OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Procypris rabaudi

Procypris rabaudi és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 15,5 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: riu Iang-Tsé (la Xina).

## Referències

* ↑ Lin S.-Y., 1933. A new genus of cyprinid fish from Kwangsi, China. Lingnan Sci. J. Canton v. 12 (núm. 2). 193-195.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Tchang, T.-L., 1930. Nouveau genre et nouvelles espèces de cyprinidés de Chine. Bulletin de la Société Zoologique de France v. 55 (núm. 1): 46-52.
* ↑ «Procypris rabaudi». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Nichols, J.T., 1943. The freshwater fishes of China. Natural history of Central Asia: Volum IX. The American Museum of Natural History, Nova York, Estats Units, 322 p.
* ↑ Hwang, H.C., P.C. Yueh i S.F. Yu, 1982. The freshwater fishes of China in colored illustrations. Vol. 1 Shanghai Sciences and Technology Press, Shanghai, Xina. 173 p.
* ↑ Luo, Y. i P. Yue, 2000. Cyprinidae: Cyprininae. p. 391-433. A: P. Yue et al. (Eds). Fauna Sinica. Osteichthyes. Cypriniformes III. Science Press. Beijing. 1-661.
* ↑ Wang, S. (ed.), 1998. China red data book of endangered animals. Pisces. National Environmental Protection Agency. Endangered Species Scientific Commision. Science Press, Beijing, Xina. 247p.
* ↑ Zhang, W., 1998. China's biodiversity: a country study. China Environmental Science Press, Beijing. 476 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2001. Base de dades de la col·lecció de peixos del National Museum of Natural History (Smithsonian Institution). Smithsonian Institution - Division of Fishes.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del American Museum of Natural History. American Museum of Natural History, Central Park West, NY 10024-5192, Estats Units.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Leggatt, R.A. i G.K. Iwama, 2003. Occurrence of polyploidy in the fishes. Rev. Fish Biol. Fish. 13:237-246.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Ophioscion scierus

Ophioscion scierus és una espècie de peix de la família dels esciènids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 35 cm de longitud total.

## Alimentació

Menja principalment gambes i d'altres invertebrats bentònics.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Pacífic oriental: des del Golf de Califòrnia fins al Perú.

## Ús comercial

És comú als mercats locals.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gill T. N., 1863. Descriptive enumeration of a collection of fishes from the western coast of Central America, presented to the Smithsonian Institution by Captain John M. Dow. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 15. 162-174.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Jordan, D. S. & Gilbert, C. H., 1884-1885. Description of Sciaena sciera, a new species of Sciaena from Mazatlan and Panama. Proceedings of the United States National Museum v. 7 (núm. 452): 480-482.
* ↑ «Ophioscion scierus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Chao, L.N., 1995. Sciaenidae. Corvinas, barbiches, bombaches, corvinatas, corvinetas, corvinillas, lambes, pescadillas, roncachos, verrugatos. p. 1427-1518. A: W. Fischer, F. Krupp, W. Schneider, C. Sommer, K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) Guia FAO para identificación de especies para los fines de la pesca. Pacífico Centro-oriental. 3 volums. 1813 p.
* 1 2 Chao, L.N., 1995.
* ↑ Béarez, P., 1996. Lista de los peces marinos del Ecuador continental. Rev. Biol. Trop. 44(2):731-741.
* ↑ Escobar-Fernández, R. i M. Siri, 1997. Nombres vernáculos y científicos de los peces del Pacífico mexicano. Universidad Autónoma de Baja California, Sociedad Ictiológica Mexicana, A.C. Mexico.
* ↑ Jiménez Prado, P. i P. Béarez, 2004. Peces Marinos del Ecuador continental. Vol. 2: Guía de Especies. SIMBIOE/NAZCA/IFEA.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Nelson, J.S., E.J. Crossman, H. Espinosa-Pérez, L.T. Findley, C.R. Gilbert, R.N. Lea i J.D. Williams, 2004. Common and scientific names of fishes from the United States, Canada, and Mexico. American Fisheries Society, Special Publication 29, Bethesda, Maryland, Estats Units.
* Strømme, T., 1992. NAN-SIS: Software for fishery survey data logging and analysis. User's manual. FAO Comput. Inf. Ser. (Fish.) (4):1-103.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Neusticomys peruviensis

Neusticomys peruviensis és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. És endèmic del Perú, on viu a altituds d'entre 200 i 400 msnm. El seu hàbitat natural són els boscos primaris perennifolis per on transcorren rierols. S'alimenta d'insectes aquàtics i, possiblement, crancs. Es creu que no hi ha cap amenaça per a la supervivència d'aquesta espècie. El seu nom específic, peruviensis, significa ‘peruà’ en llatí.

