# Oxynoemacheilus eregliensis

Oxynoemacheilus eregliensis és una espècie de peix pertanyent a la família dels balitòrids i a l'ordre dels cipriniformes.

## Etimologia

L'epítet eregliensis fa referència al seu lloc d'origen: Ereğli (Turquia).

## Descripció

Fa 6,1 cm de llargària màxima.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix d'aigua dolça, demersal i de clima subtropical, el qual viu a Àsia: és un endemisme dels petits rierols i fonts de corrent lent i amb substrat de grava, sorra o fang de la conca del llac Tuz Gölü a l'Anatòlia central (Turquia).

## Observacions

És inofensiu per als humans, el seu índex de vulnerabilitat és baix (15 de 100) i les seus principals amenaces són la captació i la retenció d'aigua per part de les preses. Aquesta espècie viu en un territori que s'està assecant lentament: moltes masses d'aigua petites i, fins i tot, llacs i pantans de grandària mitjana s'hi han assecat durant els darrers 20 anys i, si continua aquest procés, causarà l'extinció de l'espècie.

## Referències

* 1 2 Bănărescu, P. M., T. T. Nalbant i S. Balik, 1978. Süßwasserfische der Türkei. 11. Teil. Die Gattung Orthrias in der Türkei und in Südbulgarien (Pisces, Cobitidae, Noemacheilinae). Mitteilungen aus dem Hamburgischen Zoologischen Museum und Institut, vol. 75: 255-266, Pl. 20.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Encyclopedia of Life (anglès)
* ↑ The ETYFish Project Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Erk'akan, F., S.C. Özeren i T. T. Nalbant, 2008. Two new species of Stone Loaches from Turkey (Teleostei: Nemacheilidae). J. Fish. Intl. 3(4):115-119. Pàg. 117.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* 1 2 3 UICN (anglès)
* ↑ Erkákan, F., D. Innal i F. Özdemir, 2013. Length-weight relationships for ten endemic fish species of Anatolia. J. Appl. Ichthyol. 29:683-684. Pàg. 683.
* ↑ Balık, S., Ustaoğlu, M. R., Sarı, H. M., İlhan, A. i Topkara, E. T., 2008. Revision of the Taxonomical Status and Zoogeographic Distributions of Endemic Freshwater Fishes in Marmara, Aegean, Mediterranean and Central Anatolia Regions. Ege University Scientific Research Project Report. Esmirna.
* ↑ Fricke, R., M. Bilecenoglu i H.M. Sari, 2007. Annotated checklist of fish and lamprey species (Gnathostoma and Petromyzontomorphi) of Turkey, including a Red List of threatened and declining species. Stuttgarter Beitr. Naturk. Sea A (706):1-172.
* ↑ List of Freshwater Fishes reported from Turkey - FishBase (anglès)
* ↑ Cheung, W. W. L., T. J. Pitcher i D. Pauly, 2005. A fuzzy logic expert system to estimate intrinsic extinction vulnerabilities of marine fishes to fishing. Biol. Conserv. 124:97-111.

## Bibliografia

* Erk'akan, F. i M. Kuru, 1986. A new Noemacheilinae loach subspecies from the Lake Van Basin, Turkey (Osteichthyes, Cobitidae). Doga Turk Biyoloji Dergisi. Vol. 10 (núm. 2): 160-162.
* Erk'akan, F., 2012. Two new Oxynoemacheilus (Teleostei: Nemacheilidae) species from Western Turkey. Res. J. Biol. Sci. 7(2):97-101. Pàg. 97.
* Freyhof, J., F. Erk'akan, C. Özeren i A. Perdices, 2012. An overview of the western Palaearctic loach genus Oxynoemacheilus (Teleostei: Nemacheilidae). Ichthyological Exploration of Freshwaters, vol. 22 (núm. 4): 301-312. Arxivat 2012-08-08 a Wayback Machine.
* Kottelat, M., 2012. Conspectus Cobitidum: an inventory of the loaches of the world (Teleostei: Cypriniformes: Cobitoidei). Raffles Bulletin of Zoology Suppl. No. 26: 1-199.
* Prokofiev, A. M., 2009. Problems of the classification and phylogeny of Nemacheiline loaches of the group lacking the preethmoid I (Cypriniformes: Balitoridae: Nemacheilinae). Journal of Ichthyology, vol. 49 (núm. 10): 874-898.
* Selma Uğurlu i Nazmi Polat, 2008. Fish Fauna of the Karaabdal Stream (Samsun-Turkey). Turkish Journal of Fisheries and Aquatic Sciences 8: 121-124 (2008).
* Stoumboudi, M. T., M. Kottelat i R. Barbieri, 2006. The fishes of the inland waters of Lesbos Island, Greece. Ichthyol. Explor. Freshwat. 17(2):129-146. Pàg. 143.
* Wilkens, H. i R. Dohse, 1993. Die Typen der Ichthyologischen Sammlung des Zoologischen Instituts und Zoologischen Museums der Universität Hamburg (ZMH) Teil IV. Mitteilungen aus dem Hamburgischen Zoologischen Museum und Institut, vol. 90: 401-426.