OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Royal College of Music

Royal College of Music és una institució docent fundada a Londres el 28 de febrer de 1882 pel príncep de Gal·les, que l'inaugurà el maig de l'any següent.
A més de les finalitats pedagògiques anàlogues a les de la Royal Academy of Music, amb la que en un principi intentà fusionar-se, la seva tasca és encausar i vigilar l'ensenyança musical en les Escoles públiques del Regne Unit, així com la d'afavorir tota manifestació artística que faci un benefici de la Música.
El Royal College of Music està establert al Prince Consort Road, de Londres. L'edifici fou inaugurat el 1894, afegint-se-li un gran saló de concerts el 1901. Posseeix un gran orgue, Royal College of Music donació d'Hubert Parry.

## Vegeu també

* James Friskin

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Apèndix núm. 9, pàg. 460 ISBN 84-239-4579-0
# Hypostomus phrixosoma

Hypostomus phrixosoma és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10,1 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: curs superior de la conca del riu Amazones.

## Referències

* ↑ Lacépède B. G. E. 1803. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-lxviii + 1-803 + index.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Boeseman, M. 1968: The genus Hypostomus Lacépède, 1803, and its Surinam representatives (Siluriformes, Loricariidae). Zoologische Verhandelingen (Leiden) Núm. 99: 1-89, Pls. 1-18.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco (Califòrnia, Estats Units). iii + 697. ISBN 0-940228-23-8 (1990).
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fowler, H. W. 1940. A collection of fishes obtained by Mr. William C. Morrow in the Ucayali River Basin, Peru. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 91 (for 1939): 219-289.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Mazzoni, R., U. Caramaschi i C. Weber 1994: Taxonomical revision of the species of Hypostomus Lacédède, 1803 (Siluriformes, Loricariidae) from the Lower rio Paraiba do Sul, State of Rio de Janeiro, Brazil. Revue Suisse de Zoologie v. 101 (núm. 1): 3-18.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Oyakawa, O. T., A. Akama i A. M. Zanata 2005: Review of the genus Hypostomus Lacèpède, 1803 from rio Ribeira de Iguape basin, with description of a new species (Pisces, Siluriformes, Loricariidae). Zootaxa Núm. 921: 1-27.
* Reis, R. E., C. Weber i L. R. Malabarba 1990: Review of the genus Hypostomus Lacepéde, 1803 from southern Brazil, with descriptions of three new species (Pisces: Siluriformes: Loricariidae). Revue Suisse de Zoologie v. 97 (núm. 3): 729-766.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ramell Igualadí

Ramell Igualadí va ser una publicació dels estudiants de l'Ateneu Igualadí editada a Igualada entre els anys 1930 i 1936.

## Descripció

A partir del núm. 11 (21 juny 1932) va passar a titular-se Ramell.
La redacció i l'administració era a les Escoles de l'Ateneu Igualadí de la Classe Obrera.
Els quatre primers números van ser ciclostilats, però després es va imprimir a la impremta Miranda i, a partir del núm. 6 (19 juny 1931) a la Codorniu. Habitualment, tenia entre quatre i vuit pàgines, amb un format de 22 x 16 cm.
El primer número va sortir el 4 de novembre de 1930 i l'últim, el 28, el 30 de desembre de 1936.«Últimament tiraven tres-cents exemplars».

## Continguts

A l'article de presentació del primer número imprès (28 maig 1931) deien «Nosaltres, els redactors d'aquest periòdic hem volgut, des del primer dia, ampliar els treballs que fem a l'escola i per això hem fet el Ramell ... Des del dia 4 de novembre passat, data de la fundació del Ramell Igualadí, fins ara hem hagut de vèncer moltes dificultats, però hem sortit victoriosos. Avui tenim la satisfacció de poguer presentar al públic un número imprès ... Com vàrem dir en el primer número, posarem tot el nostre esforç per a millorar-lo i fer-lo cada cop més gran».
Hi havia articles literaris, contes, poesies, acudits, comentaris d'activitats escolars, crítica de llibres, resums de conferències, biografies, etc. També hi havia força il·lustracions. «Els números impresos portaven dibuixos fets al linòleum que gravaven els mateixos alumnes».
Alguns dels redactors, llavors nens encara, després han destacat en el món de la cultura. Així el director era Joan Mercader i Riba i alguns dels redactors van ser Joan Llansana, Antoni Borràs i Quadres, Josep Romeu i Figueras, Celestí Torné, Francesc Roca, Jaume Bertran, etc.
Va deixar de sortir poc després d'esclatar la Guerra Civil.

