# Jorge Martínez Salvadores

Jorge Martínez Salvadores (Alzira, 29 d'agost de 1962), conegut com a "Aspar", és un antic pilot de motociclisme valencià que va guanyar quatre campionats del món entre el 1986 i el 1988 (tres de 80cc consecutius i el de 125cc de 1988). El seu malnom prové d'"espardenyer" -pronunciat aspardenyer-, l'ofici del seu avi.
Al llarg de la seva carrera al mundial de motociclisme, que durà setze anys, Aspar aconseguí fites com ara quinze victòries en una sola temporada (el 1988, amb sis en 80cc i nou en 125cc), diverses dobles victòries en Gran Premi en un mateix dia (a Imola, Assen, Rijeka i Brno) i, especialment, l'obtenció de dos títols mundials en una sola temporada (1988), un fet que, amb els canvis de reglamentació posteriors, ja no va repetir ningú.
El 1993, abans i tot de la seva retirada definitiva de les competicions -que va formalitzar el 1997-, Aspar va fundar un equip de competició encara actiu actualment, l'Aspar Team. El 2014 va ser nominat FIM Legend i el 2019, MotoGP Legend. Entre altres nombroses distincions, el primer revolt del Circuit Ricardo Tormo de Xest, del qual fou un dels màxims impulsors i responsables, duu el seu nom.

## Carrera esportiva
### Primers anys

Aspar començà a córrer en motocicleta a tot just setze anys, disputant la seva primera cursa a Guadassuar, a la Ribera Alta, amb una Derbi 50 de quatre velocitats llogada. Va quedar-hi en segona posició i allò marcà l'inici de la seva dèria per les motos, que ja no l'hauria d'abandonar mai.
Gràcies a la seva relació amb altres pilots valencians de l'època, com ara Ricardo Tormo o Francisco Pérez Calafat, anà escalant posicions durant uns primers anys d'aprenentatge en què aconseguí trofeus i títols menors (a banda d'èxits com ara el tercer lloc a la Copa Bultaco Streaker de 1979) fins a arribar a 1981, any en què es proclamà Campió d'Espanya per primera vegada (concretament, en 50cc). Aquell títol, així com el subcampionat en 125cc, els guanyà amb sengles Bultaco TSS Mk2.

### Al mundial de motociclisme

Aspar va debutar al mundial amb la seva Bultaco TSS (sota el nom comercial de Motul Bultaco) la temporada de 1982, al Circuit del Jarama. D'ençà d'aquell moment, la seva trajectòria fou fulgurant. Acabà aquell mundial en onzena posició i l'any següent, 1983, hi aconseguí el primer podi (també al Jarama) d'una llarga llista de seixanta-un en total que assolí durant la seva carrera. Aquella temporada acabà el mundial en tretzena posició i es proclamà Campió d'Espanya de 80cc.
El 1984, ja com a pilot oficial de Derbi amb el suport de l'enginyer Paco Tombas, acabà el mundial en quarta posició a la categoria de 80cc, aconseguint al juny a Assen -l'anomenada "catedral del motociclisme"- el primer dels 37 Grans Premis de la seva carrera. També tornà a guanyar el campionat d'Espanya de 80cc. El 1985 seguí progressant: subcampió del món i campió d'Espanya.
El 1986 començà la seva època daurada. Durant tres anys fou l'amo gairebé absolut de les cilindrades petites, arribant a guanyar el mundial de dues categories, 80 i 125cc, el 1988. Malgrat tot, a partir de 1989, el seu darrer any a l'equip de Derbi, no tornà a ser el mateix. Durant aquella temporada, una malaurada ratxa de lesions el relegaren al vuitè lloc del mundial de 80cc i al novè del de 125cc i es va haver de conformar amb els campionats d'Espanya d'ambdues cilindrades. L'any següent, 1990, pilotant una JJ Cobas, només pogué acabar sisè al Mundial, tot i que seguí guanyant al campionat d'Espanya (aquest cop, en 125 i 250cc).
El 1992 decidí de crear la seva pròpia escuderia. Alternà durant aquests darrers anys diferents marques (Honda, Yamaha, Aprilia) però sense aconseguir bons resultats tret d'algun podi i del Campionat d'Europa de 125cc, que guanyà el 1996. A banda, el 1994 guanyà el seu dotzè títol de Campió d'Espanya (aquesta vegada, en 125cc), una xifra que el situa com al segon pilot, després d'Ángel Nieto, que més n'ha guanyat mai. Finalment, després de participar en el Gran Premi d'Austràlia de 1997 (el seu Gran Premi número 196), es retirà del Mundial a l'edat de trenta-cinc anys.

