companyia del Teatre Íntim d'Adrià Gual. La publicació de la peça es va fer a través de la Biblioteca Teatralia l'any 1909.
* 1919, Els Teixidors de Silesia, Drama en cinc actes. Traducció de Costa i Jordà, publicada dins la col·lecció La Novel·la Teatral Catalana
* 1971. Els teixidors, versió de Feliu Formosa. Publicada a la col·lecció El Galliner, núm. 9 d'Edicions 62.

## Referències

* ↑ Foguet i Boreu, Francesc. Teatre, guerra i revolució. Barcelona: Editorial de L'Abadia de Montserrat, 2005. ISBN 9788484157236.
* ↑ Mehring, Franz «Gerhart Hauptmann's „Weber“» (en alemany). Die neue Zeit. Revue des geistigen und öffentlichen Lebens, 11, 24, 1893, pàg. 769–774.
* ↑ MJB «Els teixidors de Silèsia (Crítica)» (en castellà). La Vanguardia, 04-02-1904, pàg. 3.