OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Chilobrycon deuterodon

Chilobrycon deuterodon és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 10,8 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: riu Tumbes (Perú).

## Referències

* ↑ Géry, J. & P. de Rham 1981. Un nouveau Poisson characidé endémique du bassin du Rio Tumbès au nord du Pérou, Chilobrycon deuterodon n. g. sp. (Characoidei). Rev. Fr. Aquariol. v. 8 (núm. 1): 7-12.
* ↑ Géry, J. & de Rham, P. 1981. Un nouveau Poisson characidé endémique du bassin du Rio Tumbès au nord du Pérou, Chilobrycon deuterodon n. g. sp. (Characoidei). Revue française d'Aquariologie Herpetologie v. 8 (núm. 1): 7-12.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Ortega, H. i R.P. Vari 1986. Annotated checklist of the freshwater fishes of Peru. Smithson. Contrib. Zool. (437):1-25.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* «Chilobrycon deuterodon». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
# Chiloglanis angolensis

Chiloglanis angolensis és una espècie de peix de la família dels mochòkids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,6 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Angola.

## Referències

* 1 2 «Chiloglanis angolensis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Gosse, J.-P., 1986. Mochokidae. p. 105-152. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Paugy, D. i T.R. Roberts, 1992. Mochokidae. p. 500-563. A C. Levêque, D. Paugy, i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Vol. 2. Coll. Faune Tropicale núm. 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica i O.R.S.T.O.M., París, França.
* Paugy, D. i T.R. Roberts, 2003. Mochokidae, p. 195-268 a C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douce et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest, vol. 2. Coll. Faune et Flore tropicales 40. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Flandes, Museum National d'Histoire Naturalle, París, França i Institut de Recherche pour le Développement, París, França. 815 p.
* Vigliotta, T. R. «A phylogenetic study of the African catfish family Mochokidae (Osteichthyes, Ostariophysi, Siluriformes), with a key to genera» (en anglès). Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia, 157, 1, 2008, pàg. 73-136. DOI: 10.1635/0097-3157(2008)157[73:APSOTA]2.0.CO;2.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Chiloglanis microps

Chiloglanis microps és una espècie de peix de la família dels mochòkids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,6 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: riu Lufira.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Gosse, J.-P., 1986. Mochokidae. p. 105-152. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Paugy, D. i T.R. Roberts, 1992. Mochokidae. p. 500-563. A C. Levêque, D. Paugy, i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Vol. 2. Coll. Faune Tropicale núm. 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica i O.R.S.T.O.M., París, França.
* Paugy, D. i T.R. Roberts, 2003. Mochokidae, p. 195-268 a C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douce et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest, vol. 2. Coll. Faune et Flore tropicales 40. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Flandes, Museum National d'Histoire Naturalle, París, França i Institut de Recherche pour le Développement, París, França. 815 p.
* Vigliotta, T. R. «A phylogenetic study of the African catfish family Mochokidae (Osteichthyes, Ostariophysi, Siluriformes), with a key to genera» (en anglès). Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia, 157, 1, 2008, pàg. 73-136. DOI: 10.1635/0097-3157(2008)157[73:APSOTA]2.0.CO;2.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Chiloglanis modjensis

Chiloglanis modjensis és una espècie de peix de la família dels mochòkids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Etiòpia.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Gosse, J.-P., 1986. Mochokidae. p. 105-152. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Paugy, D. i T.R. Roberts, 1992. Mochokidae. p. 500-563. A C. Levêque, D. Paugy, i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Vol. 2. Coll. Faune Tropicale núm. 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica i O.R.S.T.O.M., París, França.
* Paugy, D. i T.R. Roberts, 2003. Mochokidae, p. 195-268 a C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douce et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest, vol. 2. Coll. Faune et Flore tropicales 40. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Flandes, Museum National d'Histoire Naturalle, París, França i Institut de Recherche pour le Développement, París, França. 815 p.
* Vigliotta, T. R. «A phylogenetic study of the African catfish family Mochokidae (Osteichthyes, Ostariophysi, Siluriformes), with a key to genera» (en anglès). Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia, 157, 1, 2008, pàg. 73-136. DOI: 10.1635/0097-3157(2008)157[73:APSOTA]2.0.CO;2.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Chinchilla de Monte-Aragón

Chinchilla de Monte-Aragón és un municipi de la província d'Albacete, en la comarca de la Manxa de Montearagón, que es troba a 15 km de la capital de la província. El 2006 tenia 3.507 habitants. Comprèn les pedanies de Casa Blanca de los Rioteros, Estación de Chinchilla, La Felipa, Horna, Pinilla, Pozo Bueno, Pozo de la Peña i Villar de Chinchilla. Limita amb els municipis d'Albacete, Valdeganga, Casas de Juan Núñez, Higueruela, Hoya-Gonzalo, Bonete, Corral-Rubio, Fuente-Álamo, Tobarra i Pozo Cañada.

## Història

Chinchilla fou un dels espais on les tropes borbòniques van arreplegar els seus exèrcits just abans de la batalla d'Almansa durant la Guerra de successió espanyola.