## Aspar Team

La seva retirada com a pilot en actiu no va suposar l'abandonament del món de la competició, ja que des d'aleshores dirigeix l'"Aspar Team", amb el qual continua encara a hores d'ara obtenint èxits esportius en totes les categories del mundial. Diversos dels seus pilots han guanyat campionats del món de 125cc, entre ells Álvaro Bautista (2006), Gábor Talmácsi (2007), Julián Simón (2009) i Nico Terol (2011), tots ells amb motos Aprilia. La temporada del 2010, el pilots del seu equip Nico Terol i Bradley Smith acabaren en segon i quart lloc respectivament al mundial de 125cc amb sengles Aprilia RSA 125, Julián Simón i Mike Di Meglio foren segon i vintè respectivament al de Moto2 amb sengles Suter-Honda i Héctor Barberá fou dotzè al de MotoGP amb una Ducati Desmosedici GP10.
El 2018, Aspar va reanomenar el seu equip com a "Àngel Nieto Team" en honor del seu antic rival i amic, mort en accident l'any anterior. L'equip va tornar a la seva denominació original, "Aspar Team", a començaments del 2020.
El 2022, Aspar va adquirir el Circuit de la Ribera, inaugurat el 2017 entre Guadassuar i Algemesí, i el va transformar en un complex esportiu de 350.000 m² amb diversos equipaments d'esports de motor. Des del 2024, l'ara anomenat Aspar Circuit és la seu i base d'operacions de l'Aspar Team.

## Resultats al Mundial de motociclisme

Barem de puntuació de 1969 a 1987:
| Posició | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| Punts | 15 | 12 | 10 | 8 | 6 | 5 | 4 | 3 | 2 | 1 |
Barem de puntuació de 1988 a 1992:
| Posició | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| Punts | 20 | 17 | 15 | 13 | 11 | 10 | 9 | 8 | 7 | 6 | 5 | 4 | 3 | 2 | 1 |
Barem de puntuació de 1993 ençà:
| Posició | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| Punts | 25 | 20 | 16 | 13 | 11 | 10 | 9 | 8 | 7 | 6 | 5 | 4 | 3 | 2 | 1 |
(Ids. Grans Premis | Llegenda) (Curses en negreta indiquen pole; curses en itàlica indiquen volta ràpida)
| Any | Categoria | Moto | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | Punts | Posició | Victòries |
| 1982 | 50cc | Bultaco | ESP 6 | NAT - | DTT - | YUG 6 | SM - | GER - | | | | | | | | | | 10 | 11è | 0 |
| 1983 | 50cc | Bultaco | FRA - | NAT - | GER - | ESP 3 | YUG - | DTT - | SM - | | | | | | | | | 10 | 13è | 0 |
| 1984 | 80cc | Derbi | NAT 7 | ESP 8 | AUT 5 | GER NC | YUG 3 | DTT 1 | BEL 2 | SM 2 | | | | | | | | 62 | 4t | 1 |
| 1985 | 80cc | Derbi | ESP 1 | GER NC | NAT 1 | YUG 2 | DTT 3 | FRA NC | SM 1 | | | | | | | | | 67 | 2n | 3 |
| 1986 | 80cc | Derbi | ESP 1 | NAT 2 | GER NC | AUT 1 | YUG 1 | DTT 1 | GBR 3 | SWE - | SM 2 | BWU NC | | | | | | 94 | 1r | 4 |
| 1987 | 80cc | Derbi | ESP 1 | GER 2 | NAT 1 | AUT 1 | YUG 1 | DTT 1 | GBR 1 | CSR 2 | SM NC | POR 1 | | | | | | 129 | 1r | 7 |
| 1988 | 80cc | Derbi | ESP 2 | EXP 1 | NAT 1 | GER 1 | | DTT 1 | YUG 1 | | | | CSR 1 | | | | | 137 | 1r | 6 |
| 1988 | 125cc | Derbi | ESP 1 | NAT 1 | GER NC | AUT 1 | DTT 1 | BEL 1 | YUG 1 | FRA 1 | GBR 2 | SWE 1 | CSR 1 | | | | | 197 | 1r | 9 |
| 1989 | 80cc | Derbi | | | ESP NC | NAT 1 | GER NC | YUG NC | DTT NC | | | | | CSR 3 | | | | 35 | 8è | 1 |
| 1989 | 125cc | Derbi | JPN NC | AUS NC | ESP 2 | NAT NC | GER NC | AUT NVC | DTT 7 | BEL NC | FRA 1 | GBR NC | SWE 4 | CSR 4 | | | | 72 | 9è | 1 |
| 1990 | 125cc | JJ Cobas | JPN NC | | ESP 1 | NAT 1 | GER NC | AUT 1 | YUG NC | DTT 5 | BEL NC | FRA 6 | GBR 4 | SWE 17 | CSR 8 | HUN NC | AUS 13 | 105 | 6è | 3 |
| 1990 | 250cc | JJ Cobas | JPN NC | USA 16 | ESP NC | NAT 12 | GER NC | AUT 14 | YUG - | DTT 14 | BEL NC | FRA NC | GBR NC | SWE NC | CSR 19 | HUN NC | AUS 11 | 13 | 24è | 0 |
| 1991 | 125cc | JJ Cobas-Honda | JPN 5 | AUS 10 | ESP 5 | ITA NC | GER 6 | AUT 7 | EUR 4 | DTT 14 | FRA 11 | GBR 6 | SM 7 | CSR 4 | MAL NC | | | 99 | 6è | 0 |
| 1992 | 125cc | Honda | JPN NC | AUS 6 | MAL 4 | ESP 9 | ITA 6 | EUR 10 | GER NC | DTT 5 | HUN NC | FRA 3 | GBR 8 | BRA 2 | RSA 1 | | | 83 | 7è | 1 |
| 1993 | 125cc | Honda | AUS NC | MAL 10 | JPN 9 | ESP 7 | AUT 17 | GER 13 | DTT DNF | EUR 6 | SM 7 | GBR 11 | CZE 8 | ITA 12 | USA 12 | FIM 7 | | 74 | 8è | 0 |
| 1993 | 250cc | - | AUS - | MAL - | JPN - | ESP - | AUT - | GER - | DTT - | EUR - | SM NC | GBR - | CZE - | ITA - | USA - | FIM - | | 0 | - | 0 |
| 1994 | 125cc | Yamaha | AUS NC | MAL 3 | JPN 7 | ESP 9 | AUT 17 | GER 7 | DTT 2 | ITA 7 | FRA 6 | GBR 10 | CZE 4 | USA 5 | ARG 1 | EUR NC | | 135 | 6è | 1 |
| 1995 | 125cc | Yamaha | AUS 13 | MAL 20 | JPN NC | ESP 13 | GER NC | ITA NC | DTT NC | FRA NC | GBR 8 | CZE 18 | BRA 11 | ARG 8 | EUR NC | | | 27 | 18è | 0 |
| 1996 | 125cc | Aprilia | MAL NC | INA 5 | JPN 8 | ESP NC | ITA 13 | FRA NC | DTT 9 | GER 7 | GBR 4 | AUT 6 | CZE 2 | IMO 3 | CAT 8 | BRA 4 | AUS 4 | 131 | 5è | 0 |
| 1997 | 125cc | Aprilia | MAL 6 | JPN 5 | ESP 3 | ITA 2 | AUT NC | FRA - | DTT 6 | IMO 6 | GER 6 | BRA 7 | GBR NC | CZE NC | CAT 12 | INA 3 | AUS 13 | 119 | 6è | 0 |

