OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Griselda (Canigó)

Griselda és un personatge de ficció del poema èpic Canigó escrit per Jacint Verdaguer i Santaló, el qual fou publicat l'any 1886.

## El personatge dins del context de l'obra

Griselda és una pastora catalana del segle xi, de la qual Gentil, fill del comte Tallaferro, s'enamora, però aquest (que ho descobrí en un aplec celebrat a l'entorn de l'ermita de Sant Martí del Canigó) li prohibí de tornar-la a veure. No la veié més perquè el comte Guifré (germà de Tallaferro), l'estimbà Canigó avall en descobrir que havia abandonat el lloc de guàrdia en la guerra contra els àrabs.

## Fragment literari escollit

| « | "CANT DE GENTIL Amor, amor, on me pujares?; on sou, amics?, on sou, mos pares?, i jo mateix, digau-me, on só? Digues-m'ho tu, Griselda bella, ma hermosa estrella de Canigó. I tu, ets del cel guspira eterna o sols fantàstica lluerna?; dus a l'infern o al paradís? Mes és ací tan dolç lo viure, veient somriure ton ull blavís! Què se me'n dona de la terra si et tinc ací, en est cim de serra? Mes com nos mira el sol naixent! Porta'm vers on surt com poncella que s'esbadella pel firmament. Dus-me vers on los ulls va a cloure de sa carrossa l'or fent ploure, rei que es retira a son palau, i de son golf al golf d'estrelles voguem entre elles per lo cel blau. Puja'm amunt, de branca en branca, des d'on lo món com arbre arranca fins al cimal entre el fruit d'or; puja'm amunt, i amunt encara, mostra'm la cara del Criador. Mes, si jo et tinc, per què m'enyoro?; si tu em somrius, doncs, de què ploro? Lo cor de l'home és una mar, tot l'univers no l'ompliria; Griselda mia, deixa'm plorar!." | » |

## Referències

* ↑ Jacint Verdaguer i Santaló. Canigó. Llegenda pirenaica del temps de la Reconquista. Mataró: L'Atlàntida, 2012.
* ↑ Faulí, Josep, 1995. Diccionari de catalans de ficció. Barcelona: Ed. La Campana. 192 pàgines. ISBN 8488791070. Pàg. 81.
* ↑ "Cant IV. Cant de Gentil" dins Jacint Verdaguer. Canigó. Barcelona: Edicions Proa, vol. II, 2003, pàgs. 323-324.

## Enllaços externs

* Medina, Jaume. "Els cavallers de "Canigó" i la bellesa de Griselda/Flordeneu." Ausa (en línia), 2006, Vol. 22, núm. 158, p. 621-631 (català)
* Ruta Verdaguer al Canigó - Espais Escrits Arxivat 2016-02-02 a Wayback Machine. (català)
* Introducció al poema Canigó - Parròquia de Sant Martí d'Empúries (català)
# Grundulus

Grundulus és un gènere de peixos de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Taxonomia

* Grundulus bogotensis (Humboldt, 1821)
* Grundulus cochae (Román-Valencia, Paepke & Pantoja, 2003)
* Grundulus quitoensis (Román-Valencia, Ruiz C. & Barriga, 2005)

## Referències

* ↑ Cuvier, G. & A. Valenciennes 1846. Histoire naturelle des poissons. Tome dix-huitième. Suite du livre dix-huitième. Cyprinoïdes. Livre dix-neuvième. Des Ésoces ou Lucioïdes. Hist. Nat. Poiss. v. 18: i-xix + 2 pp. + 1-505 + 2 pp., Pls. 520-553.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Humboldt, F. H. A. von & Valenciennes, A. 1821. Recherches sur les poissons fluviatiles de l'Amérique Équinoxiale. A Voyage de Humboldt et Bonpland, Deuxième partie. Observations de Zoologie et d'Anatomie comparée. París. Voyage de Humboldt et Bonpland, Deuxième partie. v. 2: 145-216, Pls. 45-52.
* ↑ Román-Valencia, C., H.-J. Paepke & F. Pantoja. 2003. Una especie nueva de Grundulus (Teleostei: Ostariophysi: Characidae) para Colombia y redescripción de Grundulus bogotensis (Humboldt y Valenciennes, 1833). Memoria, Fund. La Salle Cien. Nat. Núm. 155 (for 2001): 51-72.
* ↑ Román-Valencia, C., R. I. Ruiz C. & R. Barriga. 2005. Una nueva especie del género de peces andinos Grundulus (Characiformes: Characidae). Rev. Biol. Trop. v. 53 (núm. 3-4): 537-544.
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ Practical Fishkeeping (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)

