OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Speothos pacivorus

Speothos pacivorus és un parent extint del gos dels matolls. Se n'han trobat fòssils que daten del Plistocè superior. En comparació amb el gos dels matolls, S. pacivorus era més gran i tenia les dents molars amb arrels dobles. Fou descrit a partir de fòssils descoberts al Brasil.

## Referències

* ↑ Lund, P. W «Coup-d'oeil sur les espèces éteintes de Mammifères du Brésil, extrait de quelques memoires présentes à l'Académie royale des Sciences de Copenhague» (en francès). Annales des Sciences Naturelles, Series 2a, 11, 1839, pàg. 214–235.
# Charax macrolepis

Charax macrolepis és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 9,5 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica, a les conques dels rius Guaporé i Madeira al Brasil.

## Referències

* ↑ Scopoli J. A. 1777. Introductio ad historiam naturalem, sistens genera lapidum, plantarum et animalium hactenus detecta, caracteribus essentialibus donata, in tribus divisa, subinde ad leges naturae. Prague. Introd. Hist. Nat. . i-x + 1-506.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Kner, R. 1858. Zur Familie der Characinen. Sitzungsberichte der Kaiserlichen Akademie der Wissenschaften. Mathematisch-Naturwissenschaftliche Classe v. 32 (núm. 22): 163-168.
* ↑ «Charax macrolepis». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Lucena, C.A.S. i N.A. Menezes 2003. Subfamily Characinae (Characins, tetras). p. 200-208. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Marquesat d'Alella

El marquesat d'Alella és un títol nobiliari concedit el 3 de juny de 1889 durant el regnat d'Alfons XIII, per la reina Regent Maria Cristina d'Habsburg Lorena, a favor de Camil Fabra i Fontanills, senador del regne i alcalde de Barcelona. A aquest li succeí el seu fill Ferran Fabra i Puig. Ha passat recentment a la família Peláez.
La seva denominació fa referència al municipi d'Alella (Maresme), on estiuejava el seu primer titular.

## Marquesos de Alella

| | Titular | Període |
| Creació per Maria Cristina d'Habsburg Lorena |||
| I | Camil Fabra i Fontanills | 1889-1902 |
| II | Ferran Fabra i Puig | 1902-1944 |
| III | Maria Eugènia Fabra i Boada | 1945- |
| IV | Joan Peláez i Fabra | 1967-actual titular |

## Història dels marquesos d'Alella

* Camil Fabra i Fontanills (1833-1902), I marquès d'Alella.
* Casà amb Dolors Puig i Cerdà. El succeí el seu fill:
* Ferran Fabra i Puig (1866-1944), II marquès d'Alella.
* Casà amb Maria de Sentmenat i de Patiño. El succeí, del seu fill Joan Fabra i de Sentmenat (1892-1937), II marquès d'Aguilar de Vilaür, que casà amb Adela Boada i Ribas, llur filla, per tant la seva neta:
* Maria Eugènia Fabra i Boada (1920-1965), III marquesa d'Alella, III marquesa d'Aguilar de Vilaür.
* Casà amb Dionís Peláez i Latorre. La succeí, per cessió, el seu fill:
* Joan Peláez i Fabra (n. el 1940), IV marquès d'Alella, IV marquès d'Aguilar de Vilaür.
* Casà amb Inés de Sarriera i Fernández de Muniain.
* Casà, en segones núpcies, amb Macarena Herrero i Pérez-Gamiz.

## Referències

* ↑ «Marquesat d'Alella». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Cabana, Francesc. Fàbriques i empresaris. Els protagonistes de la revolució industrial a Catalunya. 2. Barcelona: Diputació de Barcelona, 2001, p. 210. ISBN 8477948011.
* ↑ «Hemeroteca - La Vanguardia - Home». [Consulta: 11 març 2023].
# Brocat variable

El brocat variable (Euphydryas aurinia) és una espècie de lepidòpter papilionoïdeu de la família dels nimfàlids (Nymphalidae) present als Països Catalans.

## Distribució

Es distribueix en la zona Paleàrtica des d'Irlanda a Iacútia i del nord-oest de la Xina a Mongòlia.

## Descripció

* Eruga, a principi d'abril a Castelltallat
* Brocat variable
* △ Brocat variable

## Biologia

Al sud està representada per nombroses subespècies. També es troba als Països Catalans. Les erugues mengen Succisa pratensis espècies de Digitalis, Plantago,Veronica (V.dubravnaya, etc.), Geranium,Sambucus, Gentiana, Valeriana, Lonicera, Filipendula, Spiraea i Viburnum.