## Referències

* ↑ Vivar, E.; Zeballos, H. Neusticomys peruviensis. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 30 novembre 2016.
* ↑ Entrada «Neusticomys» d'Animalia (en anglès).
# Rogier-Pathie

Rogier-Pathie, conegut també com Roger Patye o Mestre Roger (vers el 1510-1564) fou un organista i mestre de capella neerlandès.
Organista de la capella de Maria d'Habsburg, germana de Carles V, reina d'Hongria i governadora dels Països Baixos. Ocupà aquell càrrec pels anys 1538-1539. Va compondre motets, cançons i altres obres, que figuren en diverses col·leccions. En, el 1535, en documents de Maria d'Habsburg, és descrit com «Maistre Rogier Pathie, organista de la reina de França», que era Elionor d'Habsburg, germana de Maria d'Hongria. Anteriorment, però, hi ha documents de 1533 que diuen que és nomenat organista de la cort de Francesc I.
A partir de 1539, el seu nom ja no apareix com a membre de la capell, però és esmentat en altres funcions de la cort de la reina Maria. Se sap que el 1542 va reclutar un grup de cantaires per a l'emperador Carles, que el 1555 va anar a Espanya amb el governador. Aleshores era ja tresorer de la cort i entre les seves tasques, s'havia d'ocupar de reclutar cantants per a la cort o organitzar espectacles. El 1560, Felip II va nomenar-lo governador del castell d'Aranjuez. El seu treball devia estar ben retribuït perquè el 1553, ell i la seva esposa, Catarina van Bombergen, van comprar una finca.
S'han conservat algunes de les seves composicions impreses i també algunes en el manuscrit original. En les recopilacions franceses es pot trobar amb el nom de Roger Patie, Rogier Pathie i Mestre Rogier. Les primeres cançons, publicades per l'impressor francès Attaingnant, és molt probable que fossin compostes mentre era a la cort de França.
Entre els seus motets hi figura el titulat Santo tempore vobiscum, en quatre parts i entre les seves cançons n'hi ha una que porta per títol Si pur, ti guardo, molt famosa.

## Referències

* 1 2 3 4 Eitner, Rob. «Rogier-Pathie» (en alemany). Deutsche Biographie. [Consulta: 22 agost 2021].
* 1 2 3 4 Thompson, Glenda G. «Music in the Court Records of Mary of Hungary» (en anglès). Tijdschrift van de Vereniging voor Nederlandse Muziekgeschiedenis, 34, 1984, pàg. 132-173. DOI: doi.org/10.2307/939012 [Consulta: 23 agost 2021].

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 51, pàg. 1369 (ISBN 84-239-4551-0)

## Enllaços externs

* D'amours me plains, de Rogier Pathie. A: Chansons de la Renaissance (minut 42:55)Registres d'autoritat BNE (1) LCCN (1) VIAF (1) ISNI (1) SUDOC (1)
# Marxa fúnebre

Una marxa fúnebre és una marxa, en general en un to menor, en una senza misura lenta, imitant el ritme solemne d'una processó fúnebre. Algunes marxes sovint es consideren adequades per al seu ús durant els funerals i en altres ocasions tristes, sent la més coneguda la de Chopin. A més de les peces de música clàssica, en algunes processons d'Espanya, Guatemala i el Perú s'executen mentre la processó passa pels carrers de les ciutats.

## Referències

* ↑ Arthur Jacobs. La música de orquesta. Ediciones Rialp, 1990, p. 258–. ISBN 978-84-321-2694-9.
* ↑ Gerardo Ramírez Samayoa. Las marchas fúnebres cuaresmales. s.n., 2001.
* ↑ José R. Astigarraga. Un Tributo a La Máquina De Escribir: Setenta Y Tantos Años Entre Ellas. Palibrio, 23 desembre 2011, p. 107–. ISBN 978-1-4633-1475-0.
# Procurador general

El procurador general representava el rei de la Corona d'Aragó en relació amb tots els aspectes i era assessorat per un Consell de la Procuradoria.
Després d'una primera època en què les prerrogatives no eren ben definides, l'any 1309, s'establí que hi havia un únic procurador general per a tota la Corona d'Aragó i que era el successor del monarca.
A causa de la seua important funció judicial, tenia la seua pròpia cort.
En cadascun dels regnes de la Corona d'Aragó era representat pel portaveu del Procurador reial.
El nom, d'ençà del 1363, fou canviat pel de Governador general.

## Referències

* ↑ Bolòs, Jordi: Diccionari de la Catalunya medieval (ss. VI-XV). Edicions 62, Col·lecció El Cangur / Diccionaris, núm. 284. Barcelona, abril del 2000. ISBN 84-297-4706-0, plana 211.

## Vegeu també

* Lloctinent de Catalunya
# Ophthalmolycus andersoni

Ophthalmolycus andersoni és una espècie de peix de la família dels zoàrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 26,3 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 92-96.

## Hàbitat

És un peix marí i de clima polar.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes de la Península Antàrtica.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Regan C. T., 1913. The Antarctic fishes of the Scottish National Antarctic Expedition. Trans. R. Soc. Edinb. v. 49 (pt 2, núm. 2). 229-292.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Matallanas, J., 2009. Description of Ophthalmolycus andersoni sp. nov. (Pisces, Zoarcidae) from the Antarctic Ocean. Zootaxa, 2027: 55-62.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Matallanas, J., 2009.

## Bibliografia

* Anderson, M. E., 1992: Studies on the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes) of the Southern Hemisphere. VI. Review of the genus Ophthalmolycus (Regan, 1913), with description of a new species from Chile. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology Special Publication Núm. 53: 1-10.
* Anderson, M.E., 1994. Systematics and osteology of the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes). Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. 60:120 p.
* Anderson, M.E. i V.V. Fedorov, 2004. Family Zoarcidae (Swainson, 1839). Eelpouts. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (34):58.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Cerradomys subflavus

Cerradomys subflavus és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu a altituds de fins a 500 msnm a l'Argentina, Bolívia, el Brasil i el Paraguai. Els seus hàbitats naturals són els boscos humits de plana i els camps de conreu. Algunes poblacions estan amenaçades per la destrucció i fragmentació del seu medi. El seu nom específic, subflavus, significa ‘groguenc’ en llatí.

## Referències

* ↑ Percequillo, A.; Langguth, A. Cerradomys subflavus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 4 desembre 2016.
* ↑ Entrada «Cerradomys» d'Animalia (en anglès).
Espècies d'orizominis :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Família: Cricetidae ·  Subfamília: Sigmodontinae :
# Rolands Kalniņš

Rolands Kalniņš (Vecslabada, municipi de Ludza, RSS de Letònia, 9 de maig de 1922 - ?, 17 de maig de 2022) va ser un director i productor de cinema letó.

## Trajectòria

Rolands Kalniņš va néixer el 9 de maig de 1922 a Vecslabada, parròquia d'Istra, al municipi de Ludza, Letònia,, en el si d'una família de treballadors. De 1937 a 1940 va estudiar a l'Institut Estatal de Riga núm. 1. Després de la Segona Guerra Mundial va començar a treballar com a cineasta al Riga Film Studio, on va passar d'ajudant de direcció a segon director de manera instantània. Les seves pel·lícules Es visu atceros, Ričard i Elpojiet dziļi van ser retirades dels cinemes perquè es van declarar indesitjables.
Va guanyar el premi al millor guió al Festival de Cinema de Chișinău de 1967 per la seva pel·lícula Es visu atceros, Ričard. El 1980, la seva pel·lícula Saruna ar karalieni va rebre el Premi del festival nacional de cinema letó Lielais Kristaps al millor documental, i el 2005 va rebre un premi a la contribució vital. El 1991, va produir la pel·lícula Cilvēka bērns. Va fer 100 anys el 9 de maig de 2022 i va morir el 17 de maig.

