OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Astyanax scintillans

Astyanax scintillans és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Orinoco.

## Referències

* ↑ Baird, S. F. & C. F. Girard 1854. Descriptions of new species of fishes collected in Texas, New Mexico and Sonora, by Mr. John H. Clark, on the U. S. and Mexican Boundary Survey, and in Texas by Capt. Stewart Van Vliet, U. S. A. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 7: 24-29.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Myers, G. S. 1928. New fresh-water fishes from Peru, Venezuela, and Brazil. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 10) v. 2 (núm. 7): 83-90.
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Morelli, S., L.A. Bertollo, F. Foresti, O. Moreira-Filho i S.A. de Almeida-Toledo 1983. Cytogenetic considerations on the genus Astyanax (Pisces, Characidae). I. Karyotypic variability. Caryologia. 36(3):235-244.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Taphorn, D., R. Royero, A. Machado-Allison i F. Mago Leccia 1997. Lista actualizada de los peces de agua dulce de Venezuela. p.55-100. A E. La Marca (ed.) Catálogo zoológico de Venezuela. vol. 1. Vertebrados actuales y fósiles de Venezuela. Museo de Ciencia y Tecnología de Mérida, Veneçuela.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Astyanax venezuelae

Astyanax venezuelae és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Veneçuela.

## Referències

* ↑ Baird, S. F. & C. F. Girard 1854. Descriptions of new species of fishes collected in Texas, New Mexico and Sonora, by Mr. John H. Clark, on the U. S. and Mexican Boundary Survey, and in Texas by Capt. Stewart Van Vliet, U. S. A. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 7: 24-29.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Schultz, L. P. 1944. The fishes of the family Characinidae from Venezuela, with descriptions of seventeen new forms. Proceedings of the United States National Museum v. 95 (núm. 3181): 235-367.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Morelli, S., L.A. Bertollo, F. Foresti, O. Moreira-Filho i S.A. de Almeida-Toledo 1983. Cytogenetic considerations on the genus Astyanax (Pisces, Characidae). I. Karyotypic variability. Caryologia. 36(3):235-244.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Asunción Sánchez Zaplana

Asunción Sánchez Zaplana (Alacant, 11 de novembre de 1965) és una política valenciana, del Partit Popular de la Comunitat Valenciana. Fou consellera de Benestar Social de la Generalitat Valenciana entre 2012 i 2015 al govern d'Alberto Fabra. Actualment és la portaveu del PP a l'Ajuntament d'Alacant i senadora al Senat espanyol per la circumscripció d'Alacant.
Llicenciada en Ciències Químiques, Sánchez Zaplana ha format part dels governs municipals de l'Ajuntament d'Alacant des de 1999. Eixe any va ser nomenada regidora d'Acció Social i Medi Ambient. És reelegida el 2003, 2007 i 2011, tot sumant a eixes competències la Tinença d'Alcaldia.
El 10 de desembre de 2012 és nomenada com a consellera de Benestar Social de la Generalitat Valenciana, dins de les reformes del Consell dutes a terme pel President Alberto Fabra. Substitueix Jorge Cabré Rico. Fou candidata a l'alcaldia d'Alacant per a les eleccions de 2015 siguent la més votada amb 38.490 vots, tot i que no foren suficients per obtindre la majoria suficient per governar. El PP va perdre 10 regidors respecte a les anteriors eleccions de 2011, pel que Sánchez Zaplana esdevingué com a cap de l'oposició al govern de coalició entre el PSPV, Acord Ciutadà, Compromís i Ciutadans liderat pel socialista Gabriel Echávarri.
Asunción Sánchez Zaplana fou triada senadora al Senat espanyol a les eleccions generals de 2015 i 2016.

## Referències

* ↑ «Decret 20/2012, de 7 de desembre, del President de la Generalitat, pel qual cessen i es nomenen consellers, secretari i portaveu del Consell» (PDF). Diari Oficial de la Comunitat Valenciana, núm. 6919, 09-07-2007, p. 35291.
* ↑ S.L, EDICIONES PLAZA. «Quién es la nueva consellera de Bienestar Social: Asunción Sánchez Zaplana» (en castellà). [Consulta: 12 gener 2022].
* ↑ «Gabriel Echávarri, nuevo alcalde de Alicante con el apoyo del tripartito y de Ciudadanos» (en espanyol). La Verdad, 14-06-2015. [Consulta: 15 gener 2016].
* ↑ Fitxa del Senat
# El gat sense por

El gat sense por (títol original en suec: Pelle Svanslös i Amerikatt) és una animació sueca de 1985 basada en les històries del gat sense cua Pelle Svanslös de Gösta Knutsson. Els dibuixos són una seqüela de l'animació de 1981 El gat sense cua, i és coneguda a Suècia pel seu contingut altament surrealista.

