OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cine Mistral

El Cine Mistral fou una sala d'exhibició cinematogràfica ubicada en el núm. 33 del carrer de Calàbria de Barcelona, inaugurada l'any 1934. El mes de juny de 1966 es va convertir en Cinerama Waldorf
El cinema Mistral tenia una capacitat de 1.750 localitats. Va ser construït per l'arquitecte Antoni Ferrer. El cinema es deia així per proximitat a l'Avinguda Mistral, del barri; de fet s'anunciaba l'adreça com "Avenida Mistral, esquina calle Calabria".
La inauguració del cinema Mistral va ser el 8 de desembre de 1934 amb un acte inaugural que va congregar membre de les autoritats, premsa i representants del món cinematogràfic. Les primeres projeccions van ser El ídolo de las mujeres, Guerra de valses i Tratado secreto.
Al juny de 1936 va incorporar -com a sistema experimental- el sistema de cinema sonor en relleu que a posterior seria conegut com a Dolby.
Com a conseqüència de l'esclat i el desenvolupament de el cinema va tancar les portes. Un cop finalitzat el conflicte es van reiniciar la seva activitat amb la projecció de pel·lícules com: El milagro de la fe i Los tres lanceros bengalíes.
Durant la dècada dels cinquanta i seixanta es va considerar com a lloc de lleure per excel·lència pel veïnat. Llavors s'incentiva la projecció d'èxits cinematogràfics de forma compartida amb altres sales de cinema barcelonines. Com va fou el cas de la projecció de la pel·lícula Kermesse fantàstica amb el cinema Alexandra. Així com les sessions destinades a pel·lícules amb gran èxit de cartellera com ara: El Conde de montecristo i Canción de Cuna.
L'última sessió va ser el 25 de desembre de 1962 amb la projecció de Canción de juventud y La venganza de Hercules. Com a conseqüència de la gran nevada i dels desperfectes en la part del sostre va ser tancat. En el mateix espai es va instal·lar el cinerama Waldorf.

## Referències

* ↑ Moncho, Paco. «Barcelona - Cine Mistral». Prospectos de cine de Paco Moncho. Paco Moncho. [Consulta: 1r febrer 2023].
* 1 2 3 4 Lahuerta Melero, Roberto. Barcelona tuvo cines de barrio (en castellà). Barcelona: Temporae, 2005, p. 226.
* ↑ Munsó Cabús, Joan. Els Cinemes de Barcelona. Barcelona: Proa : Ajuntament de Barcelona, 1995, p. 186. ISBN 8482560638.
# Cine Versalles

El Cine Versalles va ser un sala d'exhibició cinematogràfica ubicada en el núm. 463 del carrer de Mallorca de Barcelona. Va obrir les portes l'any 1928 i les va tancar l'any 1982. Posteriorment, l'espai es va convertir en una discoteca amb el nom de Sala Barçalles i des de 1997 en una llar d'avis.

## Referències

* ↑ Memorias de un cinéfilo de barrio XII y último: mis otros cines de barrio
* ↑ CINE VERSALLES. Castillejos 256. (1927-1986)
* ↑ BARÇALLES. Discoteca. (1990-1997)
* ↑ Cine Versalles a literatuya.com
* ↑ «Discotecas para el recuerdo: BARÇALLES. Discoteca. (1990-1997)». Arxivat de l'original el 2017-01-04. [Consulta: 3 gener 2017].
# Cinodòntids

Els cinodòntids (Cynodontidae) són una família de peixos actinopterigis d'aigua dolça i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Segons l'espècie, poden arribar als 65 cm de llargària.
* Tenen dents canines allargades i ben desenvolupades que les fan servir per menjar altres peixos.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: des de Veneçuela, Colòmbia i les conques dels rius Orinoco i Amazones fins a les del Paranà, Paraguai i Uruguai. N'hi ha restes fòssils a l'Argentina però, actualment, són absents d'aquest país.

## Gèneres i espècies

* Cynodon (Agassiz, 1829)
** Cynodon gibbus (Agassiz, 1829)
** Cynodon meionactis (Géry, Le Bail & Keith, 1999)
** Cynodon septenarius (Toledo-Piza, 2000)
* Gilbertolus (Eigenmann, 1907)
** Gilbertolus alatus (Steindachner, 1878)
** Gilbertolus atratoensis (Schultz, 1943)
** Gilbertolus maracaiboensis (Schultz, 1943)
* Hydrolycus (Müller & Troschel, 1844)
** Hydrolycus armatus (Jardine & Schomburgk, 1841)
** Hydrolycus scomberoides (Cuvier, 1819)
** Hydrolycus tatauaia (Toledo-Piza, Menezes & Santos, 1999)
** Hydrolycus wallacei (Toledo-Piza, Menezes & Santos, 1999)
* Rhaphiodon (Agassiz, 1829)
** Rhaphiodon vulpinus (Agassiz, 1829)
* Roestes (Günther, 1864)
** Roestes itupiranga (Menezes & Lucena, 1998)
** Roestes molossus (Kner, 1858)
** Roestes ogilviei (Fowler, 1914)

## Referències

* ↑ Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* ↑ «Cynodontidae (Family)» (en anglès). ZipcodeZoo.com. Arxivat de l'original el 24 de juny 2009. [Consulta: 21 novembre 2009].
* ↑ Spix J. B. von & Agassiz L., 1829-1831. Selecta genera et species piscium quos in itinere per Brasiliam annos MDCCCXVII-MDCCCXX jussu et auspiciis Maximiliani Josephi I.... colleget et pingendso curavit Dr J. B. de Spix.... Monachii. Selecta Piscium Brasiliam. Part 1: i-xvi + i-ii + 1-82, Pls. 1-48
* ↑ Eigenmann C. H. & Ogle F., 1907. An annotated list of characin fishes in the United States National Museum and the Museum of Indiana University, with descriptions of new species. Proceedings of the United States National Museum v. 33 (núm. 1556). 1-36.
* ↑ Müller J. & Troschel F. H., 1844. Synopsis generum et specierum familiae Characinorum. (Prodromus descriptionis novorum generum et specierum). Arch. Naturgeschichte v. 10 (pt 1). 81-99 + Zu pag. 99 (plegable).
* ↑ Spix J. B. von & Agassiz L., 1829-1831. Selecta genera et species piscium quos in itinere per Brasiliam annos MDCCCXVII-MDCCCXX jussu et auspiciis Maximiliani Josephi I.... colleget et pingendso curavit Dr J. B. de Spix.... Monachii. Selecta Piscium Brasiliam. Part 1: i-xvi + i-ii + 1-82, Pls. 1-48.
* ↑ Günther, A., 1864. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the Physostomi, containing the families Siluridae, Characinidae, Haplochitonidae, Sternoptychidae, Scopelidae, Stomiatidae in the collection of the British Museum. Cat. Fishes v. 5: i-xxii + 1-455.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
# Ciprinodontiformes

Els ciprinodontiformes (Cyprinodontiformes) són un ordre de peixos osteïctis que viuen en aigües dolces i salabroses, rarament a les salades.

## Morfologia

* Són de petites dimensions i fisoclists.
* Boca obliqua.
* Les aletes tenen radis tous; les ventrals són abdominals o manquen, la dorsal és única, i la caudal, homocerca.
* Solen presentar un dimorfisme sexual marcat, i els mascles són més acolorits i més petits que les femelles.
* Moltes espècies són ovípares, i unes altres, vivípares; en aquestes, el mascle és proveït d'un òrgan copulador.

## Alimentació

Són carnívors, fitòfags o bé omnívors, i mengen especialment larves de dípters, la qual cosa els fa ser importants elements reguladors de les plagues de mosquits.

## Distribució geogràfica

Són molt abundants a les aigües continentals i als estuaris d'Àfrica, d'Àsia i d'Amèrica, i són estesos també, naturalment o per acció directa de l'ésser humà, en moltes altres regions. A les aigües salobres dels Països Catalans n'hi ha dues espècies molt importants perquè són endèmiques: el fartet i el samaruc.

## Famílies

* Anablepidae
* Aplocheilidae
* Cyprinodontidae
* Fundulidae
* Goodeidae
* Poeciliidae
* Profundulidae
* Rivulidae
* Valenciidae

## Observacions

Molts d'ells són molt vistosos com a peixos d'aquari.

## Referències

* ↑ Llorente, Gustavo: Els vertebrats de les zones humides dels Països Catalans. Editorial Pòrtic, S.A. Col·lecció Conèixer La Natura, núm. 6, plana 39. Desembre del 1988, Barcelona. ISBN 84-7306-354-6
* ↑ BioLib (anglès)

## Enllaços externs

* FishBase (anglès)
* The Taxonomicon (anglès)
# Cirene (filla d'Hipseu)

Segons la mitologia grega, Cirene (en grec antic: Κυρήνη) fou una filla d'Hipseu, rei dels làpites, que la nàiade Creüsa, filla d'Ocèan i de Gea havia engendrat amb el déu-riu Peneu. La seva mare era la nimfa Trica.
Cirene portava una vida lliure i salvatge pels boscos del Pindos, on guardava els ramats del seu pare contra els atacs de les feres. Un dia va atacar sense armes un lleó, i lluitant contra ell, el va domar. Apol·lo va veure aquesta proesa i se'n va enamorar. Va anar a veure al centaure Quiró per ensenyar-li la noia i per saber de la seva identitat. La va raptar amb el seu carro d'or, la portà mar enllà fins a Líbia i va unir-se amb ella en un palau d'or. Li concedí una part del territori, la regió que des d'aleshores porta el seu nom, la Cirenaica. De les seues relacions amb Apol·lo nasqué Aristeu, que va ser educat per les Hores i per la seva àvia Gea.
Aquesta forma de la llegenda ens és transmesa per Píndar, que es remunta a un poema perdut d'Hesíode. Versions posteriors explicaven que Cirene, després d'arribar a Líbia portada per Apol·lo, va rebre el reialme "de Cirene" de mans del rei de Líbia Eurípil, fill de Posidó. Un lleó assolava el país, i Eurípil va prometre una part del seu regne a que eliminés la fera. Cirene ho va aconseguir, i fundà la seva ciutat, Cirene. En aquesta versió, Cirene, a més d'Aristeu, té un altre fill, Antuc.
Hi ha diverses variants de la vida de Cirene. De vegades no ve directament de Tessàlia, sinó que passa un temps a Creta. Altres tradicions expliquen que Apol·lo es va unir a ella en forma de llop (hi ha un culte a Apol·lo Liceu). Virgili explica a les Geòrgiques l'episodi d'Aristeu i diu que Cirene era una nimfa de les aigües que viu sota el riu Peneu, a la gruta subterrània on es troben els rius abans de sorgir a la terra. No fa cap al·lusió a la seva anada a Líbia.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 108. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 52. (El Cangur / Diccionaris, núm. 209). ISBN 84-297-4146-1
# Ciril Franquet i Bertran

Cirilo Franquet Bertrán (La Serra d'en Galceran, 1809 — Barcelona, 28 d'abril de 1870) va ser un polític liberal espanyol.

## Ressenya biogràfica

Nascut a la Serra d'en Galceran en una família d'orígens tarragonins, va casar en 1836 amb María Luisa Dara Zamora (Saragossa, 1807 - Tortosa, 1888), filla dels barons de Purroy. Aquest mateix any va ser elegit diputat per la província de Tarragona. Va cursar baixa a la fi de 1837.
Va ser nomenat cap polític de la província de Tarragona en 1840, exercint el govern provincial fins a 1843. Aquest mateix any va ser destinat a la prefectura política de la província de Saragossa el 21 de juny. Va prendre possessió del càrrec el dia 27 de juny, exercint fins al 3 d'agost de 1843. Durant la seva estada a Saragossa va ser pare de José Franquet Dara.
En 1846 va ser elegit de nou diputat, tant pel districte de Tarragona com pel de Gandesa, triant exercir el primer escó. Va ser diputat fins a 1850.
En 1854, durant el Bienni Progressista, va ser nomenat governador civil de la província de València (1854) i posteriorment traslladat a la de Barcelona en 1854 després del conflicte de les selfactines. Va dimitir en 1855, i fou elegit novament diputat per la província de Tarragona. Va exercir de diputat fins al final del Bienni Progressista en 1856.
En 1859 va ser nomenat part d'una comissió ministerial per a analitzar la legislació hidràulica. Franquet seria al costat de Rafael Rodríguez de Cepeda un dels principals líders de la comissió, fins al punt que sovint se li atribueix a Franquet la paternitat de la resultant llei d'aigües finalment resultant en 1866. Altres autors assenyalen no obstant això diferències entre les visions de Franquet i Cepeda, notant la diferència entre el projecte Franquet de 1860 i el de Cepeda de 1861 i matisant l'aportació de Franquet.

## Referències

* ↑ «Registre de defuncions. Any 1870. Registre núm. 2618. (pdf pàg. 11)» (en castellà). Arxiu Municipal Contemporani de Barcelona, 28-04-1870. [Consulta: 30 març 2024].
* 1 2 3 4 5 Fitxa en la web del Congrés dels Diputats.
* 1 2 3 Sánchez Lecha, Alicia. Los presidentes de la Diputación Provincial de Zaragoza (1813-1999). Diputación Provincial de Zaragoza, 1999, p. 216.
* ↑ Martín-Retortillo Baquer, 1960, p. 22.
* ↑ Martín-Retortillo Baquer, 1960, p. 24.
* ↑ Martín-Retortillo Baquer, 1960, p. 27-28.
* ↑ Martín-Retortillo Baquer, 1960, p. 30-31.