## Filmografia

| Director de cinema Llargmetratges 1959 — Ilze 1960 — Vētra 1963 — Pazemē 1966 — Akmens un šķembas 1967 — Elpojiet dziļi 1970 — Karalienes bruņinieks 1972 — Ceplis 1974 — Piejūras klimats 1978 — Vīru spēles brīvā dabā 1980 — Trīs dienas pārdomām 1983 — Akmeņainais ceļš 1985 — Spēle notiks tik un tā 1987 — Ja mēs visu to pārcietīsim 1989 — Tapers 2007 — Rūgtais vīns Documentals 1963 — Man vajadzēja būt saudzīgākam 1980 — Saruna ar karalieni 1999 — Mūžīgais Fausts Curtmetratges 1963 — Tā nav slimība 1969 — Tā dejo Latvijā | Co-director 1955 — Salna pavasarī 1956 — Cēloņi un sekas 1957 — Kā gulbji balti padebeši iet 1957 — Nauris 1958 — Latviešu strēlnieka stāsts 1968 — Mērnieku laiki Director assistent 1949 — Rainis Director artístic 1977 — Puika Productor 1999 — Mūžīgais Fausts 2006 — Ardievu, divdesmitais gadsimt! |

## Referències

* ↑ «Rolands Kalniņš» (en letó). Filmas.lv. Arxivat de l'original el 2010-03-13. [Consulta: 19 abril 2010].
* ↑ «Latvian film director Rolands Kalniņš dies aged 100» (en anglès). ENG.LSM, 18-05-2022. [Consulta: 18 maig 2022].
# Ophthalmolycus conorhynchus

Ophthalmolycus conorhynchus és una espècie de peix de la família dels zoàrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 23 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu entre 3.193-3.281 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic oriental central: el Golf de Panamà.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Regan C. T., 1913. The Antarctic fishes of the Scottish National Antarctic Expedition. Trans. R. Soc. Edinb. v. 49 (pt 2, núm. 2). 229-292.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Garman, S., 1899. The Fishes. A: Reports on an exploration off the west coasts of Mexico, Central and South America, and off the Galapagos Islands ... by the U. S. Fish Commission steamer "Albatross," during 1891... Núm. XXVI. Memoirs of the Museum of Comparative Zoology v. 24: Text: 1-431, Atlas: Pls. 1-85 + A-M.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Anderson, M.E., 1994. Systematics and osteology of the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes). Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. 60:120 p.

## Bibliografia

* Anderson, M. E., 1992: Studies on the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes) of the Southern Hemisphere. VI. Review of the genus Ophthalmolycus (Regan, 1913), with description of a new species from Chile. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology Special Publication Núm. 53: 1-10.
* Anderson, M.E. i V.V. Fedorov, 2004. Family Zoarcidae (Swainson, 1839). Eelpouts. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (34):58.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Joaquim Marsillach i Lleonart

Joaquim Marsillach i Lleonart (Barcelona, 3 de març de 1859 - Caldes d'Estrac, el Maresme, 11 d'agost 1883) fou un crític musical i profund estudiós de l'obra de Wagner.

## Biografia

Fill del metge Joan Marsillach i Parera (1821-1896) i net de cirurgià, estudià medicina a Barcelona amb Josep de Letamendi (1828-1897), que també influí en la seva formació musical. Va haver d'abandonar les aules el 1877 a causa d'una malaltia pulmonar, la tisi o tuberculosi.
A causa d'aquesta malaltia, anà a Suïssa a fer una cura. Allí es familiaritzà amb la música de Richard Wagner (1813-1883). El contrast que li provocà aquesta música amb el que d'ella havia sentit a dir el portà a estudiar les seves obres i a l'anàlisi de la seva obra i vida, llavors no gaire abundants.
Anà a Alemanya a conèixer-lo personalment i allí assistí al primer festival de Bayreuth (agost de 1876). Esdevingué amic de Wagner i membre del Patronatverein del festival. Des d'aleshores es dedicà a propagar la música wagneriana a Catalunya. Segons un dels seus familiars i biògrafs, Cèsar Martinell, Marsillach era conscient que la seva vida seria curta.
L'any 1882, el seu pare Joan Marsillach va fer construir en un terreny delimitat pels carrers Copèrnic, Muntaner i Tavern una casa torre per traslladar-s'hi a viure amb el seu fill malalt Joaquim. Aquesta casa torre es trobava vora el Parc de Monterols i és coneguda popularment com a Casa àrab pel seu estil oriental.
Va morir amb tan sols vint-i-quatre anys, sense haver acabat la carrera de medicina. Els darrers dies de la seva vida els passà a la Torre Marsillach.