### Subespècies

* E. a. aurinia: a Europa central, sud d'Europa i Sibèria occidental.
* E. aurinia bulgarica: Carpats.
* E. aurinia laeta: Sibèria central, Altai, Sayan, Transbaikal.
* E. aurinia beckeri: Marroc (Atles, Rif).
* E. aurinia barraguei: Algèria.
* E. aurinia debilis : Zones muntanyoses com els Pirineus i els Alps
* E. aurinia provincialis : Al sud-est de França i al nord d'Itàlia
* Euphydryas aurinia beckeri ♂
* Euphydryas aurinia beckeri ♂ △
* Euphydryas aurinia beckeri ♀
* Euphydryas aurinia beckeri ♀ △
* Euphydryas aurinia debilis ♂
* Euphydryas aurinia debilis ♂ △
* Euphydryas aurinia provincialis ♂
* Euphydryas aurinia provincialis ♂ △

## Referències

* ↑ «Euphydryas aurinia» (en castellà). Bases ecológicas preliminares para la conservación de las especies de interés comunitario en España: invertebrados. Romo et al.. Arxivat de l'original el 2014-02-24. [Consulta: 25 gener 2014].
* ↑ «Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 4 març 2025].
* ↑ «Proposta de noms comuns per a les papallones diürnes (ropalòcers) catalanes». Butlletí de la Societat Catalana de Lepidopterologia. Arrizabalaga et al., 01-12-2012. [Consulta: 24 gener 2014].
* ↑ «Museu de Ciències Naturals de Granollers - Euphydryas aurinia». [Consulta: 4 març 2025].

## Enllaços externs

* UK Butterfly organisation description on this species
* Devon Wildlife Trust manages a number of strongholds for the species including Volehouse Moor, Dunsdon, Meshaw Moor and Vealand farm
* McKee, L. 2008. "Bid to halt decline of butterfly." Belfast Telegraph. 18 July 2008. p. 10 (www.belfasttelegraph.co.uk)
* JNCC website: SAC selection, Annex II Species Accounts
# Muntanyes Mehedinți

Les muntanyes Mehedinți (en romanès: Munții Mehedinți) són una serralada del sud-oest de Romania, que forma part del grup de les muntanyes Retezat-Godeanu.
La serralada representa la forma de relleu més alta del comtat de Mehedinți, amb una alçada mitjana de 1100-1200 metres. El pic més alt és Vârful lui Stan, que arriba als 1466 metres.

## Referències

* 1 2 Vasile Cucu, Dragoș Buga, George Erdeli, Valeria Alexandrescu, "Locul județului Mehedinți în peisajul geografic și în economia R. S. România", in Analele Universitații București: Geografie, vol. 29/1980, p. 13
* ↑ Gheorghe Niculescu, "Munții Godeanu: studiu geomorfologic", p. 27. Bucharest: Editura Academiei Republicii Populare Române, 1965
# Josepa Casas i Clavell

Josepa Casas i Clavell (segle XVIII - valor desconegut), coneguda popularment amb el nom de Pubilla Casas,
Va ser l'hereva d'una família de pagesos del segle xviii, el seu pare possiblement sigui Joan Casas, terratinent benestant d'Esplugues que apareix el 1716 a un Capbreu on estipula que viu amb dona, 3 fills, un mosso i una criada, es casà amb Josep Martí i enviudà el 22 d'abril del 1792 a edat anciana.
A partir de la dècada del 1920, la pubilla Casas va acabar donant nom a un dels barris de l'Hospitalet, i també a un carrer i a una plaça, al mateix barri. I des de l'any 1995, la geganta de l'Aula de Cultura de la Florida ha estat batejada amb el nom de geganta Pepa, en record de Josefa Casas.

## Vegeu també

* Casa pairal de la Pubilla Casas

## Referències

* ↑ Berbel, Lluís. «La calle Pubilla Casas» (en castellà). L'estaca. Arxivat de l'original el 2023-03-11. [Consulta: 11 març 2023].
* ↑ Marcé i Sanabra, Francesc. Hospitalencs d’ahir. 1994. l'Hospitalet de Llobregat: Ateneu de cultura popular de l'Hospitalet de Llobregat, p. 88-93. ISBN 84-604-9519-1.
* ↑ Sánchez-Miguel, Angels García-Carpintero. «Josefa Casas i Clavell, una pubilla amb escut propi» (en castellà), 31-01-2025. [Consulta: 4 març 2025].
* ↑ Marcé Sanabra, Francesc. «Antesala de la capital». A: 25 imagenes de la història de l’hospitalet (en castellà). 1980. l'Hospitalet de Llobregat: Museu de historia de la ciutat de l'Hospitalet de Llobregat, p. 55-57. ISBN 84-500-3-356-X.
* ↑ «Pubilla Cases, l'hereva d'una gran família del segle XVIII». L'Hdigital. Mitjans de comunicació de L'Hospitalet, 01-11-2012.
* ↑ «L'Hospitalet amb nom de dona.». L'Hdigital. Mitjans de comunicació de L'Hospitalet, 12-11-2012.
* ↑ «Geganta Pepa, La Pubilla Cases». Arxiu Municipal de l'Hospitalet de Llobregat. [Consulta: 9 març 2022].
# Damer dels conillets

