OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Parotocinclus spilurus

Parotocinclus spilurus és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Ceará (Brasil).

## Referències

* ↑ Eigenmann C. H. & Eigenmann R. S. 1889. Preliminary notes on South American Nematognathi. II. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 2) v. 2. 28-56.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Garavello, J. C. 1977: Systematics and geographical distribution of the genus Parotocinclus Eigenmann & Eigenmann, 1889 (Ostariophysi, Loricariidae). Arquivos de Zoologia (São Paulo) v. 28 (núm. 4): 1-37.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Schaefer, S. A. (1986). Historical biology of the loricariid catfishes: phylogenetics and functional morphology. Unpublished D. Phil. Thesis, The University of Chicago, Chicago, Estats Units. 290 pp.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Nothobranchius fasciatus

Nothobranchius fasciatus és una espècie de peix de la família dels aploquèilids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Somàlia.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 «Nothobranchius fasciatus» (en anglès). Fishbase.

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Wildekamp, R. H. & R. Haas. 1992. Redescription of Nothobranchius microlepis, description of two new species from northern Kenya and southern Somalia, and note on the status of Paranothobranchius (Cyprinodontiformes: Aplocheilidae). Ichthyol. Explor. Freshwaters v. 3 (núm. 1): 1-16.
# Eurimedont (fill de Minos)

Eurimedont (en grec antic Εὐρυμέδων), segons la mitologia grega, va ser un heroi grec, fill de Minos i de Pària, i germà de Nefalió, Crises i Filolau. Hèracles va desembarcar a l'illa de Paros on s'havia establert Eurimedont amb els seus germans, quan l'heroi anava cap al país de les amazones a buscar el cinturó de la reina Hipòlita. Dos dels companys d'Hèracles havien mort a mans dels fills de Minos, i l'heroi els va atacar i els matà. Posà setge a la ciutat i els habitants, per calmar-lo, li van pregar que agafés dos dels seus prínceps per substituir els companys morts. Hèracles va prendre dos nets de Minos, Alceu i Estènel, fills d'Androgeu.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: edicions de 1984, 2008, p. 186. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 89. (El Cangur / Diccionaris, núm. 209). ISBN 84-297-4146-1
# Nothobranchius flammicomantis

Nothobranchius flammicomantis és una espècie de peix de la família dels aploquèilids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Tanzània.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 «Nothobranchius flammicomantis» (en anglès). Fishbase.

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
* Wildekamp, R. H., B. R. Watters & I. F. N. Sainthouse. 1998. Eine neue Nothobranchius-Art aus Tansania (Cyprinodontiformes: Aplocheilidae). Datz vo. 51 (núm. 12): 780-784.
# Hemigrammus aereus

Hemigrammus aereus és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2,4 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Comté.

## Referències

* ↑ Gill, T. N. 1858. Synopsis of the fresh water fishes of the western portion of the island of Trinidad, W. I. Ann. Lyc. Nat. Hist. N. Y. v. 6 (núms. 10-13): 363-430.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Géry, J. 1959. Contributions a L'Etude des Poissons Characoides (Ostariophysi). (IV). Nouvelles espèces de Guyane Française du genre Hemigrammus (Tetragonopterinae) avec une liste critique des formes recensees. Bulletin Mensuel de la Société Linnéenne de Lyon v. 28 (núm. 8): 248-260.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Europa (filla de Tici)

Segons la mitologia grega, Europa (en grec antic Εὐρώπη Európe) va ser una nimfa, filla de Tici, un gegant fill de Zeus.
Unida a Posidó, fou mare d'Eufem, un dels argonautes, que tenia el poder de caminar damunt les aigües.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 189 i 183. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Edicions 62, Col·lecció El Cangur / Diccionaris, núm. 209. Barcelona, octubre del 1997. ISBN 84-297-4146-1, plana 90.
Viccionari
# Passant de Sant Andreu

El Passant de Sant Andreu és un passant, o gual, del terme municipal de Castellcir, a la comarca del Moianès.
És en el sector central-oriental del terme, al nord-oest de l'església parroquial de Sant Andreu de Castellcir, Cal Tomàs i la Rectoria Vella, en el lloc on el camí que uneix l'església vella amb el nucli principal actual del poble travessa el Tenes. Està situat també al nord-est de Can Gregori i Cal Jaumet.
L'antic pas a gual ha estat modernament substituït per un pas encimentat, per sota del qual discorren les aigües de la riera.

## Bibliografia

* RODRÍGUEZ LARA, José Luis. Aproximació a la Toponímia del Moianès. Barcelona: Rafael Dalmau, Editor, 2009. (Col·lecció "Camí Ral", núm. 30). ISBN 978-84-232-0735-0.
# Nothobranchius interruptus

Nothobranchius interruptus és una espècie de peix de la família dels aploquèilids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Kenya.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 «Nothobranchius interruptus» (en anglès). Fishbase.

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
* Wildekamp, R. H. & H. O. Berkenkamp. 1979. Untersuchungen zur Identität von Nothobranchius neumanni (Hilgendorf, 1905) aus Tansania, mit der Beschreibung einer neuen Art und einer Unterart aus dem Küstentiefland Kenias. Deutsche Killifisch Gem. J. v. 11 (núm. 5): 65-75.
# Hemigrammus gracilis

Hemigrammus gracilis és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,4 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius São Francisco i Amazones.

## Referències

* ↑ Gill, T. N. 1858. Synopsis of the fresh water fishes of the western portion of the island of Trinidad, W. I. Ann. Lyc. Nat. Hist. N. Y. v. 6 (núms. 10-13): 363-430.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Lütken, C. F. 1875. Characinae novae Brasiliae centralis a clarissimo J. Reinhardt in provincia Minas-Geraes circa oppidulum Lagoa Santa in lacu ejusdem nominis, flumine Rio das Velhas et rivulis affluentibus collectae, secundum characteres essentiales breviter descriptae. Overs. Kgl. Danske Vidensk. Selsk. Forhand. (Kjøbenhavn) 1874 (núm. 3): 127-143.
* ↑ «Hemigrammus gracilis». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Post, A. 1965. Vergleichende Untersuchungen der Chromosomenzahlen bei Süßwasser-Teleosteern. Z. Zool. Syst. Evol. Forsch. 3:47-93.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# ISO 3166-2:AD

ISO 3166-2:AD és el subconjunt per a Andorra de l'estàndard ISO 3166-2 publicat per l'Organització Internacional per a l'Estandardització (ISO) que defineix els codis de les principals subdivisions administratives.
Els codis ISO 3166-2 per a Andorra estan definits per a les 7 parròquies d'Andorra. Cada codi consta de dues parts, separades per un guió. La primera part és AD, el codi ISO 3166-1 alfa-2 per a Andorra. La segona part són de dos dígits:
* 02–06: parròquies anteriors al 1978 (excepte Andorra la Vella)
* 07–08: Andorra la Vella i Escaldes-Engordany (separades el 1978)

## Codis actuals

Els codis actuals es van crear en el butlletí d'informació núm. I-8 del 17-04-2007.
Llista dels codis, amb els noms i l'ordre tal com estan publicats:
| Codi | Nom |
| AD-07 | Andorra la Vella |
| AD-02 | Canillo |
| AD-03 | Encamp |
| AD-08 | Escaldes-Engordany |
| AD-04 | La Massana |
| AD-05 | Ordino |
| AD-06 | Sant Julià de Lòria |

## Referències

* ISO 3166-2 State Codes, a CommonDataHub
# Moschorhinus kitchingi

Moschorhinus kitchingi és una espècie extinta de sinàpsid de la família dels acidnognàtids que visqué entre el Permià superior i el Triàsic inferior en allò que avui en dia és Sud-àfrica. És l'única espècie reconeguda del gènere Moschorhinus. Era un animal de dieta carnívora i mida comparable a la d'un lleó. Sembla que substituí els gorgonòpids en el seu nínxol ecològic. Fou anomenada en honor d'un tal James Kitching, que en descobrí l'holotip.

## Referències

* 1 2 Entrada «Moschorhinus kitchingi» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Broom, R. «On Some New Therocephalian Reptiles from the Karroo Beds of South Africa» (en anglès). Proceedings of the Zoological Society of London, 1920, pàg. 351–354.
# Passant de les Berengueres

El Passant de les Berengueres és un passant, o gual, del terme municipal de Castellcir, a la comarca del Moianès.
Està situat en el sector nord-oest del terme de Castellcir, al sud-est de la masia de les Berengueres, a la vall de la Riera de Santa Coloma. Es troba en el Camí de Santa Coloma Sasserra a les Berengueres, en el lloc on aquest camí passa a gual la riera.

## Bibliografia

* GARCIA-PEY, Enric. Castellcir. Recull onomàstic. Barcelona: Societat d'Onomàstica - Institut Cartogràfic de Catalunya, 2005. (Col·lecció "Monografies", núm. 29). ISBN 978-84-393-6858-8.

## Enllaços externs

* El Passant de les Berengueres en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya; cal accedir al Zoom 7
# Rata espinosa de Manus

La rata espinosa de Manus (Rattus detentus) és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmica de l'illa de Manus (Papua Nova Guinea). Té una llargada de cap a gropa de 260 mm, la cua de 150 mm, els peus de 43,2 mm i les orelles de 23,4 mm. El seu nom específic, detentus, significa ‘detingut’ en llatí. És una espècie en perill crític per la depredació pels gats, la competència amb rates invasores i la degradació del seu hàbitat.

## Referències

* ↑ «rata espinosa de Manus». Diccionari dels mamífers del món. Fundació Barcelona Zoo i TERMCAT, 2023 i 2024. [Consulta: 8 març 2025].
* ↑ Timm et al., 2016, p. 865.

## Bibliografia

* Timm, R. M.; Weijola, V.; Aplin, K. P.; Donnellan, S. C.; Flannery, T. F.; Thomson, V.; Pine, R. H. «A new species of Rattus (Rodentia: Muridae) from Manus Island, Papua New Guinea» (en anglès). Journal of Mammalogy, 97, 3, 2016, pàg. 861-878. DOI: 10.1093/jmammal/gyw034.
# Hemimyzon ecdyonuroides

Hemimyzon ecdyonuroides és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la conca del Mekong.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Freyhof, J. i F. Herder 2002: Records of Hemimyzon in Vietnam, with the description of a new species (Cypriniformes: Balitoridae). Ichthyological Exploration of Freshwaters v. 13 (núm. 1): 53-58.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ian Wilmut

Sir Ian Wilmut, OBE FRS FMedSci FRSE (Hampton Lucy, Warwickshire, Anglaterra, 7 de juliol de 1944 – ?, 10 de setembre de 2023) va ser un embriòleg anglès, conegut com un dels membres de l'equip que l'any 1996 van clonar per a primera vegada un mamífer de cèl·lules adultes, l'Ovella Dolly.

## Trajectòria

El 1996, Wilmut i els seus companys van crear l'ovella Dolly, el primer mamífer clonat d'una cèl·lula adulta. El seu naixement no va ser anunciar fins set mesos després, el 23 de febrer de 1997.
L'experiment va ser portat a l'Institut Roslin, un institut governamental d'investigació a prop d'Edimburg, Escòcia, i finançat pel Consell d'Investigació en Ciència Biològica i Biotecnologia del Regne Unit (Biotechnology and Biological Sciences Research Council, BBSRC). Aquest primer mamífer clonat va ser sacrificat el divendres 14 de febrer de 2003 per culpa d'una malaltia pulmonar molt comú entre les ovelles adultes.
El novembre de 2007, Wilmut va decidir apostar pel desenvolupament d'un mètode per obtenir cèl·lules mare tan versàtils com les embrionàries, sense clonar humans. Va declarar al diari britànic Daily Telegraph que tenia previst abandonar la tècnica de clonació que va fer servir per a duplicar els gens dels animals mitjançant transferència de nucli, a favor d'un sistema alternatiu que estaven desenvolupant en l'actualitat científics japonesos i que podia ser més acceptable.
Va morir el 10 de setembre de 2023, als 79 anys, després de patir una llarga malaltia de Parkinson.

