OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Megadontomys cryophilus

Megadontomys cryophilus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic dels altiplans del nord d'Oaxaca (Mèxic), on viu a altituds d'entre 2.400 i 3.500 msnm. S'alimenta de baies. Els seus hàbitats naturals són les selves nebuloses i els boscos de pins i roures. Està amenaçat per la tala d'arbres. El seu nom específic, cryophilus, significa ‘amant del fred’ en llatí.

## Referències

* ↑ Álvarez-Castañeda, S. T.; Castro-Arellano, I. Megadontomys cryophilus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 22 agost 2016.
* ↑ Entrada «Megadontomys» d'Animalia (en anglès).
# Viorel Talapan

Viorel Talapan (Mihai Viteazu, 25 de febrer de 1972) és un remer romanès, ja retirat, que va competir durant la dècada de 1990.
Durant la seva carrera esportiva va prendre part en tres edicions dels Jocs Olímpics d'Estiu. El 1992, a Barcelona, disputà dues proves del programa de rem. Guanyà la medalla d'or en la prova del quatre amb timoner i la de plata en la del vuit amb timoner. Quatre anys més tard, als Jocs d'Atlanta, fou setè en la prova del vuit amb timoner. El 2000, als Jocs de Sydney, fou sisè en la prova del vuit amb timoner.
En el seu palmarès també destaquen set medalles al Campionat del món de rem, tres d'or, dues de plata i dues de bronze, entre les edicions de 1993 i 1998.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Iulică Ruican». [Consulta: 20 juliol 2022].
* ↑ «Viorel Talapan - Comitetul Olimpic si Sportiv Roman». [Consulta: 21 juliol 2022].
# La Torreta (la Roca del Vallès)

La Torreta és un dels barris en què es divideix el municipi de La Roca del Vallès. Tenia 2570 habitants el 2005. El barri té una ubicació peculiar, ja que està allunyat del centre urbà principal de La Roca uns dos quilòmetres, però en canvi està enganxat al nucli urbà de Granollers, en concret amb el barri de la Font Verda amb el que comparteix carrers limítrofs com el de Venezuela. També es troba enganxat al tanatori municipal de Granollers i als polígons industrials El Nord de Granollers i el Ramassar de Les Franqueses del Vallès. En 2004 s'hi va inaugurar un centre cultural i des de 2012 gaudeix de centre escolar propi.

## Referències

* ↑ «La Torreta (la Roca del Vallès)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Fiesta Mayor de La Torreta en La Roca del Vallès Arxivat 2016-11-04 a Wayback Machine. a turismevalles.com
* ↑ La Torreta no se mueve, Revista del Vallès
* ↑ La Roca del Vallès inaugura un centre cultural al barri de la Torreta, 324, juliol de 2004
* ↑ Escola La Torreta
# Rhinodoras boehlkei

Rhinodoras boehlkei és una espècie de peix de la família dels doràdids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 13,3 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Bleeker P., 1862-1863. Atlas ichthyologique des Indes Orientales Néêrlandaises, publié sous les auspices du Gouvernement colonial néêrlandais. Tom II. Siluroïdes, Chacoïdes et Hétérobranchoïdes. Amsterdam. Atlas Ichthyol. v. 2 . 1-112.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Glodek, G. S., G. L. Whitmire & G. Orcés V., 1976. Rhinodoras boehlkei, a new catfish from eastern Ecuador (Osteichthyes, Siluroidei, Doradidae). Fieldiana Zool. v. 70 (núm. 1): 1-11.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Sabaj, M.H. i C.J. Ferraris, Jr., 2003. Doradidae (Thorny catfishes). p. 456-469. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Barriga, R. «Peces de agua dulce del Ecuador» (en castellà). Revista de Información técnico-científica, XVI, 3, 1991, pàg. 7–88.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Heterobranchus

Heterobranchus és un gènere de peixos de la família dels clàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Taxonomia

* Heterobranchus bidorsalis (Geoffroy Saint-Hilaire, 1809)
* Heterobranchus boulengeri (Pellegrin, 1922)
* Heterobranchus isopterus (Bleeker, 1863)
* Heterobranchus longifilis (Valenciennes, 1840)

