OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Menzel Abderrahmen

Menzel Abderrahmen o Menzel Abderrahmane (àrab: منزل عبد الرحمان, Manzil ʿAbd ar-Raḥmān) és un vila situada una seixantena de quilòmetres al nord de Tunis, a la riba nord del llac de Bizerta. Forma part de l'aglomeració de Bizerta, de la qual la separen uns pocs quilòmetres. Adscrita a la governació de Bizerta, forma part de la delegació de Menzel Jemil i constitueix una municipalitat amb 19.078 habitants en 2014.

## Història

Tot i haver estat fundada pels omeies al segle x, hi ha vestigis de la presència de pobladors des d'èpoques prehistòriques, així com testimonis del pas d'andalusins, sicilians i otomans a partir del segle xv.

## Economia

Menzel Abderrahmane és coneguda per la seva activitat pesquera. En aquest sentit compta amb l'únic port del llac de Bizerta, construït en 1995.
Tot i així, l'activitat principal de la vila, que ocupa vora el 40% de la població activa, és la indústria, especialment la indústria tèxtil i l'elaboració d'oli d'oliva.

## Administració

Forma una municipalitat o baladiyya, amb codi geogràfic 17 19 (ISO 3166-2:TN-12), que s'estén per dos dels cinc sectors o imades de la delegació o mutamadiyya de Menzel Jemil (17 62):
* Menzel Abderrahmen Est (17 62 53)
* Menzel Abderrahmen Ouest (17 62 54)

## Referències

* ↑ «Port de pêche de Menzel Abderrahmen» (en francès). [Consulta: 19 novembre 2017].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 12-2012, pàg. 140-141. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] «المصنف الوطني لترميز الوحدات الإدارية» (en àrab i francès). [Publicacions de l'Institut Nacional d'Estadística]. المعهد الوطني للإحصاء [Institut Nacional d'Estadística] [Tunis], 12-2012, pàg. 55-59. ISSN: 1737-7838 [Consulta: 18 agost 2021].
* ↑ «أمر حكومي عدد 602 لسنة 2016 مؤرخ في 26 ماي 2016 [Decret governamental núm. 2016-602 del 26 de maig de 2016]». الرائد الرسمي للجمهورية التونسية [Diari Oficial de la República Tunisiana], any 159 núm. 43, 27-05-2016, pàg. 1970-1998. ISSN: 9061 0330 9061 [Consulta: 7 desembre 2023].

## Enllaços externs

* Menzel Abderrahmen - Lloc web oficial
# Basim

«Basim» té aquests significats:
* Basim o Washim, ciutat índia
* Basim o districte de Washim, divisió administrativa de Maharashtra a l'Índia amb capital a Washim
* Biografies:
** Anis Basim Moujahid, cantant danès
** Basim Bello, alcalde iraquià
** Basim Jamal Mahmoud Al-Salihi, general retirat i dirigent esportiu iraquià
** Basim Qasim, entrenador de futbol iraquià
** Bassim Al-Karbalaei, recitador xiïta
** Basim Al-Rajaibi, futbolista d'Oman
** Basim Elkarra, líder civil americà
** Basim Shami, filantrop i emprenedor
* Miscel·lània: Basim o Basem, revista infantil saudita
# Església de l'Asunción de Nuestra Señora (Albalat de l'Arzebispe)

L'Asunción de Nuestra Señora - literalment Assumpció de Nostra Senyora en català - (castellà)- és una església parroquial a Albalate del Arzobispo (Província de Terol, Espanya) va ser construïda entre 1581 i 1589 sobre el solar d'una església anterior, de la qual només es conserven els tres primers pisos de la torre. La seva fàbrica és de pedra de fins a la meitat de l'altura dels murs, on aquesta és substituïda per maó.
La seva planta consta de tres naus de quatre trams cadascuna i capçalera recta amb dues estades laterals, tot això cobert amb voltes de creueria estrelada. La planta rectangular només va ser distorsionada per la construcció en època posterior d'una capella en el costat sud, coberta amb cúpula i llanterna, que cavalca sobre el carrer a manera de passatge.
Als peus de la nau s'aixeca un cor alt. La il·luminació es realitza a través de finestrals oberts en arcs de mig punt doblats entre els contraforts de la nau central, de major altura i amplària que les laterals.
La façana occidental és classicista i presenta sobre la portada un finestral obert al cor, una galeria de arquillos cecs de mig punt doblegats i un ràfec pronunciat.
En l'angle sud-occidental destaca la torre d'estil mudèjar, el primer pis del qual està habilitat com a capella a l'interior i té planta quadrada, mentre que els restants quatre cossos tenen planta octogonal, amb pilar de pedra central el segon i el tercer i buits la cambra i el cinquè. Aquest últim va ser afegit al segle xvii, mentre que la rematada es va afegir en època contemporània.
Tots ells presenten la típica decoració mudèjar amb motius (rombes, esquinillas, etc.) en maó ressaltat.
Pel que fa a la decoració interior, només val la pena destacar la pintura mural del cambril de la Verge de los Arcos, atribuïda a Juan José Gárate per J. Antonio Val Lisa.

