OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Notiocharis filipinae

Notiocharis filipinae és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Descripció

* Mascle: integument corporal de color marró; antenes de 0,94 mm de llargària i 12 artells (el núm. 3 més curt que l'escap); tòrax sense patagi; ales esveltes i d'1,92-2,17 mm de longitud i 0,67-0,72 d'amplada.
* Femella: similar al mascle amb els lòbuls apicals de la placa subgenital separats per una osca en forma de "V" i ales d'1,92-1,95 mm de llargada i 0,67-0,70 d'amplada.

## Distribució geogràfica

Es troba a les illes Filipines: Luzon.

## Referències

* ↑ Eaton, A.E., 1913. The Percy Sladen Trust expedition to the Indian Ocean in 1905, under the leadership of Mr J. Stanley Gardiner, M.A. Vol. IV, núm. XXV. —Diptera, Psychodidae. Transactions of the Linnean Society of London Zoology 2 15: 423-432 (425).
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Quate, L. W., 1965. A taxonomic study of Philippine Psychodidae (Diptera). Pacific Insects. 7: 815-902. «PDF». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 10 abril 2012].
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Diptera Site - The BioSystematic Database of World Diptera (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Microschemobrycon

Microschemobrycon és un gènere de peixos de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Taxonomia

* Microschemobrycon callops (Böhlke, 1953)
* Microschemobrycon casiquiare (Böhlke, 1953)
* Microschemobrycon elongatus (Géry, 1973)
* Microschemobrycon geisleri (Géry, 1973)
* Microschemobrycon guaporensis (Eigenmann, 1915)
* Microschemobrycon melanotus (Eigenmann, 1912)
* Microschemobrycon meyburgi (Meinken, 1975)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Böhlke, J. E. 1953. Studies on fishes of the family Characidae. Núm. 4 (sic 5). A review of the genus Microschemobrycon with descriptions of two new species. Annals and Magazine of Natural History (Series 12) v. 6 (núm. 71): 841-849, Pl. 20.
* 1 2 Géry, J. 1973. New and little-known Aphyoditeina (Pisces, Characoidei) from the Amazon Basin. Stud. Neotrop. Fauna v. 8: 81-137.
* ↑ Eigenmann, C. H. 1915. The Cheirodontinae, a subfamily of minute characid fishes of South America. Memoirs of the Carnegie Museum v. 7 (núm. 1): 1-99, Pls. 1-17.
* ↑ Eigenmann, C. H. 1912. The freshwater fishes of British Guiana, including a study of the ecological grouping of species, and the relation of the fauna of the plateau to that of the lowlands. Mem. Carnegie Mus. v. 5 (núm. 1): i-xxii + 1-578, Pls. 1-103.
* ↑ Meinken, H. 1975. Microschemobrycon meyburgi n.sp. aus dem Rio Xeriuini. Senckenb. Biol. v. 56 (núms. 4/6): 217-220.
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ Practical Fishkeeping (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# József Alvinczi Borbereky

