OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Paisatge amb personatge

Paisatge amb personatge (Paysage avec personnages) és un oli sobre tela de 60 × 80 cm realitzat per Chaïm Soutine vers l'any 1933 i dipositat al Museu de l'Orangerie de París.

## Context històric i artístic

Aquesta obra ha estat relacionada per Michèle Bundorf amb La casa blanca, que Waldemar George havia datat el 1933, en una època en què Soutine realitzà freqüents estades al camp. Al catàleg raonat de Maurice Tuchman, tots dos paisatges són situats al principi del període de Ceret, en aquest cas cap al 1918-1919.

## Descripció

És un paisatge relativament tranquil si el comparem amb les vistes de Ceret i de Canha de Mar. El caos cedeix el lloc a una composició ordenada: les proporcions dels objectes es corresponen amb el seu grau de llunyania, el carrer en pujada (ample i recte) presenta línies de fuga que indiquen clarament la profunditat i el personatge que camina pel centre de la composició accentua la perspectiva. S'hi distingeixen altres dues persones per un camí a la dreta i els colors són naturals: el verd de la vegetació, l'ocre dels camins i el vermell de les teulades. A la part inferior dreta sembla haver-hi un jardí amb els seus colors verds i vermells, mentre que les cases que hi ha en un segon pla es troben inclinades cap a l'esquerra segons un sistema d'inflexió que Soutine va convertir en recurrent durant el seu període de Ceret (1919-1922). No obstant això, l'execució d'aquest quadre (especialment, en el tractament dels arbres) sembla més propera a la de les pintures realitzades a París durant els anys 1917-1919 que no pas a les de Chartres durant els anys trenta en què feia servir un empastament més gruixut i uns tons més foscos. La pinzellada nerviosa que es desplega en arabescs té la mateixa força expressiva que la dels altres paisatges de Soutine, traduint la mateixa visió al·lucinada.

## Referències

* 1 2 3 Pierre Georgel, José Francisco Yvars, Jean-Pierre Labiau, 2002. De Renoir a Picasso: obres mestres del Musée de l'Orangerie, París. Barcelona: Fundació "la Caixa". ISBN 8476647808. Pàgs. 194-195.
* ↑ Orangerie des Tuileries. Collection Jean Walter-Paul Guillaume, París, Ministère des Affaires Culturelles / Réunion des Musées Nationaux, 1966, núm. 144.
* ↑ Maurice Tuchman et al., Chaïm Soutine (1893-1943). Catalogue raisonné, vol. I, Colònia, Benedikt Taschen, 1993, pàg. 136.
* 1 2 3 4 Museu de l'Orangerie Arxivat 2021-03-07 a Wayback Machine. (francès) i (anglès)

## Enllaços externs

* Art Liste Arxivat 2016-01-05 a Wayback Machine. (francès)
* Flickr
# Hypostomus nematopterus

Hypostomus nematopterus és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Oyapock.

## Referències

* ↑ Lacépède B. G. E. 1803. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-lxviii + 1-803 + index.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Boeseman, M. 1968: The genus Hypostomus Lacépède, 1803, and its Surinam representatives (Siluriformes, Loricariidae). Zoologische Verhandelingen (Leiden) Núm. 99: 1-89, Pls. 1-18.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco (Califòrnia, Estats Units). iii + 697. ISBN 0-940228-23-8 (1990).
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Isbrücker, I. J. H. & H. Nijssen. 1984. Hypostomus nematopterus, a new species of mailed catfish from the Oyapock River system, French Guiana (Pisces, Siluriformes, Loricariidae). Bull. Zool. Mus. Univ. Amst. v. 10 (núm. 2): 9-13.
* Mazzoni, R., U. Caramaschi i C. Weber 1994: Taxonomical revision of the species of Hypostomus Lacédède, 1803 (Siluriformes, Loricariidae) from the Lower rio Paraiba do Sul, State of Rio de Janeiro, Brazil. Revue Suisse de Zoologie v. 101 (núm. 1): 3-18.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Oyakawa, O. T., A. Akama i A. M. Zanata 2005: Review of the genus Hypostomus Lacèpède, 1803 from rio Ribeira de Iguape basin, with description of a new species (Pisces, Siluriformes, Loricariidae). Zootaxa Núm. 921: 1-27.
* Reis, R. E., C. Weber i L. R. Malabarba 1990: Review of the genus Hypostomus Lacepéde, 1803 from southern Brazil, with descriptions of three new species (Pisces: Siluriformes: Loricariidae). Revue Suisse de Zoologie v. 97 (núm. 3): 729-766.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Font del Barbot

La Font del Barbot és una font del terme municipal de Castellcir, a la comarca del Moianès.
Està situada en el paratge del Barbot, a ponent del torrent del Soler a prop i al nord-oest del lloc on s'aboca el torrent de la Font del Pardal. És al costat del Pou de glaç de la Font del Barbot.

## Bibliografia

* GARCIA-PEY, Enric. Castellcir. Recull onomàstic. Barcelona: Societat d'Onomàstica - Institut Cartogràfic de Catalunya, 2005. (Col·lecció "Monografies", núm. 29). ISBN 978-84-393-6858-8
* RODRÍGUEZ LARA, José Luis. Aproximació a la Toponímia del Moianès. Barcelona: Rafael Dalmau, Editor, 2009. (Col·lecció "Camí Ral", núm. 30). ISBN 978-84-232-0735-0.

## Enllaços externs

* La Font del Barbot en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Perdiu de mar europea

La perdiu de mar (Glareola pratincola), coneguda com a guatllereta de mar o polleta de mar i oronella de mar a les illes Balears i carregada al País Valencià, és un ocell de l'ordre dels caradriformes. És una espècie de pas a la major part dels Països Catalans que, com molts altres ocells limícoles, s'ha vist molt afectada per la reducció de les zones humides.

## Morfologia

* Fa 22-25 cm de llargària i 60-70 d'envergadura alar.
* A l'estiu té les parts superiors brunes, les inferiors ocràcies amb el ventre blanc, la gola groga i limitada per una ratlla negrenca.
* Carpó de color blanc.
* Ales blanques amb la punta de color negre.
* Cua profundament forcada i negra amb la base blanca.
* Potes curtes.
* Bec curt i torçat cap avall, vermell a la base i negre a la punta.

## Subespècies

* Glareola pratincola boweni
* Glareola pratincola erlangeri (Neumann, 1920)
* Glareola pratincola fuelleborni (Neumann, 1910)
* Glareola pratincola limbata
* Glareola pratincola pratincola (Linnaeus, 1766)
* Glareola pratincola riparia

## Reproducció

Nidifica en colònies, de vegades mixtes, a moltes zones humides com ara als Aiguamolls de l'Empordà, els deltes del Llobregat i de l'Ebre, l'Albufera de València i l'albufera de El Fondo. Al mes de maig construeix un niu en una petita depressió del terreny, que no protegeix de cap altra manera, i on hi pon d'1 a 3 ous entre maig i juliol. Ambdós sexes s'encarreguen del covament al llarg de 17-18 dies i de l'alimentació dels petits, que triguen 3-4 setmanes a volar.

## Alimentació

Gràcies al seu vol ràpid i destre pot caçar al vol el seu aliment preferit: libèl·lules i llagostes.

## Hàbitat

Viu als llocs més salats (salobrars) o les platges amb vegetació baixa o inexistent.

## Distribució geogràfica

Viu a l'Àsia central i occidental i a Europa.

## Costums

És un ocell gregari i migrant que arriba al llarg dels mesos de març, abril i maig, precisament quan manca a la resta d'Europa. A l'hivern desapareix dels Països Catalans per hivernar a l'Àfrica tropical.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Llorente, Gustavo: Els vertebrats de les zones humides dels Països Catalans. Editorial Pòrtic, S.A. Col·lecció Conèixer La Natura, núm. 6, plana 108. Desembre del 1988, Barcelona. ISBN 84-7306-354-6
* ↑ Lalueza i Fox, Jordi: El llibre dels ocells de Catalunya. Editorial De Vecchi - Edicions Cap Roig. Barcelona, 1987, plana 48. ISBN 84-315-0434-X

## Enllaços externs

* Estudi de la població d'aquest ocell al Principat de Catalunya
* Descripció i hàbitat d'aquest ocell (francès)
* Taxonomia d'aquesta espècie (anglès)
# Hypostomus niceforoi

Hypostomus niceforoi és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 13,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Japurà.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Boeseman, M. 1968: The genus Hypostomus Lacépède, 1803, and its Surinam representatives (Siluriformes, Loricariidae). Zoologische Verhandelingen (Leiden) Núm. 99: 1-89, Pls. 1-18.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco (Califòrnia, Estats Units). iii + 697. ISBN 0-940228-23-8 (1990).
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fowler, H. W. 1943. A collection of fresh-water fishes from Colombia, obtained chiefly by Brother Nicéforo Maria. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 95: 223-266.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Mazzoni, R., U. Caramaschi i C. Weber 1994: Taxonomical revision of the species of Hypostomus Lacédède, 1803 (Siluriformes, Loricariidae) from the Lower rio Paraiba do Sul, State of Rio de Janeiro, Brazil. Revue Suisse de Zoologie v. 101 (núm. 1): 3-18.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Oyakawa, O. T., A. Akama i A. M. Zanata 2005: Review of the genus Hypostomus Lacèpède, 1803 from rio Ribeira de Iguape basin, with description of a new species (Pisces, Siluriformes, Loricariidae). Zootaxa Núm. 921: 1-27.
* Reis, R. E., C. Weber i L. R. Malabarba 1990: Review of the genus Hypostomus Lacepéde, 1803 from southern Brazil, with descriptions of three new species (Pisces: Siluriformes: Loricariidae). Revue Suisse de Zoologie v. 97 (núm. 3): 729-766.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Nannocharax reidi

Nannocharax reidi és una espècie de peix de la família dels citarínids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6,3 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 36-38.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: conca del riu Cross al Camerun.

## Referències

* ↑ Günther, A., 1867. New fishes from the Gaboon and Gold Coast. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 3) v. 20 (núm. 116): 110-117, Pls. 2-3.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Vari, R. P. & C. J., Jr. Ferraris. 2004. A new species of Nannocharax (Characiformes: Distichodontidae) from Cameroon, with descriptions of contact organs and breeding tubercles in the genus. Proc. Biol. Soc. Wash. v. 117 (núm. 4): 551-563.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Vari, R. P., 1979: Anatomy, relationships and classification of the families Citharinidae and Distichodontidae (Pisces, Characoidea). Bulletin of the British Museum (Natural History) Zoology v. 36 (núm. 5): 261-344.
* Welter-Schultes, F. W. i V. Feuerstein, 2008. Nomenclatural notes on Torpedo (Chondrichthyes: Torpedinidae) and some other early established fish taxa (Actinopterygii: Molidae, Eleginopidae and Citharinidae). Species Phylogeny and Evolution. v. 1 (núm. 3): 141-145.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Louis-Albert Delabarre

Louis-Albert Delabarre (Soissons, França, 12 de juliol de 1809 - Brussel·les, Bèlgica, 3 de maig de 1885) professor i concertista d'oboè francès.
Va fer els estudis d'oboè amb Vogt en el Conservatori de París ensems que avançava sobre estudis generals sobre musica; el 1838 fou solista del teatre Reial de Brussel·les i professor del conservatori de Gante. Va figurar entre els primers concertistes del seu temps i va escriure com a peces obligades d'oboè; Noel, Souvenirs d'Allemagne, Ma Normandie, Le lever de l'aurora, Souvenirs de l'Irlande, La Romanesca, Souvenir d'Ecosse i La Berceuse indienne.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 17, pàg. 1367. (ISBN 84-239-4517-0)
# Forjador de la Història Esportiva de Catalunya

Forjador de la Història Esportiva de Catalunya fou un guardó, en forma de medalla o de placa, atorgat per la Generalitat de Catalunya, en el període 1987-1997, per tal de premiar els mèrits de les persones naturals o jurídiques que han actuat d'una manera constant i valuosa en algun dels diferents vessants de l'àmbit esportiu català.

## Regulació legal

L'objecte del guardó, i el procediment de convocatòria, tramitació, concessió, requisits i mèrits que ha d'acomplir el guardonat, i, en general, les característiques del guardó, són regulades al DECRET 173/2002, d'11 de juny, dels guardons de l'esport de la Generalitat de Catalunya.

### Requisits, mèrits i criteris

Per tal que una persona física o jurídica pugui ser distingida amb la Medalla o Placa de forjador/a de la història esportiva de Catalunya, ha de complir els requisits següents:
* Haver realitzat tasques de direcció, docència, organització, foment, difusió, tecnificació, comunicació o investigació de l'esport català, durant un període considerable. Per a valorar aquestes tasques, quan es tracti de persones jurídiques també s'ha de tenir en compte l'historial esportiu de l'entitat.
* No haver incorregut en cap sanció disciplinària esportiva o sanció administrativa en matèria esportiva, dictada per l'òrgan competent, per la comissió d'una infracció de caràcter molt greu en el primer cas, o de caràcter greu o molt greu en el segon.
* En el cas de les persones jurídiques, han d'estar inscrites o tenir adscrita una secció esportiva en el Registre d'entitats esportives de la Generalitat de Catalunya.

## Referències

* ↑ Martín González, Àngel; López Manzano, Antonio. Federació Catalana d'Escacs. FCE: 75 Anys d'Història 1925-2000, 2001, pàg. 83. ISBN 84-607-1908-1.
* ↑ «ORDRE de 5 de novembre de 1987, de concessió d'una medalla commemorativa, de la Generalitat de Catalunya, als Forjadors de l'Esport a Catalunya.». Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya, 05-11-1987. [Consulta: 17 novembre 2022].
* ↑ Normativa Generalitat DOGC núm. 3663 - 25/06/2002
# Pere Carbonell i Fita

Pere Carbonell i Fita (Barcelona, 18 de gener de 1916 - Barcelona, 18 de desembre del 2014) fou un mestre i polític català.

## Biografia

Abans de la guerra civil espanyola estudiava a l'Escola Normal de la Generalitat de Catalunya i militava a la Federació Nacional d'Estudiants de Catalunya (FNEC). Quan esclatà el conflicte ingressà a l'Escola Popular de Guerra i lluità en l'arma d'artilleria. Assolí el grau de tinent d'artilleria i fou ascendit a capità per mèrits de guerra en 1938. En acabar la guerra s'exilià a França, on fou internat en alguns camps de concentració. Poc després tornà i fou empresonat fins a 1945 per la seva pertinença a la secció militar del Front Nacional de Catalunya. Fou tancat de 1939 a 1943 a les presons de Figueres i Poblenou, i el 1944 fou internat a la Presó Model de Barcelona fins que fou alliberat el 1945.
Un cop alliberat treballà com a director comercial i no milità a cap partit polític, encara que fou membre d'Òmnium Cultural, d'Ona Cultural, de la Unió Excursionista de Catalunya i de l'Associació de Veïns del barri d'Horta. Ha estat fundador i president del Club de Marketing de Barcelona. El 1980 fou nomenat director general de Comerç de la Generalitat de Catalunya i a les eleccions al Parlament de Catalunya de 1984 fou elegit diputat independent dins les llistes de Convergència i Unió, tot i que va renunciar en 1985. El 2012 va guanyar la Creu de Sant Jordi. El 18 de gener del 2014 va morir a Barcelona. És pare de Jordi Carbonell i Jaume Carbonell.

## Obres

* Tres Nadals empresonat (1939-1943) (1999)
* Nadal en la presó Model (1944-1945) (2000)
* Entre la vocació i el deure (2002)
* Formant mestres per a la democràcia (2003)
* Obrint camins a l'esperança (2005)
* Entre la política i la pedagogia (2009)

## Referències

* ↑ Mas, Andreu «Pere Carboneel i fita. Testimoni d'un país». Presència [Girona], núm. 2018, del 29 octubre al 4 novembre 2010, p. 14-17.
* ↑ Entre la Vocació i el deure, 2002
* ↑ «Acte d'Homenatge al FNC». Arxivat de l'original el 2009-12-04. [Consulta: 8 desembre 2009].
* ↑ Diputats de la Segona Legislatura
* ↑ El Govern distingeix 25 personalitats i 15 entitats amb la Creu de Sant Jordi
* ↑ «Ha mort Pere Carbonell, antic membre de la Secció Militar del Front Nacional de Catalunya». Nacio digital. [Consulta: 18 desembre 2014].

## Enllaços externs

* Obres de Pere Carbonell Arxivat 2005-03-17 a Wayback Machine. al web de Llibreria Ona
* Diputats al Parlament a La Vanguardia, 3 de maig de 1984
* Tres Nadals empresonats (1939-1943 de Pere Carbonell i Fita
* Nadal a la Presó Model (1944-1945 de Pere Carbonell i Fita
# Palatogobius

Palatogobius és un gènere de peixos de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Taxonomia

* Palatogobius grandoculus (Greenfield, 2002)
* Palatogobius paradoxus (Gilbert, 1971)