## Referències

* ↑ «Jorge Martinez» (en castellà). motogp.com. [Consulta: 18 setembre 2024].
* 1 2 3 4 «'Aspar' entra en el Olimpo de MotoGP™ Legends» (en castellà). motogp.com, 14-11-2019. [Consulta: 18 setembre 2024].
* 1 2 «La historia de un hombre llamado Jorge Martínez Salvadores» (en castellà). Mundo Deportivo, 03-08-1987, pàg. 7 [Consulta: 18 setembre 2024].
* ↑ Noyes, Dennis «Jorge Martínez "Aspar". Como en los mejores tiempos» (en castellà). El Campeonato del Mundo de Velocidad 1988. Alesport, SA [Barcelona], tardor 1988, pàg. 6-7.
* ↑ «Distinctions & FIM Trophies > FIM Legends» (en anglès). fim-moto.com. FIM. [Consulta: 18 setembre 2024].
* ↑ Egea, Alfonso; Ramos, Javier; Izquierdo, Maria Vanessa; Murillo, Juan José; García, Óscar. «Jorge Martínez Aspar (1962-)». A: Producciones Editoriales Clannad. Atlas visual de los deportes (en castellà). Vol. 5, 2000, p. 53. ISBN 84-95664-05-4.
* ↑ Boet, Claudi «Terminó la 1ª Copa Streaker» (en castellà). Solo Moto. Solo Moto [Barcelona], núm. 214, 09-11-1979, p. 24-26.
* ↑ Alguersuari, Jaume (Director) «Velocidad. Campeonatos de España» (en castellà). El año SOLO MOTO'81. SOLO MOTO [Barcelona], 12-1981, p. 68-69.
* ↑ Herreros, Francisco; Aznar, José Luis. «Campeonatos de España de Velocidad». A: Historia del motociclismo en España (en castellà). Barcelona: RACC, 1998, p. 191. ISBN 84-920886-5-6.
* ↑ «Aspar se proclama campeón del mundo de 80cc en Misano» (en castellà). El País, 24-08-1986. ISSN: 1134-6582 [Consulta: 29 juliol 2018].
* ↑ «Aspar campeón mundial en 80cc y líder de la clasificación de 125 cc en motociclismo» (en castellà). El País, 18-07-1988. ISSN: 1134-6582 [Consulta: 29 juliol 2018].
* ↑ «Dos mejor que uno» (en castellà). El País, 16-08-1988. ISSN: 1134-6582 [Consulta: 29 juliol 2018].
* ↑ Noyes, Dennis «"Pesadillas". Jorge Martínez "Aspar"» (en castellà). Grand Prix '89. Alesport, SA [Barcelona], tardor 1989, p. 19.
* ↑ «Aspar confirma que correrá con JJ Cobas en 125cc y 250cc» (en castellà). El País, 06-10-1989. ISSN: 1134-6582 [Consulta: 29 juliol 2018].
* ↑ «Team Aspar» (en castellà). teamaspar.com [Consulta: 30 gener 2020].
* ↑ «De Aspar Team a Ángel Nieto Team» (en castellà). El País, 26/12/de 2017. ISSN: 1134-6582 [Consulta: 29 juliol 2018].
* ↑ «Aspar Team y Fundación Ángel Nieto, nuevo reto para 2020» (en castellà). teamaspar.com.
* ↑ «Aspar convertirá el circuito de Guadassuar en su centro de operaciones» (en castellà). Las Provincias, 16-10-2022.
* ↑ «El nuevo Aspar Circuit aspira a convertirse en la primera academia global de motociclismo» (en castellà). todocircuito.com, 16-11-2023.