## Argument

Pelle, el gatet sense cua, aconsegueix obtenir un títol molt exclusiu i rar a Suècia. Poc després, rep una visita d'un dels seus familiars, Pelle Swanson, que el convida a la seva casa a Amèrica. La ingenu Skin Svanslös es troba catapultat en una realitat totalment nova i eventualment aconsegueix adonar-se del seu somni de tenir finalment una cua.

## Repartiment

* Erik Lindgren: Pelle Svanslös
* Ewa Fröling: Maja Gräddnos
* Ernst-Hugo Järegård: Elaka Måns
* Carl Billquist: Bill
* Björn Gustafson: Bull
* Stellan Skarsgård: Pelle Swanson
* Mille Schmidt: Filadelfia-Fille
* Agneta Prytz: Gammel-Maja
* Lena-Pia Bernhardsson: Gullan från Arkadien
* Charlie Elvegård: Laban från Observatorielunden
* Åke Lagergren: Murre från Skogstibble
* Nils Eklund: Rickard från Rickomberga
* Jan Sjödin: Fritz
* Gunilla Norling: Frida
* Eddie Axberg: en råtta
* Jan Nygren: Lodjuret
* Hans Lindgren: Förskolan Som Katten, Byggande Som Katten

## Referències

* ↑ «Pelle Svanslös i Amerikatt (1985) – Svensk Filmdatabas».
* ↑ «Peter-No-Tail in Americat». rottentomatoes.
# Atherinosoma

Atherinosoma és un gènere de peixos pertanyent a la família dels aterínids.

## Taxonomia

* Atherinosoma elongata (Klunzinger, 1879)
* Atherinosoma microstoma (Günther, 1861)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Klunzinger, C. B., 1879. Die v. Müller'sche Sammlung Australischer Fische. Anz. Akad. Wiss. Wien v. 16 (núm. 22): 254-261.
* ↑ Günther, A., 1861. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the acanthopterygian fishes in the collection of the British Museum. 3. Gobiidae, Discoboli, Pediculati, Blenniidae, Labyrinthici, Mugilidae, Notacanthi. Londres. Cat. Fishes v. 3: i-xxv + 1-586 + i-x.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
# Attonitus bounites

Attonitus bounites és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5,7 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Madre de Dios.

## Referències

* ↑ Vari, R. P. & H. Ortega 2000. Attonitus, a new genus of sexually dimorphic characiforms (Ostariophysi: Characidae) from western Amazonia; a phylogenetic definition and description of three new species. Ichthyol. Explor. Freshwaters v. 11 (núm. 2): 113-140.
* ↑ Vari, R. P. & H. Ortega. 2000.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Vari, R. P. & H. Ortega. 2000. Attonitus, a new genus of sexually dimorphic characiforms (Ostariophysi: Characidae) from western Amazonia; a phylogenetic definition and description of three new species. Ichthyol. Explor. Freshwaters v. 11 (núm. 2): 113-140.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Auchenipterichthys longimanus

Auchenipterichthys longimanus és una espècie de peix de la família dels auqueniptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 15 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical (20 °C-23 °C).

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: riu Capim (Pará, Brasil).

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1985. Aquarien atlas. Band 2. Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde GmbH, Melle, Alemanya. 1216 p.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1985.

## Bibliografia

* Anònim, 2003. Col·lecció de peixos del Museu Reial d'Ontario. Museu Reial d'Ontario.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr., 2003. Auchenipteridae (Driftwood catfishes). p. 470-482. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Ferraris, C., R. P. Vari i S. J. Raredon, 2005: Catfishes of the genus Auchenipterichthys (Osteichthyes: Siluriformes: Auchenipteridae); a revisionary study. Neotropical Ichthyology v. 3 (núm. 1): 81-98.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Auchenipterus brevior

Auchenipterus brevior és una espècie de peix de la família dels auqueniptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Potaro.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Cuvier G. & Valenciennes A. 1840. Histoire naturelle des poissons. Tome quinzième. Suite du livre dix-septième. Siluroïdes. Hist. Nat. Poiss. v. 15. i-xxxi + 1-540. Pls. 421-455.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313. ISBN 0-86622-131-X.
* Eigenmann, C. H. 1912. The freshwater fishes of British Guiana, including a study of the ecological grouping of species, and the relation of the fauna of the plateau to that of the lowlands. Memories of the Carnegie Museum v. 5 (núm. 1): i-xxii + 1-578, Pls. 1-103.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J., Jr. i R. P. Vari 1999: The South American catfish genus Auchenipterus Valenciennes, 1840 (Ostariophysi: Siluriformes: Auchenipteridae): monophyly and relationships, with a revisionary study. Zoological Journal of the Linnean Society Núm. 126: 387-450. «Enllaç». (anglès)
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Auchenipteridae (Driftwood catfishes). p. 470-482. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Sands, David. 1988. A Fishkeeper's Guide to South American Catfishes. Ed. Salamander, Nova Jersey, Estats Units. 117pp. ISBN 0-86101-348-4.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# August Bottée de Toulmon (musicòleg)

August Bottée de Toulmon (París, 15 de maig de 1797 - idm. 23 de març de 1850, a causa d'un atac provocat per la revolució de 1848), bibliotecari en el Conservatori de París i els seus mèrits semblen haver estat principalment els de dedicació i perseverança.
Cursà i acabà la carrera d'advocat que no arribà a exercir, portat de la seva afició a la música, sota el doble aspecte de la seva història i teoria, principalment el referent a l'edat mitjana, matèries que no profunditzà per manca de preparació tècnica per tractar-les, però prestà excel·lents serveis com a bibliotecari del Conservatori.
Copià, 95 manuscrits dels segles XV i XVI, existents en la Reial Biblioteca de Múnic, que contenien obres de Isaac, Brumel, Seufel i d'altres compositors. Va pertànyer a la Société de Antiquaires de France i fou un dels escriptors que més van contribuir en l'època moderna als progressos de la història de la música.
Entre les seves obres destaquen: De la chanson en France au moyen âge (1836); Notice biographique sur les travaux de Guido d'Arezzo (1837); Des Pays de Palinods au moyen âge, Des instruments de musique en usage au moyen âge (1838); Observations sur les moyens de restaurar la musique religieuse dans les églises de Paris (1841).
Al morir tenia en preparació una obra monumental que hauria de titular-se Recueil de documents inèdits de l'art musical, depuis le XIII jusqu'au XVII siècle, la que se proposava estudiar tota la classe de misses, entre elles la del Homme armé, etc.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 9, pàg. 328. (ISBN 84-239-4509-X)
# August-Acanthe Boudouresque

Auguste-Acanthe Boudouresque (La Bastida d'Èrç, (Arieja), 28 de maig de 1835 - Marsella, 21 de gener de 1905) fou un cantant d'òpera (baix) francès.
Estudiant al Conservatori de Marsella, tingué per professors, Benedict pel cant i teoria de la música amb Morel, va obtenir un primer premi de cant en 1859. Durant el seu matrimoni en 1861, va ser inspector de gas. A l'any següent, va ser un empresari. El 5 de setembre de 1874, va debutar amb èxit al teatre Valetta de Marsella amb Ernani, de Verdi. Va recórrer els principals teatres de província de França, fins que la direcció de l'Òpera de París el contractà, debutant amb el rol de Marcel de Les Huguenots (1876) sense despertar grans entusiasmes a causa de la seva manca de distinció i de la seva veu un xic opaca, el que no li treia que cantés en aquella escena fins al 1885, estrenant durant aquest temps diverses òperes com Le Roi de Lahore, Henri VIII, Aida, etc. Aprengué l'italià i debutà en La Scala de Milà, el públic del qual el va rebre amb molta fredor, i després de cantar en diversos teatres més es retirà de l'escena, establint-se com a professor de cant a Marsella. També cultivà la pintura com aficionat, exposant diverses marines força notables en els Salons de París de 1884 a 1885. A partir de 1895 va viure en els "patrons dels Malmousque" a Marsella (Boques del Roine).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 9, pàg. 363. (ISBN 84-239-4509-X)
# August Schaeffer

August Schaeffer (Rheinsberg, 25 d'agost de 1814 - Berlín, 7 d'agost de 1879) fou un compositor alemany.
Fou molt conegut com a autor de cançons humorístiques, duets i cors, i també va compondre les òperes Emma von Falkenstein (Berlín, 1839) i Der Junker von Habakuk (Berlín, 1861).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 54, pàg. 914 (ISBN 84 239-4554-5)
# August Todt

