OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Adolphe Nourrit

Adolphe Nourrit (Montpeller, França, 3 de març de 1802 - Nàpols, Itàlia, 8 de març de 1839), fou un compositor i principalment tenor francès.
Fill d'un antic i famós tenor que havia cantat a l'Òpera de París, el seu pare, no obstant, volia dedicar-lo al comerç, però Nourrit que estava dotat d'una bella veu de tenor, estudià cant en secret i, mercès a la intervenció del seu mestre Manuel del Pópulo Vicente García més conegut com a Manuel García, fou admès el 1821 en l'Òpera, presentant-se al públic amb el rol de Pilades d'Iphigénie en Aulide, de Gluck, assolint un gran èxit.
En retirar-se el seu pare del teatre el 1825, el succeí Adolphe que, en poc temps, es convertí en l'ídol del públic i en l'artista favorit dels compositors, creant en aquella època Robert le diable i Els Hugonots de Meyerbeer: Guillaume Tell de Rossini; La Juive de Halévy: etc.
El 1837 en ser contractat Gilbert Duprez, abandonà l'Òpera i va fer diversos viatges per França, Bèlgica i Itàlia, però disgustat per la decadència de les seves facultats, una nit, després de la representació de Norma, a Nàpols es llençà per una finestra matant-se. Nourrit també fou un compositor força apreciable, i va escriure alguns balls com: La silfide, La tempestad, El diablo cojuelo, etc.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 1283, pàg. 422 (ISBN 84-239-4538-3)
# Oïdi del blat

L'oïdi del blat (Blumeria graminis) és un fong patogen que causa oïdi en les gramínies, incloent els cereals el blat o l'ordi entre d'altres. És l'única espècie dins el gènere Blumeria. També rep el nom d'Erysiphe graminis i (pel seu anamorf) Oidium monilioides o Oidium tritici.

## Morfologia

El seu miceli pot cobrir gairebé completament tota la planta. L'ascocarp és de color marró fosc, globós amb apèndixs filamentosos.

## Ecologia

Blumeria graminis es dispersa a través de conidis i ascòspores. No creix en medis sintètics de laboratori. Li són favorables condicions relativament fresques i humides. Té una gran diversitat genètica relativa. El seu genoma ha estat seqüenciat

## Referències

* ↑ Pietro D. Spanu et al. «Genome Expansion and Gene Loss in Powdery Mildew Fungi Reveal Functional Tradeoffs in Parasitism». Science, 10-12-2010.

## Enllaços externs

* «British Erysiphales». Arxivat de l'original el 2006-08-13. [Consulta: 30 juny 2011].
* NIAES, Microbial Systematics Lab page on Blumeria Arxivat 2006-05-30 a Wayback Machine.
* Costamilan, 2005 «Variability of the Wheat Powdery Mildew Pathogen Blumeria graminis f. sp. tritici in the 2003 Crop Season».
# Batalla d'Atoleiros

La batalla d'Atoleiros va tenir lloc el 6 d'abril del 1384 a l'actual municipi de Fronteira del districte de Portalegre, a 60 quilòmetres de la frontera amb Castella. Va afrontar el Regne de Castella contra el Regne de Portugal per la successió al tron després de la mort del rei Ferran I de Portugal. Nuno Álvares Pereira va encapçalar l'expedició portuguesa contra Joan I de Castella. Encara que l'efectiu portuguès fos més reduït, tenien en possessió seva només 1.500 homes enfront dels 5.000 de Castella, això no va impedir la victòria portuguesa, arran de la qual es van posar els Avís en la corona garantint d'aquesta manera la independència portuguesa.

## Referències

* ↑ «História de Portugal, 1 e 2 ciclos» (en portuguès). Porto Editora. Arxivat de l'original el 2015-04-03. [Consulta: 29 març 2015].

## Vegeu també

* Crisi portuguesa de 1383-1385
# Exèrcit d'Alliberament de Preševo, Medveđa i Bujanovac

L'Exèrcit d'Alliberament de Preševo, Medveđa i Bujanovac (albanès: Ushtria Çlirimtare e Preshevës, Medvegjës dhe Bujanocit, UCPMB) va ser un grup guerriller actiu entre 1999 i 2001, que va lluitar per la independència de Sèrbia (llavors Iugoslàvia) per als tres municipis: Preševo, Bujanovac, i Medveđa, llar de la majoria dels albanesos de Sèrbia central, adjacent a Kosovo, en el Conflicte del sud de Sèrbia o Conflicte de la Vall de Preševo. Els uniformes, els procediments i les tàctiques de l'UCPMB eren iguals que els del dissolt Exèrcit d'Alliberament de Kosovo. L'objectiu de l'UCPMB va ser la secessió d'aquests municipis de Iugoslàvia i unir-los al futur Kosovo.