## Enllaços externs

* uBio (anglès)
# Grup de Treball sobre la Detenció Arbitrària

El Grup de Treball sobre la Detenció Arbitrària és una entitat vinculada a l'Organització de les Nacions Unides formada per experts independents sobre drets humans que investiguen els casos d'arrest i detenció arbitrària que hagin pogut suposar una violació del Dret internacional de drets humans.
Va ser establert l'any 1991 per l'antiga Comissió de Drets Humans de les Nacions Unides com un dels "procediments especials" creats per monitorar violacions de drets humans, i es troba actualment en l'àmbit de competència del Consell de Drets Humans de les Nacions Unides. Al setembre de 2013, el Consell va ampliar el seu mandat per tres anys. Després de verificar la informació d'una varietat de fonts, inclosa la d'organitzacions no governamentals, organismes intergovernamentals i familiars de les víctimes, el grup de treball emet una opinió sobre el compliment del dret internacional i envia crides urgents als governs per determinar el destí i la condició dels presumptes detinguts. També pot realitzar visites d'investigació als estats que han admès l'accés del grup de treball.

## Judici al procés independentista català

El maig de 2019, els advocats Ben Emmerson i Rachel Lindon, com a portaveus d'aquest col·lectiu de treball, exigiren l'alliberament immediat dels presos polítics catalans atès que la presó preventiva vulnerava drets fonamentals recollits a la Declaració Universal dels Drets Humans, subscrita per l'Estat espanyol.

## Membres

Membres actuals :
| Nom | Estat | Mandat |
| Leigh Toomey | Austràlia | 2015-2021 |
| Elina Steinerte | Letònia | 2016-2022 |
| Sètondji Roland Adjovi | Benín | 2014-2020 |
| Seong-Phil Hong | Corea del Sud | 2014-2020 |
| José Antonio Guevara Bermúdez | Mèxic | 2014-2020 |
Antics membres :
| Nom | Estat |
| Vladimir Tochilovsky | Ucraïna |
| Mads Andenas | Noruega |
| Aslan Abashidze | Rússia |
| Tamás Bán | Hongria |
| Manuela Carmena Castrillo | Espanya |
| Seyyed Mohammad Hashemi | Iran |
| Roberto Garretón | Xile |
| Laity Kama | Senegal |
| Louis Joinet | França |
| Malick El Hadji Sow | Senegal |
| Kapil Sibal | Índia |
| Petr Uhl | Txèquia |
| Soledad Villagra de Biedermann | Paraguai |
| Leila Zerrougui | Algèria |
| Shaheen Sardar Ali | Pakistan |

## Referències

* ↑ Joseph, Sarah. «The Working Group on Arbitrary Detention». A: Seeking Remedies for Torture Victims: A Handbook on the Individual Complaints Procedures of the UN Treaty Bodies (en anglès). Volum 4 of OMCT handbook series. Boris Wijkstrom, 2006, p. 142-154. ISBN 9782884771214.
* ↑ «Ben Emmerson: "Si Espanya vol demostrar que és una democràcia, ha d'alliberar els presos polítics"». CCMA.cat, 29-05-2019. [Consulta: 11 juny 2019].
* ↑ «Opinió núm. 6/2019, relativa a Jordi Cuixart i Navarro, Jordi Sànchez i Picanyol i Oriol Junqueras i Vies». Exteriors.Gencat.cat. Arxivat de l'original el 2019-07-15. [Consulta: 11 juny 2019].