József Alvinczi Borbereky (Castell d'Alvinc, Transsilvània, 1735 - Budapest, Imperi Austrohongarès, 1810) fou baró de Barberek, militar i governant que morí sense deixar successors.
El 1750 entrà a servir en un regiment d'hússars i es distingí durant la Guerra dels Set Anys a Torgau, Schweidnitz i Teplitz, Després d'haver-se signat la pau, contribuí a introduir en l'exèrcit austríac el reglament d'exercicis proposat per Lacy.
En la Guerra de Successió bavaresa feu presoner al príncep de Hessen-Filiptal, en prendre la població de Hebelswert. Sent general de divisió, l'emperador Josep I l'anomenà professor de tàctica del seu nebot, que més tard fou l'emperador Francesc I.
Després de distingir-se en la campanya de Belgrad, i d'ascendir a tinent general, aconseguí el 1790 el comandament de l'exèrcit enviat a Bèlgica per a sufocar la insurrecció que havia esclatat; però una caiguda de cavall li impedí desenvolupar la missió, i fins al moment d'esclatar la guerra amb França (1792) no va poder entrar en campanya. Al front d'una divisió es comportà de forma brillant en les accions de Neerwinden, Châtillon, Landreeg, Charleroi i Fleurus, però fou derrotat a Hondschoote (6 de setembre) de 1793.
Nomenat general d'artilleria el 1794, el 1795 fou destinat a l'exèrcit de l'Alt Rin com a general en cap de les forces situades entre el riu Neckar i Constanza (1796); després passà al Consell Superior de Guerra. Quan la retirada de Beaulieu de la Llombardia, preparà la revolta del Tirol, però en acudir en ajuda de Màntua fou derrotat per Bonaparte a Arcole en la batalla de Rivoli, (14 a 17 de novembre de 1796). Màntua es rendí i el substituí en el comandament l'arxiduc Carles.
Més endavant aconseguí el Govern d'Hongria i l'ascens a feldmariscal.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 45, pàg. 678 ISBN 84-239-4507-3
* Fiebeger, G. J.. The Campaigns of Napoleon Bonaparte of 1796–1797. West Point, New York: US Military Academy Printing Office, 1911.

## Enllaços externs

* http://www.historydata.com/biographies/alvinczy.php Arxivat 2010-12-13 a Wayback Machine.
# Gotthard Dagn

Gothard Dagn (St. Johann in Tirol, 1716 - Abadia de Sant Georgenberg, 1754), fou organista i mestre de música austríac.
Va escriure: Kurze und gründliche Anleitung den General Bass oder Parthitur Regelmäsig zu bregeiffen bestchend in zmölff Lectionem oder Lehrzeiten (Sankt Gallen, 1753).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 17, pàg. 782. (ISBN 84-239-4517-0)
* (alemany) Christian Fastl: Dagn, família. A: Oesterreichisches Musiklexikon. Edició en línia, Viena 2002 i següents, ISBN 3-7001-3077-5 ; Edició impresa: Volum 1, Editor de l'Acadèmia Austríaca de Ciències, Viena 2002, ISBN 3-7001-3043-0.
# Peromyscus mayensis

Peromyscus mayensis és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic de Guatemala, on viu a altituds d'entre 2.900 i 3.000 msnm. El seu hàbitat natural són els boscos madurs d'altiplà. Està amenaçat per la tala d'arbres, els incendis forestals i fenòmens climàtics com ara El Niño. El seu nom específic, mayensis, significa ‘dels maies’ en llatí.

## Referències

* ↑ Reid, F.; Pérez, S.; Woodman, N.; Matson, J. Peromyscus mayensis. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 7 agost 2016.
* ↑ Entrada «Peromyscus» d'Animalia (en anglès).
# Notiocharis lanceolata

Notiocharis lanceolata és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Descripció

* El mascle presenta les ales esveltes, clares i lanceolades, l'edeagus ample, antenes de 0,67 mm de llargària i ales de 2,12-2,17 mm de llargada i 0,52-0,57 d'amplada.
* La femella és similar al mascle, té la placa subgenital còncava a l'àpex i feblement bilobulada, l'espermateca esclerotitzada i amb la superfície rugosa, antenes de 0,70-0,71 mm de longitud i ales d'1,67-1,80 de llargària i 0,47 d'amplada.

## Distribució geogràfica

Es troba a Papua Nova Guinea.