## Referències

* ↑ Gilbert C. R., 1971. Two new genera and species of western Atlantic gobiid fishes with vomerine teeth. Copeia 1971 (núm. 1). 27-38.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Greenfield, D. W., 2002. Palatogobius grandoculus: a new deep-water western Caribbean goby (Teleostei: Gobiidae). Copeia 2002 (núm. 3): 716-718.
* ↑ Gilbert, C. R., 1971. Two new genera and species of western Atlantic gobiid fishes with vomerine teeth. Copeia 1971 (núm. 1): 27-38.
* ↑ Gilbert, C. R., 1977: The gobiid fish Palatogobius paradoxus in the northern Gulf of Mexico. Northeast Gulf Science v. 1 (núm. 1): 48-51.
* ↑ BioLib (anglès)

## Enllaços externs

* uBio (anglès)
# Simion Ismailciuc

Simion Ismailciuc (Chilia Veche, 13 de juliol de 1930 - Romania, 1 de novembre de 1986) fou un piragüista en aigües tranquil·les romanès que va competir durant les dècades de 1950 i 1960.
El 1956 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Melbourne, on disputà dues proves del programa de piragüisme. Formant parella amb Alexe Dumitru guanyà la medalla d'or en la prova del C-2, 1.000 metres, mentre en la del C-2, 10.000 metres fou cinquè.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles d'or al Campionat del Món en aigües tranquil·les, el 1958 i 1963, així com cinc medalles al Campionat d'Europa, tres d'or i dues de plata entre les edicions de 1957 i 1965.
Una vegada retirat, el 1965, passà a exercir d'entrenador del Dinamo Bucarest.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Simion Ismailciuc». [Consulta: 11 juny 2023].
* ↑ Kanurennsport – Weltmeisterschaften (Herren – 1000m), Kanu – Europameisterschaften (Herren – 1000m), Kanu – Europameisterschaften (Herren – 10.000m). sport-komplett.de
* ↑ «Simion Ismailciuc - Comitetul Olimpic si Sportiv Roman». [Consulta: 11 juny 2023].
# Louis-Félix Despréaux

Louis-Félix Despréaux (París, 17 d'abril de 1746 - idm. 1813) fou un músic francès.
Formà part de les orquestres de l'Òpera, i dels Concerts Spirituels i més tard fou professor del Conservatori.
A més de nombrosos preludis, exercicis i sonates per a piano, va escriure les obres didàctiques Cours d'éducation pour le piano, i Cartes musicales pour aprendre la musique aux enfants.
Pels llocs i dades coincidents, podria ser que Louis-Félix fou germà del també músic, ballarí i dramaturg Jean-Étienne (1748-1820).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 18, 1ª, part. pàg. 624 (ISBN 84-239-4518-9)
# Formosania paucisquama

Formosania paucisquama és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a Guangdong (Xina).

## Referències

* ↑ Oshima, M. 1919. Contributions to the study of the fresh water fishes of the island of Formosa. Ann. Carnegie Mus. v. 12 (núms. 2-4): 169-328, Pls. 48-53.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Chen, Y. i W. Tang 2000. Homalopteridae: Gastromyzoninae, Homalopterinae. p. 438-567. A: P. Yue et al. (Eds). Fauna Sinica. Osteichthyes. Cypriniformes III. Science Press. Beijing. 1-661.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Novák, J., L. Hanel i O. Rícan 2006: Formosania a replacement name for Crossostoma Sauvage, 1878 (Teleostei), a junior synonym of Crossostoma Morris & Lycett, 1851 (Gastropoda). Cybium v. 30 (núm. 1): 92.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Pere Carbó i Casañas

Pere Carbó i Casañas (Barcelona, 1921-11 d'octubre de 2001) fou un empresari català.

## Biografia

El 1959 va obrir al carrer Mandri de Barcelona el primer supermercat en forma d'autoservei, on els clients podien escollir directament el producte de les prestatgeries i posar-lo al carro. Aquest establiment fou el punt de partida de l'empresa Autoserveis Caprabo, nom pres de les seves inicials del cognom i les dels seus dos socis (Jaume Prat i Josep Botet) El 1997 va rebre la Creu de Sant Jordi pel seu paper en la normalització lingüística i l'etiquetatge en català.

## Referències

* ↑ Fallece a los 80 años Pere Carbó, fundador del grupo Caprabo a El País, 14 d'octubre de 2001
* ↑ PERE CARBO: Del colmado al supermercado., 24 d'abril de 2007
* ↑ DECRET 260/1997, de 16 de setembre, de concessió de la Creu de Sant Jordi de la Generalitat de Catalunya, DOGC núm. 2496 - 15/10/1997

## Enllaços externs

* Fotografia de Pere Carbó a flickr.com