## Enllaços externs

* Grup de Treball sobre la Detenció Arbitrària - Lloc web oficial (castellà) (francès) (rus) (àrab) (xinès)
# Guanabacoa

Guanabacoa, també coneguda com la Villa de Pepe Antonio és un municipi de Cuba, província de l'Havana, cap del partit judicial del seu nom, situat a la costa del golf de Mèxic des de la boca oriental del riu Cojimar fins l'estuari de la Boca Negra.
De territori molt trencat, malgrat que no té muntanyes gaire elevades i el banyen corrents de poca importància com el Martín Pérez, el Cojimar i el Bacuranao. Està unida a la capital de la República per un ferrocarril, línies de vapors i bona carretera. Té un bon servei telefònic, Jutjats de primera instància i correccional, i banda de música municipal, Hospital civil; nombroses escoles de primera ensenyança, guarderies i col·legis, entre ells tres de segona ensenyança instal·lats en el que fou convent de Sant Domingo; tres asils d'ancians sostinguts pel Govern, dues estacions de ferrocarril i diversos hotels. Hi ha uns banys termals administrats pel municipi.
Entre les seves esglésies s'hi troben un bon temple parroquial, les dels convents de Sant Francesc, Sant Domènec i Sant Vicenç i una de presbiteriana.
S'hi publiquen diversos diaris i la vida social abans de la Revolució estava representada pel Casino Espanyol, Centre Asturià, Centre de propietaris, Sociedad Cubana de Recreo, Liceu Artístic i Literari, i d'altres entitats.

## Economia i indústria

Les seves principals produccions són fruites, farratja i hortalisses, hi abunda el bestiar vacu i cavallar i en el seu terme existeixen jaciments de coure, carbó i carbó de pedra.
La indústria està representada per tallers de foneria i manufactures del sucre, calçat, cava, xocolata, embotits, explosius, pastes per a sopa, granit artificial, mosaics, nines, cigars, espelmes i vinagre.

## La vila

Els carrers antics de Guanabacoa pequen d'irregulars i tortuoses; però la part moderna de la ciutat és regular i ben construïda. En general estan orientades de nord a sud i entre els seus edificis destaca el Palau Municipal, a més del Col·legi dels Escolapis.
Els voltants de la població són molt pintorescs i l'agregat de Cojimar és un punt molt concorregut per prendre els banys de mar.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, Volum núm. 26, pàgs, 1550-51, ISBN 84-239-4526-X
# Guillem de Palafolls

Guillem de Palafolls va ser un noble i cavaller català, senyor de la baronia de Palafolls.
Era fill d'un altre Guillem, i és conegut per haver servit al rei Jaume el Conqueridor en la conquesta de Mallorca el 1229, formant part de la host de Guillem II de Bearn. Va ser pare de Berenguer de Palafolls, que participà en la conquesta de València. Els seus descendents esdevindrien senyors, i posteriorment marquesos, d'Ariza.

## Referències

* 1 2 Castán y Alegre, Miguel Ángel «Historia nobiliaria de la villa de Ariza: la casa de los Palafox». Hidalguía, núm. 316-317, 2006, pàg. 402.
* 1 2 3 Utrilla Utrilla, Juan. «Guillén de Palafox» (en castellà). Diccionario biográfico electrónico. Reial Acadèmia de la Història. [Consulta: 23 octubre 2021].
# Guillermo Cereceda

Guillermo Cereceda (Toledo, 10 de febrer de 1844 - Madrid, 29 d'octubre de 1919) fou director d'orquestra i empresari de teatres de sarsuela, gènere pel qual formà diverses i notables companyies.
També escriví nombroses obres, entre elles: La africanita, Pepe-Hillo, El tutor modelo, Pascual Bailón, La estudiantina, aquesta última en col·laboració amb Mariano Taberner y Velasco, i Los hijos de Madrid, La voz pública, Dos cazadores, La liga de las mujeres, La espada de honor, El maestro de obras, algunes d'elles assoliren força èxit.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 12 (ISBN 84 239-4512-X)
# Gurgesiella dorsalifera

Gurgesiella dorsalifera és una espècie de peix de la família dels raids i de l'ordre dels raïformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 53 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar i les femelles ponen càpsules d'ous, les quals presenten com unes banyes a la closca.