## Enllaços externs

* Jorge Martínez Salvadores - Lloc web oficial (anglès) (castellà)
Campions del Món de motociclisme de 50cc i 80cc$^1$ :
1962 - Degner
1963 - Anderson
1964 - Anderson
1965 - Bryans
1966 - Anscheidt
1967 - Anscheidt
1968 - Anscheidt
1969 - Nieto
1970 - Nieto
1971 - De Vries
1972 - Nieto
1973 - De Vries
1974 - Van Kessel
1975 - Nieto
1976 - Nieto
1977 - Nieto
1978 - Tormo
1979 - Lazzarini
1980 - Lazzarini
1981 - Tormo
1982 - Dörflinger
1983 - Dörflinger
1984 - Dörflinger
1985 - Dörflinger
1986 - Martínez
1987 - Martínez
1988 - Martínez
1989 - Herreros :
$^1$El campionat de 50cc se substituí pel nou de 80cc la temporada de 1984. :
Campions del Món de motociclisme de 125cc i Moto3$^1$ :
1949 - Pagani
1950 - Ruffo
1951 - Ubbiali
1952 - Sandford
1953 - Haas
1954 - Hollaus
1955 - Ubbiali
1956 - Ubbiali
1957 - Provini
1958 - Ubbiali
1959 - Ubbiali
1960 - Ubbiali
1961 - Phillis
1962 - Taveri
1963 - Anderson
1964 - Taveri
1965 - Anderson
1966 - Taveri
1967 - Ivy
1968 - Read
1969 - Simmonds
1970 - Braun
1971 - Nieto
1972 - Nieto
1973 - Andersson
1974 - Andersson
1975 - Pileri
1976 - Bianchi
1977 - Bianchi
1978 - Lazzarini
1979 - Nieto
1980 - Bianchi
1981 - Nieto
1982 - Nieto
1983 - Nieto
1984 - Nieto
1985 - Gresini
1986 - Cadalora
1987 - Gresini
1988 - Martínez
1989 - Crivillé
1990 - Capirossi
1991 - Capirossi
1992 - Gramigni
1993 - Raudies
1994 - Sakata
1995 - Aoki
1996 - Aoki
1997 - Rossi
1998 - Sakata
1999 - Alzamora
2000 - Locatelli
2001 - Poggiali
2002 - Vincent
2003 - Pedrosa
2004 - Dovizioso
2005 - Lüthi
2006 - Bautista
2007 - Talmácsi
2008 - Di Meglio
2009 - Simón
2010 - M. Márquez
2011 - Terol
2012 - Cortese
2013 - Viñales
2014 - À. Márquez
2015 - Kent
2016 - Binder
2017 - Mir
2018 - Martin
2019 - D. Porta
2020 - Arenas
2021 - Acosta
2022 - Guevara
2023 - Masià
2024 - Alonso :
$^1$El campionat de 125cc se substituí pel nou de Moto3 la temporada de 2012. :