## Localització

* Biblioteca Central d'Igualada. Plaça de Cal Font. Igualada (col·lecció completa i relligada).

## Referències

* ↑ Miret Solé, M. Teresa. La premsa a Igualada (1808?-1982). Barcelona: Generalitat de Catalunya, 1983, p. vol. 1, p. 414.
* 1 2 Riba Gumà, Salvador. L'Ateneu Igualadí de la Classe Obrera 1863-1939. Igualada: Ateneu Igualadí, 1988, p. 413.
* ↑ «Editorial». Ramell Igualadí, 5, 28-05-1931.
* ↑ Miret Solé, M. Teresa. La premsa a Igualada (1808?-1982). Barcelona: Generalitat de Catalunya, 1983, p. vol. 1, p. 416-417.

## Enllaços externs

* https://trencadis.diba.cat/
# Kurultai

Kurultai (a vegades Kuriltai) era la màxima assemblea dels nobles dels pobles turcs i mongols, que era una eina administrativa de primer ordre a l'Imperi Mongol, mutatis mutandis es pot comparar amb les assemblees medievals de les corts generals, la dieta imperial etc.
Als kuriltais, celebrats generalment però no sempre a la capital de l'imperi Mongol s'elegia el gran kan i els membres de la jerarquia administrativa i s'hi prenien les decisions estratègiques de les campanyes militars. La paraula subsisteix en llengües modernes (turc, mongol, hongarès, tàtar…) per denominar assemblees, parlaments o conferències així com el «gran kuriltai».

## Referències

* ↑ Als texts anglesos es troba quriltai, kurultai, kurultay, qorıltay… L'historiador francès Paul Pelliot troba la forma kuriltai més correcte que la forma kurultai utilitzada per Barthold i Vladimirtsov. Manquen arguments per la transliteració catalana estandarditzada del mot mongol ᠻᠦᠷᠦᠯᠳᠠᠶ
* ↑ Pelliot & Hambis, 1951.
* ↑ Tan,, Koon San. Dynastic China : an elementary history (en anglès). Kuala Lumpur: The Other Press. ISBN 978-983-9541-88-5.
* ↑ Kler, Joseph «Miscellanées Ordosiennes» (en francès). Oriens Extremus, volum 5, núm. 1, 1958, p.47. Arxivat de l'original el 2020-07-15 [Consulta: 3 juliol 2020].
* ↑ Hope, Michael «The Transmission of Authority through the Quriltais of the Early Mongol Empire and the Īlkhānate of Iran (1227-1335)» (en anglès). Mongolian Studies, volum 34, 2012, pàg. 87-115.
* ↑ «Kurltay: tribal assembly of the Hun – Turkic nations, celebration of the preservation of the ancient traditions» (en hongarès). [Consulta: 3 juliol 2020].
* ↑ Cummings, Sally. «The institution of Kurultai (traditional assembly)». A: Domestic and International Perspectives on Kyrgyzstan's ‘Tulip Revolution (en anglès). Oxon: Routledge, 2010. ISBN 9781317989660.