## Referències

* ↑ Eaton, A.E., 1913. The Percy Sladen Trust expedition to the Indian Ocean in 1905, under the leadership of Mr J. Stanley Gardiner, M.A. Vol. IV, núm. XXV. —Diptera, Psychodidae. Transactions of the Linnean Society of London Zoology 2 15: 423-432 (425).
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Quate, L.W.; Quate, S.H., 1967. A monograph of Papuan Psychodidae, including Phlebotomus (Diptera). Pacific Insects Monograph, 15: 1–216. «PDF».
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Papua Insects Foundation (anglès)
* ↑ Duckhouse, D.A. & Lewis, D.J., 1989. Superfamily Psychodoidea. 15. Family Psychodidae. Pàgs. 166-179. A: Evenhuis, N.L. (ed.). Catalog of the Diptera of the Australasian and Oceanian Regions. Honolulu i Leiden: Bishop Museum Press i E.J. Brill, 1155 pàgines. (174).
* ↑ The Diptera Site - The BioSystematic Database of World Diptera (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Malapterurus tanganyikaensis

Malapterurus tanganyikaensis és una espècie de peix de la família dels malapterúrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 48,5 cm de llargària total.
* Nombre de vèrtebres: 41-45.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: llac Tanganyika.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Gosse, J.-P., 1986: Malapteruridae. p. 102-104. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Howes, G. 1985. The phylogenetic relationships of the electric catfish family Malapteruridae (Teleostei: Siluroidei). J. Nat. Hist., 19: 37-67.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Norris, S.M., 2002: A revision of the African electric catfishes, family Malapteruridae (Teleostei, Siluriformes), with erection of a new genus and descriptions of fourteen new species, and an annotated bibliography. Ann. Mus. R. Afr. Centr., Sci. Zool., 289:155 p.
* Roberts, T.R., 2000. A review of the African electric catfish family Malapteruridae, with descriptions of new species. Occas. Pap. Ichthyol. 1:1-15.
* Teugels, G.G., 1992. Malapteruridae. p. 496-499. A C. Leveque, D. Paugy, G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest, vol. 2. Coll. Faune Tropicale núm. 28 Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Flandes i O.R.S.T.O.M., París, França.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Jørgen Malling

Jørgen Henrik Malling (Copenhaguen, 1836 - 1905) fou un compositor danès del Romanticisme. Era germà del també músic Otto Malling (1885-1915).
Fou un entusiasta partidari del mètode d'Émile Chevé, les publicacions del qual va traduir. Va desenvolupar el càrrec d'organista a Svendborg.
És autor de diverses composicions per a piano i cant, i d'algunes òperes,etc.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 32, pàg. 605 (ISBN 84-239-4532-4)
# Gotthold Schliebner

August Karl Friedrich Gotthold Schliebner (Lindenberg el 1820 - ...?) fou un compositor alemany.
Estudià a Berlín i el 1849 s'establí a Stralsund com a professor de música, per tornar a Berlín el 1856.
Donà al teatre les òperes:
* Student und Bauer, (1855)
* Rizzio, (1879)
* Der Lost Träger, (1879)
* Der Liebesring, (1879)
A més va compondre força música instrumental i lieder amb acompanyament de piano.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 54, pàgs. 1047-48 (ISBN 84-239-4554-5)
# Vorlanita

La vorlanita és un mineral de la classe dels òxids. Rep el nom del mont Vorlan, molt a prop del pic on va ser descoberta.

## Característiques

La vorlanita és un òxid de fórmula química Ca(U$^{6+}$)O₄. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2009. Cristal·litza en el sistema isomètric.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al mont Lakargi, pertanyent a la caldera Verkhnechegemskaya, dins la regió Kabardino-Balkària, a Rússia. Posteriorment també ha estat descrita a la pedrera Caspar, situada al volcà Bellerberg, dins la regió de Renània-Palatinat (Alemanya); a Tulul al Hammam, a la regió de Hashem (Jordània); a la mina Nopal número 1, a la Sierra Peña Blanca, a l'estat de Chihuahua (Mèxic); i a Jebel Harmun, dins la formació Hatrurim, a Cisjordània (Palestina).

## Referències

* ↑ «Vorlanite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 1r novembre 2018].