## Bibliografia

* Martín-Retortillo Baquer, Sebastián «La elaboración de la ley de aguas de 1866». Revista de administración pública, 32, 1960.
* SÁNCHEZ LECHA, Alicia, 175 años de historia de las Diputaciones Provinciales, Diputación Provincial de Zaragoza, 2008, 57 pp.

## Enllaços externs

* Article a Ilercavònia, wiki de Fandom-Wikia
# Ciro Pinsuti

Ciro Pinsuti (Sinalunga, (Siena) 9 de maig de 1828 – Florència (Toscana)10 de març de 1888) fou un compositor italià.
Sent Pinuti encara molt jove, l'anglès Henry Drummond se l'emportà amb ell a Londres, on el va fer estudiar piano i violí; el 1845 Pinsuti tornà al seu país, on llavors ingressà en el Liceu filharmònic; llavors fou deixeble de Rossini. A partir de 1848 tornà a residir a Anglaterra, i a Newcastle fundà una societat musical; des de 1856 fou professor de cant de la Royal Academy of Music, però ja anteriorment havia assolit celebritat en l'ensenyament d'aquell art. En aquesta última institució va tenir entre d'altres alumnes Janet Monach Patey, o l'escocesa Sarah Edith Wynne.
Els últims anys de la seva vida els passà a Itàlia, on feu representar les seves òperes Il mercante di Venezia (estrenada a Bolonya el 1873). Mattia Corvino (estrenada a Milà el 1877), i Margherita (estrenada a Venècia el 1882). A més, va compondre, música vocal i instrumental, passant de 200 les obres que dona a imprimir. En el gènere religiós se li deu Te Deum, escrit per a celebrar l'annexió de la Toscana amb Itàlia.
Va pertànyer a l'Acadèmia Filharmònica de Roma, des de l'edat d'onze anys, i altres corporacions. El teatre de la seva població porta el seu nom.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 44, pàg. 1084 (ISBN 84-239-4544-8)
* 1 2 * Edita Enciclopèdia Espasa, vol. 42, pàg. 763. (ISBN 84-239-4542-1)
# Cirrhinus molitorella

Cirrhinus molitorella és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 55 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Xina i el Vietnam (incloent-hi el riu Mekong).

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Singhanouvong, D., C. Soulignavong, K. Vonghachak, B. Saadsy i T.J. Warren, 1996. The main dry-season fish migrations of the Mekong mainstream at Hat Village, Muang Khong District, Hee Village, Muang Mouan District and Hatsalao Village, Paxse. Indigenous Fishery Development Project, Fisheries Ecology Technical Report núm. 3. Lao People's Democratic Republic. 130 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Roberts, T.R., 1997. Systematic revision of the tropical Asian labeon cyprinid fish genus Cirrhinus, with descriptions of new species and biological observations on C. lobatus. Nat. Hist. Bull. Siam Soc. 45:171-203.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Cirrhitus

Cirrhitus és un gènere de peixos pertanyent a la família dels cirrítids.

## Descripció

* Cos gens comprimit.
* Cap gros i rom.
* Dents als costats del sostre de la boca.
* Marge superior del preopercle finament serrat o llis.
* Espines sense osques profundes entre elles.
* 12 files irregulars d'escates petites a les galtes.
* 2 espines al marge de l'opercle.
* Aleta dorsal amb 11-12 radis tous.
* Escates llises.

## Taxonomia

* Cirrhitus albopunctatus (Schultz, 1950)
* Cirrhitus atlanticus (Osório, 1893)
* Cirrhitus pinnulatus (Forster, 1801)
* Cirrhitus rivulatus (Valenciennes, 1846)

## Referències

* ↑ Lacépède, B. G. E., 1803. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 5: i-lxviii + 1-803 + index, Pls. 1-21.
* ↑ «Entrada a uBio» (en anglès). [Consulta: 8 abril 2020].
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Schultz, L. P., 1950. Three new species of fishes of the genus Cirrhitus (family Cirrhitidae) from the Indo-Pacific. Proceedings of the United States National Museum v. 100 (núm. 3270): 547-552.
* ↑ Osório, B., 1893. Estudos ichthyologicos ácerca de fauna dos dominios portuguezes na Africa. 3a nota. Peixes maritimos das ilhas de S. Thomé, do Principe e ilhe das Rolas. Jornal do Sciências Mathemáticas, Physicas e Naturaes, Lisboa (Ser. 2) v. 3 (núm. 10): 136-140.
* ↑ Bloch, M. E. & Schneider, J. G., 1801. M. E. Blochii, Systema Ichthyologiae iconibus cx illustratum. Post obitum auctoris opus inchoatum absolvit, correxit, interpolavit Jo. Gottlob Schneider, Saxo. Berolini. Sumtibus Auctoris Impressum et Bibliopolio Sanderiano Commissum. M. E. Blochii, Systema Ichthyologiae.: i-lx + 1-584, Pls. 1-110.
* ↑ Valenciennes, A., 1846. Table + Ichthyology Pls. 1-10. A: A. du Petit-Thouars. Atlas de Zoologie. Voyage autour du monde sur la frégate "Vénus," pendant les années 1836-1839. Voyage autour du monde sur la frégate "la Vénus", pendant les années 1836-1839.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)

## Enllaços externs

* CalPhotos (anglès)
# Cirripectes alleni

Cirripectes alleni és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6,5 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix marí de clima subtropical i associat als esculls de corall que viu entre 3-15 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al nord-oest d'Austràlia.

## Referències

* ↑ Swainson W., 1839. The natural history and classification of fishes, amphibians, & reptiles, or monocardian animals. Londres. Nat. Hist. & Class. v. 2. i-vi + 1-448.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 «Cirripectes alleni» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Allen, G.R., 1997. The marine fishes of tropical Australia and south-east Asia. Western Australian Museum, Perth, Austràlia Occidental. 292 p.
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Myers, R.F., 1991. Micronesian reef fishes. Second Ed. Coral Graphics, Barrigada, Guam. 298 p.

## Bibliografia

* Fukao, R., 1984: Review of Japanese fishes of the genus Cirripectes (Blenniidae) with description of a new species. Japanese Journal of Ichthyology v. 31 (núm. 2): 105-121.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Schultz, L. P., 1941: The species of Cirripectes Swainson and a new genus of blennioid fishes from the tropical Pacific. Copeia 1941 (núm. 1): 17-20.
* Springer, V.G., 1986. Blenniidae. p. 742-755. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Springer, V.: Blennies. Planes 214-217 a W.N. Eschmeyer, J. R. Paxton, editors. Encyclopedia of Fishes – 2a edició, San Diego, Califòrnia: Academic Press. Any 1994.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
* Williams, J. T., 1986: Phylogenetic relationships and taxonomic revision of the Blenniid fish genera Cirripectes and Scartichthys. Dissertation Abstracts International v. 47 (núm. 5): 1-2.
* Williams, J. T., 1988: Revision and phylogenetic relationships of the blenniid fish genus Cirripectes. Indo-Pacific Fishes Núm. 17: 1-78, Pls. 1-7.
# Cirripectes jenningsi

Cirripectes jenningsi és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 7,6 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical que viu entre 0-10 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba des de les Illes Gilbert fins a les Tuamotu.

## Referències

* 1 2 3 «Cirripectes jenningsi» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Williams, J. T., 1988: Revision and phylogenetic relationships of the blenniid fish genus Cirripectes. Indo-Pacific Fishes Núm. 17: 1-78, Pls. 1-7.
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Myers, R.F., 1991. Micronesian reef fishes. Second Ed. Coral Graphics, Barrigada, Guam. 298 p.
* ↑ Schultz, L.P., 1943. Fishes of the Phoenix and Samoan Islands collected in 1939 during the Expedition of the U. S. S. 'Bushnell.' Bull. U.S. Natl. Mus. 180:1-316.

## Bibliografia

* Allen, G.R. i M. Adrim, 2003. Coral reef fishes of Indonesia. Zool. Stud. 42(1):1-72.
* Fukao, R., 1984: Review of Japanese fishes of the genus Cirripectes (Blenniidae) with description of a new species. Japanese Journal of Ichthyology v. 31 (núm. 2): 105-121.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Schultz, L. P., 1941: The species of Cirripectes Swainson and a new genus of blennioid fishes from the tropical Pacific. Copeia 1941 (núm. 1): 17-20.
* Springer, V.G., 1986. Blenniidae. p. 742-755. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Springer, V.: Blennies. Planes 214-217 a W.N. Eschmeyer, J. R. Paxton, editors. Encyclopedia of Fishes – 2a edició, San Diego, Califòrnia: Academic Press. Any 1994.
* Strasburg, D.W. i L.P. Schultz, 1953. The blenniid fish genera Cirripectus and Exallias with description of two new species from the tropical Pacific. J. Wash. Acad. Sci. 43:128-135.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
* Williams, J. T., 1986: Phylogenetic relationships and taxonomic revision of the Blenniid fish genera Cirripectes and Scartichthys. Dissertation Abstracts International v. 47 (núm. 5): 1-2.