## Alimentació

Menja peixos i crustacis.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes (20°S-40°S, 60°W-40°W) que viu entre 470–800 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Atlàntic sud-occidental: el Brasil (des de Rio de Janeiro fins a Rio Grande do Sul).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ De Buen F., 1959. Notas preliminares sobre la fauna marina preabismal de Chile, con descripción de una familia de rayas, dos géneros y siete especies nuevos. Bull. Mus. Natl. Hist. Nat. Santiago v. 27 (núm. 3). 171-201.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ McEachran, J. D. & L. J. V. Compagno, L. J. V., 1980. Results of the research cruises of FRV "Walther Herwig" to South America. LVI. A new species of skate from the southwestern Atlantic Gurgesiella dorsalifera sp. nov. (Chondrichyes, Rajoidei). Archiv für Fischereiwissenschaft v. 31 (núm. 1): 1-14.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Bernardes, R.Á., J.L. de Figueiredo, A.R. Rodrigues, L.G. Fischer, C.M. Vooren, M. Haimovici i C.L.D.B. Rossi-Wongtschowski, 2005. Peixes de Zona Econômica Exclusiva da Região Sudeste-Sul do Brasil: Levantamento com armadilhas, pargueiras e rede de arrasto de fundo. São Paulo: Editora da Universidade de São Paulo. 295 p.
* ↑ Dulvy, N.K. i J.D. Reynolds, 1997. Evolutionary transitions among egg-laying, live-bearing and maternal inputs in sharks and rays. Proc. R. Soc. Lond., Ser. B: Biol. Sci. 264:1309-1315.
* ↑ Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* ↑ Bernardes, R.Á., J.L. de Figueiredo, A.R. Rodrigues, L.G. Fischer, C.M. Vooren, M. Haimovici i C.L.D.B. Rossi-Wongtschowski, 2005.
* ↑ Menni, R.C. i Stehmann, M.F.W., 2000. Distribution, environment and biology of batoid fishes off Argentina, Uruguay and Brazil, a review. Revista del Museo Argentino de Ciencias Naturales (Nueva Serie) 2(1): 69-109.
* ↑ Séret, B. i Andreata, J.V., 1992. Deep-sea fishes collected during cruise MD-35 off Brazil. Cybium 16(1):81-100.

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V., 1999. Checklist of living elasmobranchs. p. 471-498. A W.C. Hamlett (ed.) Sharks, skates, and rays: the biology of elasmobranch fishes. Johns Hopkins University Press, Maryland, Estats Units.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* McEachran, J.D. i K.A. Dunn, 1998. Phylogenetic analysis of skates, a morphologically conservative clade of elasmobranchs (Chondrichthyes: Rajidae). Copeia (2):271-290.

## Enllaços externs

* AQUATAB
* uBio (anglès)
# Gustav Friedrich Wilhelm Großmann

Gustav Friedrich Wilhelm Großmann (Berlín, 30 de novembre de 1744 - Hannover, 20 de maig de 1796) fou un poeta i promotor teatral alemany.
Va ser secretari de legació a Dantzig, (ara Gdańsk) i prengué part en les negociacions relatives al primer repartiment de Polònia.
Havent-se prestat en una ocasió a substituir a un actor en una obra important, es revelà com artista excepcional, i es va dedicar des de llavors al teatre. Dirigí el teatre de Bonn, i el 1784 una nova companyia en la que entre altres cantants i figurà el cantant i compositor Walter, companyia que va recórrer arreu d'Alemanya. Fou anomenat exageradament el Shakespeare alemany.
De 'Großmann es conserven les comèdies:
* Wilhelmine von Blondheim;
* Henriette Adelaide von Weltheim;
* Die Fuersbrunst;
* Die Ehestandscandidaten;
* Nicht mehr als rechs, que és la més cèlebre de totes.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 26, pàg. 1382 (ISBN 84-239-4526-X)
# Gustav Jenner