El damer dels conillets (Melitaea deione) és una espècie de lepidòpter papilionoïdeu de la família dels nimfàlids (Nymphalidae) present als Països Catalans.

## Descripció

* ♂ dors
* ♂ △ ventral
* ♀ dors
* ♀ △ ventral

## Distribució

Es distribueix pel nord del Marroc, oest d'Algèria i sud-oest d'Europa. Es troba a la major part de la península Ibèrica excepte zones del centre i oest.

## Hàbitat

Prats oberts amb flors, marges de bosc herbosos amb flors i zones arbustives. L'eruga s'alimenta d'Antirrhinum (principalment Antirrhinum majus), Linaria, entre d'altres.

## Període de vol i hibernació

Dues generacions a l'any: la primera entre mitjans de maig i juny i la segona entre mitjans d'agost i començaments de setembre. Hiberna com a eruga, en grups.

## Referències

* ↑ «Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 4 març 2025].
* 1 2 «Proposta de noms comuns per a les papallones diürnes (ropalòcers) catalanes». Butlletí de la Societat Catalana de Lepidopterologia. Arrizabalaga et al., 01-12-2012. [Consulta: 24 gener 2014].
* 1 2 3 4 Tolman, Tom; Lewington, Richard. Mariposas de España y Europa (en castellà). Lynx, 2011. ISBN 978-84-96553-84-2.

## Enllaços externs

* Biodiversidad Virtual (castellà)
* El medi natural del Bages Arxivat 2014-02-01 a Wayback Machine. (català)
* Asturnatura (castellà)
# William McKie

William McKie (27 de desembre de 1884 - Bromley, 27 de març de 1956) va ser un lluitador britànic que va competir a principis del segle xx. El 1908 va disputar els Jocs Olímpics de Londres, on guanyà la medalla de bronze de la categoria del pes ploma de lluita lliure, després de perdre en semifinals contra l'estatunidenc George Dole, i guanyar el combat per la tercera posició contra William Tagg.

## Referències

* ↑ «William McKie Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d’abril 2020. [Consulta: 29 novembre 2015].
# Damer rogenc

El damer rogenc o damer roig (Melitaea didyma) és una espècie de lepidòpter papilionoïdeu de la família dels nimfàlids (Nymphalidae) present als Països Catalans.

## Descripció
### Subespècies

* Melitaea didyma didyma (Esper 1778)
* Melitaea didyma ambra Higgins, 1941
* Melitaea didyma elavar Fruhstorfer, 1917
* Melitaea didyma kirgisica Bryk, 1940
* Melitaea didyma neera Fischer de Waldheim, 1840
* Melitaea didyma occidentalis Staudinger, 1861
* Melitaea didyma turkestanica Sheljuzhko, 1929
* Melitaea didyma occidentalis ♂
* Melitaea didyma occidentalis ♂ △
* Melitaea didyma occidentalis ♀
* Melitaea didyma occidentalis ♀ △

## Distribució

Es distribueix pel nord-oest d'Àfrica sud i est d'Europa, Turquia, Orient Mitjà, nord de l'Iran, Afganistan, Rússia, el Kazakhstan, nord del Pakistan, Mongòlia i oest de la Xina. Es troba a tota la península Ibèrica.

## Hàbitat

Divers: zones àrides amb flors, clars de bosc, prats, barrancs secs i rocosos, camps de cultiu abandonats, etc. L'eruga s'alimenta de nombroses espècies de plantes tals com Linaria vulgaris, Linaria alpina, Antirrhinium brevifolium, Misopates orontium, Plantago, Veronica, Digitalis, Stacys recta, Valeriana, Verbascum thapsus, etc.

## Període de vol i hibernació

Dues generacions o tres generacions a l'any; Al nord-oest d'Àfrica entre març i octubre i a Europa entre mitjans d'abril i setembre. Hiberna com a eruga.