## Referències

* Aquest text pren com a referència la declaració de bé d'interès cultural publicada en el BOA núm. 127 de data 29 d'octubre de 2001 i s'ajusta a l'article 13 LPI

## Enllaços externs

* http://albalate.eu/bic.html#iglesia Arxivat 2015-02-05 a Wayback Machine.
# Siegfried & Roy

Siegfried & Roy van ser un duo de mags i animadors alemany-americans, més conegut per les seves aparicions amb lleons blancs i tigres blancs. Estava composta per Siegfried Tyron Fischbacher' (nascut el 13 de juny de 1939) i Roy Horn (nascut a Uwe Ludwig Horn; 3 d'octubre de 1944 – 8 de maig de 2020).
La parella es va conèixer en un creuer i van començar a actuar junts en vaixells i en clubs i teatres europeus. El 1967, van ser convidats a començar a actuar a Las Vegas, Nevada. A partir de 1990, van encapçalar un espectacle al complex de casino The Mirage. La seva carrera d'intèrprets va acabar l'any 2003 quan Horn va ser greument ferit per un tigre durant una actuació. Des d'agost de 2004 fins a maig de 2005, Fischbacher i Horn van ser productors executius de la sitcom animada Pare of the Pride.

## Referències

* ↑ Duggins, Alexi. "‘It took four men and a fire extinguisher to get the tiger off him’: the tragedy of Vegas magicians Siegfried and Roy." The Guardian, January 17, 2021. Retrieved January 17, 2021
* ↑ McCarthy, Kelly; Effron, Lauren. «Siegfried and Roy's storied career on the Las Vegas Strip» (en anglès). ABC News, 17-04-2020. [Consulta: 29 març 2023].

## Enllaços externs

* Siegfried & Roy - Lloc web oficial
# Nematalosa papuensis

Nematalosa papuensis és una espècie de peix pertanyent a la família dels clupeids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 21 cm de llargària màxima.
* 16-17 radis tous a l'aleta dorsal i 17-26 a l'anal.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, pelàgic i de clima tropical (4°S-7°S).

## Distribució geogràfica

Es troba a Oceania: és un endemisme de Papua Nova Guinea (els rius Fly i Strickland).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Regan C. T., 1917. A revision of the clupeoid fishes of the genera Pomolobus, Brevoortia and Dorosoma and their allies. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 8) v. 19 (núm. 112). 297-316.
* ↑ Munro, I. S. R., 1964. Additions to the fish fauna of New Guinea. Papua New Guinea Agricultural Journal v. 16 (núm. 4): 141-186.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Allen, G.R., 1991. Field guide to the freshwater fishes of New Guinea. Christensen Research Institute, Madang, Papua Nova Guinea.
* ↑ Kailola, P.J., 1987. The fishes of Papua New Guinea. A revised and annotated checklist. Vol. 1. Myxinidae to Synbranchidae. Research Bulletin Núm. 41. Department of Fisheries and Marine Resources, Port Moresby, Papua Nova Guinea. 194 p.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Coppola, S.R., W. Fischer, L. Garibaldi, N. Scialabba i K.E. Carpenter, 1994. SPECIESDAB: Global species database for fishery purposes. User's manual. FAO Computerized Information Series (Fisheries). Núm. 9. Roma, FAO. 103 p.
* Whitehead, P.J.P., 1985. FAO Species Catalogue. Vol. 7. Clupeoid fishes of the world (suborder Clupeioidei). An annotated and illustrated catalogue of the herrings, sardines, pilchards, sprats, shads, anchovies and wolf-herrings. Part 1 - Chirocentridae, Clupeidae and Pristigasteridae. FAO Fish. Synop. 125(7/1):1-303.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
* BioLib (anglès)
# Horalabiosa arunachalami

Horalabiosa arunachalami és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: l'Índia.

## Referències

* ↑ Silas E. G., 1954. New fishes from the Western Ghats, with notes on Puntius arulius (Jerdon). Rec. Indian Mus. (Calcuta) v. 51 (pt 1). 27-37.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Johnson, J. A. & R. Soranam, 2001. A new species of Horalabiosa Silas from a Kerala stream of the western Ghats. J. Bombay Nat. Hist. Soc. v. 98 (núm. 3): 392-395.
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Leptocypris guineensis

Leptocypris guineensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Guinea.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Lévêque, C. 1990 Cyprinidae. p. 269-361. A C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Vol. I. Coll. Faune Tropicale núm. XXVIII. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, i O.R.S.T.O.M., París, 384 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Paragnetina lacrimosa

Paragnetina lacrimosa és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels pèrlids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: el nord-est de Fujian (la Xina).