## Referències

* ↑ «Presevo valley tension» (en anglès). BBC News, 02-02-2001. [Consulta: 2 març 2010].
# Exèrcit de Virgínia

L'Exèrcit de Virgínia fou una gran unitat organitzada per la Unió durant la Guerra de Secessió, en 1862. Amb aquesta unitat, Lincoln va voler donar un nou impuls a la guerra, col·locant com a comandant d'aquest exèrcit un general, John Pope, que havia aconseguit algunes victòries en el front de l'oest.
# Exèrcit de la República Srpska

L'Exèrcit de la República Srpska (en serbi:Војска Републике Српске, Vojska Republike Srpske, VRS), també conegut com a Exèrcit dels serbis de Bòsnia, va ser la força militar de la República Srpska durant la guerra de Bòsnia. El seu comandant en cap d'aquell període, Ratko Mladić, és el criminal de guerra de més rellevància cercat pel Tribunal Penal Internacional per a l'antiga Iugoslàvia. El 2003, aquest exèrcit va iniciar la integració a les Forces Armades de Bòsnia i Hercegovina, controlades pel Ministeri de Defensa de Bòsnia i Hercegovina, completant aquest procés el juny del 2006.

## Vegeu també

* Novak Đukić
* Stanislav Galić
* Dragomir Milošević
* Dragan Obrenović
* Radislav Krstić
* Milorad Trbić
* Camp d'Omarska

## Referències

* ↑ «Fugitives» (en anglès). ICTY, 25-05-1993. [Consulta: 15 febrer 2010].
# Exèrcit de la República de Bòsnia i Hercegovina

L'Exèrcit de la República de Bòsnia i Hercegovina (en bosnià i serbocroat: Armija Republike Bosne i Hercegovine, ARBiH) era la força militar de la República de Bòsnia i Hercegovina, creada pel Govern de Bòsnia i Hercegovina el 1992, després de l'esclat de la guerra de Bòsnia. Després del final de la guerra, i la signatura dels Acords de Dayton el 1995, va ser transformat en l'Exèrcit de la Federació de Bòsnia i Hercegovina. A partir de 2005 es va integrar en les Forces Armades de Bòsnia i Hercegovina (OSBIH).

## Vegeu també

* Enver Hadžihasanović
* Naser Orić
* Jovan Divjak

## Història de l'exèrcit de la República de Bòsnia i Hercegovina i Guerra de Bòsnia

L'Exèrcit de la República de Bòsnia i Hercegovina es va formar el 15 d'abril de 1992 durant els primers dies de la guerra de Bòsnia. Abans de la creació oficial de l'ARBiH, es van establir diversos grups paramilitars i de defensa civil. La Lliga Patriòtica (PL) i la Força de Defensa Territorial local de la República de Bòsnia i Hercegovina (TORBiH) eren l'exèrcit oficial mentre que els paramilitars com les unitats Zelene Beretke (Boines Verdes) i Crni Labudovi (Cignes Negres) també estaven actius. Altres grups irregulars inclouen grups de la màfia bosnia, així com col·leccions de policies i soldats de l'antic exèrcit popular iugoslau.
L'exèrcit es va formar en males circumstàncies i patia un subministrament d'armes molt limitat. Les deficiències crítiques incloïen tancs i altres armes pesades. El primer comandant de l'exèrcit va ser Sefer Halilović.
# Exèrcit del Potomac (confederat)

L' Exèrcit del Potomac va ser un exèrcit dels Estats Confederats d'Amèrica que va combatre en les primeres fases de la Guerra Civil Nord-americana. En els primers anys de la contesa, l'exèrcit estava comandat pel brigadier general P. G. T. Beauregard. La seva principal acció en combat va ser la Primera batalla de Bull Run.
L'exèrcit, amb aquest nom, va tenir una curta vida, ja que després de Bull Run, l'Exèrcit de Shenandoah es va fusionar a l'Exèrcit del Potomac, prenent el comandament el general Joseph E. Johnston, que manava l'exèrcit del Shenandoah. L'exèrcit va ser rebatejat com a Exèrcit de Virgínia del Nord el 14 de març de 1862, i l'exèrcit original de Beuregard finalment es va convertir en el Primer Cos de l'Exèrcit del Virgínia del Nord.

## Referències

* Eicher, John H.; Eicher, David J.. Civil War High Commands. Stanford University Press, 2001. ISBN 0-8047-3641-3.
* Army of the Potomac (Confederate) (en anglès). Civil War Home, 2004.03.28 [Consulta: 19 setembre 2008].
# Eysturtindur

L'Eysturtindur és una muntanya de 714 metres, segon punt més alt de l'Illa de Vágar a les illes Fèroe.

## Referències

* ↑ «Fjøll» (en feroès). Arxivat de l'original el 2011-07-20. [Consulta: 16 desembre 2018]. «Llista de muntanyes de les Fèroe per alçada.»

## Vegeu també

* Llista de muntanyes de les Illes Fèroe.
# Factor d'emissió

Un factor d'emissió o una intensitat d'emissió és la taxa mitjana d'emissions d'un pol·luent donat des d'una font donada en relació a una activitat específica, per exemple grams de diòxid de carboni alliberat per megajoule d'energia produïda, o la proporció de les emissions de gasos amb efecte d'hivernacle i el PIB produït. El factor d'emissió s'utilitza per obtenir les estimacions dels contaminants de l'aire o les emissions de gasos amb efecte d'hivernacle segons la quantitat de combustible cremat, la produïda pels animals de ramaderia (segons els nivells de producció industrial), una distància recorreguda o dades d'activitat similar. El factor d'emissió també pot ser usat per comparar l'impacte ambiental dels diferents combustibles o activitats. El termes relacionats de factor d'emissió: la intensitat de carbonització o l'índex de carboni s'usen indistintament, però aquests "factors" han d'excloure el PIB agregat, i en ser "de carboni" exclouen els altres contaminants.

## Referències

* ↑ Gràfic derivat d'informació que es troba en documentació del govern del Regne Unit.Carbon and Sustainability Reporting Within the Renewable Transport Fuel Obligation

## Enllaços externs

* Orientación del IPCC sobre las buenas prácticas y la gestión de la incertidumbre en los inventarios nacionales de gases de efecto invernadero Arxivat 2011-04-20 a Wayback Machine.
# Federació Mundial de Boxa Professional

L'Federació Mundial de Boxa Professional (WPBF), en anglès World Professional Boxing Federation, és un organisme internacional que regeix aquest món de boxa professional coincideix amb les sancions i premis i campionats subordinats.

## Funció

La Federació Mundial de Boxa Professional (WPBF) es dedica a promoure i servir a l'esport de la boxa professional i l'aplicació de mesures de seguretat per a la protecció de l'esport de la boxa professional, i l'exercici de la seva autoritat activa regular, controlar i supervisar la boxa professional en les seves respectives jurisdiccions, a través d'Àfrica, Àsia-Pacífic, Europa, Amèrica del Nord i Amèrica Llatina, l'aplicació de la justícia i la igualtat d'oportunitats en tots els temps en la boxa, imparcial, honesta i justa per a tothom, amb personalitat jurídica pròpia i autonomia fiscal, que té jurisdicció i competència sobre totes les associacions i associats Els membres que formen part pertinent.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial de la WPBF Arxivat 2013-07-27 a Wayback Machine. (anglès)
# Francofonia

La francofonia o l'Organització Internacional de la Francofonia (francès: Organisation Internationale de la Francophonie o simplement La Francophonie), coneguda també per les sigles OIF, és el conjunt de territoris que parlen francès i que comparteixen un passat comú (fruit del colonialisme) i una certa herència cultural, tot i poder tenir altres llengües com a oficials. Compta amb una bandera pròpia des de 1987, acceptada pels 56 estats i governs actuals que en són membres de ple dret, juntament amb els dos membres associats i els 13 que en són tan sols observadors. Agrupa uns 250 milions de persones i el seu dia oficial és el 20 de març.
Cal distingir, efectivament, entre els estats en què el francès és llengua oficial, aquells en què és la llengua materna d'una gran part de la població, aquells en què és llengua de difusió cultural, aquells en què és usat per determinades classes socials, etc. Ara bé, aquestes categories no cal pas que coincideixin: en alguns estats, per exemple, el francès, tot i ser-hi llengua oficial, pot ser ben bé que no sigui la llengua materna de la població, com passa en la majoria dels estats membres.
La Francofonia té, entre els seus principis i valors fonamentals, la democràcia i els drets humans, el respecte i la promoció de la diversitat cultural i lingüística i la solidaritat i el desenvolupament sostenible.