## Bibliografia

* Cheng-wou ts'in-tcheng lou; Pelliot, Paul; Hambis, Hambis. Histoire des Campagnes de Gengis Khan (en francès). Leiden: Brill, 1951.
# Halmaheramys

Halmaheramys és un gènere de rosegadors de la família dels múrids. Viuen a l'arxipèlag de les Moluques (Indonèsia). Les espècies d'aquest grup són murins de mida mitjana, amb el pelatge dorsal bast, espès i de color marró fosc. El pelatge ventral és de color gris blanquinós. El nom genèric Halmaheramys significa ‘ratolí de Halmahera’ en llatí, en referència a l'illa que habita l'espècie tipus H. bokimekot.
Les espècies H. bellwoodi i H. funderus es coneixen únicament a partir de material subfòssil des del Plistocè superior fins a l'Holocè mitjà, però no es pot descartar que encara perdurin.

## Referències

* 1 2 Aplin et al., 2023, p. 720.
* ↑ Fabre, P.-H.; Pagès, M.; Musser, G. G.; Fitriana, Y. S.; Fjeldså, J.; Jennings, A.; Jønsson, K. A.; Kennedy, J.; Michaux, J. «A new genus of rodent from Wallacea (Rodentia: Muridae: Murinae: Rattini), and its implication for biogeography and Indo-Pacific Rattini systematics» (en anglès). Zoological Journal of the Linnean Society, 169, 2, 10-2013, pàg. 408-447. DOI: 10.1111/zoj.12061.
* ↑ Aplin et al., 2023, p. 736.

## Bibliografia

* Aplin, K. P.; Flannery, T. F.; Boeadi; Fabre, P.-H.; Helgen, K. M. «Two new species of Halmaheramys (Murinae: Rattini) from archaeological deposits on Morotai Island, North Moluccas, Indonesia» (en anglès). Records of the Australian Museum, 75, 5, 2023, pàg. 719-739. DOI: 10.3853/j.2201-4349.75.2023.1785.
# Rubberlegs Williams

Henry Rubberlegs Williams (Atlanta, 14 de juliol de 1907 - Nova York, 17 d'octubre de 1962) fou un cantor de jazz i ballarí estatunidenc.
Des de la infància desenvolupà les seves aptituds pel ball i la cançó, i debutà professionalment a principis del 1920, actuant en revistes (vodevil). El 1933 es traslladà a Nova York per treballar en el Cotton Club, amb la revista Blackbirds 1933, i participà en la filmació del curtmetratge Smach your baggage, amb l'orquestra d'Elmer Snowden i amb Roy Eldridge, Dick Wells i Big Cit Catlett.
Amb el malnom de <cames de cautxú>, per la seva flexibilitat de moviments i per la seva expressivitat al interpretar el blues, realitzà gires i actuà en clubs amb distintes formacions, com les de Chick Webb, Fletcher Henderson i Duke Ellington, entre d'altres. El 1937 cantà en els funerals de Bessie Smith. El 1945 gravà per la firma Continental, amb Charlie Parker, Dizzy Gillespie i Don Byas, un grup format per Clyde Hart.
Entre la seva discografia cal citar: Empty bed bleus (amb Oscar Pettiford, 1945) i That`s the blues (amb Clyde Hart's All Stars, 1945).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 70, pàg. 1456 (ISBN 84-239-4570-7)
# Hypostomus tenuicauda

Hypostomus tenuicauda és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 33,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Magdalena.

## Referències

* ↑ Lacépède B. G. E. 1803. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-lxviii + 1-803 + index.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Boeseman, M. 1968: The genus Hypostomus Lacépède, 1803, and its Surinam representatives (Siluriformes, Loricariidae). Zoologische Verhandelingen (Leiden) Núm. 99: 1-89, Pls. 1-18.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco (Califòrnia, Estats Units). iii + 697. ISBN 0-940228-23-8 (1990).
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Mazzoni, R., U. Caramaschi i C. Weber 1994: Taxonomical revision of the species of Hypostomus Lacédède, 1803 (Siluriformes, Loricariidae) from the Lower rio Paraiba do Sul, State of Rio de Janeiro, Brazil. Revue Suisse de Zoologie v. 101 (núm. 1): 3-18.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Oyakawa, O. T., A. Akama i A. M. Zanata 2005: Review of the genus Hypostomus Lacèpède, 1803 from rio Ribeira de Iguape basin, with description of a new species (Pisces, Siluriformes, Loricariidae). Zootaxa Núm. 921: 1-27.
* Reis, R. E., C. Weber i L. R. Malabarba 1990: Review of the genus Hypostomus Lacepéde, 1803 from southern Brazil, with descriptions of three new species (Pisces: Siluriformes: Loricariidae). Revue Suisse de Zoologie v. 97 (núm. 3): 729-766.
* Steindachner, F. 1878. Zur Fischfauna des Magdalenen-Stromes. Anz. Akad. Wiss. Wien v. 15 (núm. 12): 88-91.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ramon Casamada i Faus

Ramon Casamada Faus (Montcada i Reixac, 18 de desembre de 1923 - juliol 2012) va ser un agricultor de Castellar del Vallès, president i impulsor de la Federació d'Associacions de Defensa Forestal del Vallès i, junt amb Pere Oller, de l'Equip de Prevenció i Extinció d'Incendis Forestals (l'any 1962), va formar part de l'embrió de l'entitat Servei a la Natura SERNA. Implicat amb el seu municipi, va ser, també, cofundador de les Colònies Parroquials de Castellar, membre actiu del sindicat Unió de Pagesos, promotor de l'escola d'estiu vallesana i de la Mostra d'Oficis artesans de Castellar.
Junt amb diversos agricultors de la Cooperativa Agrària de Sabadell i Comarca, Casamada va impulsar l'any 2003 la creació de l'agrupació de Productors de Mongeta del Ganxet Vallès-Maresme i, més tard, el Consell Regulador de la Denominació d'Origen Protegida Mongeta del Ganxet Vallès-Maresme.

## Biografia

El fill més petit (de deu germans) d'Ignasi Casamada Maurí, metge nascut a Terrassa el 1878, i de Rosa Faus Prat, nascuda el 1882. El 21 de febrer de 1952 es va casar amb Paquita Humet, amb qui va tenir 8 fills.
Vinculat amb l'explotació ramadera i agrària familiar anomenada Can Casamada des dels 16 anys. L'explotació agrícola conrea 35 hectàrees en l'entorn de Castellar del Vallès on es crien porcs, vedells, cereals i farratge i es cultiva la mongeta del ganxet. Aquest conreu va créixer des de l'any 1989 fins a convertir-se en el gruix de l'activitat familiar.
Juntament amb diversos productors de la Cooperativa Agrària de Sabadell i Comarca, la masia de Can Casamada va impulsar a finals de 2003 la creació de l'Agrupació de Productors de Mongeta del Ganxet i, posteriorment, el Consell Regulador de la DOP Mongeta del Ganxet.
La masia de Can Casamada ha estat pionera a Catalunya en el conreu de la Mongeta del Ganxet plantada en xarxa i en la mecanització de tot el procés. Així, Gercasa, societat de l'explotació familiar can Casamada, va inventar un sistema mecànic que aconsegueix separar el fruit de la mongeta del Ganxet de la beina sense trencar-lo, garantint la seguretat, la comoditat i el màxim rendiment.

## Reconeixements

* Premi al valor republicà, Secció ERC de Castellar del Vallès (rebuda el 14 d'abril de 2012)
* Medalla de la Vila de Castellar del Vallès (a títol pòstum, rebuda el 6 de setembre de 2012)
* Premi d'Honor Joaquim M. de Castellarnau de prevenció d'incendis forestals de la Diputació de Barcelona (2009)
* Medalla del Departament d'Agricultura, Ramaderia i Pesca de la Generalitat de Catalunya
* Medalla President Macià de la Generalitat de Catalunya (1998)

## Referències

* ↑ Premis anuals a la prevenció d'incendis forestals Diputació de Barcelona
* ↑ DOGC. Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya núm. 2705, 18 d'agost de 1998

## Enllaços externs

* Video d'en Ramon Casamada Arxivat 2012-02-16 a Wayback Machine. a Archivo de la Experiencia
* Arenós, Paloma «Pagès amb arrels, Ramon Casamada Faus (1923-2012)». La Vanguardia, 19-07-2012 [Consulta: 19 juliol 2012].
* «Mor Ramon Casamada». L'Actual de castellar.cat. [Consulta: 19 juliol 2012].
# Pholis nea

Pholis nea és una espècie de peix de la família dels fòlids i de l'ordre dels perciformes.

## Descripció

* Fa 7,9 cm de llargària màxima.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix marí, demersal i de clima temperat, el qual viu al Pacífic nord-occidental: el sud de l'illa de Hokkaido (el Japó).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Scopoli J. A., 1777. Introductio ad historiam naturalem, sistens genera lapidum, plantarum et animalium hactenus detecta, caracteribus essentialibus donata, in tribus divisa, subinde ad leges naturae. Praga. Introd. Hist. Nat. i-x + 1-506.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Peden, A. E. & Hughes, G. W., 1984. Distribution, morphological variation, and systematic relationship of Pholis laeta and Pholis ornata (Pisces: Pholididae) with a description of the related form P. nea n. sp. Canadian Journal of Zoology. V. 62 (núm. 2): 291-305.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Nakabo, T., 2002. Fishes of Japan with pictorial keys to the species. Edició en anglès II. Tokai University Press, el Japó, pp. 867-1749.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H., K. Amaoka, C. Araga, T. Uyeno i T. Yoshino, 1984. The fishes of the Japanese Archipelago. Vol. 1. Tokai University Press, Tòquio, el Japó. 437 p.
* ↑ Fish Species in Japan (anglès)

## Bibliografia

* Hart, J. L., 1973. Pacific fishes of Canada. Bull. Fish. Res. Board Can. 180:740 p.
* Mecklenburg, C. W., 2003. Family Pholidae (Gill, 1893) - gunnels. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (9):11.
* Yatsu, A., 1985. Phylogeny of the family Pholididae (Blennioidei) with a redescription of Pholis (Scopoli). Japanese Journal of Ichthyology. V. 32 (núm. 3): 273-282.

## Enllaços externs

* AQUATAB (txec)
* BioLib (anglès)
* ION (anglès)
# Sonata per a piano núm. 1 (Weinberg)

La Sonata per a piano núm. 1, op. 5, va ser composta per Mieczysław Weinberg a Minsk el 1940. La va dedicar al pianista i compositor Aleksei Klumov.

## Moviments

* I. Adagio
* II. Allegretto
* III. Andantino
* IV. Allegro molto

## Origen i context

Weinberg va compondre aquesta Sonata per a piano mentre fugia de l'Alemanya nazi i durant els dos anys que va passar estudiant a Minsk, Belarús. La Primera Sonata per a piano manté el llenguatge expressiu i recaragolat de les obres anteriors, encara que es veu endurida amb més dissonància i complexitat.

## Referències

* ↑ Divine Art Russian Piano Music Edition: Murray McLachlan, 1996 enregistrament per a Olympia Compact Discs Ltd.
* ↑ Fanning, David. «Complete Piano Works • 1» (en anglès). Naxos. Arxivat de l'original el 10 de setembre 2021. [Consulta: 14 gener 2022].
# Notiocharis fragilis

Notiocharis fragilis és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Descripció

* Les ales del mascle no tenen un patró definit i fan 1,52-1,67 mm de llargària i 0,55-0,60 d'amplada.
* La femella és similar al mascle amb els lòbuls de la placa subgenital àmpliament units per la base, l'espermateca força reticulada a la major part de la superfície i una longitud alar de 2,12-2,17 mm i una amplada de 0,62-0,67.

## Distribució geogràfica

Es troba a Indonèsia: és un endemisme de Papua Occidental.

