OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gobiobotia intermedia

Gobiobotia intermedia és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És un endemisme de Taiwan.

## Referències

* ↑ Kreyenberg M. 1911. Eine neue Cobitinen-Gattung aus China. Zool. Anz. v. 38 (núm. 18-19). 417-419.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Shao, K.-T. i P.L. Lim, 1991. Fishes of freshwater and estuary. Encyclopedia of field guide in Taiwan. Recreation Press, Co., Ltd., Taipei. vol. 31. 240 p. (en xinès).

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Shen, S.C. (ed.), 1993. Fishes of Taiwan. Department of Zoology, National Taiwan University, Taipei. 960 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Gobioides

Gobioides és un gènere de peixos de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Cos molt allargat i comprimit, semblant a una anguila.
* Cap petit.
* Aleta dorsal de base llarga.
* Aletes dorsal i anal àmpliament unides amb l'aleta caudal.
* Les aletes pectorals tenen gairebé la mateixa longitud que les pèlviques.
* Aleta caudal llarga i punxeguda.
* Ulls petits.
* Boca gran i obliqua.
* Escates petites i llises.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic de clima tropical i temperat, i el Pacífic oriental.

## Taxonomia

* Gobioides africanus (Giltay, 1935)
* Gobioides broussonnetii (Lacépède, 1800)
* Gobioides grahamae (Palmer & Wheeler, 1955)
* Gobioides peruanus (Steindachner, 1880)
* Gobioides sagitta (Günther, 1862)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Discover Life (anglès)
* ↑ Palmer, G. & Wheeler, A. C., 1955. Further notes on the fishes of the genus Gobioides. Annals and Magazine of Natural History (Series 12) v. 8 (núm. 85): 67-68.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)

## Bibliografia

* Clark, H.W., 1936. The Templeton Crocker Expedition of the California Academy of Sciences. 1932. Núm. 29. New and noteworthy fishes. Proceedings of the California Academy of Sciences (Series 4), 4:21(29):383-396.
* Hildebrand, S.F., 1946. A descriptive catalog of the shore fishes of Peru. Bull. U.S. Nat. Mus., 189:1-530.
* Murdy, E. O., 1998. A review of the gobioid fish genus Gobioides. Ichthyological Research, 45:121-133.
* Palmer, G., 1952. Notes on the fishes of the genus Gobioides, with the description of a new species. Annals and Magazine of Natural History (Series 12), 5:50-57.
* Steindachner, F., 1880. Zur Fisch-Fauna des Cauca und der flusse bei Guayaquil. Denskschr. Akad. Wiss. Wien, 42:55-104.

## Enllaços externs

* uBio (anglès)
# Katharina Fleischer-Edel

Katharina Fleischer-Edel (Mülheim an der Ruhr, 27 de setembre de 1875 - Dresden, Saxònia, 18 de juliol de 1928) fou una soprano dramàtica alemanya.
Estudià en els Conservatoris de Colònia i Dresden, rebent també lliçons de Iffert. Des de 1849 fins al 1897 formà part de la companyia d'òpera del Teatre Reial de Dresden, i posteriorment de la del Teatre de l'Òpera dHamburg. Va actuar en quasi totes les principals escenes líriques alemanyes.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 24, pàg. 45 (ISBN 84-239-4524-3)
# Kathetostoma

Kathetostoma és un gènere de peixos pertanyent a la família dels uranoscòpids.

## Morfologia

Cos curt, gruixut i sense escates. Cap gros, quadrat i horitzontal a la part superior. Alguns ossos del cap tenen espines. Ulls grossos i disposats a la part de dalt del cap. Boca grossa i vertical. Presència d'una espina verinosa al marg superior de l'opercle. Aleta dorsal sense espines.

## Distribució geogràfica

Es troba a les aigües tropicals i temperades càlides de l'Atlàntic occidental, l'Índic oriental i el Pacífic.