## Enllaços externs

* Imatge d'una vorlanita
# Peromyscus melanotis

Peromyscus melanotis és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu a Mèxic i les muntanyes del sud-est d'Arizona (Estats Units). Es tracta d'un animal nocturn i omnívor. El seu hàbitat natural són les zones rocoses situades dins de boscos mèsics de coníferes i arbres caducifolis. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, melanotis, significa ‘orella negra’ en llatí.

## Referències

* ↑ Álvarez-Castañeda, S. T.; Castro-Arellano, I.; Lacher, T.; Vázquez, E. Peromyscus melanotis. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 10 agost 2016.
* ↑ Entrada «Peromyscus» d'Animalia (en anglès).
# Ernesto Drangosch

Ernesto Drangosch (Buenos Aires, 22 de gener de 1882 - 26 de juny de 1925) fou un compositor argenti.
Feu els seus primers estudis al Conservatori de Buenos Aires, perfeccionant-los més tard a Berlín sota la direcció dels mestres Barth, Ansorge, Bruch i Humperdinck, sent nomenat el 1905 professor del Conservatori de la seva ciutat natal.
Donà nombroses audicions i va dirigir amb encert els concerts del Club del Mar del Plata, interpretant magistralment les obres dels compositors argentins.
Les seves composicions principals són:
* Albumblat;
* una Sonata;
* dues Serenates espanyoles;
* diverses peces característiques;
* una Fantasia;
* una Suite;
* un Concert per a piano i orquestra;
Sent potser la millor de les seves produccions la titulada Variacions sobre un tema original.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 18, 2a part, pàg. 2184 (ISBN 84-239-4581-2)
# Notiocharis maai

Notiocharis maai és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Etimologia

El seu nom científic honora la figura del Prof. T.C. Maa per les seues contribucions entomològiques.

## Descripció

* El mascle té ales amb les membranes clares i sense un patro definit, edeagus prim, tubular i amb la base força corbada ventralment, antenes de 0,86 mm de llargària i ales de 2,12-2,27 mm de longitud i 0,67-0,72 d'amplada.
* La femella és similar al mascle amb els lóbuls de la placa subgenital llargs i esvelts, l'espermateca si fa no fa reticulada sobre la major part de la superfície i ales de 2,12-2,17 mm de longitud i 0,62-0,67 d'amplada.

## Distribució geogràfica

Es troba a Indonèsia: és un endemisme de Papua Occidental.

## Referències

* ↑ Eaton, A.E., 1913. The Percy Sladen Trust expedition to the Indian Ocean in 1905, under the leadership of Mr J. Stanley Gardiner, M.A. Vol. IV, núm. XXV. —Diptera, Psychodidae. Transactions of the Linnean Society of London Zoology 2 15: 423-432 (425).
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 4 Quate, L.W.; Quate, S.H., 1967. A monograph of Papuan Psychodidae, including Phlebotomus (Diptera). Pacific Insects Monograph, 15: 1–216. «PDF».
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Papua Insects Foundation (anglès)
* ↑ Duckhouse, D.A. & Lewis, D.J., 1989. Superfamily Psychodoidea. 15. Family Psychodidae. Pàgs. 166-179. A: Evenhuis, N.L. (ed.). Catalog of the Diptera of the Australasian and Oceanian Regions. Honolulu i Leiden: Bishop Museum Press i E.J. Brill, 1155 pàgines. (174).
* ↑ The Diptera Site - The BioSystematic Database of World Diptera (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Microsynodontis emarginatus

