OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Glyptosternon akhtari

Glyptosternon akhtari és una espècie de peix de la família dels sisòrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima temperat.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: l'Afganistan.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ McClelland J., 1842. On the fresh-water fishes collected by William Griffith, Esq., F. L. S. Madras Medical Service, during his travels under the orders of the Supreme Government of India, from 1835 to 1842. J. Nat. Hist. Calcutta v. 2 (núm. 8). 560-589.
* ↑ «Glyptosternon akhtari». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Petr, T., 1999. Coldwater fish and fisheries in Afghanistan. p. 138-148. A: T. Petr (ed.) Fish and fisheries at higher altitudes: Asia. FAO Fish. Tech. Pap. No. 385. FAO, Roma. 304 p.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* He, S., 1996. The phylogeny of the glyptosternoid fishes (Teleostei: Siluriformes, Sisoridae). Cybium 20(2):115-159.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hora, S. L., 1923: Notes on fishes in the Indian Museum, V. On the composite genus Glyptosternon McClelland. Records of the Indian Museum (Calcutta) v. 25 (pt 1): 1-44, Pls. 1-4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Rendahl, H. i G. Vestergren, 1941: Eine neue art der gattung Glyptosternon s. str. aus dem nordöstlichen Birma. Zoologischer Anzeiger v. 133 (núms. 9/10): 213-214.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Mesquita Ali-Gazi Pașa

La mesquita Ali-Gazi Pașa o la mesquita Babadag és un monument arquitectònic històric i religiós situat al centre de Babadag, que data del segle XVII. La mesquita, construïda el 1609 o el 1610, va ser construïda amb pedra facetada, de planta rectangular, amb un porxo monumental sobre arcs i un minaret de més de 20 metres d'alçada.
L'edifici, situat al carrer Geamiei núm. 2, està registrat a la llista de monuments històrics del comtat de Tulcea amb el codi LMI TL-II-mA-06000.

## Històric

Dobrogea va formar part de l'Imperi Otomà durant gairebé cinc-cents anys abans de formar part dels principats romanesos (després de la guerra d'independència del 1877 al 1878). Per tal de rastrejar i coordinar millor les tropes militars en els enfrontaments amb l'Imperi rus, la residència del pașa dobrogeu (general de l'exèrcit) es va traslladar a Babadag (des de Silistra). Així, a Babadag, Ali-Gaza Pașa va ordenar erigir una bella mesquita, la mesquita Ali-Gazi Pașa.
La mesquita es va construir a la dècada de 1610. No obstant això, no se sap si va ser l'any en què va començar la seva construcció o l'any en què es va acabar. Com el seu nom indica, va ser construït pel general Ali Gaza-Pașa. La mesquita va patir un incendi durant la guerra russo-turca.
La mesquita va funcionar com a museu fins al 1989. Entre el 1990 i el 1999 va ser restaurada per una fundació de Turquia, que la va deixar igual a la seva antiga glòria. A l'interior hi ha algunes de les decoracions tallades en fusta més boniques d'Europa i catifes perses de centenars d'anys portades de Turquia.

## Referències

* ↑ Geamia turceasca si Mormantul lui Ali Gaza-Pasa - Babadag Arxivat 2017-09-17 a Wayback Machine. 20 iunie 2013
* 1 2 Moscheea Babadag (Geamia Ali-Gazi Pașa)
* ↑ Reședința pașei a fost mutată la Babadag, iar Gazî Ali Pașa ordonă ridicarea unei frumoase moschei în Babadag. 13 aprilie 2015
* ↑ Moscheea lui Ali Gaza-Pașa din Babadag Arxivat 2013-06-21 a Wayback Machine. 20 iunie 2013.
* ↑ Pagina Geamia Gazi Ali Pașa – Babadag (1610) Arxivat 2013-08-07 a Wayback Machine.. Pagină accesată pe 20 iunie 2013.