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Geoffroy Saint-Hilaire E. 1809. Poissons du Nil, de la mer Rouge et de la Méditerranée. A Description de l'Egypte, ... Histoire Naturelle. París, 1809-1830. Poissons du Nil v. 1 (pt 1). 1-52.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ Practical Fishkeeping (anglès)

## Bibliografia

* Agnèse, J. F. i G. G. Teugels 2001: Genetic evidence for monophyly of the genus Heterobranchus and paraphyly of the genus Clarias (Siluriformes, Clariidae). Copeia 2001 (núm. 2): 548-552.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Teugels, G. G., B. Denayer, i M. Legendre 1990: A systematic revision of the African catfish genus Heterobranchus Geoffroy-Saint-Hilaire, 1809 (Pisces: Clariidae). Zoological Journal of the Linnean Society v. 98 (núm. 3).
* Teugels, G.G. 1992. Clariidae, p. 468-495. A C. Levêque, D. Paugy, i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest Tom 2. Coll. Faune Tropicale núm 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica i O.R.S.T.O.M., París, França.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* uBio (anglès)
* All Catfish Species Inventory (anglès)
# Karl Josef Fromm

Karl Josef Fromm (Viena, 4 de juny de 1873 - 9 de juliol de 1923) fou un compositor i musicòleg austríac.
Va escriure nombroses obres per a piano i per a orquestra, i deu gran part del seu renom a les operetes de què n'és autor. Les que major èxit assoliren porten els títols següents:
* Im Reiche des Sport;
* In der Naturheilanstalt;
* Robinson Crusoe;
* Mir gehört die Welt;
* Die Kriegsreferenten;
* Die Praterfee;
* Wolf Bâr Pjecerkorn auf Reisen;
* Die Elektriker.
També va publicar un Tractat de composició i un altre d'Instrumentació.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 24, pàg. 1364 (ISBN 84-239-4524-3)

## Enllaços externs

* Biografia (alemany)
# Za'atara

Za'atara (àrab: زعتره, Zaʿtara) és un municipi palestí en la governació de Betlem al centre de Cisjordània, situat 11 kilòmetres al sud-est de Betlem. Segons l'Oficina Central d'Estadístiques de Palestina (PCBS), tenia 7.915 habitants en 2016.
En la vespra de guerra araboisraeliana de 1948, i després dels acords d'armistici araboisraelians de 1949, Beit Liqya fou ocupada pel regne haixemita de Jordània. Després de la Guerra dels Sis Dies de 1967 va romandre sota l'ocupació israeliana.

## Referències

* ↑ «Projecció de població pel Districte de Ramal·lah, ordenat per municipis, 2006- 2016». Arxivat de l'original el 2017-11-21. [Consulta: 27 setembre 2017].
# Simfonia núm. 13 (Weinberg)

La Simfonia núm. 13, op. 115, de Mieczysław Weinberg va ser composta el 1976 i dedicada a la memòria de la seva mare, Sarra Kotlitski, que havia mort, amb el seu pare i la seva germana, al Camp de concentració de Trawniki a principis dels anys quaranta. No hi va haver cap actuació pública en el moment de la seva creació. A partir de la Simfonia núm. 14 del 1977, Weinberg va assegurar la direcció de les noves simfonies amb Vladímir Fedosséiev. No es va enregistrar fins al 2017.
Consta d'un sol moviment de 35 minuts. Tot i que utilitza les textures de la música de cambra, està escrita per a una gran orquestra i amb una construcció complexa. El compositor aconsegueix que la simfonia sigui emocionalment intensa desplegant diversos motius que evolucionen al llarg de l'obra tot aconseguint que diferents blocs fragmentats de melodies s'uneixin a mesura que va avançant l'obra.
Segons Fanning, seria comparable a la Tretzena de Miaskovski o a les simfonies posteriors de Schnittke (núm. 6 i 8). Segons Barnett, també recorda a Allan Pettersson i a William Schuman.