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | Francisco García De La Encarnación | PSOE | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | Francisco García De La Encarnación | PSOE | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | Dionisio F. García Gabriel | PP | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | Daniel Ballesteros Madrona | PSOE | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | Daniel Ballesteros Madrona | PSOE | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | Vicente Martínez Correoso | PSOE | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | Vicente Martínez Correoso | PSOE | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Vicente Martínez Correoso | PSOE | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Referències

* ↑ Mata, Jordi «6 batalles decisives». Especial 1714. Monogràfic de la Revista Sàpiens [Barcelona], núm. 108, 9-2011, p.32-37. ISSN: 1695-2014.

## Enllaços externs

* Chinchilla de Monte-Aragón - Lloc web oficial
# Chriolepis lepidota

Chriolepis lepidota és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a l'Illa Malpelo (Colòmbia).

## Referències

* ↑ Gilbert C. H. 1892. Descriptions of thirty-four new species of fishes collected in 1888 and 1889, principally among the Santa Barbara Islands and in the Gulf of California. A: Scientific results of explorations by the U. S. Fish Commission steamer Albatross. Proceedings of the United States National Museum v. 14 (núm. 880). 539-566.
* ↑ «Chriolepis lepidota». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Birdsong, R. S., Murdy, E. O. i Pezold, F. L., 1988. A study of the vertebral column and median fin osteology in gobioid fishes with comments on gobioid relationships., Bull. Mar. Sci., 42:174-214.
* Bussing, W.A., 1990. New species of gobiid fishes of the genera Lythrypnus, Elacatinus and Chriolepis from the eastern tropical Pacific., Revista de Biología Tropical, 38(1):99-118.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Findley, L.T., 1983. A revision of the Eastern Pacific species of the gobiid fish genus Chriolepis (Teleostei: Gobioidei). Ph.D. diss., University Arizona: 193pp.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Juan Abreu (pintor canari)

Juan Abreu (Santa Cruz de Tenerife, 1800 - Santa Cruz de Tenerife, 1887), també dit Juan de Abreu, va ser un pintor i escultor canari.
Va néixer a Santa Cruz de Tenerife el 1800. Va formar-se a l'escola de dibuix del Reial Consolat de Mar de San Cristóbal de la Laguna amb Luis Gros i potser amb Luis de la Cruz, alhora que va estudiar escultura amb Fernando Estévez.
Artista academicista, va conrear el retrat, la miniatura i la pintura d'història. Va col·laborar en la restauració de la imatge de Sant Agustí de l'església de La Concepció el 1853, on havia fet diversos encàrrecs en dates posteriors a 1835, així com amb les imatges de la Immaculada i la Mare de Déu dels Dolors del convent de San Miguel de las Victorias el 1857. El 1859 consta oferint classes particulars de pintura a El Eco del Comercio. A l'Exposició Provincial de Canàries de 1862 va presentar un dibuix al contorn representant La fe i la religió, les pintures a l'oli El davallament, L'aparició de la Verge de la Candelera i Primera entrada del bisbe Folgueras a la ciutat de la Laguna, i un retrat en miniatura premiat amb la medalla de bronze. Com a escultor va presentar un Rei guanxe en acció d'adorar la Verge de la Candelera.
Es conserven diverses obres seves a la sala capitular de la catedral de La Laguna, com el del degà Pedro Bencomo, el Museu de Belles Arts de Santa Cruz, la seu Econòmica d'Amics del País de Tenerife o en diverses col·leccions particulars.
Va morir a la seva ciutat natal el 1887.

## Referències

* 1 2 3 4 «Juan Abreu» (en castellà). Real Academia Canaria de Bellas Artes de San Miguel Arcángel. [Consulta: 14 gener 2024].
* ↑ Castro Brunetto, Carlos Javier «Escultura barroca en la iglesia de la Concepción de Santa Cruz de Tenerife». Revista de Historia Canaria, núm. 20, 2004, pàg. 40.
* ↑ Rodríguez Cabrera, Germán F. «Con decoro y hermosura. De la escultura mariana en la producción de José Rodríguez de la Oliva (1695-1777)». Revista de Historia Canaria, núm. 205, 2023, pàg. 372. ISSN: e-2530-8270.
* ↑ Peralta Sierra, Yolanda. «Las mujeres en el sistema artístico en Canarias». A: Las mujeres en el sistema artístico, 1804-1939 (en castellà). Universidad de Zaragoza, 2023.
* ↑ Ossorio y Bernard. Galería biográfica de artistas españoles del siglo XIX. Madrid: Imprenta de Moreno y Rojas, 1883-1884, p. 2.
# Eustomias deofamiliaris

Eustomias deofamiliaris és una espècie de peix de la família dels estòmids i de l'ordre dels estomiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 10,9 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües tropicals que es troba fins als 70 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Oahu (Hawaii).

## Referències

* ↑ Vaillant L. L., 1888. Expéditions scientifiques du "Travailleur" et du "Talisman" pendant les années 1880, 1881, 1882, 1883. Poissons. París. Exped. Travailleur et Talisman. 1-406.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Gibbs, R. H., Jr., T. A. Clarke i J. R. Gomon, 1983: Taxonomy and distribution of the stomioid fish genus Eustomias (Melanostomiidae), I: subgenus Nominostomias. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 380: i-iv + 1-139.
* ↑ Mundy, B.C., 2005. Checklist of the fishes of the Hawaiian Archipelago. Bishop Museum Bulletins in Zoology. Bishop Mus. Bull. Zool. (6):1-704.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Gibbs, R. H., Jr., 1960: The stomiatoid fish genera Eustomias and Melanostomias in the Pacific, with descriptions of two new species. Copeia 1960 (núm. 3): 200-203.
* Gomon, J. R. i R. H., Jr. Gibbs, 1985: Taxonomy and distribution of the stomioid fish genus Eustomias (Melanostomiidae), II: Biradiostomias, new subgenus. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 409: 1-58.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Sutton, T. T. i K. E. Hartel, 2004: New species of Eustomias (Teleostei: Stomiidae) from the western North Atlantic, with a review of the subgenus Neostomias. Copeia 2004 (núm. 1): 116-121.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Institut Català d'Energia

L'Institut Català d'Energia és una entitat de dret públic, creada pel Parlament de Catalunya mitjançant la Llei 9/1991 de 3 de maig (DOGC núm. 1.440). Des de juny de 2021, la seva directora és Marta Morera. Anteriorment, ho havia sigut Manel Torrent i Aixa, des de 2018.
L'Institut s'adscriu al Departament d'Empresa i Coneixement de la Generalitat de Catalunya, té personalitat jurídica pròpia i l'activitat que du a terme s'ajusta a l'ordenament jurídic privat.
L'Institut Català d'Energia és l'entitat de la Generalitat de Catalunya encarregada d'elaborar i dur a terme la política energètica catalana, especialment en el camp de la millora de l'estalvi i l'eficiència energètica i el desenvolupament de les energies renovables.
L'Institut Català d'Energia té dos òrgans de govern: el Consell d'Administració i la Direcció.
El Consell d'Administració és l'òrgan de direcció i control de l'Institut, i en formen part el president, que és el conseller del Departament d'Empresa i Ocupació, el vicepresident, que és el Director general d'Energia, Mines i Seguretat Industrial, la Directora de l'Institut i sis vocals representants de l'Administració. Compta, a més a més, amb l'orientació i l'assistència d'un Consell Assessor, de caràcter consultiu, en el qual hi ha representades personalitats de l'àmbit energètic.

## Missió

L'Institut Català d'Energia té per finalitat l'impuls i realització d'iniciatives i de programes d'actuació per a la recerca, l'estudi i el suport de les actuacions de coneixement, desenvolupament i aplicació de les tecnologies energètiques, incloses les renovables, la millora de l'estalvi i l'eficiència energètica, el foment de l'ús racional de l'energia i, en general, l'òptima gestió dels recursos energètics en els diferents sectors econòmics de Catalunya.

## Línies d'actuació

* Pacte Nacional per a la transició energètica de Catalunya
* Pla de l'Energia i Canvi Climàtic de Catalunya 2012-2020
* Pla estratègic per al desplegament d'infraestructura de recàrrega per al vehicle elèctric a Catalunya 2016-2019 (PIRVEC)
* Pla d'Acció d'Eficiència Energètica a la Indústria de Catalunya
* Pla d'estalvi i eficiència energètica als edificis i equipaments de la Generalitat de Catalunya 2015-2017
* Estratègia per promoure l'aprofitament energètic de la biomassa forestal i agrícola
* Estratègia catalana per a la renovació energètica d'edificis (ECREE)

## Vegeu també

* Fiscalitat energètica sostenible
* Empresa de Serveis Energètics, ESE
* Institut de Recerca en Energia de Catalunya, IREC
* Agència Internacional de l'Energia
* Albert Mitjà i Sarvisé
* Assumpta Farran i Poca

## Referències

* ↑ «Document». [Consulta: 19 octubre 2021].
* ↑ NacióRipollès. «Marta Morera, nova directora de l'Institut Català d'Energia | NacióRipollès». [Consulta: 19 octubre 2021].
* ↑ «Manel Torrent Aixa, nou Director de l'Institut Català d'Energia». Arxivat de l'original el 2018-10-30. [Consulta: 30 octubre 2018].

## Enllaços externs

* Institut Català d'Energia - Lloc web oficial
# August Labitzky

August Labitzky (Petschau, Txèquia, 22 d'octubre, de 1832 - Bad Reichenhall, Baviera, Alemanya, 29 d'agost de 1903) fou un compositor i mestre de capella.
Era fill del també compositor i director d'orquestra Joseph Labitzky (1802-1858), del que en succeí en la direcció de l'orquestra de ball i més tard de l'orquestra de Karlovy Vary.
Malgrat que Labitzky no fou tant prolífic com el seu pare, la seva Ouverture Characteristique ha estat enregistrada en diverses ocasions. Aquesta obra fou composta l'any 1858, que representa l'emperador Carles IV mentre caçava. Labitzky també va compondre Idil·li en la posada de la Muntanya el 1874.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, Volum núm. 29, pàg. 33 (ISBN 84-239-4529-4)