## Bibliografia

* Cristian Brăcăcescu: Les finestres. Minarets al cel de Dobrogea, Editorial Igloopatrimoniu, 2012, fotos Șerban Bonciocat, Estudi introductori de la prof. Univ. dr. Mihai Maxim, turòleg, director del Centre d'Estudis Turcs "Dimitrie Cantemir" de la Universitat de Bucarest.
# Glyptothorax davissinghi

Glyptothorax davissinghi és una espècie de peix de la família dels sisòrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Distribució geogràfica

Es troba a Kerala (Índia).

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Blyth E. 1860. Report on some fishes received chiefly from the Sitang River and its tributary streams, Tenasserim Provinces. J. Asiatic Soc. Bengal v. 29 (núm. 2). 138-174.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Glyptothorax interspinalum

Glyptothorax interspinalum és una espècie de peix de la família dels sisòrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10,6 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Xina, Laos i el Vietnam.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Blyth E. 1860. Report on some fishes received chiefly from the Sitang River and its tributary streams, Tenasserim Provinces. J. Asiatic Soc. Bengal v. 29 (núm. 2). 138-174.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Chu, X. i T. Mo 1999: Sisoridae. p. 114-181. A X.-L. Chu, B.-S. Cheng i D.-Y. Dai (Eds). Faunica Sinica. Osteichthyes. Siluriformes. Science Press, Beijing. i-vii + 1-230.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Glyptothorax lampris

Glyptothorax lampris és una espècie de peix de la família dels sisòrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 12,1 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les conques dels rius Chao Phraya i Mekong, i sud-est de Tailàndia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Blyth E. 1860. Report on some fishes received chiefly from the Sitang River and its tributary streams, Tenasserim Provinces. J. Asiatic Soc. Bengal v. 29 (núm. 2). 138-174.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Hàmster

Els hàmsters (Cricetus) són un gènere de rosegadors de la família dels cricètids. El seu únic representant vivent és l'hàmster comú, que té un àmbit de distribució molt extens a Euràsia, però s'han trobat restes fòssils d'altres espècies, que visqueren a Europa i l'Àsia central fa milions d'anys. Es tracta de l'únic gènere de la subfamília dels cricetinis (Cricetini). El nom genèric Cricetus significa ‘hàmster’ en llatí.

## Referències

* 1 2 Entrada «Cricetus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Entrada «Cricetus» d'Animalia (en anglès).
# Epigonus angustifrons

Epigonus angustifrons és una espècie de peix pertanyent a la família dels epigònids.

## Morfologia

Pot arribar a fer 35,8 cm de llargària màxima. 8 espines a l'aleta dorsal. Opercle sense espines. Dents presents a la llengua. La darrera espina de la primera aleta dorsal està unida per una membrana a la penúltima espina.

## Hàbitat

És un peix marí, mesobentònic-pelàgic i batidemersal que viu entre 150 i 880 m de fondària sobre el fons marí principalment.

## Distribució geogràfica

Es troba a les cadenes de muntanyes submarines que hi ha a l'Índic meridional.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Rafinesque C. S., 1810. Indice d'ittiologia siciliana; ossia, catalogo metodico dei nomi latini, italiani, e siciliani dei pesci, che si rinvengono in Sicilia disposti secondo un metodo naturale e seguito da un appendice che contiene la descrizione de alcuni nuovi pesci sicilian. Messina. Indice Ittiol. Sicil. . 1-70.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Abràmov, A. A. & Manilo. L. G., 1987. Epigonus angustifrons sp. n., a new cardinal fish (Perciformes, Apogonidae) from submarine mountain ridges in the subtropical zone of the Indian Ocean. Byulleten Moskovskogo Obshchestva Ispytatelei Prirody Otdel Biologicheskii (Bulletin of the Moscow Society of Naturalists Biological Series) v. 92 (núm. 2): 45-48.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Abràmov, A.A., 1992. Species composition and distribution of Epigonus (Epigonidae) in the world ocean. J. Ichthyol. 32(5):94-108.
* ↑ Abràmov, A.A., 1992.
* ↑ Abràmov, A.A., 1991. Age and growth of two species of bigeyes, Epigonus angustifrons and Epigonus elegans, from the Indian and Pacific Oceans. J. Ichthyol. 31(2):125-131.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Fronte Obreira Galega

Fronte Obreira Galega és una organització política gallega. Es va formar l'any 2010 amb antics militants procedents del món sindical, fonamentalment de la Confederación Intersindical Galega (CIG) i del Bloc Nacionalista Gallec (BNG), del qual en fou inicialment un corrent intern.
Compta amb una diputada al parlament gallec, Chelo Martínez. Els seus màxims dirigents són Miguel Anxo Malvido, coordinador nacional, i Tino Álvarez, portaveu nacional de la formació.
En 2012 va ser un dels partits que van fundar ANOVA-Irmandade Nacionalista; tanmateix, en setembre de 2014 anuncià la seva sortida d'Anova.

## Referències

* ↑ Fronte Obreira Galega será nueva corriente en el BNG Arxivat 2014-11-01 a Wayback Machine., El Correo Gallego, 21 de juliol de 2010.
* ↑ Fronte Obreira Galega se presenta en Vigo como una nueva corriente del nacionalismo, La Voz de Galicia, 21 de juliol de 2010.
* ↑ Alternativa Galega coloca de número dos por Pontevedra a una sindicalista despedida de Povisa, La Voz de Galicia, 18 de setembre de 2012.
* ↑ FOGA, con 50 militantes, será el partido más minoritario en el Parlamento, La Voz de Galicia', 13 d'octubre de 2012.
* ↑ Anova pierde a FOGA, uno de los tres partidos que la forman, La Voz de Galicia, 13 de setembre de 2014.
# Lycodes microlepidotus

Lycodes microlepidotus és una espècie de peix de la família dels zoàrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima temperat i demersal que viu entre 100-396 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a la mar d'Okhotsk.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Reinhardt J. C. H., 1831. (Bidrag til vor Kundskab om Grönlands Fiske). Pp. 18-24. A: H. C. Örsted. Overs. Kgl. Danske Vidensk. Selsk. Forhand. (Kjøbenhavn) 1830-31. 1-40.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Schmidt, P. Yu, 1950. Fishes of the Sea of Okhotsk [= Ryby Okhotskogo morya]. Transactions of the Pacific Committee Acad. Sci. U.S.S.R. v. 6: 1-370, Pls. 1-20.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Acadèmia Russa de les Ciències, 2000. Catalog of vertebrates of Kamchatka and adjacent waters. 166 p.

## Bibliografia

* Anderson, M.E., 1994. Systematics and osteology of the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes). Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. 60:120 p.
* Anderson, M.E. i V.V. Fedorov, 2004. Family Zoarcidae (Swainson, 1839). Eelpouts. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (34):58.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Knipowitsch, N., 1906: Ichthyologische Untersuchungen im Eismeer. I. Lycodes und Lycenchelys. Mémoires de l'Académie Impériale des Sciences de St. Petersbourg v. 19 (núm. 1): 1-130, 1 pl.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Smitt, F. A., 1900: On the genus Lycodes. Annals and Magazine of Natural History (Series 7) v. 5 (núm. 25): 56-58.
* Smitt, F. A., 1901: On the genus Lycodes. Bihang till Kongl. Svenska vetenskaps-akademiens handlingar. Estocolm, Suècia. v. 27 (núm. 4): 1-45, 1 pl.
* Taranetz, A. Ya. i A. Andriashev, 1935: Vier neue Fishcarten der Gattung Lycodes Reinh. aus dem Ochotskischen Meer. Zoologischer Anzeiger v. 112 (núms. 9-10): 242-253.
* Vladykov, V. D. i J.-L. Tremblay, 1936: Nouvelles espèces de Lycodes (Pisces, Zoarcidae) du Saint-Laurent et revision de toutes les espèces du même genre de l'Atlantique Occidental. Fauna et flora laurentianae, Station Biologique du Satin-Laurent. Quebec, Canadà. Núm. 1: 1-45, Pls. 1-7.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Metamorfosis simfòniques sobre temes de Weber

Metaforfosis simfòniques sobre temes de Weber és una obra per a orquestra composta per Paul Hindemith l'any 1943.
La idea de compondre una obra basada en la música de Carl Maria von Weber va ser suggerida a Hindemith pel coreògraf i ballarí Léonide Massine, amb la intenció que Hindemith hi creara un ballet. Després d'estudiar la música de Weber, Hindemith va tenir l'ocasió d'assistir a una representació d'un ballet de Massine, però no li va agradar. Així que va compondre una obra exclusivament de concert.
Les Metamorfosis simfòniques contenen quatre moviments:
* Allegro
* Scherzo (Turandot): Moderato - Vivo
* Andantino
* Marxa
Els temes els va prendre de la música incidental que Weber va escriure per a una obra de teatre de Carlo Gozzi, basada en la mateixa llegenda de Turandot que posteriorment inspiraria l'òpera Turandot de Giacomo Puccini. Hindemith i la seua muller solien interpretar l'obra de Weber per a piano a quatre mans i Hindemith també va usar temes d'aquestes obres poc conegudes -- Op. 60/4 (primer moviment) (núm. 253 en el catàleg Jähns de les obres de Weber), Op. 10/2 (tercer moviment) (J. 10), i material d'altres dos duets per a piano Op. 60/2 i 60/7 (J. 242 i 265) per a temes dels altres moviments. Els duets per a piano de Weber van ser compostos al voltant de 1801 i 1818-9, i la seua música per a Turandot l'any 1809.
L'obra va ser estrenada el 20 de gener de 1944 a Nova York, sota la direcció d'Artur Rodziński.

## Referències

* Notes del Programa d'un concert de la Salisbury Symphony Orchestra Arxivat 2007-09-30 a Wayback Machine.
# Glyptothorax major

Glyptothorax major és una espècie de peix de la família dels sisòrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 14,4 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la conca del riu Mekong, Malàisia i Borneo.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Blyth E. 1860. Report on some fishes received chiefly from the Sitang River and its tributary streams, Tenasserim Provinces. J. Asiatic Soc. Bengal v. 29 (núm. 2). 138-174.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Rainboth, W.J. 1996. Fishes of the Cambodian Mekong. FAO Species Identification Field Guide for Fishery Purposes. FAO, Roma, Itàlia. 265 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Cricetulus alticola

Cricetulus alticola és una espècie de mamífer rosegador de la família dels cricètids. Viu a la Xina, l'Índia i el Nepal. Els seus hàbitats naturals són els boscos de coníferes, els bedollars, les estepes desèrtiques, els matollars, els prats pantanosos i els prats d'altiplà. Es desconeix si hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie. El seu nom específic, alticola, significa ‘habitant de les parts altes' en llatí.

## Referències

* ↑ Molur, S. Cricetulus alticola. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 29 març 2016.
* ↑ Entrada «Cricetulus» d'Animalia (en anglès).
# Nicola de Giosa