## Taxonomia

* Kathetostoma albigutta (Bean, 1892)
* Kathetostoma averruncus (Jordan & Bollman, 1890)
* Kathetostoma canaster (Gomon & Last, 1987)
* Kathetostoma cubana (Barbour, 1941)
* Kathetostoma fluviatilis (Hutton, 1872)
* Kathetostoma giganteum (Haast, 1873)
* Kathetostoma laeve (Bloch & Schneider, 1801)
* Kathetostoma nigrofasciatum (Waite & McCulloch, 1915)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Discover Life (anglès)
* ↑ Bean, T. H., 1892. Description of a new species of star-gazer (Cathetostoma albigutta), from the Gulf of Mexico. Proceedings of the United States National Museum v. 15 (núm. 896): 121-122.
* ↑ Jordan, D. S. & Bollman, C. H., 1890. Descriptions of new species of fishes collected at the Galapagos Islands and along the coast of the United States of Colombia, 1887-1888. A: Scientific results of explorations by the U. S. Fish Commission steamer Albatross. Proceedings of the United States National Museum v. 12 (núm. 770): 149-183.
* ↑ Gomon, M. F. & Last, P. R., 1987. New Australian fishes. Part 9. A new species of Kathetostoma (Uranoscopidae). Memoirs of the Museum of Victoria v. 48 (núm. 1): 31-33.
* ↑ Barbour, T., 1941. A new Cuban star-gazer. Proceedings of the New England Zoölogical Club v. 19: 1-2.
* ↑ Hutton, F. W., 1872. Fishes of New Zealand. Catalogue with diagnoses of the species [Followed by an article by J. Hector, Notes on the edible fishes, pp. 95-133]. Colonial Museum and Geological Survey Department. Wellington. Fishes of New Zealand. Catalogue with diagnoses of the species.: 1-93 + 95-133, Pls. 1-12.
* ↑ Haast, J. F. J. von, 1873. Notes on some undescribed fishes of New Zealand. Transactions and Proceedings of the New Zealand Institute v. 5: 272-278, Pl. 16.
* ↑ Bloch, M. E. & Schneider, J. G., 1801. M. E. Blochii, Systema Ichthyologiae iconibus cx illustratum. Post obitum auctoris opus inchoatum absolvit, correxit, interpolavit Jo. Gottlob Schneider, Saxo. Berolini. Sumtibus Auctoris Impressum et Bibliopolio Sanderiano Commissum. M. E. Blochii, Systema Ichthyologiae.: i-lx + 1-584, Pls. 1-110.
* ↑ Waite, E. R. & McCulloch, A. R., 1915. The fishes of the South Australian Government Trawling Cruise, 1914. Transactions Royal Society of South Australia v. 39: 455-476, Pls. 12-15.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
# Kentrocapros aculeatus

Kentrocapros aculeatus és una espècie de peix de la família dels aracànids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 13 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i de clima temperat que viu entre 100-200 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba entre el Japó i la Mar de la Xina Oriental. També és present a les Hawaii.

## Referències

* ↑ Kaup J. J., 1855. Uebersicht über die Species einiger Familien der Sclerodermen. Arch. Naturgeschichte v. 21 (núm. 1). 215-233.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Houttuyn, M., 1782. Beschryving van eenige Japanese visschen, en andere zee-schepzelen. Verhandelingen der Hollandsche Maatschappij der Wetenschappen, Haarlem v. 20 (pt 2): 311-350.
* ↑ «Kentrocapros aculeatus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Yamada, U., S. Shirai, T. Irie, M. Tokimura, S. Deng, Y. Zheng, C. Li, Y.U. Kim i Y.S. Kim, 1995. Names and Illustrations of fishes from the East China Sea and the Yellow Sea. Overseas Fishery Cooperation Foundation, Tòquio (Japó).
* ↑ Mundy, B.C., 2005. Checklist of the fishes of the Hawaiian Archipelago. Bishop Museum Bulletins in Zoology. Bishop Mus. Bull. Zool. (6):1-704.
* ↑ Huang, Z., 2001. Marine species and their distribution in China's seas. p. 404- 463. Vertebrata. Smithsonian Institution, Florida, Estats Units. 598 p.
* ↑ Kim, I.S., Y. Choi, C.L. Lee, Y.J. Lee, B.J. Kim i J.H. Kim, 2005. Illustrated book of Korean fishes. Kyo-Hak Pub Co. Seül, Corea del Sud. 615p.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.
* ↑ Randall, J.E., H. Ida, K. Kato, R.L. Pyle i J.L. Earle, 1997. Annotated checklist of inshore fishes of the Ogasawara Islands. Nat. Sci. Mus. Monogr. (11):1-74.

## Bibliografia

* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Khvostof

Khvostof (en anglès Khvostof Island, en aleutià Atanax̂) és una petita illa de les illes Rat, un subgrup de les illes Aleutianes occidentals, a l'estat d'Alaska dels Estats Units. L'illa fa 2 quilòmetres de llarg per 2,7 d'ample.
Va prendre el nom de l'oficial naval rus Nikolai Khvostov, que va explorar la regió juntament amb Gavriil Davidov, que a la vegada dona nom a l'illa Davidof, tal com es narra al llibre "Doble viatge a Amèrica dels oficials de la marina Hvostov i Davydov" de 1810.
L'illa s'alça ràpidament pel vessant occidental fins a assolir els 256 msnm. La part oriental de l'illa es caracteritza per altiplà que es degrada suaument. Khvostof és probablement les restes d'una erupció d'un gran volcà que va tenir lloc durant el Terciari.

## Referències

* ↑ Bergsland, K. Aleut Dictionary. Fairbanks: Alaska Native Language Center, 1994.
* ↑ 1416203 U.S. Geological Survey Geographic Names Information System: Khvostof (en anglès)
* ↑ (rus)Двукратное путешествие в Америку морских офицеров Хвостова и Давыдова, писанное сим последним
* ↑ Feature Detail Report for: Pyramid Island a U.S. Geological Survey
# Gonialosa modesta

Gonialosa modesta és una espècie de peix pertanyent a la família dels clupeids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 10 cm de llargària màxima.
* 22-28 radis tous a l'aleta anal.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, pelàgic, amfídrom i de clima tropical (24°N-14°N).

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Myanmar.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Regan, C. T., 1917. A revision of the clupeoid fishes of the genera Pomolobus, Brevoortia and Dorosoma and their allies. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 8) v. 19 (núm. 112): 297-316.
* ↑ Day, F., 1870. On the freshwater fishes of Burma.--Part I. Proceedings of the General Meetings for Scientific Business of the Zoological Society of London 1869 (pt 3): 614-623.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Whitehead, P.J.P., 1985. FAO Species Catalogue. Vol. 7. Clupeoid fishes of the world (suborder Clupeioidei). An annotated and illustrated catalogue of the herrings, sardines, pilchards, sprats, shads, anchovies and wolf-herrings. Part 1 - Chirocentridae, Clupeidae and Pristigasteridae. FAO Fish. Synop. 125(7/1):1-303.
* ↑ Riede, K., 2004. Global register of migratory species - from global to regional scales. Final Report of the R&D-Projekt 808 05 081. Federal Agency for Nature Conservation, Bonn, Alemanya. 329 p.
* ↑ Talwar, P.K. i A.G. Jhingran, 1991. Inland fishes of India and adjacent countries. Vol 1. A.A. Balkema, Rotterdam. 541 p.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Coppola, S.R., W. Fischer, L. Garibaldi, N. Scialabba i K.E. Carpenter, 1994. SPECIESDAB: Global species database for fishery purposes. User's manual. FAO Computerized Information Series (Fisheries). Núm. 9. Roma, FAO. 103 p.
* Museu Suec d'Història Natural. Base de dades de la col·lecció d'ictiologia. Secció d'Ictiologia, Departament de Zoologia de Vertebrats. Estocolm, Suècia, 1999.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
* BioLib (anglès)
# Gonçal Lloveras i Vallès

Gonçal Lloveras i Vallès (Barcelona 1926 - 17 d'octubre de 2003) fou un metge i escriptor català, especialista en endocrinologia.

## Biografia

Fill de metge, es graduà en medicina a la Universitat de Barcelona el 1951. Després fou especialista en endocrinologia i nutrició a l'Hospital de Sant Pau i professor associat de la Universitat Autònoma de Barcelona. Fou fundador de la Institució Cultural del Centre d'Influència Catòlica. Va treballar en alguns programes de la ràdio on promovia la dieta mediterrània. Fou membre del jurat del premi de La Lletra d'Or. Va treballar en la Conselleria de Sanitat de la Generalitat de Catalunya, fou membre del Consell Assessor de Diabetis, president del Programa d'Alimentació i Nutrició i directiu del Futbol Club Barcelona (1969-1977) sota la presidència d'Agustí Montal i Costa.
Entre 1991 i 1995 va ser president de l'Acadèmia de Ciències Mèdiques de Catalunya i Balears. També ha estat membre del Consell Social de la Universitat Pompeu Fabra. El 1994 va rebre la Creu de Sant Jordi i el 2000 la Medalla Josep Trueta.

## Obres

* Mals pensaments a favor de l'home (1962)
* Agustí Pedro i Pons (1964).
* Manual de Obesidad (1981)
* Diabetis (1992)
* Menjar: salut i plaer (2000)

## Referències

* ↑ «Muere el expoerto en nutrición Gonçal Lloveras» (en castellà). La Vanguardia del 19 d'octubre de 2003.
* 1 2 Ramis i Coris, Joaquim. «Gonçal Lloveras i Vallès». Galeria de Metges Catalans. Col·legi Oficial de Metges de Barcelona.
# Gorgas

Gorgas, d'acord amb la mitologia grega, fou un heroi, fill de Macàon i d'Anticlea. Compartí el tron de Feres amb el seu germà Nicòmac.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Edicions 62, Col·lecció El Cangur / Diccionaris, núm. 209. Barcelona, octubre del 1997. ISBN 84-297-4146-1, plana 101.
# Bandera de la Sentiu de Sió

La bandera oficial de la Sentiu de Sió té la descripció següent:
| « | Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, blanca, amb el mont de l'escut convertit en un triangle verd clar, la base del qual se situa al llarg de la vora inferior del drap, amb un angle a la vora de l'asta, l'altre a la vora del vol i el vèrtex superior convergint en el punt central del drap, carregat amb la colobra negra de l'escut posada en pal i lampassada de vermell, d'alçada 1/5 part de la llargària del drap; i amb l'ermita negra oberta de l'escut, d'alçada 1/2 de l'alçària del drap i d'amplada 1/5 part de la llargària del mateix drap, sobreposada sobre el vèrtex superior del triangle. | » |

## Història

Fou aprovada per la Generalitat el 21 de març de 2022 i publicada al DOGC el 25 de març amb el número 8634.

## Vegeu també

* Escuts i banderes de la Noguera
* Escut de la Sentiu de Sió

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ PRE/761/2022, de 21 de març, per la qual es dona conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de la Sentiu de Sió.» (pdf). DOGC núm. 8634. Generalitat de Catalunya, 25-03-2022. Arxivat de l'original el 1 d’abril 2022. [Consulta: 1r abril 2022].
# Bandera del Vilosell

La bandera oficial del Vilosell té la descripció següent:
    Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, de color blau clar a la meitat superior i la meitat inferior dividida en dues faixes iguals, groga la superior i vermella la inferior.

## Història

Fou aprovada el 7 de febrer del 2003 pel ple de l'Ajuntament del Vilosell i publicada al DOGC núm. 4072 el 17 de febrer del 2004.

## Vegeu també

* Escuts i banderes de les Garrigues
* Escut del Vilosell

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ GAP/227/2004, de 19 de gener, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi del Vilosell.» (pdf). DOGC num. 4072, 17-02-2004. [Consulta: 7 novembre 2009].
# Baquelita

La baquelita fou la primera substància plàstica totalment sintètica, creada el 1907 i patentada el 1909 i anomenada així en honor del seu creador, l'estatunidenc d'origen belga Leo Baekeland (el Premi Nobel en Química Adolf von Baeyer experimentà amb aquest material el 1872 però no va completar el seu descobriment). La baquelita va entrar a la indústria l'any 1907. Una altra substància plàstica pionera, anterior a la baquelita però feta a partir de la combinació de components naturals, va ser la parkesina, origen del cel·luloide.
Es tracta d'una resina fenòlica que avui en dia encara té aplicacions d'interès. Se sintetitzà a partir de molècules de fenol i formaldehid. Aquest producte pot ser emmotllat a mesura que es forma i esdevé dur en solidificar. És aïllant de l'electricitat, és resistent a l'aigua i als solvents, però fàcilment mecanitzable.
El seu ampli espectre d'ús la va fer aplicable a les noves tecnologies de l'època, com carcasses de telèfons, ràdios i fins i tot estructures de carburadors. S'ha utilitzat fins avui dia en nanses de cassoles.