## Referències

* ↑ «Sir Ian Wilmut OBE FMedSci FRS» (en anglès). Londres: RoyalSociety.org, 2002. Arxivat de l'original el 2015-11-17.
* ↑ «Ian Wilmut FMedSci» (en anglès). Londres: Acdmedsci.ac.uk, 1999. Arxivat de l'original el 2016-10-07. [Consulta: 18 agost 2016].
* ↑ «Professor Sir Ian Wilmut FRS FMedSci FRSE; Royal Society» (en anglès). RoyalSociety.org. Arxivat de l'original el 2011-08-20. [Consulta: 26 juliol 2011].
* ↑ Campbell, K.H.S.; McWhir, J.; Ritchie, W.A.; Wilmut, I. «Sheep cloned by nuclear transfer from a cultured cell line» (en anglès). Nature, núm. 380, 1996, pàg. 64-66.
* ↑ «Mor el "pare" de l'ovella Dolly, primer mamífer clonat a partir d'una cèl·lula adulta». CCMA.cat, 11-09-2023. [Consulta: 11 setembre 2023].
# Pseudobagrus hwanghoensis

Pseudobagrus hwanghoensis és una espècie de peix de la família dels bàgrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Xina.

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1859. Enumeratio specierum piscium hucusque in Archipelago indico observatarum, adjectis habitationibus citationibusque, ubi descriptiones earum recentiores reperiuntur, nec non speciebus Musei Bleekeriani Bengalensibus, Japonicis, Capensibus Tasmanicisque. Acta Soc. Sci. Indo-Neerl. v. 6. i-xxxvi + 1-276.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W.E. 1989. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City (Nova Jersey, Estats Units). 784 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Mori, T. 1933. Second addition to the fish fauna of Tsi-nan, China, with descriptions of three new species. Japanese Journal of Zoology v. 5 (núm. 2): 165-169.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Nothobranchius kiyawensis

Nothobranchius kiyawensis és una espècie de peix de la família dels aploquèilids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Gàmbia, Mali, Níger, Nigèria, Burkina Faso, el Txad, Camerun i Ghana.

## Referències

* 1 2 «Nothobranchius kiyawensis» (en anglès). Fishbase.

## Bibliografia

* Ahl, E. 1928. Descriptions of two new cyprinodont fishes from Nigeria. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 10) v. 2 (núm. 12): 600-602.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Iberochondrostoma lusitanicum

Iberochondrostoma lusitanicum és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 15,1 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Portugal: afluents meridionals del Tajo.

## Referències

* ↑ Robalo, J. I., V. C. Almada, A. Levy & I. Doadrio. 2006. Re-examination and phylogeny of the genus Chondrostoma based on mitochondrial and nuclear data and the definition of 5 new genera. Molecular Phylogen. Evol. v. 42: 362-372.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Coelho, M.M., N. Mesquita i M.J. Collares-Pereira 2005 Chondrostoma almacai, a new cyprinid species from the southwest of Portugal, Iberian Peninsula. Folia Zool. 54(1-2):201-212.
* ↑ Kottelat, M. i J. Freyhof 2007 Handbook of European freshwater fishes. Publications Kottelat, Cornol, Suïssa. 646 p.

## Bibliografia

* Collares-Pereira, M. J. 1980. Les Chondrostoma à bouche arquée de la péninsule Ibérique (avec la description de ch. lusitanicum nov. sp.) (poissons, Cyprinidae). C. R. Hebd. Seances Acad. Sci. Ser. D Sci. Nat. v. 291 (núm. 2): 275-278.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.