Microsynodontis emarginatus és una espècie de peix de la família dels mochòkids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,4 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Gabon.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Glaser, U., 2000. Aqualog Photo Collection 1 - African Catfishes Verlag A.C.S. GmbH. ISBN 3-931702-57-X.
* Gosse, J.-P., 1986. Mochokidae. p. 105-152. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Ng, H. H. 2004. The Microsynodontis (Teleostei: Siluriformes: Mochokidae) of the lower Guinea region, west central Africa, with the description of eight new species. Zootaxa Núm. 531: 1-52.
* Paugy, D. i T.R. Roberts, 1992. Mochokidae. p. 500-563. A C. Levêque, D. Paugy, i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Vol. 2. Coll. Faune Tropicale núm. 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica i O.R.S.T.O.M., París, França.
* Paugy, D. i T.R. Roberts, 2003. Mochokidae, p. 195-268 a C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douce et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest, vol. 2. Coll. Faune et Flore tropicales 40. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Flandes, Museum National d'Histoire Naturalle, París, França i Institut de Recherche pour le Développement, París, França. 815 p.
* Vigliotta, T. R. «A phylogenetic study of the African catfish family Mochokidae (Osteichthyes, Ostariophysi, Siluriformes), with a key to genera» (en anglès). Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia, 157, 1, 2008, pàg. 73-136. DOI: 10.1635/0097-3157(2008)157[73:APSOTA]2.0.CO;2.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Malapterurus thysi

Malapterurus thysi és una espècie de peix de la família dels malapterúrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Les femelles poden assolir 24 cm de llargària total.
* Nombre de vèrtebres: 38-41.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Costa d'Ivori.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Lacépède B. G. E. 1803. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-lxviii + 1-803 + index.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Gosse, J.-P., 1986: Malapteruridae. p. 102-104. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Howes, G. 1985. The phylogenetic relationships of the electric catfish family Malapteruridae (Teleostei: Siluroidei). J. Nat. Hist., 19: 37-67.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Norris, S.M., 2002: A revision of the African electric catfishes, family Malapteruridae (Teleostei, Siluriformes), with erection of a new genus and descriptions of fourteen new species, and an annotated bibliography. Ann. Mus. R. Afr. Centr., Sci. Zool., 289:155 p.
* Roberts, T.R., 2000. A review of the African electric catfish family Malapteruridae, with descriptions of new species. Occas. Pap. Ichthyol. 1:1-15.
* Teugels, G.G., 1992. Malapteruridae. p. 496-499. A C. Leveque, D. Paugy, G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest, vol. 2. Coll. Faune Tropicale núm. 28 Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Flandes i O.R.S.T.O.M., París, França.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Galícia Unida

Galícia Unida (GU) (en castellà: Galicia Unida) és un partit polític de dretes gallec.
Va néixer a Sada sota el lideratge d'Antón Vilariño i formà part del Partit Galleguista l'any 2005, abandonant-lo poc després.
Va participar en les eleccions autonòmiques de 2009, amb resultats testimonials: 369 vots (0,02%), sent la setzena força en nombre de vots. El seu cap de llista fou Juan Carreira Gómez, i es presentà únicament a les províncies de Lugo i Ourense.

## Referències

* ↑ Programa electoral de GU Arxivat 2012-08-31 a Wayback Machine. (castellà)
* ↑ Galicia Unida materializó ayer su integración en el Partido Galeguista, que espera que se sumen más grupos, La Voz de Galicia, 15 de setembre 2005.(castellà)
* ↑ Resultats definitius de les eleccions al Parlament de Galícia de 2009 Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., Diari Oficial de Galícia, núm. 60, 27 de març 2009 (gallec)

## Enllaços externs

* Galícia Unida - Lloc web oficial
# Peromyscus melanurus

Peromyscus melanurus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic dels vessants pacífics de la Sierra Madre del Sur (Mèxic), on viu a altituds d'entre 700 i 1.900 msnm. Els seus hàbitats naturals són els boscos caducifolis tropicals de plana i els boscos de pins i roures. Està amenaçat per la transformació del seu medi per a usos agrícoles. El seu nom específic, melanurus, significa ‘cuanegre’ en llatí.

## Referències

* ↑ Álvarez-Castañeda, S. T.; Castro-Arellano, I.; Lacher, T.; Vázquez, E. Peromyscus melanurus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 13 agost 2016.
* ↑ Entrada «Peromyscus» d'Animalia (en anglès).