## Referències

* ↑ Klapálek, 1907. Rozpr. Ceské. Akad. 16(31):17.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Klapálek, 1921. Ann. Soc. ent. Belg. 61:62.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Ignac Sivec, Bill P. Stark i Shigekazu Uchida, 1988: Synopsis of the World Genera of Perlinae (Plecoptera: Perlidae). Scopolia, núm. 16, pp. 1-66, Ljubljana (Enllaç).

## Bibliografia

* Illies, 1966. Das Tierreich 82:281, 284.
* Kimmins, 1970. Bull. Br. Mus. Nat. Hist. Ent. 24(8):344.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* BioLib (anglès)
* Perlidae Species Listing Arxivat 2011-01-16 a Wayback Machine. (anglès)
# Nematalosa persara

Nematalosa persara és una espècie de peix pertanyent a la família dels clupeids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 15,2 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, pelàgic-nerític i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índic occidental: el golf Pèrsic i des del nord del mar d'Aràbia fins al Pakistan.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Regan C. T., 1917. A revision of the clupeoid fishes of the genera Pomolobus, Brevoortia and Dorosoma and their allies. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 8) v. 19 (núm. 112). 297-316.
* ↑ Nelson, G. J. & McCarthy, L., 1995. Two new species of gizzard shads of the genus Nematalosa (Teleostei, Clupeidae, Dorosomatinae) from Persian/Arabian Gulf. Japanese Journal of Ichthyology v. 41 (núm. 4): 379-383.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Nelson, G. J. & McCarthy, L., 1995.
* ↑ Carpenter, K.E., F. Krupp, D.A. Jones i U. Zajonz, 1997. FAO species identification field guide for fishery purposes. Living marine resources of Kuwait, eastern Saudi Arabia, Bahrain, Qatar, and the United Arab Emirates. FAO, Roma, Itàlia. 293 p.
* ↑ Wongratana, T., 1980. Systematics of clupeoid fishes of the Indo-Pacific region. Tesi doctoral, Universitat de Londres. 432 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
* BioLib (anglès)
# Habitatge al carrer Agoders, 4 (Tàrrega)

El Carrer Agoders, 4 és una obra de Tàrrega (Urgell) protegida com a bé cultural d'interès local.
És un edifici que si bé es va construir 150 anys més tard que el d'Agoders, 6, té el mateix tipus de carreus de pedra i una reproducció fidel de les obertures. Consta de planta baixa, dos pisos i golfes, diferenciant-se de l'edifici d'Agoders, sis per les golfes, la cornisa que és d'obra i diferents baranes. Els baixos estan totalment mutilats en façana per locals comercials. L'edifici es va construir el 1816.

## Referències

* 1 2 3 «Carrer Agoders, 4». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 gener 2017].
# Mercè Ferrer Bofill

Mercè Ferrer Bofill (Palafrugell, 9 de febrer de 1878 - Palafrugell, 11 de novembre de 1966), filla de Silvestre Ferrer Vila i Serafina Bofill Deulofeu. Coneguda popularment com a Mercè Guitart pel cognom del seu padrastre, destacà com a confitera en l'elaboració de coques, cremes i altres productes de pastisseria i, sobretot, en menjars a domicili per a convits de casaments i batejos.
A finals del segle xix o principis del XX, segons les fonts, obre una botiga de queviures al carrer de les Botines amb el seu marit, Enric Serra Compte. Amb els anys, la botiga es va anar especialitzant en l'elaboració de dolços, confits i pastissos, fins que s'establí en el seu emplaçament actual a Plaça Nova, el 1929. Mercè Ferrer regentà la botiga fins que el seu segon fill, Venanci Serra, n'agafà les regnes, després d'haver estudiat l'ofici de pastisser a Barcelona. Actualment és la quarta generació qui està al capdavant de la Pastisseria Serra.
Una de les especialitats de la Pastisseria Serra és el Fornells, un pa de pessic amb crema cremada per sobre, que nasqué de les mans de Mercè Ferrer a petició del Doctor Arruga, que estiuejava a Fornells, Begur.
Va morir l'11 de novembre de 1966 amb 88 anys.