Nicolo de Giosa (Bari, Itàlia, 3 de maig de 1819 - 7 de juliol de 1885) fou un compositor, director d'orquestra i flautista italià. Va començar estudiar la flauta amb el seu germà Giuseppe.
Va estudiar composició al Conservatorio di San Pietro a Majella a Nàpols amb Francesco Ruggi, Nicola Zingarelli i Gaetano Donizetti. Va tenir un conflicte amb Saverio Mercadante, el director del Conservatori, i va haver d'abandonar els estudis sense acabar. Tot i això, poc després el 1945 va tenir un primer èxit amb l'òpera buffa La casa degli artisti al Teatro Nuovo de Nàpols.
Giosa és cèlebre per les seves òperes còmiques, Don Checco i Napoli di Carnavale. També excel·lí en el gènere de les melodies i romances. El seu àlbum o col·lecció de romances titulat Aure Partenopee, és considerat com una vertadera obra mestra.
Tot i tenir alumnes (entre ells Niccolò van Westerhout), va portar un mísera existència i morí després de perdre la raó al manicomi de Bari el 7 de juliol de 1885.

## Obres

A més de les citades, va compondre altres òperes que no tingueren tant d'èxit, són:
* La casa degli artisti:
* Elvina:
* Folco d'Arles: òpera seriosa.
* Guido Colmar:
* Un gelosos e la sua vedova:
* Ascanio:
* L'arrivo del signor Zio:
* Isella la modista:
* Il marito della vedova:
* Il Pipistrello:

## Referències

* ↑ «Giosa, Nicola de». A: Enciclopèdia Espasa (en castellà). Volum núm. 26, p. 149. ISBN 84-239-4526-X.
* ↑ Antolini, Bianca Maria. «De Giosa, Nicola». A: Dizionario Biografico degli Italiani (en italià). Volume 36. Roma: Treccani, 1998.
* ↑ Edita SARPE, Gran Enciclopèdia de la Música Clàsica, vol. IV, pàg. 1573. (ISBN 84-7291-226-4)
# Léon Melchissédec

Léon Melchissédec (Clarmont d'Alvèrnia, 7 de maig de 1843 - Neuilly-sur-Seine, 23 de març de 1925) fou un baríton francès que cantà al teatre de l'Òpera Còmica de París des de 1866 fins al 1877, i a l'Òpera des de 1879 fins al 1892, figurant entre els professors del Conservatori des de 1894.

## Referències

* ↑ «Archives des Hauts de Seine, commune de Neuilly-sur-Seine, acte de décès» (en francès) p. 49, 1925. Arxivat de l'original el 14 de juliol 2019. [Consulta: 15 juliol 2019].
* ↑ «Melchissédec, Léon». A: Enciclopèdia Espasa (en castellà). Volum núm. 34, p. 416. ISBN 84 239-4534-0.
# MeteoGalicia

MeteoGalicia, també conegut com a Unitat d'Observació i Predicció Meteorològica de Galícia, és un organisme depenent de la Conselleria de Medi Ambient, Territori i Infraestructures de la Xunta de Galícia. Va néixer l'any 2000 fruit d'un conveni entre la Conselleria de Medi Ambient de la Xunta de Galícia i la Universitat de Santiago de Compostel·la. La seva seu es troba a Santiago de Compostel·la, a la rua Roma núm. 6. Té com a objectius principals la realització d'una predicció meteorològica per a Galícia i l'explotació i manteniment de la xarxa d'observació meteorològica i climatològica de la Xunta de Galícia. Amb l'objectiu de millorar i optimitzar el seu funcionament, MeteoGalicia s'estructura en quatre àrees principals: predicció operativa, predicció numèrica, visualització i climatologia. De la mateixa manera, MeteoGalicia desenvolupa models meteorològics, oceanogràfics i d'onatge a molt alta resolució per a millorar les seves prediccions meteorològiques.

## Referències

* 1 2 «Unidad de Observación y Predicción Meteorológica (MeteoGalicia)». Pàgina de Serveis de la Universitat. Universitat de Santiago de Compostel·la. [Consulta: 6 febrer 2014].
* ↑ Prieto, Sara «Meteogalicia podrá predecir el tiempo cada media hora». El Correo Gallego, 10-07-2010 [Consulta: 6 febrer 2014]. Arxivat 1 de març 2014 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Portal oficial de MeteoGalicia (castellà)(gallec)