## Membres de l'Organització Internacional de la Francofonia

| Europa Albània Andorra Àustria ** Bèlgica federal, govern participant de la Comunitat Francesa Bulgària Croàcia ** Eslovàquia ** Eslovènia ** França Grècia | Hongria ** Letònia ** Lituània ** Luxemburg Macedònia Moldàvia Mònaco Polònia ** República Txeca ** Romania Sèrbia ** (des del 2006) Suïssa Ucraïna ** (des del 2006) Xipre * (des del 2006) |
| Amèrica Canadà federal, governs participants de Nova Brunswick i del Quebec; Franco-ontarians Dominica Haití Saint Lucia | Àsia i Oceania Armènia ** Cambodja Geòrgia ** Laos Tahití Vanuatu Vietnam | Àfrica del Nord i Orient Mitjà Egipte Líban Marroc Mauritània Tunísia |
| Àfrica Occidental Benín Burkina Faso Cap Verd Costa d'Ivori Ghana * (des del 2006) Guinea Guinea Bissau Mali Níger Senegal Togo | Àfrica central Burundi Camerun Gabon Guinea Equatorial República Centreafricana República del Congo República Democràtica del Congo Ruanda São Tomé i Príncipe Txad | Àfrica oriental Comores Djibouti Madagascar Maurici Moçambic ** (des del 2006) Seychelles |
Notes :
* La classificació per zones és la publicada oficialment per l'Organització Internacional de la Francofonia.
* * : Membres associats
* ** : Membres observadors

## Mitjans de comunicació

* France 24.

## Vegeu també

* Àfrica Llatina.
* Francès canadenc

## Enllaços externs

* Organització Internacional de la Francofonia Arxivat 2010-07-24 a Wayback Machine. (francès)
* Francofonia (dossier temàtic)
# Fredrik Bajer

Fredrik Bajer (Næstved, Dinamarca, 1837 - Copenhaguen, 1922) va ser un escriptor, educador i polític pacifista danès guardonat amb el Premi Nobel de la Pau l'any 1908.

## Biografia

Va néixer el 21 d'abril de 1837 a la ciutat de Næstved, a l'illa de Sjælland. La infància i joventut de Bajer van estar carregades de cultura militarista, ja que, tot i la influència del seu pare, clergue, va rebre formació militar en diferents acadèmies daneses. Fou oficial de l'exèrcit danès i va lluitar el 1864 en la guerra entre Prússia i Àustria, en què assolí el grau de tinent primer per les seves fites militars. Acabada la guerra fou desmobilitzat, ja el 1865, i es traslladà a Copenhaguen, on va treballar com a educador, traductor i escriptor. Una de les seves llengües d'estudi, el francès, fou el detonant per als seus sentiments pacifistes, fruit d'autors com el pacifista francès Frédéric Passy.
Morí el 22 de gener de 1922 a la ciutat de Copenhaguen.

## Vida política

Posteriorment va entrar en política, i aconseguí un escó al Folketing, el parlament danès, el 1872, que mantindria per 23 anys. Les seves causes foren:
* La pau i l'arbitratge internacionals. Va col·laborar en gran quantitat d'organitzacions internacionalistes per la pau, tant a Dinamarca com a la resta d'Europa, i fou l'impulsor de la creació d'una oficina permanent del Congrés Mundial per la Pau, amb seu a Berna.
* La neutralitat danesa, creant la Foreningen til Danmarks Neutralisering o Societat per la Promoció de la Neutralitat Danesa (tingué posteriors reanomenaments).
* La unitat escandinava, col·laborant en la creació de la Nordisk Fristats Samfund o Societat d'Estats Nòrdics Lliures.
* Els drets de les dones, fundant el Dansk Kvindesamfund o Societat Danesa per les Dones.
* L'educació, sent membre de la Pedagogical Society o Societat de Pedagogia.

## Premi Nobel de la Pau

El 1908, va rebre el Premi Nobel de la Pau juntament amb el suec Klas Pontus Arnoldson. En la seva lectura Nobel, Bajer comentà temes molt dispars, sovint detalls de l'organització del moviment pacifista que s'estava esdevenint a Europa en aquells temps; però, com va dir, els detalls són el primer graó per a la victòria. Alguns dels seus suggeriments foren els següents: les paraules no són suficients, cal organitzar-se i actuar proactivament per lluitar per la pau (adopta el terme pacigérance o "pacigerància" front al terme bel·ligerància); calen vincles comuns entre persones, parlaments i governs en la lluita per la pau, però no accepta una autoritat suprema comuna; cal desvincular els partits polítics del moviment pacifista, ja que genera exclusions; cal atreure i educar els membres del moviment (p. ex., mitjançant la literatura); cal que en les assemblees hom intercanvïi opinions, i no pas que es facin meres lectures de resolucions; seria bona la inexistència de barreres lingüístiques en les reunions (p. ex., ús de l'esperanto); caldria que la presidència de la conferència de l'Haia fos rotativa entre els diferents membres; etc.

## Enllaços externs

* (anglès) Biografia i bibliografia (The Nobel Foundation ©).
* (anglès) Lectura Nobel (The Nobel Foundation ©).
# Fretilin

El Front Revolucionari de Timor Oriental Independent (FRETILIN, del portuguès Frente Revolucionária de Timor-Leste Independente) va ser un moviment de resistència que va lluitar per la independència de Timor Oriental, primer de Portugal i després d'Indonèsia, entre 1974 i 1998. Era originalment l'Associació Social Democràtica Timorenca (en portuguès Associaço Social Democràtica Timorense).
Després que Timor Oriental aconseguís la seva independència d'Indonèsia, el FRETILIN es va convertir en un dels molts partits que competeixen pel poder en un sistema multipartidista. El malestar intern posterior i la por als comunistes del Fretilin van portar a la invasió indonèsia de Timor Oriental, que es va oposar al concepte d'un Timor Oriental independent, provocant durant tres dècades la mort d'entre 100.000 i 180.000 soldats i civils van morir en combat o de fam. L'organització és membre observador de la Internacional Socialista. A pesar de la seva candidatura a les eleccions de 2001, les primeres de Timor Oriental des de la independència, el FRETILIN va obtenir només la majoria simple, aconseguint el 57% dels vots, amb altre nou partits i un candidat independent dividint-se els vots restants. Es va quedar amb 55 escons en una Assemblea de 88 escons, no podent aconseguir així la majoria absoluta de dos terços que esperava per a comandar l'elaboració d'una constitució nacional. El resultat reflecteix, segons alguns, una creixent disparitat entre la retòrica del FRETILIN d'alleujar les dificuldades i la pobresa que assola al país. Moltes persones pensen que el FRETILIN estava íntimament associat al govern provisional de les Nacions Unides que va fallar a aconseguir una millora significativa en la qualitat de vida dels timorencs.
El líder més destacat del FRETILIN és José Ramos-Horta, qui en desembre de 1996 compartí el Premi Nobel de la Pau amb el seu compatriota Carlos Filipe Ximenes Belo.

## Referències

* ↑ «Chega! The CAVR Report» (en anglès). Commission for Reception, Truth and Reconciliation in East Timor. [Consulta: 22 maig 2024].
# Fuet (arma)

Un fuet és una arma flexible prima i d'una certa llargada, usualment feta de cuir o d'un altre material més o menys plàstic. Colpejant-lo contra una persona o un animal causa un dolor molt fort.
És utilitzat sobretot per domadors de feres i també es feia servir com a instrument de tortura. El fuet per a animals també rep el nom de xurriaca; el que s'usa per a martiritzar o torturar s'anomena assot o flagell; aquesta darrera forma també s'empra per als penitents que es flagel·len el cos com a mortificació personal dins un context religiós. L'assot no era fet amb tires de cuiro sinó fet de cordes (generalment tres) amb nusos als extrems i ocasionalment amb elements punxants afegits per a fer més fort el suplici.
La tralla o colombrina és la llendera o cordellina d'un fuet.
El cop de fuet (fuetada o xurriacada) sol deixar marca sobre la pell humana, encara que no produeixi sang.

## Flagel·lació

Històricament la flagel·lació, o acció d'assotar o fuetejar, era un càstig regulat i el nombre de fuetades i el tipus de fuet estaven en relació amb el tipus de delicte comés. La flagel·lació de Jesús és un dels episodis del Via Crucis i ha tingut moltes representacions artístiques.L'assot fet a base de tres cordes amb nusos és un dels atributs característics de Sant Ambròs de Milà

## Tipus de fuet

Hi havia diversos tipus de flagells:
* lorum, que era fet d'una corretja ampla sense res més i que feia morats a les carns
* flagrum, compost per dos o més corretges que s'acabaven en uns ossets o boletes de metall que destruïen la carn
* flagellum, format per nervis o cordes més fines i atapeïdes que acabaven en unes boletes de ferro o un altre metall que tallava i estripava la carn.

## Referències

* ↑ Wm, Whipmaster. «Más azotes medievales | BdeWM. Blog de WM sobre cultura BDSM». Más azotes medievales | BdeWM. Blog de WM sobre cultura BDSM. [Consulta: 2 setembre 2016].
* ↑ Cortés Soler, Jesús. «La Flagelación en el arte» (en castellà). Cofradía del Señor Atado a la Columna y de Nuestra Señora de la Fraternidad en el Mayor Dolor. (Zaragoza), 2004. Arxivat de l'original el 2015-11-22. [Consulta: 26 febrer 2013]., pàg.16
Viccionari
# Funcions de Baer

Les funcions de Baer $B_{p}^{q}(z)$ i $C_{p}^{q}(z)$ són solucions de l'equació diferencial de Baer
    ${\frac {d^{2}B}{dz^{2}}}+{\frac {1}{2}}\left[{\frac {1}{z-b}}+{\frac {1}{z-c}}\right]{\frac {dB}{dz}}-\left[{\frac {p(p+1)z+q(b+c)}{(z-b)(z-c)}}\right]B=0$
que sorgeix quan s'aplica la separació de variables a l'equació de Laplace en coordenades paraboloidals. Les funcions de Baer es defineixen com les sèries de solucions sobre $z=0$ que satisfan $B_{p}^{q}(0)=0$, $C_{p}^{q}(0)=1$. Substituint una sèrie de potències d'Ansatz a l'equació diferencial, es poden construir sèries formals per a les funcions de Baer. Per a valors especials de $p$ i $q$, poden existir solucions més senzilles. Per exemple,
    $B_{0}^{0}(z)=\ln \left[{\frac {z+{\sqrt {(z-b)(z-c)}}-(b+c)/2}{{\sqrt {bc}}-(b+c)/2}}\right]$
A més, les funcions de Mathieu són solucions de casos especials de l'equació de Baer, ja que aquesta es redueix a l'equació diferencial de Mathieu quan $b=0$ i $c=1$, i fent el canvi de variable $z=\cos ^{2}t$.
Igual que l'equació diferencial de Mathieu, l'equació de Baer té dos punts singulars regulars (en $z=b$ i $z=c$), i un punt singular irregular a l'infinit. Així, en contrast amb moltes altres funcions especials de la física matemàtica, les funcions de Baer no es poden expressar en general en termes de funcions hipergeomètriques.
L'equació d'ones de Baer és una generalització que resulta de separar variables en l'equació de Helmholtz en coordenades paraboloidals:
    ${\frac {d^{2}B}{dz^{2}}}+{\frac {1}{2}}\left[{\frac {1}{z-b}}+{\frac {1}{z-c}}\right]{\frac {dB}{dz}}+\left[{\frac {k^{2}z^{2}-p(p+1)z-q(b+c)}{(z-b)(z-c)}}\right]B=0$
que redueix a l'equació de Baer original quan $k=0$.

## Referències

* ↑ Willatzen i Lew Van Yoon, 2011, p. 305.
* ↑ Moon i Spencer, 1961, p. 194–197.

## Bibliografia

* Duggen, L; Willatzen, M; Voon, L C Lew Yan «Laplace boundary-value problem in paraboloidal coordinates» (en anglès). European Journal of Physics, 33(3), 2012, pàg. 689–696. DOI: 10.1088/0143-0807/33/3/689.
* Lew Yan Voon, LC; Willatzen, M. Separable Boundary-Value Problems in Physics (en anglès). Wiley-VCH, 2011. ISBN 978-3-527-41020-0.
* Moon, Parry; Spencer, Domina E. Field Theory Handbook: Including Coordinate Systems, Differential Equations and Their Solutions (en anglès). Springer, 6 de desembre de 2012. ISBN 978-3-642-53060-9.

## Enllaços externs

* Weisstein, Eric W., «Baer differential equation» a MathWorld (en anglès).