## Referències

* ↑ «Melitaea didyma» (en castellà). Catalogue of Life. Arxivat de l'original el 2014-02-03. [Consulta: 31 gener 2014].
* ↑ «Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 4 març 2025].
* ↑ «Proposta de noms comuns per a les papallones diürnes (ropalòcers) catalanes». Butlletí de la Societat Catalana de Lepidopterologia. Arrizabalaga et al., 01-12-2012. [Consulta: 24 gener 2014].
* 1 2 3 4 Tolman, Tom; Lewington, Richard. Mariposas de España y Europa (en castellà). Lynx, 2011. ISBN 978-84-96553-84-2.
* ↑ "Melitaea Fabricius, 1807" at Markku Savela's Lepidoptera and Some Other Life Forms

## Enllaços externs

* Biodiversidad Virtual (castellà)
* European Butterflies (anglès)
* Asturnatura (castellà)
* UK Butterflies Arxivat 2014-02-24 a Wayback Machine. (anglès)
* Waste Magazine (castellà)
# 107 d'Aquari

107 d'Aquari (107 Aquarii), és una binària visual de la Constel·lació d'Aquari.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Catalogue of two-dimensional spectral types for the HD stars, Vol.4. Indicat a la font segons: SIMBAD. Autor: Nancy Houk. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 1988.
* ↑ Afirmat a: Gaia Data Release 2. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ «Rotational velocities of A-type stars. IV. Evolution of rotational velocities» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 1-2012. DOI: 10.1051/0004-6361/201117691.
* 1 2 3 4 5 Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.
* ↑ «Rotational velocities of A-type stars. III. Velocity distributions» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2-2007, pàg. 671–682. DOI: 10.1051/0004-6361:20065224.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.

## Enllaços externs

* SIMBAD, 107 Aqr (anglès)
* Aladin previewer, imatge (anglès)
# 41 d'Aquari

41 d'Aquari (41 Aquarii) és una estrella de la Constel·lació d'Aquari. La seva magnitud aparent és 5,33. Segons la Base de dades SIMBAD, aquesta estrella pertany a un sistema doble.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Catalogue of two-dimensional spectral types for the HD stars, Vol.4. Indicat a la font segons: SIMBAD. Autor: Nancy Houk. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 1988.
* 1 2 3 Afirmat a: VizieR Online Data Catalog: 2MASS All-Sky Catalog of Point Sources (Cutri+ 2003). Indicat a la font segons: SIMBAD. Autor: Schuyler D. Van Dyk. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: juny 2003.
* 1 2 «Lithium in red giant stars: Constraining non-standard mixing with large surveys in the Gaia era». Astronomy and Astrophysics, 1-2020. DOI: 10.1051/0004-6361/201936360.
* 1 2 3 4 5 Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.
* ↑ «High-resolution spectroscopic survey of 671 GK giants. I - Stellar atmosphere parameters and abundances» (en anglès). The Astrophysical Journal Supplement Series, 12-1990, pàg. 1075–1128. DOI: 10.1086/191527.

## Enllaços externs

* SIMBAD, 41 Aqr (anglès)
* Aladin previewer, imatge (anglès)
# 55 d'Àries

55 d'Àries (55 Arietis) és una estrella de la constel·lació d'Àries. Té una magnitud aparent de +5,74.

## Referències

* ↑ Anne Cowley «A study of the bright A stars. I. A catalogue of spectral classifications» (en anglès). Astronomical Journal, 4-1969, pàg. 375–406. DOI: 10.1086/110819.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 3-2000, pàg. L27-L30.
* 1 2 3 «A stellar rotation census of B stars: from ZAMS to TAMS» (en anglès). Astrophysical Journal, 1, 22-09-2010, pàg. 605–619. DOI: 10.1088/0004-637X/722/1/605.
* ↑ «A stellar rotation census of B stars: from ZAMS to TAMS» (en anglès). Astrophysical Journal, 1, 22-09-2010, pàg. 605–619. DOI: 10.1088/0004-637X/722/1/605.

## Enllaços externs

* SIMBAD
* Aladin previewer
Viccionari
# 7 d'Aquari

7 d'Aquari (7 Aquarii) és una estrella de la Constel·lació d'Aquari. Té una magnitud aparent de 5,49. Segons la Base de dades SIMBAD és una estrella variable.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Michigan catalogue of two-dimensional spectral types for the HD Stars, Vol. 5. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 1999.
* 1 2 3 4 5 6 7 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 3-2000, pàg. L27-L30.
* 1 2 3 «High-resolution spectroscopic survey of 671 GK giants. I - Stellar atmosphere parameters and abundances» (en anglès). The Astrophysical Journal Supplement Series, 12-1990, pàg. 1075–1128. DOI: 10.1086/191527.