## Referències

* ↑ Massana Ribas, Rosa Maria. Dones emprenedores. Palafrugell 1857-1914, p. 30.
* ↑ Massana Ribas, Rosa Maria «Les Confiteries (1857-1914)». Revista de Palafrugell, 7-2010, pàg. 21.
* ↑ Martí, Paulí «Pastisseria Serra i Copisteria Palé, establiments centenaris.». Revista de Palafrugell, 7-2004, pàg. 12.
* ↑ Almagro, Alba; Paül, María «Dolça Palafrugell: un comerç centenari». Revista de Palafrugell, núm. 56, 6-1998, p. 28.
* ↑ «Nou establiment». Ara, 12-01-1933, p. 3.
* ↑ Martí, Paulí «Pastisseria Serra i Copisteria Palé, establiments centenaris». Revista de Palafrugell, núm. 129, 7-2004, pp. 12-13.
* ↑ Bonal, Teresa; Sàbat, Núria «Pastisseria Serra». Gavarres, 32, 12-2017, pàg. 45.
* ↑ «Necrológicas». Revista de Palafrugell, 11-1966, p. 23.
# Presó de Mataró

L'antiga Presó de Mataró és un edifici protegit com a bé cultural d'interès nacional del municipi de Mataró (Maresme).

## Descripció

Està situada a la Riera, davant del Cercle Catòlic. Vista per la façana, l'aspecte de la Presó és d'un casal fortificat, a mig camí entre un palau i un castell tenint en compte que la part baixa dels seus murs de pedra presenta una forma atalussada.
L'estructura en planta és d'un semicercle precedit per un rectangle. El cos rectangular és destinat a dependències administratives, i el semicircular és on hi ha el pati i les cel·les en planta baixa i pis.
La part que correspon a les formes rectes de la façana i els murs laterals és feta amb maó vist amb grans finestres de mig punt amb dovelles i amb carreus als angles de la façana. En la part semicircular, però, les parets exteriors són de pedra irregular, alternant en alçada amb filades verticals i horitzontals de maons.
L'estructura semicircular de la part posterior de la Presó es reflecteix al pati, que té la mateixa estructura, amb una galeria d'arcs de mig punt a la planta baixa i finestres de la mateixa tipologia al pis. L'aparell és també de maó vist. A la part exterior del semicercle hi ha les cel·les de planta trapezoïdal amb cobertes a doble vessant.
L'arquitecte, Elies Rogent i Amat, hi va tenir en compte les investigacions que en el seu moment s'havien dut a terme a Europa en matèria de centres penitenciaris i, en aquest sentit, hom pot justificar la construcció d'un semicercle per tal d'assolir l'objectiu del sistema "panòptic" de la presó, és a dir, la tota visió de les cel·les des del mig del pati.

## Història

La Presó de Mataró, en el carrer de la Muralla de la Presó, tocant la Riera, fou construïda per l'arquitecte Elies Rogent l'any 1851.
L'estructura d'aquest edifici segueix de manera clara el criteri historicista del mateix arquitecte, autor de l'edifici neoromànic de la Universitat de Barcelona (1863-70) i de la restauració del Monestir de Ripoll (1886-93). En el cas de la Presó de Mataró, Rogent segueix els canons de les construccions medievals de caràcter civil, pròpies de la Mediterrània occidental, a la Baixa Edat Mitjana.
L'edifici va deixar de funcionar com a presó l'any 1967.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 «Presó de Mataró». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 abril 2012].
* ↑ Pla especial del patrimoni arquitectònic de Mataró 1999, vol. 2, fitxa 185.

## Bibliografia

* "La presó de Mataró fa 125 anys", a Mataró escrit. Mataró: La Rambla, núm. 24 (març 1988), p. 51-54.
* Pla especial del patrimoni arquitectònic de Mataró 1999, vol. 2, fitxa 185.
# Leptodoras hasemani

Leptodoras hasemani és una espècie de peix de la família dels doràdids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 16,7 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Branco, Orinoco, Essequibo i Tapajós.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Boulenger G. A., 1898. Descriptions of two new siluroid fishes from Brazil. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 7) v. 2 (núm. 12). 477-478.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Steindachner, F., 1915. Beiträge zur Kenntnis der Flussfische Südamerikas V. Anz. Akad. Wiss. Wien v. 52 (núm. 18): 217-219.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Sabaj, M.H. i C.J. Ferraris, Jr., 2003. Doradidae (Thorny catfishes). p. 456-469. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Birindelli, J. L. O., L. M. Sousa i M. H. Sabaj Pérez, 2008: New species of thorny catfish, genus Leptodoras Boulenger (Siluriformes: Doradidae), from Tapajós and Xingu basins, Brazil. Neotropical Ichthyology v. 6 (núm. 3): 465-480.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Sabaj, M. H., 2005: Taxonomic assessment of Leptodoras (Siluriformes: Doradidae) with descriptions of three new species. Neotropical Ichthyology v. 3 (núm. 4): 637-678.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB