# Matamon

El Matamon és una muntanya de la Ribera Alta del País Valencià, situada al límit occidental del municipi de Carlet, a l'oest de la serra del Caballó, a nord-est del riu Xúquer i del Pantà de Tous, i al sud del riu Sec i Catadau, municipi del qual forma part, amb Carlet i Tous.
A les Llomes del Matamon, situades al sud de l'Alt del Trencall (506,4 m) (també anomenat Quencal o Quencall), cota més elevada del mapa topogràfic, les forces de compressió tectònica han generat deformacions dels materials geològics, donant com a resultat un paisatge majestuós, gairebé sense vegetació. Després del Quencall, el Pla de Matamon aplega als 457,8 metres d'altitud.
El barranc de la Font, els barranquets Espessos i el barranquet de l'Herba aporten aigua a la conca hidrogràfica del Xúquer.
Destaquen dues coves: la cova Foradada, situada a l'est; i l'Avenc de l'Infern, també anomenat Cova de Primo, situat al sud del Quencall.
El Diari Oficial de la Generalitat Valenciana publicà la informació relativa al projecte de decret pel qual es declara paratge natural municipal. El 16 de desembre de l'any 2015 ha estat declarat finalment, pel Ple del Consell Jurídic Consultiu (Dictamen núm. 712/2015), Paratge Natural Municipal. El decret que regula el paratge va ser publicat per la Conselleria d'Agricultura, Medi Ambient, Canvi Climàtic i Desenvolupament Rural de la Generalitat Valenciana el 19 de febrer del 2016.
Des de l'Àrea recreativa de tres pins s'inicia el PR-CV 324 o Senda de Matamon de 6,3 km. L'any 2012 va patir un incendi forestal el seu recorregut.

## Imatges

* Llomes (Plec)
* Restes de l'Ermita de Santa Bàrbara (Alt de Quencall)
* Avenc de l'Infern
* Avenc de l'Infern
* Fita topogràfica. Indret on s'encreuen els termes de Carlet, Catadau i Tous.
* Coveta o abric rocós
* Matamon vist des del Parc Natural de les Coves del Truig

## Referències

* ↑ «Matamon». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Matamon». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Vilà i Valentí, J. [et al.].. Atles Universal Català (Gran Enciclopèdia Catalana). Barcelona: Enciclopèdia Catalana, abril de 1986. ISBN 8485194411. p. 49 H-11
* ↑ «Matamon». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Ermitas de Catadau | Ermitas de Valencia». www.ermitascomunidadvalenciana.com. Arxivat de l'original el 2016-04-28. [Consulta: 9 desembre 2016].
* ↑ [«Generalitat Valenciana, Matamon PDF|data_accès=12 gener de 2016». Arxivat de l'original el 2016-02-01. [Consulta: 13 gener 2016]. Generalitat Valenciana, Matamon PDF|data_accès=12 gener de 2016]
* ↑ Universitat de València, Avenc de l'Infern
* ↑ MARTÍ OLIVER, B. Universitat de València. Departament de Geografia. Geoarqueologia i Quaternari Litoral. La Ribera del Xúquer a l'edat del Bronze, cap a un paisatge antròpic. Universitat de València. Departament de Geografia, 1999, p. 159. ISBN 84-370-4275-5.
* ↑ Diari Oficial de la Comunitat Valenciana
* ↑ Consell Jurídic Consultiu de la Generalitat Valenciana, Paratge Natural Municipal
* ↑ Conselleria d'Agricultura, Medi Ambient, Canvi Climàtic i Desenvolupament Rural de la Generalitat Valenciana. «DECRET 19/2016, de 19 de febrer, del Consell, pel qual es declara Paratge Natural Municipal l’enclavament denominat Matamon, al terme municipal de Catadau», 19-02-2016. [Consulta: 26 gener 2023].
* ↑ «Senderos afectados por los últimos incendios». Senderismo.
* ↑ Emilio. «CAMINANDO HACIA LAS ALTURAS: ALTO DEL MATAMÓN Y ALTO DEL TRENCALL (CATADAU, 1/10/2016)». CAMINANDO HACIA LAS ALTURAS, 04-10-2016. [Consulta: 29 desembre 2016].
* ↑ «Sendas del agua del Marquesat. lasprovincias.es». www.lasprovincias.es. [Consulta: 29 desembre 2016].