OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gideon Sundbäck

Gideon Sundback (escrit Sundbäck en suec) (24 d'abril de 1880 - 21 de juny de 1954) va ser un enginyer elèctric estatunidenc d'origen suec. És mundialment conegut pel seu treball en el desenvolupament de la cremallera, entre 1906 i 1914.

## Antecedents

Otto Fredrik Gideon Sundback va néixer a la granja Sonarp a la parròquia d'Ödestugu, al comtat de Jönköping, Småland, Suècia. Era fill de Jonas Otto Magnusson Sundback, un pròsper granger, i de la seva dona Kristina Karolina Klasdotter. Després dels seus estudis a Suècia, Sundback es va traslladar a Alemanya on va estudiar a l'Escola Politècnica de Bingen am Rhein. El 1903, Sundback es va llicenciar com a enginyer i el 1905 va emigrar als Estats Units.

## Carrera

El 1905, Gideon Sundback va començar a treballar a la Westinghouse Electric and Manufacturing Company, a Pittsburgh, Pennsylvania. El 1906, va ser contractat per treballar per a la Universal Fastener Company a Hoboken, Nova Jersey. El 1909, es va casar amb Elvira Aronson que era filla del gerent de la planta també d'origen suec, Peter Aronson. Posteriorment Sundback va ser promogut a la posició de dissenyador en cap de la Universal Fastener.
Sundback va fer diversos avenços en el desenvolupament de la cremallera entre 1906 i 1914, mentre treballava per a les empreses que més tard es convertiren en la Talon, Inc.. Es va basar en treballs anteriors d'altres enginyers, com Elias Howe, Wolff Max, i Whitcomb Judson. Va ser el responsable de la millora de la "Judson C-curity Fastener". En aquell moment el producte de la companyia encara es basava en el principi dels gafets. Sundback va desenvolupar una versió millorada de la C-curity, anomenada el "Plako", que també tenia una forta tendència a obrir-se, i no era millor que les versions anteriors. Sundback finalment va resoldre el problema que feia que s'obrissin el 1913, amb la seva invenció de la primera versió no basada en el principi dels gafets, la "Tanca sense ganxos N. 1". Va augmentar el nombre d'elements de subjecció de quatre per polzada a deu o onze. El seu invent tenia dues files enfrontades de dents que s'ajuntaven en una sola peça mitjançant un desplaçador que augmentava i disminuïa l'obertura de les dents dels ganxos.
El 24 d'abril de 2012, Google va dedicar a Gideon Sundback un innovador doodle interactiu, per homenatjar-lo en el 132è aniversari del seu naixement.

## Bibliografia

* Petroski, Henry The Evolution of Useful Things (Random House of Canada, 1994) ISBN 0-679-74039-2

## Referències

* ↑ «Gideon Sundback» (en anglès). National Inventors Hall of Fame. [Consulta: 24 abril 2012].
* ↑ «Gideon Sundback cose su cremallera a las búsquedas de Google» (en castellà). rtve.es, 24-04-2012. [Consulta: 24 abril 2012].
* ↑ «Un doodle-cremallera por Gideon Sundback» (en castellà). lasprovincias.es, 24-04-2012. [Consulta: 24 abril 2012].

## Enllaços externs

* «Imatge de la patent americana núm. 1219881» (pdf).
# François Prume

François Prume (Stavelot, 3 juny de 1816 - Lieja, 14 de juliol de 1849), fou un violinista i compositor belga.
Va fer la seca carrera musical al Conservatori de Lieja i en el de París, i el 1833 aconseguí una plaça en el de Lieja. Recollí molts èxits en els seus viatges artístics arreu d'Alemanya, Països Baixos i França, però les seves xacres físiques l'obligaren a renunciar a l'art musical i als trenta anys i poc temps després quedà cec i va perdre la raó.
Entre les seves produccions cal mencionar Melancolie, per a violí, orquestra o piano; un Concert per a violí i orquestra, una Polonesa i diversos Estudis.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 47, pàg. 1371 (ISBN 84-239-4547-2)
# Rattus simalurensis

Rattus simalurensis és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmica d'Indonèsia. El seu nom específic, simalurensis, significa 'de Simalur' en llatí.

## Referències

* ↑ Entrada «Rattus» d'Animalia (en anglès).
* Baillie, J. 1996. Rattus simalurensis. Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN 2006. Consulta: 12 gener 2008.
# Meiacanthus luteus

Meiacanthus luteus és una espècie de peix de la família dels blènnids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 10,3 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovípar.

## Hàbitat

És un peix marí de clima tropical i associat als esculls de corall que viu entre 0-35 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al nord d'Austràlia: des d'Austràlia Occidental fins a Queensland.

## Referències

* ↑ Norman J. R., 1943. Notes on the blennioid fishes.--I. A provisional synopsis of the genera of the family Blenniidae. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 11) v. 10 (núm. 72). 793-812.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Smith-Vaniz, W.F., 1987. The saber-toothed blennies, tribe Nemophini (Pisces: Bleniidae): an update. Proc. Acad. Nat. Sci. Philad. 139:1-52.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Randall, J.E., G.R. Allen i R.C. Steene, 1990. Fishes of the Great Barrier Reef and Coral Sea. University of Hawaii Press, Honolulu, Hawaii. 506 p.
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Hardy, J.D. Jr., 2003. Coral reef fish species. NOAA\National Oceanographic Data Center. NODC Coral Reef Data and Information Management System. Estats Units. 537 p.
* Helfman, G.; Collette, B.; Facey, D. The Diversity of Fishes (en anglès). Wiley, 1997. ISBN 978-0-86542-256-8.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Springer, V.G., 1986. Blenniidae. p. 742-755. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (editors) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Springer, V.: Blennies. Planes 214-217 a W.N. Eschmeyer, J. R. Paxton, editors. Encyclopedia of Fishes – 2a edició, San Diego, Califòrnia: Academic Press. Any 1994.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# François Wartel

Pierre François Wartel (Versalles, 3 d'abril de 1806 - París, 3 d'agost de 1882) fou un cantant (tenor) del Romanticisme.
Posseïdor d'una agradable veu de tenor, actuà des de 1831 fins a 1846 en la Gran Òpera de París i més tard a Alemanya. Al seu retorn a França abandonà el teatre per a dedicar-se a l'ensenyança del cant, en la que guanyà una ben cimentada fama, ja que de la seva acadèmia sortiren artistes eminents com Christina Nilsson, Zelia Trebelli-Bettini, Marie Roze i la Hisson.
Un dels mèrits artístics de Wartel fou l'haver popularitzat a França els lieder de Schubert després d'exhumar davant els públics de Viena i altres grans ciutats d'Àustria les bellíssimes composicions schubertianes, que es trobaven completament enfosquides per les cançons de pur virtuosisme vocal de Proch, Haekel i altres músics de menor importància.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 69, pàg. 1622 (ISBN 84-239-4569-3)

## Referències

* ↑ Enciclopèdia Espasa Apèndix núm. 9, pàg. 463 (ISBN 84-239-4579-0)
# Cryptotis orophila

Cryptotis orophila és una espècie de mamífer de la família de les musaranyes (Soricidae). Viu a Hondures, El Salvador i Costa Rica. El seu nom específic, orophila, significa ‘muntanyenca’ en llatí.

## Referències

* ↑ Entrada «Cryptotis» d'Animalia (en anglès).
# Melanocharacidium

Melanocharacidium és un gènere de peixos de la família dels crenúquids i de l'ordre dels caraciformes.

## Taxonomia

* Melanocharacidium auroradiatum (Costa & Vicente, 1994)
* Melanocharacidium blennioides (Eigenmann, 1909)
* Melanocharacidium compressus (Buckup, 1993)
* Melanocharacidium depressum (Buckup, 1993)
* Melanocharacidium dispilomma (Buckup, 1993)
* Melanocharacidium melanopteron (Buckup, 1993)
* Melanocharacidium nigrum (Buckup, 1993)
* Melanocharacidium pectorale (Buckup, 1993)
* Melanocharacidium rex (Böhlke, 1958)

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Buckup P. A. 1993. Review of the characidiin fishes (Teleostei: Characiformes), with descriptions of four new genera and ten new species. Ichthyol. Explor. Freshwaters v. 4 (núm. 2). 97-154.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Costa, W. J. E. M. & Vicente, E. O. 1994. Une nouvelle espèce du genre Melanocharacidium (Characiformes: Crenuchidae) du bassin du rio Araguaia, Brésil central. Revue française d'Aquariologie Herpetologie v. 20 (núm. 3) (1993): 67-70.
* ↑ Eigenmann, C. H. 1909. Reports on the expedition to British Guiana of the Indiana University and the Carnegie Museum, 1908. Report núm. 1. Some new genera and species of fishes from British Guiana. Annals of the Carnegie Museum v. 6 (núm. 1): 4-54.
* 1 2 3 4 5 6 Buckup, P. A. 1993. Review of the characidiin fishes (Teleostei: Characiformes), with descriptions of four new genera and ten new species. Ichthyological Exploration of Freshwaters v. 4 (no. 2): 97-154.
* ↑ Böhlke, J. E. 1958. Studies on fishes on the family Characidae.--Núm. 14. A report on several extensive recent collections from Ecuador. Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia v. 110: 1-121, Pls. 1-7.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ Practical Fishkeeping (anglès)
# Luisa Todi

Luísa Rosa de Aguiar Todi (Setúbal, 9 de gener de 1753-Lisboa, 1 d'octubre de 1833) fou una cèlebre mezzosoprano portuguesa, amb una veu potent i rica junt a un gran talent dramàtic.
Adoptà el cognom Todi en contraure matrimoni amb l'italià Francesco Saverio Todi, al principi de la seva triomfal carrera artística. Fou deixebla de Davide Perez, a Lisboa; la seva fama començà a Madrid en cantar el 1777 l'òpera L'Olimpiade. Dotada d'una magnífica veu de mezzosoprano i de bella figura, valorats aquests dots naturals per un gran temperament dramàtic, gaudí durant molts anys del favor i l'admiració sense límits del públic i de les principals corts d'Europa: fou diversos anys l'artista predilecta de l'emperadriu Caterina I i del rei de Prússia.
A París, on actuava competint amb la cèlebre Madama Mara, assolí tenir un entusiasta partit d'admiradors, els todistes, els quals renyien en l'Òpera acarnissades batalles amb els maristes o partidaris de la Mara, no cediren en força aquestes lluites artístiques a les famoses gluckistes i piccinnistes.
Contra el que solia esdevenir als grans artistes del seu temps, Todi deixà a la seva mort una considerable fortuna, calculada llavors en un milió de francs, a més gran quantitat de joies, regals en la seva major part de sobirans i magnats estrangers.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 62, pàg. 342 (ISBN 84-239-4562-6).
# Fred Barlow

Ferdinand "Fred" Barlow (Mulhouse (Gran Est), 2 d'octubre, 1881 - Boulogne-Billancourt (Alts del Sena), 3 de gener, 1951), va ser un compositor francès.

## Biografia

Ferdinand Frédéric Barlow va néixer a Mulhouse, aleshores a l'Imperi alemany. Va estudiar enginyeria a l'Institut Federal Suís de Tecnologia de Zuric. {nota, 1} Casat, no tindrà fills. Va néixer d'un pare anglès. La seva mare, d'Alsàcia, era tia del compositor Charles Koechlin.
Fred Barlow es va dedicar a la música als 28 anys. Va estudiar amb Charles Koechlin (el seu cosí) a París. L'any 1926 es va incorporar al quàquerisme (Societat Religiosa d'Amics), que va influir en la seva música.
Va crear el Cercle Internacional de Joventut per a estudiants francesos i estrangers, en col·laboració amb la seva dona Ellab. {nota, 2} El descriuen com a "no violent, liberal i molt amable".
Va morir a Boulogne, aleshores al departament del Sena, el 3 de gener de 1951.

## Obres

* Gladys ou la Légère Incartade, ballet, 1916
* Sylvie o Le Double Amour, òpera còmica, llibret de Pierre Bettin segons Gérard de Nerval, creada el 1923 a París
* Mam'zelle Prud'homme (o Mr. Pickwick à Paris), opereta en 3 actes, llibret de Claude Gével, creat el 1932 à Montecarlo
* La Grande Jatte, ballet, acceptat a l'òpera el 1939 i creat a l'estiu 1950

## Homenatges

El seu amic el pintor i il·lustrador Jean Pierné li va retre homenatge en una emissió de ràdio el gener de 1956.

## Notes

| « | "Primer matrimoni, el 7 de maig de 1904 a Lucerna amb Martha Julia Schuhmacher (divorci pronunciat pel tribunal civil del Sena el 18 de desembre de 1915), després en segon matrimoni el 26 d'agost de 1916 a Saumur amb Ella Petersen." | » |
| « | "Ella Barlow, de soltera Petersen, nascuda el 20 d'abril de 1890 a Amiens, morta el 16 de febrer de 1970 a París (arrondissement 14)." | » |

## Referències

* 1 2 (en) «Ferdinand Frederic Barlow [archive]» (consulté le 13 octobre 2009).
* 1 2 (en) «Music Encyclopedia: Fred Barlow [archive]» (consulté le 12 octobre 2009)
* ↑ Des Amis célèbres [archive]» (consulté le 12 octobre 2009)
* ↑ Pierné 1956

## Bibliografia

* Raymond Oberlé, «Barlow Fernand Fred [archive]», al Nouveau dictionnaire de biographie alsacienne, vol. 2, p. 108
* "Fred Barlow 1881-1951", sense nom de l'editor, cap al 1951, 28 pàgines (quadern que reuneix vuit estudis breus signats Roland Manuel, Emile Vuillermoz, Marc Pincherle, René Dumesnil, Paul Loyonnet, Maurice Brillant, Pierre Bertin i Roland Assathiany, així com un petit catàleg de les seves obres)
* Jean Pierné, «Fred Barlow (1881-1951)», Carta fraternal, París, Societat Religiosa dels Amics (Quakers), núm. 161, novembre-desembre 1956, p. 7-8
* «Fred Barlow: un quaker musicien-compositeur», Vie Quaker, París, Societat Religiosa dels Amics (Quakers) Assemblea de França, núm 256, gener 1969, pàg. 13-14
# Gimnúrids

Els gimnúrids (Gymnuridae) són una família de peixos cartilaginosos batoïdeus de l'ordre dels miliobatiformes.

## Morfologia

* Disc molt ample.
* Cua curta.
* No tenen aleta caudal.
* Algunes espècies tenen un fibló verinós a la cua.

## Reproducció

Són vivípars i pareixen llurs cries vives després d'alimentar-les a l'úter.

## Alimentació

Mengen crancs, gambetes, diversos invertebrats, peixos, crustacis petits i mol·luscs.

## Depredadors

Són depredats per taurons.

## Hàbitat

Viuen, sobretot, en aigües marines i, més rarament, salabroses de clima tropical o subtropical i de fons sorrencs.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic (incloent-hi la Mediterrània i la mar Negra), l'Índic i el Pacífic.

## Gèneres

* Aetoplatea (Valenciennes, 1841)
* Gymnura (Van Hasselt, 1823)

## Costums

Són bentònics.

## Estat de conservació

A hores d'ara, hi ha 9 espècies d'aquesta família a la Llista Vermella de la UICN: Gymnura altavela, Gymnura australis, Gymnura japonica, Gymnura marmorata, Gymnura micrura, la rajada papallona de Natal (Gymnura natalensis), Gymnura poecilura, Gymnura tentaculata i Gymnura zonura.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* 1 2 Discover Life (anglès)
* ↑ Hamlett, W., T. Koob. 1999. Female Reproductive System. Pp. 398-443. A: W.C. Hamlett, ed. Sharks, Skates, and Rays. Baltimore, MD: The Johns Hopkins University Press.
* ↑ Wourms, J., L. Demski. 1993. The reproduction and development of sharks, skates, rays, and ratfishes: introduction, history, overview, and future prospects. Pp. 7-21. A: L. Demski, J. Wourms, eds. The Reproduction and Development of Sharks, Skates, Rays, and Ratfishes. Dordrecht, els Països Baixos: Kluwer Academic Publishers.
* 1 2 Allen, G., D. Robertson. 1994. Fishes of the Tropical Eastern Pacific. Honolulu, HI: University of Hawaii Press.
* ↑ Helfman, G., B. Collete, D. Facey. 1997. The Diversity of Fishes. Malden, MA: Blackwell.
* 1 2 Wheeler, A., 1985. The World Encyclopedia of Fishes. Londres: Macdonald.
* ↑ Last, P., J. Stevens. 1994. Sharks and Rays of Australia. Austràlia: CSIRO.
* ↑ Nelson, J., 1994. Fishes of the World – tercera edició. Nova York: John Wiley and Sons.
* ↑ Müller, J. & F. G. J. Henle, 1838-1841. Systematische Beschreibung der Plagiostomen. Berlín. Plagiostomen: i-xxii + 1-200, 60 pls.
* ↑ van Hasselt J. C., 1823. Uittreksel uit een' brief van Dr. J. C. van Hasselt, aan den Heer C. J. Temminck. Algem. Konst Letter-bode I Deel (núm. 20). 315-317.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ IUCN (anglès)
# Juan José Díaz de Espada

Juan José Díaz d'Espada y Fernández de Landa, més conegut com a Bisbe Espada, (Arroyabe (Àlaba), 20 d'abril, 1756 - L'Havana (Cuba), 12 d'agost, 1832), va ser un religiós espanyol, segon bisbe de La Havana a l'illa de Cuba. Director de la Societat Econòmica d'Amics del País de l'Havana i president de la secció d'educació.
Gairebé nen, va demostrar extraordinària inclinació per la carrera eclesiàstica, va fer els seus estudis a la Universitat de Salamanca, i en acabar-los va ser nomenat capellà de la Real Armada i més tard catedràtic, canonge, prior de la catedral de Villafranca de Bierzo, i l'1 de gener de 1800 bisbe de Cuba, no desembarcant a l'Havana fins al 25 de febrer de 1802. Consagrat el dia següent a la catedral d'aquesta ciutat, al cap de poc va estar a punt de morir a conseqüència de la febre groga i es diu que va fer la promesa, si se salvava, de construir un cementiri per acabar amb l'antihigiènica costum d'enterrar els morts a les esglésies. Va curar gràcies a les cures del doctor Tomás Romay, i es va afanyar a fer el que abans havia promès, sent aquesta una de la primera sèrie de grans millores que va dur a terme en els trenta anys que va estar al capdavant d'aquell bisbat.
Entre les millores restants es pot citar la propagació de la vacuna, la dessecació dels pantans del camp de Mart, que tan beneficiosa fou per a la salut pública; l'extensió dels estudis universitaris, ja que va introduir l'ensenyament de la química, la física experimental i l'economia política, i va perfeccionar les classes d'hidroestàtica, magnetisme, electricitat i astronomia, per a la qual va fer construir magnífics aparells.
Va ser també un home molt caritatiu, i va destinar gran part de les seves rendes a obres de beneficència i ensenyament. Va vetllar pels costums del clergat, i va publicar belles pastorals, que amb el temps esdevingueren preciosos documents històrics.
La seva mort va ser generalment sentida, ja que tots, rics i pobres, tenien alguna cosa per agrair-li. A l'any següent se li va dedicar una corona fúnebre, en la qual van col·laborar els millors literats del país.
Al seu poble nadiu va fundar un hospital amb 12 llits.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 18, 1ª, part. pàg. 888. (ISBN 84-239-4518-9)
# Enophrys

Enophrys és un gènere de peixos pertanyent a la família dels còtids.

## Taxonomia

* Enophrys bison (Girard, 1854)
* Enophrys diceraus (Pallas, 1788)
* Enophrys lucasi (Jordan & Gilbert, 1898)
* Enophrys taurina (Gilbert, 1914)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Girard, C. F., 1854. Descriptions of new fishes, collected by Dr. A. L. Heermann, naturalist attached to the survey of the Pacific railroad route, under Lieut. R. S. Williamson, U. S. A. Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia v. 7: 129-140.
* ↑ Pallas, P. S., 1787. Piscium novae species descriptae. Nova Acta Academiae Scientiarum Imperialis Petropolitanae v. 1 (Mém.) (for 1783): 347-360, Pls. 9-11.
* ↑ Jordan, D. S. & Evermann, B. W., 1898. The fishes of North and Middle America: a descriptive catalogue of the species of fish-like vertebrates found in the waters of North America, north of the Isthmus of Panama. Part II. Bulletin of the United States National Museum Núm. 47: i-xxx + 1241-2183.
* ↑ Gilbert, C. H., 1914. Two cottoid fishes from Monterey Bay, California. Proceedings of the United States National Museum v. 47 (núm. 2049): 135-137, Pl. 11.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ Catalogue of Life Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)

## Bibliografia

* Sandercock, F. K. i N. J. Wilimovsky, 1968: Revision of the cottid genus Enophrys. Copeia 1968 (núm. 4): 832-853.
# Cryptotis peregrina

Cryptotis peregrina és una espècie de mamífer eulipotifle de la família de les musaranyes (Soricidae). És endèmica de l'estat d'Oaxaca (Mèxic), on viu a altituds properes a 2.860 msnm. El seu hàbitat natural són els prats humits situats dins les selves nebuloses. Es tracta d'un animal insectívor. Probablement està amenaçada per la desforestació. El seu nom específic, peregrina, significa ‘estrangera’ en llatí.

## Referències

* ↑ Entrada «Cryptotis» d'Animalia (en anglès).
# Neolissochilus baoshanensis

Neolissochilus baoshanensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 17,4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Xina (Yunnan).

## Referències

* ↑ Rainboth, W. J. 1985. Neolissochilus, a new genus of South Asian cyprinid fishes. Beaufortia v. 35 (núm. 3): 25-35.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Chen, X.Y., J.X. Yang i Y.R. Chen, 1999. A review of the cyprinoid fish genus Barbodes Bleeker, 1859, from Yunnan, China, with description of two new species. Zool. Stud. 38(1):82-88.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.