## Referències

* ↑ Bliumina, Ielizaveta. «Entrevista a Victoria Weinberg» (en rus). Colta, 2016. [Consulta: 10 desembre 2020].
* ↑ Whitehouse, Richard. «Llibret del disc» (en anglès). Chandos. [Consulta: 8 març 2020].
* ↑ «WEINBERG, M.: Simfonia núm. 13 / Serenata (Siberian State Symphony, Lande)». Naxos. [Consulta: 7 juny 2023].
* ↑ Fanning, David. «WEINBERG Symphony No 13. Concertino». Gramophone. [Consulta: 7 juny 2023].
* ↑ Barnett, Rob. «Ressenya del disc». Musicweb. [Consulta: 7 juny 2023].
# Narcla

Narcla fou una marca catalana de motocicletes, fabricades a començaments dels anys 50 per una coneguda foneria de Girona, propietat de Narcís Clarà.
La Narcla duia un motor de dos temps de 125 cc de fabricació pròpia i tenia un aspecte elegant, però no gaudí de continuïtat atesos els limitats recursos de l'empresa. Tot i així, durant uns anys els motors Narcla es vengueren a altres fabricants, com ara Alce (que els muntava als seus escúters). Hi ha fonts que indiquen que Narcla fabricà també algun microcotxe durant la dècada de 1950.
Una motocicleta Narcla amb data de 1950 es pot trobar al Museu d'Història de Girona.

## Referències

* ↑ Freixa, Elena «Catalunya, bressol d'èxits de dues rodes». Diari Ara. Edició de Premsa Periòdica ARA, SL [Barcelona], núm. 104, 13-03-2011, p. 30-31 [Consulta: 14 març 2011].
* 1 2 3 Herreros, Francisco; Aznar, José Luis. «Relación de las principales marcas». A: Historia del motociclismo en España (en castellà). Barcelona: RACC, 1998, p. 315. ISBN 84-920886-5-6.
* ↑ Orengo, Joan Carles; Herreros, Francisco. «Narcla». A: Soler, Cristina (coord.). La moto catalana. 1905-2010, Història d'una indústria capdavantera (Guia de l'exposició del Museu de la Moto de Barcelona). Bassella: Fundació Museu de la Moto Mario Soler, agost 2011, p. 19. D.L. B 29846-2011.
* ↑ «Narcla» (en castellà). grupo7.com. [Consulta: 24 març 2013].
# Frederik Rung

Frederik Rung (Copenhaguen, 1854 - 1914) fou un compositor i director d'orquestra danès.
Va ser director de la Societat de Santa Cecília fundada pel seu pare Henrik Rung i director de l'orquestra del Teatre Reial de Copenhaguen.
Entre les seves composicions hi figuren l'òpera Det Hemmelige Selskab (1888); el ball Aditti; música d'escena pels drames L'anell del Faraó i Les mil i una nit; una simfonia; una suite per a orquestra; un quartet per a instruments d'arc; aires de concert; peces per a piano, i gran nombre de melodies vocals.

## Referències

* ↑ Conrad, John. «Aladdin Suite». Musikproduktion Höflich. [Consulta: 2 desembre 2024].

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 52, pàg. 608 (ISBN 84 239-4552-9)
# Rhinoliparis attenuatus

Rhinoliparis attenuatus és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Descripció

* El mascle fa 11 cm de llargària màxima i la femella 9,3.
* Peritoneu de color negre.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu entre 350 i 2.189 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic nord: el sud-est del mar d'Okhotsk, les illes Kurils, el sud-est de Kamtxatka, el mar de Bering i des del sud de la Colúmbia Britànica fins a les costes centrals de Califòrnia (els Estats Units).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gilbert C. H., 1896. The ichthyological collections of the steamer Albatross during the years 1890 and 1891. Rep. U. S. Fish Comm. v. 19 (1893). 393-476.
* ↑ Burke, C. V., 1912. A new genus and six new species of fishes of the family Cyclogasteridae. Proceedings of the United States National Museum v. 43 (núm. 1941): 567-574.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Stein, D. L., 1978. A review of the deepwater Liparidae (Pisces) from the coast of Oregon and adjacent waters. Proc. Cal. Acad. Sci. 127:1-55.
* ↑ Coad, B.W., 1995. Encyclopedia of Canadian fishes. Canadian Museum of Nature and Canadian Sportfishing Productions Inc. Singapur.
* ↑ McAllister, D.E., 1990. A list of the fishes of Canada. Syllogeus Núm. 64. Nat. Mus. Nat. Sci., Ottawa, el Canadà. 310 p.
* ↑ Quast, J.C. i E.L. Hall, 1972. List of fishes of Alaska and adjacent waters with a guide to some of their literature. U.S. Dep. Commer., NOAA Tech. Rep. NMFS SSRF-658, 47 p.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Txernova, N. V.; Stein, D. L.; Andriàixev, A. P «Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes» (en anglès). California Academy of Sciences Annotated Checklists of Fishes, 31, 72, 2004.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Karl Ludwig Drobisch

