OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Myleus levis

Myleus levis és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica, a les conques dels rius Paranà i Paraguai.

## Referències

* ↑ Müller, J. & F. H. Troschel 1844. Synopsis generum et specierum familiae Characinorum. (Prodromus descriptionis novorum generum et specierum). Arch. Naturgeschichte v. 10 (pt 1): 81-99 + Zu pag. 99 (foldout).
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Eigenmann, C. H., W. L. McAtee & D. P. Ward. 1907. On further collections of fishes from Paraguay. Ann. Carnegie Mus. v. 4 (núm. 2): 110-157, Pls. 31-45.
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Jégu, M. i G. M. dos Santos 2002: Révision du statut de Myleus setiger Müller & Troschel, 1844 et de Myleus knerii (Steindachner, 1881) (Teleostei: Characidae: Serrasalmidae) avec une description complémentaire des deux espèces. Cybium v. 26 (núm. 1): 33-57.
* Jégu, M. 2003. Serrasalminae (Pacus and piranhas). p. 182-196. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Lucena, C.A.S. i N.A. Menezes 2003. Subfamily Characinae (Characins, tetras). p. 200-208. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Ortega, H. i R.P. Vari 1986. Annotated checklist of the freshwater fishes of Peru. Smithson. Contrib. Zool. (437):1-25.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Jacopo David

Jacopo David fou un cèlebre tenor italià conegut també amb l'àlies de el Pare, Bèrgam (1750-1830). Cantà amb gran èxit en diverses ciutats d'Itàlia, França i Anglaterra. Entre els seus deixebles va tenir el cèlebre Andrea Nozzari i el seu propi fill Giovanni.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 17, pàg. 1110 ISBN 84-239-4517-0
# Lluís d'Ossó i Serra

Lluís d'Ossó i Serra (Barcelona, 17 d'octubre de 1876 - Barcelona, 1 de febrer de 1931) fou un futbolista i dirigent esportiu català.

## Biografia

Fill de Jaume d'Ossó i Cervelló (†1885), natural de Vinebre, i de Teresa Serra i Sandiumenge, de Barcelona. Era nebot d'Enric d'Ossó i Cervelló.
Pioner del futbol català, fou un dels fundadors del FC Barcelona. Disputà el primer partit del club i fou primer secretari de l'entitat (1899-1901) i directiu (1903-05). Amic personal de Joan Gamper, també fou un dels primers mecenes del Barcelona. Jugà fins al 1905 un total de 55 partits en els quals marcà 45 gols. La seva posició al camp era la d'interior.
Una de les teories sobre l'origen de l'escut del Barça explica que en una reunió de la junta directiva per decidir l'escut de l'entitat, era tan gran el rebombori que Lluís d'Ossó exclamà Això és una olla. Segons aquesta teoria Joan Gamper dibuixà aquest estri en un paper i inserí l'escut de la ciutat i els colors del club.

## Referències

* ↑ «Don Luis de Ossó y Serra». La Vanguardia p. 2, 20-02-1931.
* ↑ Diario de Barcelona, 09-03-1885.
* ↑ «Naixements 1876, núm. 5012». Arxiu Municipal Contemporani de Barcelona, 17-10-1876.
* 1 2 Closa, Toni; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.
* ↑ Ángel, Iturriaga. Diccionario de Jugadores del F. C. Barcelona. Editorial Base, 2010. ISBN 978-84-92437-74-0.
* ↑ «Historia de un escudo y unos colores». Mundo Deportivo, 11-11-1974.
* ↑ «El escudo culé no es una olla». Mundo Deportivo, 29-11-1992.
# Fidip

Fidip (en grec antic Φείδιππος Feidippos), d'acord amb la mitologia grega, fou un heroi grec, fill de Tèssal, rei de Cos i, per tant, net d'Heracles. Figura en el "catàleg de les naus", a la Ilíada, encapçalant un contingent de trenta naus armats per Nísiros, Cos, Càrpatos i Kasos contra Troia. També figura com un dels pretendents d'Helena. Durant la primera expedició (la de Mísia), va anar d'ambaixador davant Tèlef, amb el qual estava emparentat, ja que Tèlef és fill d'Heracles. Va participar en l'atac a la ciutat de Troia amb el cavall de fusta. Després de la caiguda de la ciutat es va instal·lar amb els soldats originaris de Cos que tenia a les seves ordres, a l'illa d'Andros, mentre que el seu germà Àntif ocupava la terra dels pelasgs, on s'establí, i li donà el nom de Tessàlia.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 199. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 94. Col·lecció El Cangur / Diccionaris, núm. 209. ISBN 8429741461
# Peromyscus nasutus

Peromyscus nasutus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu a Mèxic i els Estats Units. El seu hàbitat natural són els afloraments rocosos i els camps de blocs situats als boscos de pins, ginebres i roures. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, nasutus, significa ‘nassut’ en llatí.

## Referències

* ↑ Linzey, A. V. et al. Peromyscus nasutus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 19 agost 2016.
* ↑ Entrada «Peromyscus» d'Animalia (en anglès).
# Otothyropsis marapoama

Otothyropsis marapoama és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Tietê al Brasil.

## Referències

* 1 2 3 Ribeiro, A. C., M. Carvalho & A. L. A. Melo. 2005. Description and relationships of Otothyropsis marapoama, a new genus and species of Hypoptopomatinae catfish (Siluriformes: Loricariidae) from rio Tietê basin, southeastern Brazil. Neotropical Ichthyol. v. 3 (núm. 4): 489-498.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, EDIPUCRS, Brasil.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Hyphessobrycon santae

Hyphessobrycon santae és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,2 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu São Francisco.

## Referències

* ↑ Eigenmann, C. H. 1908. Preliminary descriptions of new genera and species of tetragonopterid characins. (Zoölogical Results of the Thayer Brazilian expedition.). Bull. Mus. Comp. Zool. v. 52 (núm. 6): 91-106.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Eigenmann, C. H. & Ogle, F. 1907. An annotated list of characin fishes in the United States National Museum and the Museum of Indiana University, with descriptions of new species. Proceedings of the United States National Museum v. 33 (núm. 1556): 1-36.
* ↑ «Hyphessobrycon santae». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Paris Las Vegas

Paris Las Vegas és un famós hotel i casino de Las Vegas (Nevada, EUA), propietat de Harrah's Entertainment. El tema principal del complex és França, en concret la ciutat de París, complex en què es troba una rèplica de la Torre Eiffel de 164,6 m d'alçada, la meitat que la de París, un cartell de neó en forma de globus Montgolfier, i dos terços de l'Arc de Triomf de l'Étoile i una rèplica de la Plaça de la Concorde. La façana frontal de l'edifici simula l'Òpera Garnier de París i el Museu del Louvre.

## Història

El projecte el va anunciar al començament Bally's Entertainment, propietaris de l'hotel del costat Bally's Las Vegas.
Les excavacions per a l'hotel Paris van començar el 17 d'abril del 1997. Va obrir l'1 de setembre del 1999 amb castells de foc des de la Torre Eiffel. L'actriu francesa Catherine Deneuve va ser qui va prémer l'accionament per engegar el xou pirotècnic d'inauguració del Paris.

## Galeria

* Paris Las Vegas amb la rèplica de la Torre Eiffel
* Complex de Paris Las Vegas
* Fonts ballarines de l'hotel Bellagio.
* Globus Montgolfier.
* Façana de l'hotel Paris.

## Vegeu també

* Llista dels edificis més alts de Las Vegas

## Enllaços externs

* Web oficial de l'hotel Paris Las Vegas Arxivat 2013-01-15 a Wayback Machine.
# Jacques-Edme Dumont

Jacques-Edme Dumont (París, 1761-1844) fou un escultor francès, i fou pare de la compositora i pianista Louise Farrenc.
Fou deixeble de Pajou; aconseguí la pensió de Roma el 1788 i va exposar a París des de 1791 fins al 1824. Esculpí un bust de Mirabeau, un altre del general Marceau (Museu del Louvre), l'estàtua de Malesherbes pel Palau de Justicia de París, Lluís d'Ultramar per l'església de Sant Dionís, i diversos relleus de la Columna Vendôme.
Posseeixen obres d'aquest artista els Museus de Chartres, Rouen, Semur i Versalles.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 18, 2ªpart, pàg. 2465 (ISBN 84-239-4581-2)
# Isthmomys flavidus

Isthmomys flavidus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic de Panamà, on viu a altituds d'entre 1.000 i 1.500 msnm. Es tracta d'un animal nocturn. El seu hàbitat natural són els boscos madurs. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, flavidus, significa ‘groguenc’ en llatí.

## Referències

* ↑ Reid, F. et al. Isthmomys flavidus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 20 agost 2016.
* ↑ Entrada «Isthmomys» d'Animalia (en anglès).
# Ottavio Durante

Ottavio Durante (Roma, 1580 - c. 1614) fou un compositor italià.
Va ser mestre de capella de Viterbo i deixà una obra titulada Arie devote, le quali contengono in se la maniera de cantar con grazia passaggi ed altri affetti vovamente comporta (Roma, 1608; 2.ª ed., 1624).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 18, segona part, pàg. 2591. (ISBN 84-239-4581-2)
# Hyphessobrycon taurocephalus

Hyphessobrycon taurocephalus és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5,5 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Iguaçú.