## Referències

* ↑ Eaton, A.E., 1913. The Percy Sladen Trust expedition to the Indian Ocean in 1905, under the leadership of Mr J. Stanley Gardiner, M.A. Vol. IV, núm. XXV. —Diptera, Psychodidae. Transactions of the Linnean Society of London Zoology 2 15: 423-432 (425).
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Quate, L.W.; Quate, S.H., 1967. A monograph of Papuan Psychodidae, including Phlebotomus (Diptera). Pacific Insects Monograph, 15: 1–216. «PDF».
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Duckhouse, D.A. & Lewis, D.J., 1989. Superfamily Psychodoidea. 15. Family Psychodidae. Pàgs. 166-179. A: Evenhuis, N.L. (ed.). Catalog of the Diptera of the Australasian and Oceanian Regions. Honolulu i Leiden: Bishop Museum Press i E.J. Brill, 1155 pàgines. (174).
* ↑ The Papua Insects Foundation (anglès)
* ↑ The Diptera Site - The BioSystematic Database of World Diptera (anglès)
* ↑ Global Species (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
# Rubén Fernández Fuentes

Rubén Fernández Fuentes (Castelló, 10 de maig de 1983) és un il·lustrador i historietista valencià, que signa com Rubén Fdez. Junt a l'associació Freaks In Black Comics, va realitzar també el curtmetratge No Invadirás Polonia. L'humor de Rubén Fdez. es caracteritza pel seu toc absurd i surrealista.

## Biografia

Com a membre de l'associació Freaks In Black Comics, les seues primeres pàgines es van publicar dins del fanzine "Dimensión Paralelos". Després de diversos números d'esta publicació dins del segell Epicentro, es va llançar en 2006 Like a Monkey, una recopilació de les tires creades prèviament per al seu blog d'internet.
El març de 2007, Rubén Fernández va començar a publicar professionalment en la revista "El Jueves" a partir del número 1557 amb la sèrie Federik Freak. Per a la revista El Manglar va crear la sèrie Relatos de Mundo Tocino, protagonitzada per porcs.

## Obra

| Anys | Títol | Tipus | Publicació original | Publicació posterior |
| | | | "Dimensión Paralelos" (Epicentro) | |
| 2005-2006 | Like a Monkey | Webcòmic | Fotolog de l'autor | Recopilació per Epicentro, 2006 Reeditat per Fandogamia, 2014 |
| 2007-2018 | Federik Freak | Sèrie | "El Jueves" núm. 1557 i ss. | "Onanist Life-Style" per Ediciones El Jueves, febrero 2010. "¡Para ti, que eres virgen!", Ediciones El Jueves, 2011 "Piraña Social", ¡Caramba!, 2013 "Subnormal Emocional", ¡Caramba!, 2016 |
| 2008 | Relatos de Mundo Tocino | Sèrie | "El Manglar" núm. 9. | |
| 2011 - actualitat | 24 horas con... | Sèrie | "El Jueves" núm. ???? i ss. | "24 horas con gente mejor que tú", Fandogamia Editorial, desembre 2015. "El Rubius no sale en este libro, otro recopilatorio de 24 horas con gente mejor que tú", Fandogamia Editorial, novembre 2017. |
| 2018 - actualitat | Consultorio random | Sèrie | "El Jueves" núm. 2137 i ss. |

## Referències

* 1 2 Pons (2007), pp. 280 a 282.
* ↑ Entrevista a Rubén Fdez. Arxivat 2012-06-21 a Wayback Machine. a Guia del cómic, febrer de 2010. Un extracte va ser publicat a Manglar #10 (Dibbuks, 2009) (castellà)
* ↑ «Librería». Arxivat de l'original el 27 de maig de 2016. [Consulta: 15 abril 2016].

## Bibliografia

* PONS, Álvaro, PORCEL, Pedro i SORNÍ, Vicente. Viñetas a la luna de Valencia. Castalla:: Edicions de Ponent, Colección Papers Grisos, 2007. Depósito Legal: A-295-2007. ISBN 978-84-96730-04-5.

## Enllaços externs

* Rubén Fdez. Arxivat 2012-06-28 a Wayback Machine., per José A. Serrano, "Guia del Còmic", 2009
* Fdez (Rubén Fernández Fuentes), "Tebeosfera", 2010

## Enllaços externs

* No Envairàs Polònia (1a meitat)
* No Envairàs Polònia (2a meitat)