OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Microphis deocata

Microphis deocata és una espècie de peix de la família dels singnàtids i de l'ordre dels singnatiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 15 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovovivípar i el mascle transporta els ous en una bossa ventral, la qual es troba a sota de la cua.

## Hàbitat

És un peix demersal de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índia i Bangladesh .

## Referències

* ↑ Kaup J. J., 1853. Uebersicht der Lophobranchier. Arch. Naturgeschichte v. 19 (núm. 1). 226-234.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Hamilton, F. (Buchanan). 1822. An account of the fishes found in the river Ganges and its branches. Edimburg i Londres. Fishes Ganges: i-vii + 1-405, Pls. 1-39.
* 1 2 3 «Microphis deocata» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. Volum 2. A.A. Balkema, Rotterdam.
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Menon, A.G.K., 1999. Check list - fresh water fishes of India. Rec. Zool. Surv. India, Misc. Publ., Occas. Pap. Núm. 175, 366 p.
* ↑ Kapoor, D., R. Dayal i A.G. Ponniah, 2002. Fish biodiversity of India. National Bureau of Fish Genetic Resources Lucknow, Índia.775 p.
* ↑ Al-Mamun, A., 2003. A hand guide for identification of inland fishes of Bangladesh. WorldFish Centre-Bangladesh.
* ↑ Rahman, A.K.A., 1989. Freshwater fishes of Bangladesh. Zoological Society of Bangladesh. Department of Zoology, University of Dhaka. 364 p.

## Bibliografia

* Dawson, C. E., 1984: Revision of the genus Microphis Kaup (Pisces, Syngnathidae). Bulletin of Marine Science v. 35 (núm. 2): 117-181.
* Dawson, C.E., 1985. Indo-Pacific pipefishes (Red Sea to the Americas). The Gulf Coast Research Laboratory Ocean Springs, Mississipi, Estats Units.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lourie, S. A., Amanda C.J. Vincent i Heather J. Hall: Seahorses: An Identification Guide to the World's Species and their Conservation. Dorling Print Limited, Dorling House: Londres, Gran Bretanya: Project Seahorse, 1999.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Riede, K., 2004. Global register of migratory species - from global to regional scales. Final Report of the R&D-Projekt 808 05 081. Federal Agency for Nature Conservation, Bonn, Alemanya. 329 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Hyphessobrycon notidanos

Hyphessobrycon notidanos és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2,9 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: riu Doze de Outubro (conca del riu Tapajós, Brasil).

## Referències

* ↑ Eigenmann, C. H. 1908. Preliminary descriptions of new genera and species of tetragonopterid characins. (Zoölogical Results of the Thayer Brazilian expedition.). Bull. Mus. Comp. Zool. v. 52 (núm. 6): 91-106.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Carvalho, T. P. & V. A. Bertaco. 2006. Two new species of Hyphessobrycon (Teleostei: Characidae) from upper rio Tapajós basin in Chapada dos Parecis, central Brazil. Neotropical Ichthyol. v. 4 (núm. 3): 301-308.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Parapimelodus nigribarbis

Parapimelodus nigribarbis és una espècie de peix de la família dels pimelòdids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 18,6 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima temperat.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca de Laguna dos Patos (Brasil).

## Referències

* ↑ La Monte F., 1933. Pimelodus valenciennis Kr. the type of a new genus. Copeia 1933 (núm. 4). 226.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Boulenger, G. A., 1889. Descriptions of a new snake and two new fishes obtained by Dr. H. von Ihering in Brazil. Annals and Magazine of Natural History (Series 6) v. 4 (núm. 22): 265-267.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Lucena, C. A. S. de, L. R. Malabarba i R. E. Reis, 1992: Resurrection of the Neotropical pimelodid catfish Parapimelodus nigribarbis (Boulenger), with a phylogenetic diagnosis of the genus Parapimelodus (Teleostei: Siluriformes). Copeia 1992 (núm. 1): 138-146.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* García, A.M., M.B. Raseira, J.P. Vieira, K.O. Winemiller i A.M. Grimm, 2003. Spatiotemporal variation in shallow-water freshwater fish distribution and abundance in large subtropical coastal lagoon Environmental Biology of Fishes. 68:215-228.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lundberg, J.G. i M.W. Littmann, 2003. Pimelodidae (Long-whiskered catfishes). p. 432-446. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Riede, K., 2004. Global register of migratory species - from global to regional scales. Final Report of the R&D-Projekt 808 05 081. Federal Agency for Nature Conservation, Bonn, Alemanya. 329 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Nicholas Lanier

Nicholas Lanier, o Lanière (Londres, 10 de setembre de 1588 - 24 de febrer de 1665) fou un cantant i compositor anglès.
Era fill de Jeroni Lanier, establert a Anglaterra a finals del segle xvi. El 1604 era membre de l'orquestra de la cort, i la seva fortuna va córrer les mateixes vicissituds que les dels seus reis Carles I i Jaume I. Durant el regnat dels dos monarques ocupà el lloc de mestre de la música del rei. Va escriure música per a gran nombre de mascarades, notablement la de Ben Jonson, Lover Made Men, i introduí el recitatiu a Anglaterra. A més de compositor, era un bon cantant, hàbil flautista, discret pintor i actiu col·leccionant d'obres d'art.
Carles I l'envià a Itàlia perquè adquirís quadres i estàtues per incrementar la col·lecció d'art de Carles I. A venècia conegué a Daniel Nys, un exitós marxant d’art, que va propiciar que Lanier conegués a Ferran I Gonzaga, duc de Màntua i visités l'extensa col·lecció Gonzaga, la qual interessà molt a Lanier. Moltes de les seves obres acabaren formant part de la col·lecció del rei anglès; una de les més conegudes, el Triomf de Cèsar, de Mantegna, per exemple, es conserven a Hampton Cour.
Lanier va tenir la sort d'ésser retratat per Van Dyck, Lievens, Oliver i altres. Té un autoretrat que es conserva en el conservatori de música d'Oxford. Les seves composicions musicals es troben a Select Musicale Ayres and Dialogues (1653), The Musical Companion (1667), The Treasury of Music (1669), etc.

## Referències

* ↑ Brotton, 2006, p. 115.

## Bibliografia

* Brotton, Jerry. The sale of the late king's goods (HTML) (en anglès). Londres: Macmillan, 2006. ISBN 1-4050-4152-8.
* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 29, pàg. 674 (ISBN 84 239-4529-4)
# Harry Waldo Warner

Harry Waldo Warner (Northampton, 4 de gener del 1874 - Londres 1 de juny del 1945) fou un músic anglès, notable solista de viola, i compositor.
Estudià a la Guildhall School of Music de Londres, on va ser alumne d'Orlando Morgan. Formà part del famós "London String Quartet", des que es fundà el 1907 fins al 1928, i va ser conegut a les principals societats filharmòniques d'Europa. Entre les seves obres principals, quasi totes del gènere de cambra, hi figuren dos trios, cinc quartets de corda, una sonata per a viola i piano, dues suites per a orquestra, cors, cançons i dues operetes, tot això d'escriptura molt moderna i de gran efecte.

## Obres

Selecció
* Cupid's Market, opereta
* Folk song Fantasy, quartet
* Hampton Wick, tone poem, op. 38, guanyador de la Hollywood Bowl Competition de 1932
* Piano Trio in A minor, op. 22, guardonat amb l'Elizabeth Sprague Coolidge Prize, el 1921
* Piano Trio in D minor, premi W.W.Cobbet
* Quintet per a piano, segon premi ex aequo al concurs de música de cambra del 1928 de la Musical Fund Society de Philadelphia
* Suite in the olden style, op. 34
* The Royal vagrant, opereta

## Referències

* ↑ Enciclopèdia Espasa Volum núm. 69, pàg. 1610 (ISBN 84-239-4569-3)
* ↑ «Transcript for the Piece Audio version of Music Mountain 2013 #5. Program notes. Suite in the olden style, op. 34» (en anglès). [Consulta: 2 abril 2016].
# Microphis dunckeri

Microphis dunckeri és una espècie de peix de la família dels singnàtids i de l'ordre dels singnatiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 12 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovovivípar i el mascle transporta els ous en una bossa ventral, la qual es troba a sota de la cua.

## Hàbitat

És un peix demersal de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Myanmar.

## Referències

* ↑ Kaup J. J., 1853. Uebersicht der Lophobranchier. Arch. Naturgeschichte v. 19 (núm. 1). 226-234.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Prashad, B. & Mukerji, D. D., 1929. The fish of the Indawgyi Lake and the streams of the Myitkyina District (Upper Burma). Records of the Indian Museum (Calcutta) v. 31 (pt 3): 161-223, Pls. 7-10.
* 1 2 3 «Microphis dunckeri» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. Volum 2. A.A. Balkema, Rotterdam.
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Oo, W., 2002 Inland fisheries of the Union of Myanmar. A: T. Petr and D.B. Swar (eds.) Cold Water Fisheries in the Trans-Himalayan Countries. FAO Fish. Tech. Pap. 431.

## Bibliografia

* Dawson, C. E., 1984: Revision of the genus Microphis Kaup (Pisces, Syngnathidae). Bulletin of Marine Science v. 35 (núm. 2): 117-181.
* Dawson, C.E., 1985. Indo-Pacific pipefishes (Red Sea to the Americas). The Gulf Coast Research Laboratory Ocean Springs, Mississipi, Estats Units.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lourie, S. A., Amanda C.J. Vincent i Heather J. Hall: Seahorses: An Identification Guide to the World's Species and their Conservation. Dorling Print Limited, Dorling House: Londres, Gran Bretanya: Project Seahorse, 1999.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Riede, K., 2004. Global register of migratory species - from global to regional scales. Final Report of the R&D-Projekt 808 05 081. Federal Agency for Nature Conservation, Bonn, Alemanya. 329 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Hyphessobrycon panamensis

Hyphessobrycon panamensis és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,4 cm de llargària total.

## Alimentació

Menja insectes terrestres.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical entre 24 °C - 26 °C de temperatura.

## Distribució geogràfica

Es troba a Centreamèrica: vessant Atlàntic de Panamà i del sud de Costa Rica.

## Referències

* ↑ Eigenmann, C. H. 1908. Preliminary descriptions of new genera and species of tetragonopterid characins. (Zoölogical Results of the Thayer Brazilian expedition.). Bull. Mus. Comp. Zool. v. 52 (núm. 6): 91-106.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Eigenmann, C. H. 1908. Preliminary descriptions of new genera and species of tetragonopterid characins. (Zoölogical Results of the Thayer Brazilian expedition.). Bulletin of the Museum of Comparative Zoology v. 52 (núm. 6): 91-106.
* ↑ «Hyphessobrycon panamensis». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Weitzman, S.H. i L. Palmer 1997. A new species of Hyphessobrycon (Teleostei: Characidae) from Neblina region of Venezuela and Brazil, with comments on the putative 'rosy tetra clade'. Ichthyol. Explor. Freshwat. 7(3):209-242.

## Bibliografia

* Bussing, W.A. 1998. Peces de las aguas continentales de Costa Rica [Freshwater fishes of Costa Rica]. 2a. ed. San José, Costa Rica: Editorial de la Universidad de Costa Rica. 468 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Liparis megacephalus

Liparis megacephalus és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima polar que viu entre 58 i 69 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'est del mar de Bering i l'oest de les illes Aleutianes.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Scopoli J. A., 1777. Introductio ad historiam naturalem, sistens genera lapidum, plantarum et animalium hactenus detecta, caracteribus essentialibus donata, in tribus divisa, subinde ad leges naturae. Praga. Introd. Hist. Nat. . i-x + 1-506.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Burke, C. V., 1912. A new genus and six new species of fishes of the family Cyclogasteridae. Proceedings of the United States National Museum v. 43 (núm. 1941): 567-574.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Chernova, N.V., D.L. Stein i A.P. Andriàixev, 2004. Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (31):72.
* ↑ Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* ↑ Quast, J.C. i E.L. Hall, 1972. List of fishes of Alaska and adjacent waters with a guide to some of their literature. U.S. Dep. Commer., NOAA Tech. Rep. NMFS SSRF-658, 47 p.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Estatut de Benicàssim

L'Estatut de Benicàssim és un projecte d'Estatut d'Autonomia per al País Valencià redactat el 1981 en què s'intentà dotar el poble valencià d'autonomia plena.
L'Estatut de Morella, elaborat per un grup de professors universitaris va sentar les bases per redactar un text definitiu de l'Estatut, i en abril de 1981 es va nomenar la ponència, però les fortes tensions entre la dreta i l'esquerra i el sorgiment del blaverisme n'impediren l'aprovació tal com s'havia redactat. El partit UCD va tindre en poc de temps una sèrie de pronunciaments auto-contradictoris respecte el text de l'estatut. Reconeixia el territori com a nacionalitat històrica, la denominació de País Valencià i la Senyera que diferia de l'actual per substituir l'actual corona per l'escut de la Generalitat. S'arribà a consensuar abans que el text fos aprovat a les Corts espanyoles, però el 1982 el text que s'aprovà a Madrid va ser l'Estatut d'autonomia de la Comunitat Valenciana, conegut com l'Estatut de Madrid, en què es modificava el nom del país pel de Comunitat Valenciana i la Senyera per la bandera coronada en blau de la ciutat de València.

## Cronologia de l'elaboració

L'abril de 1981 el Plenari de Parlamentaris, òrgan de representació política previ a les Corts que va actuar durant l'etapa pre-autonòmica, encarrega la redacció de l’avantprojecte d’estatut d’autonomia a una comissió formada per 5 representats de les principals partits polítics amb representació a dit plenari: Antonio Palomares pel Partit Comunista del País Valencià (PCPV), Felip Guardiola i Joan Lerma pel Partit Socialista del País Valencià (PSPV-PSOE), i Luis Berenguer i José Ramon Pin per la Unió de Centre Democràtic (UCD).

## Referències

* ↑ «Estatut de Benicàssim». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Aparicio, Sonia. Comunidad Valenciana (en castellà). El Mundo, juny de 2005.
* ↑ Lerma, Joan «El Estatuto del País Valenciano». El País, 29-05-1981 [Consulta: 13 desembre 2017].
* ↑ «Cronologia de l'elaboració de l'Estatut». [Consulta: 11 gener 2025].

## Vegeu també

* Consell Preautonòmic del País Valencià
* Batalla de València
* Estatut del País Valencià
* Estatut d'Elx

## Bibliografia

* CUCÓ, A. Roig i blau. La transició democràtica valenciana. Editorial Tàndem, col·lecció Arguments, núm. 14. València, 2002.
* Revista L'Avenç, núm. 214, maig de 1997: «La transició al País Valencià».
* Revista L'Avenç, núm. 251, octubre de 2000: «País Valencià, del roig al blau».

## Enllaços externs

* Sessió plenària del Congrés de Diputats Espanyol del 9 de març de 1982. Diari de sessions del Congrés de Diputats. Núm. 219, pàgs. 12889 en avant. Es pot comprovar com els diferents diputats fan referència a l'Estatut de Benicàssim.
* Redactat original del Projecte d'Estatut d'autonomia del País Valencià (1981) (castellà)
* Estatut de Benicàssim (Viquitexts en espanyol)