OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Amastigomicots

Els fongs terrestres (Amastigomycota o Eufungi) són un infraregne de fongs caracteritzats per desenvolupar autoespores, és a dir, espores aflagelades i freturoses de moviment. La pèrdua dels flagels constituiria un esdeveniment únic i central en l'evolució dels fongs, seria una conseqüència de l'adaptació a l'hàbitat terrestre i defineix la monofilia de Amastigomycota com un supergrup constituït pels fongs terrestres, en els quals, evolutivament, és fonamental la dispersió aèria de les seves espores.
Etimològicament, Amastigomycota significa "fong sense fuet" en referència a la manca de flagels en totes les fases del seu cicle de vida; i Eufungi "fongs veritables".
La nova classificació dels fongs no contempla aquest taxó.

## Característiques

* Nutrició per digestió externa i absorció (osmòtrofs). Són majoritàriament sapròfits.
* Miceli ben desenvolupat, amb talo levuriforme (cenòcit) en fongs inferiors i paredat en superiors.
* Absència de flagels i centríols.
* Reproducció asexual per gemmació, fragmentació, esporangiospores, conidis o glomerospores
* Si hi ha reproducció sexual, és per zigospores, ascospores o basidiospores
* És comú l'associació simbiòtica amb organismes fotoautòtrofs com a algues i plantes, com es pot veure en micorrizes i líquens.
* Hi ha diverses grups de fitopatògens que han desenvolupat una manera de vida parasitaria i són causants de la majoria de les malalties de les plantes.

## Filogenia

Amastigomycota forma un clade ben consensuat en els diverses estudis filogenètics; i malgrat ser un supergrup de importància evolutiva, ha tingut poc reconeixement com a tàxon. El grup Zygomycota representa el grau evolutiu més primerenc, car és basal i complexament parafilétic. La seva filogènia és aproximadament la següent:
| Amastigomycota | Zoopagomycota  Entomophthoromycotina  Kickxellomycotina  Zoopagomycotina Mucoromycota s.l  Glomeromycota Mucoromycota Mortierellomycotina Mucoromycotina  Dikarya   Entorrhizomycota  Ascomycota  Basidiomycota |

## Referències

* ↑ Yajuan J Liu, Matthew C Hodson & Benjamin D Hall 2006, Loss of the flagellum happened only once in the fungal lineage: phylogenetic structure of Kingdom Fungi inferred from RNA polymerase II subunit genes. BMC Evol Biol. 2006; 6: 74. doi: 10.1186/1471-2148-6-74 PMCID: PMC1599754
* ↑ Hyde, K.D. 2024. The 2024 Outline of Fungi and fungus-like taxa. Mycosphere, 15(1): 5146–6239, Doi 10.5943/mycosphere/15/1/25, ISSN 2077 7019. Versió web.
* ↑ Spatafora, Joseph W.; Chang, Ying; Benny, Gerald L.; Lazarus, Katy; Smith, Matthew E.; Berbee, Mary L.; Bonito, Gregory; Corradi, Nicolas; Grigoriev, Igor «A phylum-level phylogenetic classification of zygomycete fungi based on genome-scale data». Mycologia, vol. 108, 5, 2016, pàg. 1028–1046. DOI: 10.3852/16-042. ISSN: 0027-5514. PMC: 6078412. PMID: 27738200.
* ↑ Tedersoo, L., Sánchez-Ramírez, S., Kõljalg, U. et al. 2018, High-level classification of the Fungi and a tool for evolutionary ecological analyses Fungal Diversity 90: 135. https://doi.org/10.1007/s13225-018-0401-0
# Cine Adriano

El Cine Adriano era una sala d'exhibició amb 577 localitats ubicada a tocar del Putxet, a Sant Gervasi de Cassoles. Tot i que el local es trobava al carrer d'Hercegovina núm. 2 (llavors Herzegovino), va prendre el nom de la plaça d'Adrià, just a una illa de distància.
Fou inaugurat el 15 de desembre de 1939 amb una sessió doble de Mr. Deeds Goes to Town, de Capra, i Die Czardasfürstin de Georg Jacoby. Mantingué un programa doble de reestrena fins que tancà les portes el 31 de març de 1975 amb una sessió doble de The Tamarind Seed d'Edwards i de Mi chiamano Alleluja.
Al llarg de la seva història, fou sotmès a dos processos d'actualització i de reformes. El primer l'any 1946, sis anys després que l'adquirís Pere Alsina al seu anterior propietari i el segon el 1955, quan s'hi construí un amfiteatre i s'afegí espai per a les oficines de gerència del local, just damunt la façana.

## Referències

* ↑ Bar.cel.ona.uta. «BARCELOFÍLIA: CINE ADRIANO. Hercegovina 2. (1939-1975)», diumenge, 19 març 2017. [Consulta: 11 gener 2018].
* ↑ MUNSÓ CABÚS, Joan. Els cinemes de Barcelona. Barcelona: Proa, 1995.
# UCI Amèrica Tour

L'UCI Amèrica Tour és un conjunt de curses ciclistes que es disputen a Amèrica. Forma part dels Circuits continentals de ciclisme i té lloc entre octubre i setembre de l'any següent. A partir de l'edició del 2015 es recupera la disputa per anys naturals.
Això es tradueix en diverses classificacions: una d'individual, una per equips i dues per països.
La primera edició es disputà el 2005.

## Principals curses

La taula de sota presenta les principals proves de l'UCI Amèrica Tour.
| Nom de la cursa | País | Categoria |
| Volta a Califòrnia | Estats Units | 2.HC |
| USA Pro Cycling Challenge | Estats Units | 2.HC |
| Philadelphia Cycling Classic | Estats Units | 1.1 |
| Tour de Rio | Brasil | 2.1 |
| Tour de Utah | Estats Units | 2.HC |
| Volta a Colòmbia | Colòmbia | 2.2 |
| Tour de San Luis | Argentina | 2.1 |
| Tour d'Alberta | Canadà | 2.1 |

## Palmarès

| Temporada | Classificació individual | Classificació per equips | Classificació per països | Classificació per països sub-23 |
| 2005 | Edgardo Simón (ARG) | Health Net | Brasil | |
| 2005-2006 | José Serpa (COL) | Selle Italia-Serramenti Diquigiovanni | Colòmbia | |
| 2006-2007 | Svein Tuft (CAN) | Symmetrics Cycling Team | Colòmbia | Brasil |
| 2007-2008 | Manuel Medina (VEN) | Garmin-Chipotle | Estats Units | Estats Units |
| 2008-2009 | Gregorio Ladino (COL) | Serramenti PVC Diquigiovanni | Colòmbia | Colòmbia |
| 2009-2010 | Gregorio Ladino (COL) | Funvic-Pindamonhangaba | Colòmbia | Veneçuela |
| 2010-2011 | Miguel Ubeto (VEN) | EPM-UNE | Colòmbia | Veneçuela |
| 2011-2012 | Rory Sutherland (AUS) | Real Cycling Team | Colòmbia | Colòmbia |
| 2012-2013 | Janier Acevedo (COL) | Unitedhealthcare | Colòmbia | Colòmbia |
| 2013-2014 | Juan Carlos Rojas (CRC) | Smartstop | Estats Units | Colòmbia |
| 2015 | Toms Skujiņš (LAT) | Optum-Kelly Benefit Strategies | Colòmbia | Colòmbia |
| 2016 | Greg Van Avermaet (BEL) | Holowesko Citadel Racing Team | Colòmbia | Colòmbia |
| 2017 | Serghei Țvetcov (ROM) | Jelly Belly-Maxxis | Colòmbia | Colòmbia |
| 2018 | Gavin Mannion (USA) | Unitedhealthcare | Colòmbia | Colòmbia |
| 2019 | Egan Bernal (COL) | Medellín | Colòmbia | Colòmbia |
| 2020 | Richard Carapaz (ECU) | Medellín | Colòmbia | Estats Units |
| 2021 | Egan Bernal (COL) | Rally Cycling | Colòmbia | Estats Units |
| 2022 | Sergio Higuita (COL) | Human Powered Health | Colòmbia | Estats Units |
| 2023 | | | |

## Referències

* ↑ Curses a la web de l'UCI
# Pi d'Àries

Pi d'Àries (π Arietis) és un sistema estel·lar de la constel·lació d'Àries. Està aproximadament a 603 anys llum de la Terra.
La component primària, π Arietis A, és una binària espectroscòpica que està classificada com a nana de la seqüència principal blanca-blava del tipus B de la magnitud aparent +5,26. Les seves dues components tenen un període orbital de 3,85 dies i estan separades aproximadament 0,00004 segons d'arc. A 3,2 segons d'arc de la binària s'hi troba π Arietis B, que és una estrella blanca de la seqüència principal del tipus A de la magnitud aparent +8,8. És probablement una companya òptica. A 25,2 segons d'arc d'A hi ha π Arietis C, que és una estrella de la seqüència principal blanca-groga de la magnitud +10,9 del tipus F.

## Referències

* ↑ Afirmat a: SIMBAD.
* ↑ «Catalog of galactic OB stars» (en anglès). Astronomical Journal, 5, 5-2003, pàg. 2531-2533. DOI: 10.1086/374771.
* 1 2 3 Afirmat a: VizieR Online Data Catalog: 2MASS All-Sky Catalog of Point Sources (Cutri+ 2003). Indicat a la font segons: SIMBAD. Autor: Schuyler D. Van Dyk. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: juny 2003.
* ↑ «Rotational velocities of A-type stars. IV. Evolution of rotational velocities» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 1-2012. DOI: 10.1051/0004-6361/201117691.
* 1 2 3 4 5 Floor van Leeuwen «Validation of the new Hipparcos reduction» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2007, pàg. 653–664. DOI: 10.1051/0004-6361:20078357.
* 1 2 «A stellar rotation census of B stars: from ZAMS to TAMS» (en anglès). Astrophysical Journal, 1, 22-09-2010, pàg. 605–619. DOI: 10.1088/0004-637X/722/1/605.
* ↑ «A stellar rotation census of B stars: from ZAMS to TAMS» (en anglès). Astrophysical Journal, 1, 22-09-2010, pàg. 605–619. DOI: 10.1088/0004-637X/722/1/605.

## Enllaços externs

* SIMBAD
* Aladin previewer
# Erna Solberg

Erna Solberg ([ˈæːɳɑ ˈel seuːlbærɡ]) (Bergen, Noruega, 24 de febrer de 1961) és una política, sociòloga, politòloga, estadista i economista noruega.

## Biografia

Va començar en política pertanyent a l'Høyre (Partit Conservador Noruec), on l'any 1979 va entrar al govern local de la seva ciutat natal, en 1989 va ser triada com a parlamentària en el Storting on roman actualment i posteriorment l'any 2001 va passar a formar part del govern del Primer Ministre Kjell Magne Bondevik sent nomenada Ministra de Govern Local i Desenvolupament Regional, fins a l'any 2005. Des del 2004, és la Presidenta del Partit Conservador.

### Primera Ministra

Fou nomenada Primera Ministra de Noruega en un govern de coalició amb el Partit del Progrés després d'haver obtingut la victòria en les eleccions legislatives noruegues de 2013, on va succeir en el càrrec al polític Jens Stoltenberg. El bloc conservador de Solberg va guanyar les eleccions legislatives noruegues de 2017 amb 7 escons de marge respecte la coalició roja-verda i va continuar com a Primera Ministra.
El 21 de juny de 2017, el gabinet de Solberg va encarregar la revisió del sistema electoral a un comitè dirigit pel jutge Ørnulf Røhnebæk, que va publicar el seu informe el 27 de maig de 2020 acordant que el nombre d'escons s'hauria de mantenir en 169 conservant les 19 circumscripcions actuals, rebaixant el llindar electoral del 4% al 3% i abolint la fórmula de dos nivells de repartiment d'escons. Les reformes proposades a la llei electoral es van aplicar en 2022, sent d'aplicació a les eleccions legislatives noruegues de 2025. La reforma de les comarques i municipis va entrar en vigor l'1 de gener de 2021 i va suposar una reducció del nombre de comarques de 19 a 11.
Concedí la victòria del centre-esquerra a les eleccions legislatives noruegues de 2021 i es formà un govern de coalició del Partit Laborista i l'euroescèptic Partit del Centre encapçalat pel laborista Jonas Gahr Støre.

## Referències

* ↑ «Prime Minister Erna Solberg (Conservative Party)» (en anglès). [Consulta: 27 març 2016].
* ↑ Fluxá, María. «Dos mujeres con las riendas de Noruega» (en castellà). El Mundo, 16-10-2013. [Consulta: 5 març 2025].
* ↑ «El bloc conservador del govern guanya les eleccions a Noruega». El Punt Avui, 13-09-2017. [Consulta: 27 febrer 2025].
* ↑ «Regulations for the 2019 local government elections for municipalities and counties that are subject to boundary changes that come into effect January 1st 2020» (en anglès). regjeringen, 20-03-2019. [Consulta: 27 febrer 2025].
* ↑ Olsen, Jan M. «Norway’s center-left heads to victory in general elections» (en anglès). Associated Press, 14-09-2021. [Consulta: 27 febrer 2025].
* ↑ Jochecová, Ketrin. «Norway’s government collapses over EU spat» (en anglès). Politico, 30-01-2025. [Consulta: 30 gener 2025].
# Febre aftosa

«Febre aftosa» té aquests significats:
* Febre aftosa del bestiar, malaltia epizoòtica de causa vírica, altament contagiosa en la ramaderia
* Febre aftosa humana, malaltia vírica lleu, causada dos tipus de virus, el virus coxsackie i lenterovirus
* Virus de la febre aftosa, membre del gènere Aphtovirus, de la família Picornaviridae i agent causal de la febre aftosa del bestiar
# Cine Atenas

El Cine Atenas va ser una sala d'exhibició cinematogràfica ulbicada en el núm. 365 del carrer de Balmes, cruïlla amb l'avinguda del General Mitre, de Barcelona. Va ser inaugurat l'abril de 1960. Es va especialitzar en cinema per a tota la família, així com, a la dècada dels anys 80, en films doblats al català.

## Enllaços externs

* Notícia sobre la inauguració del Cine Atenas
# Torre del Gerro

La Torre del Gerro, de l'Aigua Dolça o de l'Arenal és una torre de guaita situada a la població de Dénia, Marina Alta, País Valencià. Es troba a uns 5 km del nucli urbà, al sud de Les Rotes a uns 100 m sobre el mar i quasi en el terme de la població veïna de Xàbia.
La torre es construí en el segle xvi en el context de fortificació de la costa valenciana deguda als freqüents atacs de pirateria que venia sofrint el Regne de València. La seua funció era de vigilància del litoral comprés entre Dénia (amb el castell) i al sud amb el cap de Sant Antoni, on també existia una torre vigia.
La torre és una construcció robusta i ben conservada, fou restaurada per l'ajuntament de Dénia, de forma troncocònica, d'on pren el nom del gerro. La torre conserva a la façana un escut amb l'àguila bicèfala dels Àustries i les quatre barres del Regne. Té l'accés elevat per a una defensa millor, amb dues portes, les espitlleres i matacans (n'hi ha dos, el que dona a la mar és major que l'altre) situats sobres aquestes servirien per a observar i en cas necessari, atacar als qui estigueren en la base de la torre.
A l'interior la comunicació entre els dos pisos es feia per una obertura feta en la volta de cada planta, mitjançant una escala mòbil o una corda.

## Referències

* ↑ URL de la referència: https://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=1782. Data de consulta: 26 setembre 2024.
* ↑ Boira Maiques, J. V, Las torres del litoral valenciano. València, Conselleria d'Infraestructures i Transport, 2007, p. 100. ISBN 978-84-482-4698-3

## Enllaços externs

* Fitxa de la Torre a la Biblioteca de Patrimoni
* Informació sobre la torre a la web de l'Ajuntament de Dénia Arxivat 2010-11-04 a Wayback Machine.
* Fitxa a Castillos.net Arxivat 2009-05-06 a Wayback Machine.
# Cristina Manresa Llop

Cristina Manresa Llop (Barcelona, 1968) és una policia catalana, i en l'actualitat, Directora de l'Escola de Policia de Catalunya. Comissaria del cos de Mossos d'Esquadra des del 2009, el juny del 2019 es va convertir en la primera dona al capdavant de la Comissaria Superior de Coordinació Central dels Mossos.
Mare d'una filla de 21 anys i resident a Catalunya, és diplomada en Criminologia i llicenciada en Història de l'Art per la Universitat de Barcelona. El 2006 va cursar el postgrau “Programa superior de Direcció i Gestió de la Seguretat Pública” a la Universitat Oberta de Catalunya (UOC). Té formació en lideratge per a Directius d'ESADE. Va ingressar a la Policia Catalana dels Mossos d'Esquadra l'any 1991, en la quarta promoció, i arribà a comissària, passant per totes les categories. Ha estat cap de la Regió Policial Metropolitana Sud i directora de Pla de seguretat del Mobile World Congress des de 2013. Entre maig de 2017 i maig de 2019 va ser la cap de la Regió Policial Metropolitana Nord, la més gran de Catalunya.
Durant la seva trajectòria, ha rebut diverses condecoracions i premis per la seva tasca professional. És membre del Comitè d'Ètica de la Policia de Catalunya i ha participat en activitats de formació i docència.
El juny del 2019, el nou comissari dels Mossos d'Esquadra, Eduard Sallent, va escollir a Manresa com a número dos del cos.

## Referències

* ↑ «Cristina Manresa, primera dona al capdavant de la Comissaria Superior de Coordinació Central dels Mossos». VilaWeb, 06-06-2019 [Consulta: 6 juny 2019].
* ↑ «Notes de seguretat». Generalitat de Catalunya, 31-05-2017 [Consulta: 6 juny 2019].
* ↑ Muñoz, Toni «Los Mossos sitúan por primera vez a una mujer como número dos». La Vanguardia, 06-06-2019 [Consulta: 6 juny 2019].
* ↑ Sànchez, Guillem «Cristina Manresa, primera mujer que nombrada número dos de la policía catalana». El Periódico, 06-06-2019 [Consulta: 6 juny 2019].
* ↑ Carranco, Rebeca «Una mujer forma parte por primera vez de la Jefatura de Mossos». El País, 06-06-2019 [Consulta: 6 juny 2019].
# Cine Levante

El Cine Levante va ser una sala d'exhibició cinematogràfica ubicada al carrer de Guipúscoa, núm. 70-72 de Barcelona. Va obrir les portes a la dècada dels anys 60 del segle XX i es va tancar 20 anys més tard (dècada dels 80), tot acollint un bingo.
# Theta d'Àries

Theta d'Àries (θ Arietis) és una estrella de la constel·lació d'Àries. És una nana de la seqüència principal blanca del tipus A de la magnitud aparent +5,58. Està aproximadament a 387 anys llum de la Terra.

## Referències

* ↑ Anne Cowley «A study of the bright A stars. I. A catalogue of spectral classifications» (en anglès). Astronomical Journal, 4-1969, pàg. 375–406. DOI: 10.1086/110819.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 3-2000, pàg. L27-L30.
* ↑ «Rotational velocities of A-type stars. IV. Evolution of rotational velocities» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 1-2012. DOI: 10.1051/0004-6361/201117691.
* ↑ «Rotational velocities of A-type stars. III. Velocity distributions» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 2, 2-2007, pàg. 671–682. DOI: 10.1051/0004-6361:20065224.
* ↑ «Pulkovo Compilation of Radial Velocities for 35 495 Hipparcos stars in a common system» (en anglès). Astronomy Letters, 11, 11-2006, pàg. 759–771. DOI: 10.1134/S1063773706110065.

## Enllaços externs

* SIMBAD
* Aladin previewer
# Campionat d'Espanya d'enduro 1981

La temporada de 1981 del Campionat d'Espanya d'enduro fou la 2a edició d'aquest campionat, organitzat per la Reial Federació Motociclista Espanyola. El calendari oficial constava de 7 proves puntuables.

## Classificació final

Font:

### 75cc

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Jordi Monjonell | Puch | 123 |
| 2 | Josep Vila | Fantic | 114 |
| 3 | Josep Maria Pibernat | SWM | 112 |
| 4 | Andreu González | ? | 97 |
| 5 | Ramon Burés | Rieju | 95 |
| 6 | Josep Puig | Rieju | 60 |
| 7 | José Luis López | Rieju | 40 |
| 8 | David Fillat | Puch | 38 |
| 9 | Francisco Alonso | Puch | 33 |
| 10 | Jordi Piferrer | ? | 17 |

### 125cc

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Josep Piella | SWM | 162 |
| 2 | Ton Marsinyach | KTM | 134 |
| 3 | Joan Canamasas | SWM | 117 |
| 4 | Josep Vilaró | KTM | 111 |
| 5 | Joan Riudalbàs | Fantic | 101 |
| 6 | Miquel Vilella | KTM | 61 |
| 6 | Xavier Font | Fantic | 61 |
| 8 | Jordi Soler | ? | 41 |
| 9 | Daniel Llobet | SWM | 30 |
| 10 | Bartomeu Quesada | ? | 6 |

### Superior a 125cc

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Carles Mas | Montesa | 150 |
| 2 | Guillermo Moreno de Carlos | Maico | 148 |
| 3 | Ferran Gil | SWM | 130 |
| 4 | Josep Pujol | Maico | 69 |
| 5 | Jordi de Marimon | SWM | 60 |
| 6 | Ramon Estany | ? | 39 |
| 7 | Narcís Roca | ? | 29 |
| 8 | Carlos Tertre | Maico | 23 |
| 9 | Enrique del Rey | Maico | 22 |
| 9 | Toni Arcarons | Montesa | 22 |
| 11 | Esteve Soler | Montesa | 16 |

## Referències

* ↑ Roig, Santi «Clasificación final Campeonato de España» (en castellà). SOLO MOTO. Jaime Alguersuari [Barcelona], núm. 309, 13-11-1981, p. 34.
# Bartomeu Gerp

Bartomeu Gerp, també citat com Berp, i llatinitzat Gerbius (Llíria, Camp de Túria, segle xv), fou un matemàtic, teòleg i astròleg valencià.

## Biografia

Bartomeu Gerp apareix breument en el De viris illustribus catalanis, opuscle biogràfic del notari i arxiver reial català del segle xv Pere Miquel Carbonell, amb la referència següent: «Bartholomeus Gerbius Leriae natus ex agro Valentino ubique cristianorum notissimus sacris litteris deditus admodum fuit astrologia doctissimus.» ('Bartomeu Gerp, nascut a Llíria, del camp valencià, arreu entre els cristians fou notabilíssim coneixedor de les lletres sagrades especialment i molt docte en astrologia').
Se'n tenen poques dades biogràfiques més. L'esmenten Jeroni Pau i Jeroni Torrella, aquest darrer en el seu De imaginibus astrologicis. Se sap que mantingué una aspra polèmica amb el polonès Jakub de Zalesie, amb qui s'enfrontà en una violenta disputa pública a Bolonya sobre les equacions dels dies i les seues causes.
Un altre humanista valencià d'igual nom (o el mateix?) consta que residia a Roma el 1474 i anys després s'establí a Càller, en l'illa de Sardenya, on es casà en data anterior al 1482. Amb la seua muller, Joana, tingué un fill, Eusebi, i tres filles, Isabel, Anna i Caterina. Hi apareix documentat a partir del 1479 com a advocat prestigiós, i com a autor d'una crònica bèl·lica d'Oristany, Historia Oristani et perditionis ipsius (Càller, 1478). Morí el 1518, any en què, a instància de la seua viuda, va ser fet inventari dels béns que deixà en herència, entre els quals una ben dotada biblioteca, majoritàriament de literatura jurídica en llatí.

## Obres

* De diebus naturalibus earumque aequatione. Bolonya, 1471
* De Situ paradisi et die passionis Christi, mense ue creationis mundi. Roma, 1476?

## Referències

* ↑ Vilallonga, Mariàngela. Dos opuscles de Pere Miquel Carbonell. Barcelona: Asociación de Bibliófilos de Barcelona (edició limitada), 1988, p. 91.
* ↑ Codonyer Sòria, Pilar. Estudiants valencians al Studio Fiorentino (1473-1494). València: Universitat de València, 2003, p. 121, nota 312. ISBN 9788437057507.
* ↑ Birkenmajer, Aleksander. «Une polémique entre deux astronomes médiévaux peu connus, l'un Espagnol et l'autre Polonais». A: Études d'histoire des sciences en Pologne (en francès), Wroclaw, 1972, p. 545-547.
* ↑ Oliva, Anna Maria, «Bartolomeo Gerp, giurista e bibliofilo a Cagliari alla fine del Quattrocento» (en italià). Acta Historica et Archaeologica Mediaevalia [Barcelona], núm. 26, 2005, p. 1073-1094.
# Cine Savoy

El Cine Savoy va ser una sala d'exhibició cinematogràfica ubicada al Passeig de Gràcia (núm. 86) de Barcelona. Va obrir les portes, de la mà de Josep Masana i Fargas a finals del mes de setembre de 1935. Avui en dia, ocupa el seu espai una cadena de botigues d'entrepans.

## Enllaços externs

* Nota breu de premsa anunciant l'obertura del Cine Savoy
# Blacas d'Aulps

Blacas d'Aulps (vers 1160 - 1237) fou un trobador provençal; se'l cita com el tipus més perfecte d'aquells nobles barons, galants, braus i fastuosos.
L'armà cavaller Huguet de Sabra. Prengué part en diverses Croades, batent-se amb gran valentia. En les seves poesies va descriure els costums cavallerescos del seu temps, i fou tan famós per les seves obres com per la generosa protecció que dispensà als poetes i savis.
Només resta alguna de les seves composicions, tençons en la seva majoria; la més antiga és la que va sostenir amb Peirol abans de la Croada de 1190. Després de mort, Sordello li dedicà un planh, que es va fer cèlebre. També Bertran d'Alamanon li va dedicar un planh.
En el Répertoire des sources historiques du moyen âge, d'Ulysse Chevalier, s'hi troben obres dels trobadors provençals, entre ells de Blacas d'Aulps i el seu fill Blacas.

## Bibliografia

* Martí de Riquer, Los trovadores. Historia literaria y textos. Barcelona: Ariel, 1983, vol. 3, p. 1257-1260 [estudi, i edició de la vida i d'una composició, amb traducció a l'espanyol]

### Repertoris

* Alfred Pillet / Henry Carstens, Bibliographie der Troubadours von Dr. Alfred Pillet [...] ergänzt, weitergeführt und herausgegeben von Dr. Henry Carstens. Halle : Niemeyer, 1933 [Blacas d'Aulps és el número PC 97]
* Guido Favati (editor), Le biografie trovadoriche, testi provenzali dei secc. XIII e XIV, Bologna, Palmaverde, 1961, pàg. 328
* Martí de Riquer, Vidas y retratos de trovadores. Textos y miniaturas del siglo XIII, Barcelona, Círculo de Lectores, 1995 p. 259-260 [Reproducció de la vida, amb traducció a l'espanyol, i miniatures dels cançoners I i K]
* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 8, pàg. 1040 (ISBN 84-239-4508-1)

## Enllaços externs

* http://troubadours.byu.edu/PC/PC-097/97%20-%20Blacatz.htm
* Article a Enciclopèdia catalana