Gustav Uwe Jenner (Keitum, 3 de desembre de 1865 - Marburg, 29 d'agost de 1920) fou un compositor i director d'orquestra alemany.
Estudià a Kiel i a Viena, on fou deixeble de Brahms, sent nomenat més tard director de música de la Universitat de Marbourg. En aquesta ciutat també fou director de les societats de concerts i d'oratoris.
Les seves obres malgrat que escasses, són de gran vàlua. Cal citar entre les principals, les seves col·leccions de lieder, de fresca inspiració i sabor altament popular. També és autor de 12 cors per a tres veus de dona i altres composicions vocals i instrumentals, així com l'obra titulada Johannes Brahms als Mensch. Lehrer und Kunstler (Marburg, 1905).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, volum núm. 28, segona part, pàg. 2644 (ISBN 84-239-4582-0)
# Gustav Merkel

Gustav Merkel (Oberoderwitz, 12 de novembre de 1827 - Dresden, 13 d'octubre de 1885) fou un compositor i organista alemany.
Fou deixeble de Joseph Amadeus Schneider i, tingué per deixebles a Thomas i en Schumann als que afavorí amb els seus consells. Després d'haver estat mestre d'una escola de Dresden, fou nomenat el 1854 organista de la catedral catòlica, dirigí de 1867 a 1873 l'Acadèmia de Cant, i era des de 1861, professor del Conservatori de Dresden.
Fou un dels organistes més notables de l'època moderna i va compondre nou sonates per a orgue, 30 estudis per a la tècnica dels pedals i gran nmbre de corals, fugues i preludis.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 34, pàg. 964 (ISBN 84-239-4534-0)
# Gustav Rösler

Gustav Rösler (1819 - Dessau, 1882) fou un compositor alemany.
Va ser deixeble de Schneider i es dedicà especialment a la composició i a l'ensenyança de la música. La seva òpera Hermann und Dorothea fou representada diverses vegades a Dessau, però el que li va donar més renom foren les seves reduccions per a piano de les cantates de Bach:
* Ach Gott, vom Himmel sieh darein, BWV 2 (Bach, Johann Sebastian)
* Gottes Zeit ist die allerbeste Zeit, BWV 106 (Bach, Johann Sebastian)
* Mass in B minor, BWV 232 (Bach, Johann Sebastian)
* Mass in G minor, BWV 235 (Bach, Johann Sebastian)
* O ewiges Feuer, o Ursprung der Liebe, BWV 34 (Bach, Johann Sebastian)
* Weihnachts-Oratorium, BWV 248 (Bach, Johann Sebastian)
I els arranjaments de les obres d'altres compositors com:
* Coriolan, Op.62 (Beethoven, Ludwig van)
* Egmont, Op.84 (Beethoven, Ludwig van)
* Fidelio, Op.72 (Beethoven, Ludwig van)
* Leonora Overture No.3, Op.7b (Beethoven, Ludwig van)
* Ouvertüren von L. van Beethoven für 2 Pianoforte zu 8 Händen (Beethoven, Ludwig van)
* String Quartet No.1, Op.18 No.1 (Beethoven, Ludwig van)
* String Quartet No.2, Op.18 No.2 (Beethoven, Ludwig van)
* String Quartet No.3, Op.18 No.3 (Beethoven, Ludwig van)
* String Quartet No.4, Op.18 No.4 (Beethoven, Ludwig van)
* String Quartet No.5, Op.18 No.5 (Beethoven, Ludwig van)
* String Quartet No.6, Op.18 No.6 (Beethoven, Ludwig van)
* 6 String Quartets, Op.18 (Beethoven, Ludwig van)
* Septet in E-flat major, Op.20 (Beethoven, Ludwig van)
* Die Weihe des Hauses, Op.124 (Beethoven, Ludwig van)
* Der Freischütz, Op.77 (Weber, Carl Maria von)
* Ouvertüren für 2 Pianoforte zu 8 Händen (Mozart, Wolfgang Amadeus)
* Piano Concerto No.1, Op.25 (Mendelssohn, Felix)
* Piano Concerto No.2, Op.40 (Mendelssohn, Felix)
* 3 Preludes and Fugues, Op.37 (Mendelssohn, Felix)
* Violin Concerto, Op.64 (Mendelssohn, Felix)
* Septet No.1, Op.74 (Hummel)
* Stabat Mater (d'Astorga)

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 51, pàg. 1350 (ISBN 84 239-4551-0)
# Guy d'Hardelot

Guy d'Hardelot (Hardelot Castle, agost 1858 - Londres, 7 de gener de 1936) pseudònim de Helen Rhodes (de soltera Helen Guy), fou una compositora, cantant i professora de dicció, anglesa.

## Biografia

D'Hardelot va néixer Helen Guy, de pare anglès i mare francesa, al castell d'Hardelot, prop de Boulogne-sur-Mer.
A l'edat de quinze anys passà a París, i estudià al Conservatori amb Maury. Encoratjada per Gounod, Victor Maurel i d'altres músics notables, publicà la seva primera melodia vocal, Sans toi, i després acompanyà madame Calvé a Amèrica; en una gira (1896), residint a Londres.
A més de la melodia mencionada se li deuen les següents:
Avec toi; Tristesse; Visions; A vous; Chanson de ma mie; Sous les brauches; Valse des libellules; Nuit d'eté; La fermière; Vos yeux; Quand on aime; The Bees' Courtship; Little Boy Blue; Almond Blossoms; Mignon; Say yes; Elle et lui; (Song cycle); A Bunch of Violets; A Mediaeval Knight; A Lesson with the Fan; A Song of Gladness; Amorita; Midsummer Dreams; The Perfect Flower; The Sun and the Shower; And Old Romance; Three Green Bonnets; The Dawn; Because; I know a Lovely Garden, entre d'altres.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Apèndix núm. 9, pàg. 200 (ISBN 84-239-4579-0)
# Gvozdarus balushkini

Gvozdarus balushkini és una espècie de peix pertanyent a la família dels nototènids.

## Hàbitat

És un peix d'aigua marina, pelàgic-oceànic i de clima polar.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Antàrtic: el mar de Weddell.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Balushkin A. V., 1989. Gvozdarus svetovidovi gen. et sp. n. (Pisces, Nototheniidae) from the Ross Sea (Antarctic). Zool. Zh. v. 68 (núm. 1). 83-88.
* ↑ «Entrada a uBio» (en anglès). [Consulta: 8 abril 2020].
* ↑ Voskoboinikova, O. S. & Kellermann, A., 1993. Gvozdarus balushkini sp. n. from the Weddell Sea (Pisces, Perciformes: Nototheniidae). Zoosystematica Rossica v. 2 (núm. 2): 313-316.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
* Encyclopedia of Life (anglès)
# Gymnallabes typus

Gymnallabes typus és una espècie de peix de la família dels clàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 23 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: rius Níger i Cross (Nigèria) i el Camerun.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Teugels, G.G., 1986. Clariidae. p. 66-101. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.
* ↑ Vivien, J., 1991. Faune du Cameroun. Guide des mammifères et des poissons. GICAM. 271 p.
* ↑ Olaosebikan, B.D. i A. Raji, 1998. Field guide to Nigerian freshwater fishes. Federal College of Freshwater Fisheries Technology, New Bussa, Nigèria. 106 p.
* ↑ Paugy, D., K. Traoré i P.S. Diouf, 1994. Faune ichtyologique des eaux douces d'Afrique de l'Ouest. p. 35-66. A G.G. Teugels, J.F. Guégan i J.J. Albaret (eds.) Biological diversity of African fresh- and brackish water fishes. Geographical overviews presented at the PARADI Symposium, Senegal, 15-20 de novembre de 1993. Ann. Mus. R. Afr. Centr., Sci. Zool., 275:177 p.

## Bibliografia

* Agnèse, J.-F. i G. G. Teugels, 2005: Insights into the phylogeny of African Clariidae (Teleostei: Siluriformes): implications for their body shape evolution, biogeography, and taxonomy. Molecular Phylogenetics and Evolution v. 36: 546-553.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Clay, D., 1977. Biology of the tropical catfish (Family Clariidae) with special emphasis on its suitability for culture (including a bibliography of Clariidae and related topics). Fisheries and Marine Service Commission. Manuscript Report Núm. 1458. 68 p. Ministry of Supply and Services, Canadà.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Teugels, G.G., 1992: Clariidae. P. 468-495. A C. Levêque, D. Paugy, i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest Tom 2. Coll. Faune Tropicale núm. 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica i O.R.S.T.O.M., París, França.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.