## Obra com a crític literari

El 1878 publicà Ricardo Wagner. Ensayo biográfico-crítico (amb un pròleg de Letamendi que tant va agradar a Richard Wagner que el va publicar en la seva revista Bayreuther Blätter el setembre de 1878) i entrà en contacte amb el seu biografiat el gener de 1878 per demanar un autògraf i un retrat, a elecció de Wagner, per incloure'l en el llibre.
És la primera obra sobre Wagner als Països Catalans; el 1881 hom en publicà, a Milà, una traducció a l'italià. El 1882 assistí a l'estrena de Parsifal. Fundà el 1870 la Sociedad Wagner, amb Felip Pedrell, Andreu Vidal Llimona, Claudi Martínez Imbert i Josep de Letamendi. El 1881 fou nomenat crític musical del diari La Renaixença i Arte y Letras, i publicà una sèrie d'articles dels quals destaquen La Historia del Lohengrin (1882), Un entreacto del Lohengrin i Peregrinación a la Meca del Porvenir. Viatjà per Itàlia, Egipte i Turquia.

## Referències

* ↑ «Naixements. 1859.Llibre 2.Foli 18.Registre núm.72.». Arxiu Municipal Contemporani de Barcelona, 03-03-1859. [Consulta: 21 gener 2020].
* 1 2 http://www.associaciowagneriana.com/diccionari.asp?parent=50&cat=60&letra=M%5BEnllaç+no+actiu%5D
* 1 2 3 4 5 Beli, Criticartt. «CRITICART: LA TORRE MARSILLACH O LA CASA ÀRAB DE L'ESCOLA MARY WARD. CAPÍTOL 1». CRITICART, 08-02-2013. [Consulta: 19 octubre 2016].
* ↑ http://www.filomusica.com/filo49/bayreuth.html
* ↑ MATA, Jordi. «Wagner i Catalunya». Sàpiens [Barcelona], núm. 129 (maig 2013), p. 52-55. ISSN 1695-2014
# Tyonek

Tyonek és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Alaska. Segons el cens del 2000 tenia 193 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Tyonek tenia 193 habitants, 66 habitatges, i 45 famílies La densitat de població era d'1,1 habitants/km².
Dels 66 habitatges en un 42,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 27,3% hi vivien parelles casades, en un 22,7% dones solteres, i en un 31,8% no eren unitats familiars. En el 30,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,92 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,42.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 37,3% tenia menys de 18 anys, un 6,7% entre 18 i 24, un 33,7% entre 25 i 44, un 17,1% de 45 a 60 i un 5,2% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 28 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 128,3 homes.
La renda mediana per habitatge era de 26.667 $ i la renda mediana per família de 29.792 $. Els homes tenien una renda mediana de 26.250 $ mentre que les dones 26.250 $. La renda per capita de la població era d'11.261 $. Aproximadament el 2,1% de les famílies i el 13,9% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «Annual Estimates of the Population for Incorporated Places in Alabama». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Tyonek». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-14. [Consulta: 16 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Tyonek». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 16 juliol 2010].
# Romanogobio antipai

Romanogobio antipai és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba al riu Danubi a Romania i Ucraïna.

## Referències

* ↑ Banarescu P. 1961. Weitere systematische Studien über die Gattung Gobio (Pisces, Cyprinidae), insbesondere im Donaubecken. Vestn. Ceskosl. Zool. Spolec. v. 25 (núm. 4). 318-346.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Naseka, A.M. i J. Freyhof, 2004. Romanogobio parvus, a new gudgeon from River Kuban, southern Russia (Cyprinidae, Gobioninae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 15(1):17-23.
* ↑ Kottelat, M. i J. Freyhof, 2007. Handbook of European freshwater fishes. Publications Kottelat, Cornol, Suïssa. 646 p.
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Page, Lawrence M. & Burr, Brooks M. (1991): Freshwater Fishes, p. 131, Houghton Mifflin, Nova York, Estats Units. ISBN 0-395-91091-9.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.