# Aromer

L'aromer (Vachellia farnesiana i, anteriorment, acacia farnesiana, mimosa farnesiana) és una espècie de planta arbustiva que pertany a la família Mimosaceae segons la classificació antiga, o a la família Fabaceae, en la subfamília Mimosoideae, segons la classificació filogenètica. És una acàcia amb inflorescències globuloses i molt perfumada que es troba en les regions tropicals i com a subespontània al País Valencià (especialment a la part del sud). Ha estat inclosa al Catàleg espanyol d’espècies exòtiques invasores.

## Morfologia

És un arbust caducifoli (en una part de la seva zona de distribució, però perennifoli en la majoria dels llocs) que fa de 8 a 10 m d'alt. Les branques tenen nombroses llargues espines estipulars blanques, d'1,5 a 5 cm.
Les fulles són compostes i bipinnades, amb 10-25 parells de folíols, els quals poden fer de 5 a 7 x 1,5 mm. El pecíol fa de 4 a 10 cm i duu un petit gland.
Els seus glomèruls fan 12 mm de diàmetre amb les flors grogues i molt perfumades, per això ja en llatí originà el mot aroma. Floreix de febrer a març. Els fruits, dits aromes, són llegums cilíndrics de prop de 7 cm de llargada. Les llavors són brunes, de vora 7 mm de llarg.

## Distribució i hàbitat

Es creu que és originària de l'Amèrica tropical i ha estat estesa per l'ésser humà en altres zones càlides com les d'Àfrica i Austràlia.
A les Illes Fiji i part d'Austràlia, es considera una espècie invasora. Prospera en sòls salins o sòls sòdics.

## Etimologia i ús

El nom d'aquest tàxon "farnesiana" prové del botànic Odoardo Farnese (1573–1626), el qual, sota el patronatge d'Alessandro Farnese, mantingué un jardí botànic privat a Roma (els Jardins Farnese) i va importar l'aromer a Itàlia. L'anàlisi de les essències florals d'aquesta espècie, molt usada en perfumeria, dona lloc al sesquiterpè biosintetitzat farnesol, que es troba com un precursor de l'esterol en les plantes i el precursor del colesterol en animals.
Es cultiva per fer tanques i a l'edat mitjana era un arbre ornamental per als jardins domèstics.
L'escorça se'n fa servir pel seu contingut en taní. Les fulles es fan servir com un saboritzant de tamarinde en els chutneys i els llegums torrats en plats dolços i agres.
Les flors es destil·len per tal de produir el perfum anomenat Cassie.
De les fulles, també se'n fa un farratge amb un contingut de proteïna del voltant del 18%.

## Notes

* ↑ Ministeri d'Agricultura, Alimentació i Medi Ambient «Reial decret 630/2013, de 2 d’agost, pel qual es regula el Catàleg espanyol d’espècies exòtiques invasores.». BOE, Suplement en llengua catalana al núm. 185, dissabte 3 agost 2013, p. Secc. I. p. 18 [Consulta: 19 març 2019].
* ↑ Ursula K. Schuch and Margaret Norem, Growth of Legume Tree Species Growing in the Southwestern United States, University of Arizona.
* ↑ «Discover Life - Fabaceae: Acacia farnesiana (L.) Willd. - Cassie Flower, Vachellia farnesiana, Poponax farnesiana, Mimosa farnesiana, Ellington Curse, Klu, Sweet Acacia, Mimosa Bush, Huisache». Pick5.pick.uga.edu. Arxivat de l'original el 2012-02-24. [Consulta: 19 abril 2012].
* ↑ Juan-Alberto Rodriguez Pérez Flore exotique dans les îles Canaries Editorial Everest 1990 isbn 84-241-4668-9
* ↑ Clarke, H.D., Seigler, D.S., Ebinger, J.E. 1989; 'Acacia farnesiana (Fabaceae: Mimosoideae) and Related Species from Mexico, the Southwestern U.S., and the Caribbean' Systematic Botany 14 549-564
* ↑ «Mimosa bush - briar bush». www.northwestweeds.nsw.gov.au. Arxivat de l'original el 2008-01-28. [Consulta: 9 abril 2008].
* ↑ «Etymology of farnesol». Dictionary.reference.com. [Consulta: 19 abril 2012].
* 1 2 TRIMBLE AND F. D. MACFARLAND.,, HENRY. «AMERICAN JOURNAL OF PHARMACY, Volume 57, #3, March, 1885» (PDF). [Consulta: 19 abril 2012].
* ↑ «Location of the Farnese family gardens, now known only as a remnant». Gardenvisit.com. [Consulta: 19 abril 2012].
* ↑ Bolòs, Oriol; Vigo, Josep. Flora dels Països Catalans. Ed. Barcino. Barcelona, 1984. ISBN 9788472265974.
* ↑ Abad Zardoya, Carmen «RATAS, CENIZAS Y PERLAS. EL VOCABULARIO DEL COLOR EN LOS INTERIORES DEL SIGLO XVIII». Res Mobilis. Oviedo University Press, Vol. 5, 5, 2016, pàg. 29.
* ↑ «www.one-garden.org» (PDF). [Consulta: 19 abril 2012].

## Enllaços externs

* Dr. Duke's Database Arxivat 2013-07-24 a Wayback Machine..
* Interactive Distribution Map of Vachellia farnesiana Arxivat 2012-06-06 a Wayback Machine..
* Acacia farnesiana Israel-Palestina Native Plants.
* Acacia farnesiana (L.) Willd. Medicinal Plant Images Database (School of Chinese Medicine, Hong Kong Baptist University) Plantilla:Zh-hant (anglès).