## Enllaços externs

* SIMBAD, 7 Aquarii
* Aladin previewer
# Operació Priboi

L'Operació Priboi és el nom en clau de l'operació de deportació en massa de la població dels Estats bàltics entre el 25 i el 28 de març de 1949, també coneguda com a Deportació de Març. Al voltant de 90.000 estonians, letons i lituans classificats com enemics del poble van ser deportats cap a àrees inhòspites de la Unió Soviètica en una de les operacions de deportació més complexes dutes a terme pels soviètics durant la Guerra Freda.
Encara que es va vestir com una operació de deskulakització, en realitat es pretenia facilitar la col·lectivització forçada de les finques rurals i eliminar el suport popular als germans del Bosc que lluitaven contra l'ocupació soviètica dels Països bàltics. Per aquest motiu es van deportar especialment nacionalistes anti-soviètics, veterans de la Segona Guerra Mundial i familiars de presoners que es trobaven en gulags.
A causa de l'alta taxa de mortalitat dels deportats durant els primers anys del seu exili a Sibèria, causada per la inoperància de les autoritats soviètiques a l'hora de proporcionar roba o habitatge adequat als llocs de destí, bé per negligència o per premeditació, algunes fonts consideren que aquestes deportacions un acte de genocidi. Així també, el Tribunal Europeu de Drets Humans ha sostingut que la deportació va constituir un Crim contra la humanitat

## Deportacions

Localització dels bàltics deportats :
| Regió de la Unió Soviètica | Nombre de famílies | Nombre de persones | Mida mitjana de les famílies | % del total de deportats |
| Oblast d'Amur | 2,028 | 5,451 | 2.7 | 5.8 |
| Oblast d'Irkutsk | 8,475 | 25,834 | 3.0 | 27.3 |
| Krai de Krasnoyarsk | 3,671 | 13,823 | 3.8 | 14.6 |
| Oblast de Novosibirsk | 3,152 | 10,064 | 3.2 | 10.6 |
| Oblast d'Omsk | 7,944 | 22,542 | 2.8 | 23.8 |
| Oblast de Tomsk | 5,360 | 16,065 | 3.0 | 16.9 |
| Total | 30,630 | 93,779 | 3.1 | 99.0 |

## Referències

* 1 2 Strods, Heinrihs; Kott, Matthew «The File on Operation 'Priboi': A Re-Assessment of the Mass Deportations of 1949». Journal of Baltic Studies, 33, 1, 2002, pàg. 1–36. DOI: 10.1080/01629770100000191 [Consulta: 25 març 2008]. «Erratum». Journal of Baltic Studies, 33, 2, 2002, pàg. 241. DOI: 10.1080/01629770200000071 [Consulta: 25 març 2008].
# Urziceni

Urziceni (pronunciació en romanès: [urziˈt͡ʃenʲ]) és una ciutat del comtat d'Ialomița, Muntènia, Romania, situada al voltant de 60 km al nord-est de Bucarest. Té una població de 14.053 habitants: el 93,1% de romanesos, el 4,6% de gitanos i l'1,6% d'hongaresos.

## Demografia

Com mostra el cens del 2011, Urziceni ocupa el tercer lloc al comtat d'Ialomița, després de Slobozia i Fetești amb 14.053 residents estables, hi ha 6.765 homes i 7.288 dones.

## Orígens

Fundat per pastors romanesos, el seu nom deriva de la paraula "urzică" (ortiga). Va ser esmentat per primera vegada en un document escrit el 23 d'abril de 1596, durant el regnat de Mihai Viteazul. Va guanyar el 1831 l'estatus de ciutat de mercat i el 1895 l'estatus de ciutat. Durant 117 anys, va ser la capital del comtat d'Ialomița (entre 1716 i 1833).

## Rècord de futbol

Una ciutat petita segons els estàndards, Urziceni és potser més coneguda pel seu equip de futbol, Unirea Urziceni. Urziceni té el rècord de la ciutat més petita que ha tingut un equip a la Lliga de Campions. L'equip va acabar un any després.

## Referències

* ↑ Rezultatele finale ale Recensământului din 2011: «Tab13. Populația stabilă după religie – județe, municipii, orașe, comune», 01-07-2013. Arxivat de l'original el 2013-09-21. [Consulta: 5 agost 2013].

## Enllaços externs

* Urziceni.ro
* Mesagerul de Urziceni