Karl Ludwig Drobisch (Leipzig, 24 de desembre de 1803 - Augsburg, 28 d'agost de 1854) fou un compositor alemany.
Feu els primers estudis a Leipzig; recorregué les principals ciutats d'Europa, i de retorn acceptà la plaça de director d'orquestra de l'església evangèlica d'Augsburg, càrrec que desenvolupà fins a la seva mort.
Per donar una idea de la fecunditat d'aquest compositor, cal dir que en el curt espai de deu anys va escriure més de 100 obres de música religiosa, misses, lletanies, oracions, etc., entre les quals destaquen un Te Deum, l'oratori Moisès en el Sinaí.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 18, 2a part, pàg. 2231 (ISBN 84-239-4581-2)
# Pseudotropheus fuscus

Pseudotropheus fuscus és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 11 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Àfrica oriental: és una espècie de peix endèmica del llac Malawi.

## Referències

* 1 2 «Pseudotropheus fuscus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Konings, A., 1990. Ad Konings's book of cichlids and all the other fishes of Lake Malawi. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City (Estats Units). 495 p.

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). TFH Publications, 1993. ISBN 9780866224222.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Maréchal, C., 1991. Pseudotropheus. p. 401-415. A: J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (editors) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren, Flandes; i ORSTOM, París. Vol. 4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Trewavas, E. 1935. A synopsis of the cichlid fishes of Lake Nyasa. Annals and Magazine of Natural History (Series 10) v. 16 (núm. 91): 65-118.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Reithrodontomys hirsutus

Reithrodontomys hirsutus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic de Mèxic (Nayarit i nord-oest de Jalisco). El seu hàbitat natural són els matollars desèrtics. Està amenaçat per l'expansió dels camps de conreu d'Agave tequilana en monocultiu. El seu nom específic, hirsutus, significa ‘hirsut’ en llatí.

## Referències

* ↑ Álvarez-Castañeda, S. T. et al. Reithrodontomys hirsutus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 28 agost 2016.
* ↑ Entrada «Reithrodontomys» d'Animalia (en anglès).
# Herta Anitaș

Herta Anitaș (Timișoara, 18 d'agost de 1962) és una exremadora romanesa que va competir durant la dècada de 1980.
El 1988 va prendre part en els Jocs Olímpics de Seül, on disputà dues proves del programa de rem. Guanyà la medalla de plata en la competició del vuit amb timoner i la de bronze en el quatre amb timoner, formant equip amb Doina Balan-Snep, Veronica Necula, Ecaterina Oancia i Marioara Trasca. En el seu palmarès també destaca una medalla de bronze al Campionat del món de rem.

## Referències

* ↑ «Herta Anitaș Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 30 de novembre 2009. [Consulta: 22 octubre 2019].
* ↑ Fitxa a worldrowing.com FISA
# Narcís Germà i Bayer

Narcís Germà i Bayer (Girona, 1775-Badalona, 1858) va ser un religiós català, rector de Cerdanyola del Vallès i de Santa Maria de Badalona.
Nascut a Girona. Després de la Guerra del Francès, era rector a Sant Martí de Cerdanyola; la casa rectoral havia quedat destruïda pels francesos i la parròquia i els parroquians no tenien prou recursos per fer front a les despeses de reconstrucció, pel que Germà va elevar diverses queixes al bisbat al voltant de 1819. Durant aquells anys va haver de viure en una casa del marquès de Cerdanyola. Més tard, va ser rector de la parròquia de Santa Maria de Badalona, durant la seva activitat pastoral en aquesta població, va beneir el nou cementiri el 1834 i va formar de la primera Junta del cementiri, creada el 1845.