## Referències

* ↑ Eigenmann, C. H. 1908. Preliminary descriptions of new genera and species of tetragonopterid characins. (Zoölogical Results of the Thayer Brazilian expedition.). Bull. Mus. Comp. Zool. v. 52 (núm. 6): 91-106.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Ellis, M. D. 1911. On the species of Hasemania, Hyphessobrycon, and Hemigrammus collected by J. D. Haseman for the Carnegie Museum. Annals of the Carnegie Museum v. 8 (núm. 1, art. 2): 148-163, Pls. 1-3.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Myloplus planquettei

Myloplus planquettei és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 58 cm de llargària total.
* Nombre de vèrtebres: 40-41.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Mana, Maroni i Essequibo a les Guaianes.

## Referències

* ↑ Gill, T. N. 1896. Note on the fishes of the genus Characinus. Proceedings of the United States National Museum v. 18 (núm. 1058): 213-215.
* ↑ Jégu, M., P. Keith & P.-Y. Le Bail. 2003. Myloplus planquettei sp. n. (Teleostei, Characidae), une nouvelle espèce de grand Serrasalminae phytophage du bouclier guyanais. Rev. Suisse Zool. v.110 (núm. 4): 833-853.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Ahl, E. 1938: Beschreibung eines neuen Characiniden der Gattung Myloplus aus Südamerika. Zoologischer Anzeiger v. 124: 190-191.
* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1405124946.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Malabarba, L.R. 1998. Monophyly of the Cheirodontinae, characters and major clades (Ostariophysi: Characidae). p. 193-233. A L.R. Malabarba, R.E. Reis, R.P. Vari, Z.M.S. Lucena i C.A.S. Lucena (eds.) Phylogeny and classification of neotropical fishes. Porto Alegre: EDIPUCRS.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. 2006: Fishes of the world. Quarta edició. John Wiley & Sons, Inc. Hoboken, Nova Jersey, Estats Units. 601 p. ISBN 0471250317.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158. ISBN 0356107159.
# Filchneria balcarica

Filchneria balcarica és una espècie d'insecte plecòpter pertanyent a la família dels perlòdids.

## Hàbitat

En el seu estadi immadur és aquàtic i viu a l'aigua dolça, mentre que com a adult és terrestre i volador.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia.

## Referències

* ↑ Klapálek, 1908 (1907). Wiss. Zool. Botan. Ergebn. 10:61. «Wissenschaftliche Ergebnisse der Expedition Filchner nach China und Tibet ... - Wilhelm Filchner - Google Llibres».
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Balinsky, 1950. Trans. R. ent. Soc. London 101(2):59-87, 21 figs.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Plecoptera Species File (Version 1.1/4.0) (anglès)
* ↑ L. A. Zhiltzova. Zoogeographical characteristics of the Systellognatha (Plecoptera) fauna of Russia and adjacent countries. Entomological Review. Vol. 90, núm. 4, 459-464. «Enllaç».
* ↑ Balinsky, B. I., 1950. On the Plecoptera of the Caucasus. Transactions of the Royal Entomological Society of London, 101: 59–87. «Enllaç».

## Bibliografia

* Illies, 1966. Das Tierreich 82:359.
* Zwick, P., 1973. Das Tierreich 94:229, 235.

## Enllaços externs

* Encyclopedia of Life (anglès)
* Perlodidae Species Listing (anglès)
# Habromys schmidlyi

Habromys schmidlyi és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic de la Sierra de Taxco (Mèxic). El seu hàbitat natural són les selves nebuloses situades a més de 1.800 msnm. Està amenaçat per la desforestació dins el seu àmbit de distribució, que és extremament restringit.
L'espècie fou anomenada en honor del mastòleg estatunidenc David James Schmidly.

## Referències

* ↑ Álvarez-Castañeda, S. T.; Castro-Arellano, I.; Lacher, T.; Vázquez, E. Habromys schmidlyi. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 21 agost 2016.
* ↑ Entrada «Habromys» d'Animalia (en anglès).
# Otto Freytag-Besser

Otto Freytag-Besser (Gotha, 1871 - 1917) fou un cantant de concert alemany. Des de 1871 es dedicà al cant, primer amb Josef Hauer i després el 1895 a Berlín amb Eugene Hildach. Cantà amb gran èxit a Berlín, Basilea, Dresden, Leipzig i a Anglaterra. Des de 1899 fou professor de cant en el Reial Conservatori de Stuttgart.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 27, pàg. 1272 ISBN 84-239-4527-8