# Casa-fàbrica Sagrera

La casa-fàbrica Sagrera era un conjunt arquitectònic situat al carrer de la Reina Amàlia, 11 i 13 del Raval de Barcelona, del que només es conserva el segon. Es tractava d'una tipologia de casa-fàbrica en forma d'«U», on la part destinada a habitatges feia front al carrer, mentre que les «quadres» se situaven als costats de la parcel·la i al voltat d'un pati central.

## Història
### Reina Amàlia, 11-11 bis

El 1838, Gaietà Roquer va establir en emfiteusi una parcel·la del seu hort al fabricant de filats de cotó Salvador Sagrera i Martorell, que tot seguit va demanar permís per a construir-hi un edifici de planta baixa, 2 (3 en la realitat) pisos i golfes segons el projecte de l'arquitecte acadèmic Joan Vilà i Geliu. Segons la carta de pagament de les obres atorgada el 1840, hi intervingueren el fuster Gaietà Roldós i el manyà Pere Casanovas.
El 1844, Sagrera hi va fer instal·lar una màquina de vapor de 12 CV, i posteriorment es va traslladar al núm. 2 del mateix carrer (vegeu casa-fàbrica Bosch).
El 1853, i per a retornar un préstec d'Isabel Maria Alfonso, vídua de l'indià de Vilanova i la Geltrú Josep Milà de la Roca i Soler (vegeu cases Jeroni Rabassa), va vendre la propietat a carta de gràcia a Josep Puiggarí i Llobet per 13.500 lliures. L'any següent, aquest la va llogar a la societat Mazoir, Grignon i Cía, formada per Marcial Mazoir i els germans Lluís i Maria Grignon i dedicada a la fabricació d'estampats. Mazoir va morir el 1861, i els germans Grignon van liquidar la societat, venent-ne els utensilis (incloent una màquina de vapor de 10 CV i una caldera de 25 CV) al fabricant d'estampats Manuel Lucena i Castells per 202.500 rals. Aleshores, la societat Manuel Lucena i Cia va contractar Lluís Grignon com a colorista pel sou de 60 duros mensuals, més un ral per cada peça fabricada sota la seva direcció facultativa, i va llogar la fàbrica durant 5 anys pel preu total de 4.200 duros.
El 1876 s'hi va instal·lar el taller de tornejar fusta de Joan Balius, que va demanar permís per a traslladar-hi una màquina de vapor, segons el projecte de l'enginyer Gaspar Forcades.
A començaments del segle xxi, la casa-fàbrica va ser okupada i es va convertir en el CSOA Ruina Amalia (2002-2007). Un cop enderrocada, el solar fou novament okupat com a l'Hort del Xino, i finalment s'hi ha construït una promoció d'habitatges.

### Reina Amàlia, 13

El 1840, Roquer va establir en emfiteusi a Sagrera una segona parcel·la al costat de la primera, on aquest va fer construir una altra casa-fàbrica de planta baixa i quatre pisos segons el projecte del mateix Vilà i Geliu. Posteriorment, s'hi s'establí el molí de drogues de Jaume i Agustí Vidal.

## Referències

* ↑ Guía de forasteros en Barcelona, 2ª parte, 1842, p. 34.
* ↑ Guía general de Barcelona, 1849, p. 385.
* ↑ AHPB, notari Josep Marzola i Prats, manual 1.235/19, f. 342-346, 21-09-1838.
* ↑ Montaner, Josep Maria. La modernització de l'utillatge mental de l'arquitectura a Catalunya (1714-1859), 1990, p. 802.
* ↑ AHCB, C.XIV Obreria C-129, 18-12-1838.
* 1 2 Artigues i Vidal, Mas i Palahí, p. 502.
* ↑ «Carrer Reina Amàlia 11-11bis». Carta Arqueològica de Barcelona. Servei d'Arqueologia de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS).
* ↑ AHPB, notari Josep Marzola i Prats, manual 1.235/21, f. 240v-244v, 28-08-1840.
* ↑ «Salvador Sagrera. Reina Amàlia 50. Instal·lar a la seva fàbrica una màquina de vapor de mitjana pressió i de dotze cavalls de força». Q127 Foment 4/1844. AMCB.
* ↑ Raveux, 2005, p. 181.
* ↑ El Consultor. Nueva guía de Barcelona, 1857, p. 313.
* ↑ AHPB, notari Josep Maria Marzola, manual 1.321/8, f. 259-264v, 29-04-1853.
* ↑ «Registre de numeració dels carrers de Barcelona coetani i anterior a l'any 1853». Districte 4, 3. AMCB, 1853.
* ↑ AHPB, notari Josep Maria Marzola, manual 1.321/7, f. 5-6v, 04-01-1854. Conveni entre Josep Puiggarí i llobet i Salvador Sagrera i Martorell.
* ↑ Gaceta de Madrid, nº 291, 17-10-1868, p. 4-5.
* ↑ El Consultor. Nueva guía de Barcelona, 1857, p. 188.
* ↑ AHPB, notari Montserrat Corominas, manual 1.308/43, f. 401-402, 30-11-1861.
* ↑ AHPB, notari Montserrat Corominas, manual 1.308/43, f. 402-404v, 30-11-1861
* ↑ AHPB, notari Montserrat Corominas, manual 1.308/43, f. 404v-406v, 30-11-1861.
* ↑ AHPB, notari Montserrat Corominas, manual 1.308/43, f. 405v-406v, 30-11-1861.
* ↑ «Juan Balius. Reina Amàlia 11. Traslladar un generador de vapor des del número 16 del mateix carrer». Q127 Foment 727 E. AMCB, 06-05-1876.
* ↑ Artigues i Vidal, Mas i Palahí, p. 484.
* ↑ «Ruina Amalia». IDENSITAT.
* ↑ «Desalojo ilegal del hort del Xino en el Raval (vídeo)». La Mosca TV, 28-11-2017.
* ↑ AHPB, notari Josep Marzola i Prats, manual 1.235/21, f. 101-103v, 18-3-1840.
* ↑ AHCB, C.XIV Obreria C-133, 7-1-1840.
* ↑ «Carrer Reina Amàlia 13». Carta Arqueològica de Barcelona. Servei d'Arqueologia de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS).
* ↑ El Consultor. Nueva guía de Barcelona, 1857, p. 320.
* ↑ El Consultor. Nueva guía de Barcelona, 1863, p. 146, 288.

## Vegeu també

* Casa-fàbrica Lucena
* Ca l'Alier

## Bibliografia

* Artigues i Vidal, Jaume; Mas i Palahí, Francesc. El model de casa fàbrica als inicis de la industrialització. Registre de fàbriques de Ciutat Vella de Barcelona 1738-1807/1808-1856, 2019. ISBN 978-84-9156-216-0.
* Raveux, Olivier «Los fabricantes de algodón de Barcelona (1833-1844). Estrategias empresariales en la modernización de un distrito industrial» (en castellà). Revista de Historia Industrial, 28, 2005, pàg. 157-185.