## Referències

* ↑ Duran, Xavier «La baquelita». Sàpiens [Barcelona], núm. 96, 10-2010, p. 22. ISSN: 1695-2014.
# Barbera

La barbera és una de les varietats estàndard de raïm negre del Piemont, que es pot trobar fins a l'Apúlia. Se n'obté un vi fosc, robust, saborós, i sovint aspre, de notable frescor i acidesa. Aquest grau d'acidesa, molt alt, el fa apte per al seu conreu a Califòrnia. En zones fredes dona vins austers, amb cos. En zones càlides també són bons, però més fluixos.

## Referències

* ↑ Romaní i Olivé, Joan Maria, Diccionari del vi i del beure. plana 45. Edicions de La Magrana, col·lecció Pèl i Ploma, núm. 21. Barcelona, desembre del 1998. ISBN 84-8264-131-X

## Enllaços externs

* Descripció d'aquesta varietat de raïm. Arxivat 2007-08-07 a Wayback Machine. (anglès)
# Barbulifer mexicanus

Barbulifer mexicanus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima subtropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic oriental central: el Golf de Califòrnia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Eigenmann C. H. & Eigenmann R. S., 1888. A list of the American species of Gobiidae and Callionymidae, with notes on the specimens contained in the Museum of Comparative Zoölogy, at Cambridge, Massachusetts. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 2) v. 1 (pt 1). 51-78.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Hoese, D. F. & Larson, H. K., 1985. Revision of the eastern Pacific species of the genus Barbulifer (Pisces: Gobiidae). Copeia 1985 (núm. 2): 333-339.
* 1 2 3 «Barbulifer mexicanus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Allen, G.R. i D.R. Robertson, 1994. Fishes of the tropical eastern Pacific. University of Hawaii Press, Honolulu. 332 p.
* ↑ Escobar-Fernández, R. i M. Siri, 1997. Nombres vernáculos y científicos de los peces del Pacífico mexicano. Universidad Autónoma de Baja California, Sociedad Ictiológica Mexicana, A.C. Mexico.
* ↑ Hoese, D.F., 1995. Gobiidae. Gobios, chanquetes y guasetas. p. 1129-1135. A: W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) Guia FAO para Identificación de Especies para los Fines de la Pesca. Pacífico Centro-Oriental. 3 Vols. FAO, Roma.

## Bibliografia

* Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* 伍汉霖. 拉汉世界鱼类系统名典 (en xinès). 中国海洋大学出版社, 2017. ISBN 978-7-5670-1538-8.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Barbulifer pantherinus

Barbulifer pantherinus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5,2 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima subtropical i demersal que viu entre 0-20 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic oriental central: el Golf de Califòrnia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Eigenmann C. H. & Eigenmann R. S., 1888. A list of the American species of Gobiidae and Callionymidae, with notes on the specimens contained in the Museum of Comparative Zoölogy, at Cambridge, Massachusetts. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 2) v. 1 (pt 1). 51-78.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Pellegrin, J., 1901. Poissons recueillis par M. Léon Diguet dans le Golfe de Californie. Bulletin du Muséum National d'Histoire Naturelle (Série 1) v. 7 (núm. 4): 160-167.
* 1 2 3 4 «Barbulifer pantherinus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Allen, G.R. i D.R. Robertson, 1994. Fishes of the tropical eastern Pacific. University of Hawaii Press, Honolulu. 332 p.
* ↑ Escobar-Fernández, R. i M. Siri, 1997. Nombres vernáculos y científicos de los peces del Pacífico mexicano. Universidad Autónoma de Baja California, Sociedad Ictiológica Mexicana, A.C. Mexico.
* ↑ Hoese, D.F., 1995. Gobiidae. Gobios, chanquetes y guasetas. p. 1129-1135. A: W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) Guia FAO para Identificación de Especies para los Fines de la Pesca. Pacífico Centro-Oriental. 3 Vols. FAO, Roma.
* ↑ Hoese, D.F. i H.K. Larson, 1985. Revision of the Eastern Pacific species of the genus Barbulifer (Pisces: Gobiidae). Copeia 1985(2): 333-339.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* 伍汉霖. 拉汉世界鱼类系统名典 (en xinès). 中国海洋大学出版社, 2017. ISBN 978-7-5670-1538-8.

## Enllaços externs

* AQUATAB