Johann August Wilhelm Todt (Düsterot, 29 de juliol de 1833 - Stettin (avui Szczecin), Polònia, 26 d'octubre de 1900) fou un pianista i compositor alemany.
Primerament estudià el violí amb Loewe, i quan ja havia adquirit certa anomenada amb aquest instrument segui les classes del Reial Institut de Música religiosa de Berlín, i fou successivament cantor a Cüstrin i cantor i organista a Stettin. Entre les seves composicions es compten: una simfonia, sonates i altres peces per a piano, obres per a orgue i lieder.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 62, pàg. 351 (ISBN 84-239-4562-6)
# Edoardo Perelli

Edoardo Perelli (Milà, 1842 - Capriano, 1885) fou un compositor italià.
Se li deuen les òperes La Martire, estrenada a Florència el 1869; Viola Pisani, representada per primera vegada en La Scala de Milà el 1873, Marion Delorme, i entre les altres produccions i figuren una missa a 4 veus i orgue, 12 melodies basades en poesies de Heine, sis madrigals, obres per a piano, balls, etc., composicions que va fer imprimir; també és autor de l'Himne a la Indústria, executada a Milà el setembre de 1871 per a festejar l'aniversari de l'entrada de les tropes italianes a Roma.
Perelli també s'ocupà en treballs de crítica havent col·laborat en diversos diaris, entre ells en la Gazzetta Musicale de Milà, en la signava els seus articles amb el pseudònim Edward.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 43, pàg. 628 (ISBN 84-239-4543-X)
# Francesco Arcangelo Paoli

Francesco Arcangelo Paoli (Florència, 1571 $^{(Gregorià)}$ - 1635) fou un músic carmelita que publicà Directorium Chori, una cum processionali... (Nàpols, 1604), Cantionem (Nàpols, 1624).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, Volum núm. 41, pàg. 1326, ISBN 84-239-4541-3

## Enllaços externs

* Directorium Chori, una cum processionali, iuxta ordinem, ac ritum Fratrum B. Mariae Virginis de Monte Carmeli. Neapoli: Ex Typographia Ioannis Iacobi Carlini, 1614.
# Franz Beidler

Franz Beidler (Kaiserstuhl, 29 de març de 1872 - Múnic, 15 de gener de 1930) fou un director de orquestra suís conegut per les seves interpretacions de les òperes de Richard Wagner.
Va fer els estudis a Leipzig i a Weimar, traslladant-se el 1894 a Bayreuth per a ocupar una plaça de professor de l'escola de cant i declamació del teatre wagnerià, dirigint més tard algunes representacions en aquell teatre artístic. El 1900 es casà amb una filla de Wagner, la família del qual l'estimava molt pel relleu que sabia donar a les produccions musicals del gran mestre, les quals principals obres va dirigir a Bayreuth i en altres grans teatres europeus.
El 1908 dirigí en el Gran Teatre del Liceu de Barcelona el Tannhäuser, coincidint tots els entesos en que mai s'havia aconseguit en la ciutat comtal una interpretació tant ajustada i tant vigorosa d'aquesta obra, sobre tot pel que refereix a l'orquestra i conjunt. El mestre Beidler ocupa un lloc distingit entre els moderns directors d'orquestra alemanya, i també fou un notable pianista.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 7, pàg. 1473, (ISBN 84-239-4507-3)
# Apogonichthyoides euspilotus

Apogonichthyoides euspilotus és una espècie de peix pertanyent a la família dels apogònids.

## Morfologia

Pot arribar a fer 6 cm de llargària màxima. Cos amb nombroses i petites taques fosques. Des de l'ull fins a l'inici de l'opercle presenta una marca fosca. L'estómac, l'intestí i el peritoneu són pàl·lids. 8-9 espines i 9 radis tous a l'aleta dorsal i 2 espines i 8 radis tous a l'anal. 17 radis a l'aleta pectoral. 24 vèrtebres.

## Hàbitat

És un peix marí, associat als esculls i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental: Nova Caledònia.

## Referències

* ↑ Smith, J. L. B., 1949. The sea fishes of southern Africa. Central News Agency, Ltd., Ciutat del Cap. The sea fishes of southern Africa.: 1-550, 102 pls.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Fraser, T. H., 2006. A new species of cardinalfish (Perciformes: Apogonidae: Apogon) from New Caledonia, with comments and a key to related species. Proc. Biol. Soc. Wash. v. 119 (núm. 1): 137-142.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 3 «Apogonichthyoides euspilotus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Fraser, T. H., 2006.
* ↑ Fraser, T.H. i G.R. Allen, 2010. Cardinalfish of the genus Apogonichthyoides (Smith, 1949) (Apogonidae) with a description of a new species from the West-Pacific region. Zootaxa 2348:40-56.

## Enllaços externs

* AQUATAB