## Referències

* ↑ Palacio Serra, Francesc «Pere Vehils, un alcalde en temps convulsos». Carrer dels Arbres, 4a època, núm. 6, 2021, pàg. 80.
* ↑ Sánchez, Miquel «L'animadversió dels pagesos de Cerdanyola vers els francesos». Terme, núm. 24, 2009, pàg. 224.
* ↑ Abras Pou, Margarida. Els cementiris de Badalona. Badalona: Ajuntament de Badalona, 1998, p. 66.
# Poul Schierbeck

Poul Schierbeck (Copenhaguen, 8 de juny de 1888 - Copenhaguen, 9 de febrer de 1949) Va ser un compositor danès.
Va estar casat amb Sylvia Schierbeck des de 1919. Schierbeck primer va estudiar dret durant un parell d'anys, però després va passar a la música. Va ser deixeble de Carl Nielsen i Thomas Laub, i va ser guardonat amb la legació Anckerska el 1919.
Va compondre música de cambra, diverses composicions de piano i cançons, inclosos els cicles de cant de la Fløjte xinesa i Nakjælen, cantates per al partit d'immigració de la Universitat de Copenhaguen, 150 aniversari de la Societat Mèdica. Una simfonia (erigida a Goteborg el 1922, després a Copenhaguen i a l'estranger) i finalment una òpera. Les seves obres es van representar al festival de música a Hèlsinki i a concerts a l'estranger, Salzburg, París, Estocolm i Nàpols. Va ser elegit membre de la Reial Acadèmia de Música de Suècia a Estocolm el 1947.

## Referències

* Schierbeck, Poul i Salmonsens Konversationsleksikon (andra utgåvan, 1926)
# Rhinopias argoliba

Rhinopias argoliba és una espècie de peix pertanyent a la família dels escorpènids.

## Descripció

* Fa 15 cm de llargària màxima.

## Alimentació

Menja peixos i crancs.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima temperat que viu a indrets rocallosos.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic nord-occidental: la badia de Sagami (el Japó).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1905. Note on the genera of synanceine and pelorine fishes. Proceedings of the United States National Museum v. 28 (núm. 1394). 221-225.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Eschmeyer, W. N., Y. Hirosaki & T. Abe, 1973. Two new species of the scorpionfish genus Rhinopias, with comments on related genera and species. Proc. Calif. Acad. Sci. (Ser. 4) v. 39 (núm. 16): 285-310.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 «Rhinopias argoliba» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Masuda, H. i G.R. Allen, 1993. Meeresfische der Welt - Groß-Indopazifische Region. Tetra Verlag, Herrenteich, Melle. 528 p.
* ↑ Masuda, H. i G.R. Allen, 1993.
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Heteroconger taylori

Heteroconger taylori és una espècie de peix pertanyent a la família dels còngrids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 47,9 cm de llargària màxima.
* Fa al voltant de 20 mm de diàmetre.
* És, de vegades, de color groc amb taques negres.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima tropical que viu fins als 10 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Papua Nova Guinea i Indonèsia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Bleeker, P., 1868. Description de trois espèces inédites des poissons des îles d'Amboine et de Waigiou. Versl. Akad. Amsterdam (Ser. 2) v. 2. 331-335.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Castle, P. H. J. & Randall, J. E., 1995. A new garden eel (Congridae, Heterocongrinae) from Papua New Guinea and Indonesia. Revue française d'Aquariologie Herpetologie v. 22 (núm. 1-2): 3-6.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 «Heteroconger taylori» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* 1 2 Castle, P.H.J. i J.E. Randall, 1999. Revision of Indo-Pacific garden eels (Congridae: Heterocongrinae), with descriptions of five new species. Indo-Pacific Fishes (30):52 p.
* ↑ Kuiter, R.H. i T. Tonozuka, 2001. Pictorial guide to Indonesian reef fishes. Part 1. Eels- Snappers, Muraenidae - Lutjanidae. Zoonetics, Austràlia. 302 p.
* ↑ Werner, T.B i G.R. Allen, 1998. Reef fishes of Milne Bay Province, Papua New Guinea. A T. Werner i G. Allen (eds). A rapid biodiversity assessment of the coral reefs of Milne Bay Province, Papua New Guinea. RAP Working Papers 11, Conservation International, Washington DC.
* ↑ Allen, G.R. i M. Adrim, 2003. Coral reef fishes of Indonesia. Zool. Stud. 42(1):1-72.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB