OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Institut d'Animació de Jilin

L'Institut d'Animació de Jilin és una institució educativa de la Província de Jilin, a la República Popular de la Xina. Fundada el juny de l'any 2000, és una de les primeres escoles de cinema d'animació del país, i l'any 2012 tenia 10.500 estudiants. Entre els seus directors hi ha hagut Chang Guangxi, veterà professional de l'Estudi d'Animació de Shanghai, així com Zheng Liguo.
L'any 2008, i depenent de l'institut, es va fundar l'estudi Jilin VIXO Animation, que posteriorment canviaria el nom per Fifth Dimension. Entre les seues produccions destaquen The Frog Kingdom, que fou la primera estrena internacional de l'estudi, així com Chicken wants to fly, inspirada en l'obra de Te Wei Xiao kedou zhao mama.

## Referències

* 1 2 3 Giesen, Rolf. Chinese Animation: A History and Filmography, 1922-2012 (en anglès). McFarland, 2014-12-19. ISBN 978-1-4766-1552-3.
* ↑ Sun, Lijun. The History of Chinese Animation II. Routledge, 2020-05-27. ISBN 978-1-000-74013-4.
* 1 2 «Bill Dennis from China». Animation World Network, 25-10-2012. [Consulta: 21 març 2021].
* ↑ «Traditional animation gets new lease on life». Shanghai Daily, 13-10-2017. [Consulta: 21 març 2021].
* 1 2 穆伟. «Ribbib... Move over, Kermit». China Daily. [Consulta: 21 març 2021].
* ↑ «Jilin Animation Institute». Jilin Animation Studio, 21-10-2015. [Consulta: 21 març 2021].
* ↑ Giesen, Rolf; Khan, Anna. Acting and Character Animation: The Art of Animated Films, Acting and Visualizing (en anglès). CRC Press, 2017-07-28. ISBN 978-1-351-65107-3.

## Enllaços externs

* Jilin Animation Institute, a l'enciclopèdia de Baike-Baidu.
# Institut de Física d'Altes Energies

L'Institut de Física d'Altes Energies (IFAE) és un consorci públic entre la Generalitat de Catalunya i la Universitat Autònoma de Barcelona (UAB). Es va crear formalment el 16 de juliol de 1991 i depèn funcionalment del Departament d'Empresa i Coneixement de la Generalitat de Catalunya. Es troba localitzat dins el campus de la UAB a Bellaterra, Barcelona.
L'IFAE es dedica principalment a la investigació científica experimental i teòrica de frontera en els camps de la física i astrofísica d'altes energies. L'institut fa especial enfàsi en els desenvolupaments tecnològics associats a aquesta investigació.
L'institut forma part del conveni que va crear el Port d'Informació Científica. L’any 2015 passa a ser part del Barcelona Institute of Science and Technology (BIST), creat el mateix any per agrupar centres d'excel·lència en recerca de diferents camps.

## Projectes destacats

* Construcció de detectors, desenvolupament d'algorismes i simulacions MonteCarlo per l'experiment ATLAS al Gran Col·lisionador d'Hadrons (LHC) del CERN.
* Disseny i construcció del telescopi per raigs gamma d'altes energies MAGIC, en funcionament des del 2004 a les Illes Canàries.
* Conjunt de telescopis d'efecte Cherenkov, Cherenkov Telescope Array (CTA) per superar la sensibilitat dels telescopis MAGIC.
* Participació en el projecte The Dark Energy Survey (DES) liderat pel Fermilab per ampliar el catàleg de galàxies.
* Participació en el projecte Euclid de la European Space Agency (ESA)
* Desenvolupament de dispositius per imatge mèdica, incloent un sistema avançat per mamografies i un dispositiu per obtenir imatges 3D per fer biòpsies.

## Referències

* ↑ «Home» (en anglès). [Consulta: 4 gener 2018].
* ↑ «Organismes. Generalitat de Catalunya». [Consulta: 4 gener 2018].
* ↑ Barcelona, UAB - Universitat Autònoma de. «Port d'Informació Científica (PIC) - UAB Barcelona». Arxivat de l'original el 2018-01-05. [Consulta: 4 gener 2018].
* ↑ «Punt d'Informació Científica». [Consulta: 4 gener 2018].
* ↑ «ATLAS home». Arxivat de l'original el 2018-01-10. [Consulta: 4 gener 2018].
* ↑ «MAGIC home». Arxivat de l'original el 2018-01-10. [Consulta: 4 gener 2018].
* ↑ «CTA home». Arxivat de l'original el 2018-01-10. [Consulta: 4 gener 2018].
* ↑ «DES home». Arxivat de l'original el 2018-01-10. [Consulta: 4 gener 2018].
* ↑ «Euclid Home». Arxivat de l'original el 2018-01-10. [Consulta: 4 gener 2018].
* ↑ «Medical home». Arxivat de l'original el 2018-01-10. [Consulta: 4 gener 2018].
# Estructura primària de les proteïnes

L'estructura primària de les proteïnes és comuna a totes les proteïnes i és la seqüència lineal d'aminoàcids que la integren; és a dir, indica els aminoàcids que la formen i l'orde en què es troben units. És l'estructura més senzilla i, tanmateix, la més important, ja que determina la resta de les estructures proteiques amb nivells superiors d'organització.
Una característica d'aquesta estructura és la seva disposició en ziga-zaga, deguda al caràcter planar de l'enllaç peptídic, cosa que provoca la rotació dels aminoàcids sobre els carbonis alfa (Cα) a fi d'equilibrar les forces d'atracció que es puguin generar. Amb els vint aminoàcids possibles, el nombre de polipèptids que es poden formar és de 20$^n$, en què n és el nombre d'aminoàcids presents en la cadena. Com que la majoria de pèptids contenen més de cent aminoàcids, fins i tot milers, la varietat de possibles seqüències és pràcticament il·limitada. El càlcul fet abans correspon al nombre de variacions amb repetició de vint elements presos d'n en n; VR m,n = m$^n$.
# Agnes Giebel

Agnes Giebel (Heerlen, Països Baixos, 10 d'agost de 1921 – Colònia, 24 d'abril de 2017) va ser una soprano clàssica alemanya, especialista en la música sacra i en les peces vocals de Bach.
Va néixer a Heerlen, Països Baixos, on va viure els primers anys de la seva vida. Va estudiar amb la professora Hilde Wesselmann a la Folkwangschule d'Essen i va fer la seva primera aparició en públic com a cantant el 1947.
El repertori de Giebel consistia principalment en obres de música sacra, com cantates, oratoris, passions, rèquiems i misses. Ha estat considerada una de les cantants de Bach més grans de la seva generació, autor en el qual s'especialitzà i va ser la principal cantant de les seves obres vocals durant les dècades de 1950 i 1960. Com a intèrpret de lieder va actuar sovint amb el pianista Sebastian Peschko. També va ser coneguda per la seva interpretació a la Novena Simfonia de Beethoven sota la direcció d'Otto Klemperer.
Estrenà sovint obres d’autors coetanis, com la Cantata academica de Benjamin Britten (1960), o també peces d'Arnold Schönberg, Alban Berg, Paul Hindemith o Hans Werner Henze, entre d'altres. Actuà en recitals i concerts als principals teatres d’Europa i dels Estats Units, i cantà òpera per a enregistraments radiofònics. La seva carrera es perllongà fins a la dècada de 1990 durant la qual va enregistrar una àmplia discografia, per a la qual interpretà obres de J.S. Bach, W.A. Mozart, L. van Beethoven, J. Haydn i J. Brahms, a més de diversos recitals.
La seva filla, Kristina Kanders, i la seva neta, Julia Giebel, són també músiques. Giebel va viure a Colònia, on va morir el 24 d'abril de 2017.

## Referències

* 1 2 3 4 «Agnes Giebel | enciclopèdia.cat». [Consulta: 3 març 2022].
* ↑ «Was heute geschah – 10. August 1921: Die Sopranistin Agnes Giebel wird geboren» (en alemany). BR-KLASSIK, 10-08-2021. [Consulta: 15 desembre 2021].
* 1 2 «Sopranistin Agnes Giebel (95) gestorben» (en alemany). MUSIK HEUTE, 04-05-2017. [Consulta: 15 desembre 2021].
* ↑ «Folkwang Universität der Künste trauert um Sopranistin Agnes Giebel» (en alemany). Folkwang Universität der Künste. Arxivat de l'original el 15 de desembre 2021. [Consulta: 15 desembre 2021].
* ↑ «Agnes Giebel (Soprano) - Short Biography». Bach Cantates Website. [Consulta: 3 març 2022].
* ↑ «In memoriam Agnes Giebel» (en alemany). Deutschlandfunk, 05-05-2017. [Consulta: 15 desembre 2021].

## Bibliografia

* Kurtz, Michael. Agnes Giebel: auf Flügeln des Gesangs: Biographie der grossen Sopranistin (en alemany). Verlag Dohr, 2008. ISBN 978-3-936655-47-6. OCLC 237882801.
* «Agnes Giebel» (en alemany). fembio.org. [Consulta: 15 desembre 2021].

## Enllaços externs

* Biografia: conté fotos i discografia de Bach
# Castell Stubenberg

El castell Stubenberg és un monument històric de Săcueni, Bihor (Romania). La construcció del castell es va iniciar a finals del segle xviii i es va acabar a principis del segle xix.
El castell pertanyia originalment a la Casa Reial dels Habsburg, que el va oferir a J. Dietrichstein, conseller de l'Imperi Austrohongarès. El 1830 es va vendre a la família Stubenberg.
Actualment pertany a l'Estat romanès. Abans funcionava com a institut "Petõfi Sándor" fins al 2008.

## Referències

* 1 2 «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2012-04-26. [Consulta: 3 juny 2021].
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2021-06-03. [Consulta: 3 juny 2021].

## Vegeu també

* Turisme a Romania

## Enllaços externs

* Informació i imatges a Locuri din Romania
* Informació i història del castell de Stubenberg
# Institut de Recerca Social

L'Institut de Recerca Social (en alemany: Institut für Sozialforschung; en anglès: Institute for Social Research), és una entitat pertanyent a la Universitat de Frankfurt del Mein. Va ser fundat el 1923 pels comerciants i mecenes Hermann Weil i el seu fill Felix Weil, qui estava fortament influenciat per l'estudi de la filosofia marxista de Karl Korsch. El co-fundador de l'institut fou Friedrich Pollock. L'Institut de Recerca Social s'adscriu a l'anomenada Escola de Frankfurt, i a la teoria principal que va ser formulada per Max Horkheimer, per primera vegada en la seva obra de 1937, anomenada Teoria tradicional i teoria crítica, i que també és coneguda com a Teoria crítica.

## Referències

* ↑ Teoría tradicional y teoría crítica (1937), Max Horkheimer, Paidos UAB, 2009, ISBN 978-84-493-0819-2
* ↑ Entrada Teoría crítica al Diccionario de Filosofía de José Ferrater Mora, Vol Q-Z, Editorial Ariel, 1994, ISBN 84-344-0-504-0 pàg. 3477

## Vegeu també

* Escola de Frankfurt
* Teoria crítica
* Teoria de la comunicació

## Bibliografia

* Gandler, Stefan, Fragments de Frankfurt. Arxivat 2011-11-05 a Wayback Machine. Assajos sobre la Teoria Crítica Arxivat 2011-11-05 a Wayback Machine., Mèxic, Segle XXI/UAQ, 2009.
# Comportament antisocial

Es considera una conducta antisocial o un comportament antisocial tota aquella conducta deliberada que atempta contra la unitat del grup o causa un perjudici als seus membres. En la majoria de casos les conductes antisocials freguen o estan catalogades com a delictes, ja que la llei sanciona les desviacions dels individus de la norma que assegura la cohesió i la convivència.
Els individus que regularment manifesten una conducta antisocial solen patir un tipus de trastorn de la personalitat o bé s'identifiquen amb una contracultura o grup revolucionari que voluntàriament vol alterar l'ordre social establert. Aquesta conducta pot aparèixer des de la infància però s'accentua a l'adolescència i es caracteritza per falta d'empatia o agressivitat.

## Referències

* ↑ Sidman, M. (1995) Coerção e suas implicações. Campinas

## Vegeu també

* Claveguera de la conducta
* Desviació (sociologia)
# Arnau Cadell

Arnau Cadell o Gatell fou un escultor català del segle xii i xiii. Junt amb el seu taller és autor dels capitells dels claustres del monestir de Sant Cugat iniciat vers el 1190 i de la catedral de Girona.
Les representacions als capitells fets per Cadell mostren ornaments vegetals, formes corínties, escenes de la vida del monjos i temes històrics de la Bíblia que tenen relació amb els capitells de Sant Pere de Galligants.
Arnau Cadell és el primer artista català conegut amb nom i cognom. Es conserva el seu testament redactat a Girona l'any 1221 en el qual deixa béns al monestir de Sant Cugat i a la Catedral de Girona. A més al claustre del monestir de Sant Cugat es troba un autoretrat seu (avui en dia incomplet) i una signatura que diu en llatí: «Aquesta és la imatge de l'escultor Arnau Cadell, que construí aquest claustre per a la posteritat».

## Referències

* ↑ Raventós, Joan «Una obra alliçonadora». Sàpiens [Barcelona], núm. 65, 3-2008, p. 58. ISSN: 1695-2014.

## Bibliografia

* Salvador Cardús Florensa. L'escultor Arnau Cadell i el seu claustre de Sant Cugat. Sabadell: 1993. Fundació Bosch i Cardellach.
# Brachygobius nunus

Brachygobius nunus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.
Els adults poden assolir 2,5 cm de longitud total. És un peix de clima tropical i demersal. Es troba a Àsia: l'Índia, Myanmar, Tailàndia, Malàisia, Indonèsia, Borneo i Bangladesh.
És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Francis Buchanan-Hamilton, 1822. An account of the fishes found in the river Ganges and its branches. Edimburg i Londres: i-vii + 1-405, Pls. 1-39.
* 1 2 3 4 Torres, Armi G.; Bailly, Nicolas. «Brachygobius nunus (Hamilton, 1822)» (en anglès). FishBase.
* ↑ Kapoor, D., R. Dayal i A.G. Ponniah, 2002. Fish biodiversity of India. National Bureau of Fish Genetic Resources Lucknow, Índia. 775 p.
* ↑ Dahanukar, N., R. Raut i A. Bhat, 2004. Distribution, endemism and threat status of freshwater fishes in the Western Ghats of India. J. Biogeogr 31: 123-136.
* ↑ Rahman, A.K.A., 1989. Freshwater fishes of Bangladesh. Zoological Society of Bangladesh. Department of Zoology, University of Dhaka. 364 p.
* ↑ Mohsin, A.K.M. i M.A. Ambak, 1983. Freshwater fishes of Peninsular Malaysia. Penerbit Universiti Pertanian Malaysia, Malàisia. 284 p.
* ↑ Monkolprasit, S., S. Sontirat, S. Vimollohakarn i T. Songsirikul, 1997. Checklist of Fishes in Thailand. Office of Environmental Policy and Planning, Bangkok. 353 p.

## Bibliografia

* Larson, H.K., 2001. A revision of the gobiid fish genus Mugilogobius (Teleostei: Gobioidei), and its systematic placement. Rec. West. Aust. Mus. (Suppl. Núm. 62):1-233.
* Miller, P. J., 1989: The classification of bumble-bee gobies (Brachygobius and associated genera) (Teleostei: Gobiidae). Cybium v. 13 (núm. 4): 375-383.
* Riede, K., 2004. Global register of migratory species - from global to regional scales. Final Report of the R&D-Projekt 808 05 081. Federal Agency for Nature Conservation, Bonn. 329 p.
* Vassíliev, V. P. «Chromosome numbers in fish-like vertebrates and fish» (en anglès). Journal of Ichthyology, 20, 3, 1980, pàg. 1–38. ISSN: 0032-9452.
# Brachygobius sabanus

Brachygobius sabanus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2,7 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Indonèsia i Tailàndia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Bleeker, P., 1874. Esquisse d'un système naturel des Gobioïdes. Arch. Neerl. Sci. Nat., Haarlem v. 9. 289-331.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Inger, R. F., 1958: Notes on the fishes of the genus Brachygobius. Fieldiana Zoology v. 39 (núm. 14): 107-117.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo, 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.
* ↑ Larson, H.K., 2001. A revision of the gobiid fish genus Mugilogobius (Teleostei: Gobioidei), and its systematic placement. Rec. West. Aust. Mus. (Suppl. Núm. 62):1-233.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The diversity of fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts, Estats Units, 1997.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A: M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Miller, P. J., 1989: The classification of bumble-bee gobies (Brachygobius and associated genera) (Teleostei: Gobiidae). Cybium v. 13 (núm. 4): 375-383.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* 伍汉霖. 拉汉世界鱼类系统名典 (en xinès). 中国海洋大学出版社, 2017. ISBN 978-7-5670-1538-8.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Arpajon

Arpajon és un municipi francès, situat al departament d'Essonne i a la regió de l'Illa de França.
Forma part del cantó d'Arpajon i del districte de Palaiseau. I des del 2016 de la Comunitat d'aglomeració Cœur d'Essonne.
A 20 km de Corbeil-Essonnes, en la confluència dels rius Orge i del Remade; estació de ferrocarril d'Orleans. Comerç de vins i aiguardents. Té una església amb part del segle xii.
Fins al 1720 Arpajon havia portat el nom de Chartres-sous-Montery, que fou canviat en erigir-se en marquesat.
És la pàtria del general Edouard Jean-Baptiste Milhaud que comandava els cuirassers a Waterloo.

## Referències

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 6, pàg. 341 (ISBN 84-239-4506-5)
# Brachygobius xanthomelas

Brachygobius xanthomelas és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 2 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Malàisia i Indonèsia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M., A.J. Whitten, S.N. Kartikasari i S. Wirjoatmodjo, 1993. Freshwater fishes of Western Indonesia and Sulawesi. Periplus Editions, Hong Kong. 221 p.
* ↑ Lim, K.K.P. i P.K.L. Ng, 1990. The freshwater fishes of Singapore. Singapore Science Centre, Singapur. 160 p.
* ↑ Randall, J.E. i K.K.P. Lim (eds.), 2000. A checklist of the fishes of the South China Sea. Raffles Bull. Zool. Suppl. (8):569-667.
* ↑ Roberts, T.R., 1989. The freshwater fishes of Western Borneo (Kalimantan Barat, Indonesia). Mem. Calif. Acad. Sci. 14:210 p.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The diversity of fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts, Estats Units, 1997.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A: M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* Inger, R. F., 1958: Notes on the fishes of the genus Brachygobius. Fieldiana Zoology v. 39 (núm. 14): 107-117.
* Larson, H.K., 2001. A revision of the gobiid fish genus Mugilogobius (Teleostei: Gobioidei), and its systematic placement. Rec. West. Aust. Mus. (Suppl. Núm. 62):1-233.
* Miller, P. J., 1989: The classification of bumble-bee gobies (Brachygobius and associated genera) (Teleostei: Gobiidae). Cybium v. 13 (núm. 4): 375-383.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* 伍汉霖. 拉汉世界鱼类系统名典 (en xinès). 中国海洋大学出版社, 2017. ISBN 978-7-5670-1538-8.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Arroio Grande (districte de Santa Maria)

Arroio Grande és un dels deu districtes en què es divideix la ciutat de Santa Maria, a l'estat brasiler de Rio Grande do Sul. Limita amb els districtes de Palma i Sede, i, amb els municipis de Silveira Martins, Julio de Castilhos i Itaára.'

## Barris

El districte es divideix en els següents barris:
* Arroio Grande

## Referències

* ↑ «Lei Municipal nº 4120/97, de 19 de Dezembro de 1997.». Arxivat de l'original el 2017-12-22. [Consulta: 13 desembre 2023].
* ↑ [http://www.camara-sm.rs.gov.br/2010/arquivos/legislacao/LC/2009/0072.zip Arxivat 2016-09-18 a Wayback Machine. Llei Municipal núm. 72 de 2009, que estableix l'ús i ocupació del sól, subdivisió, perímetre urbà i sistema viari de la municipalitat de Santa Maria
# Braçatge

El braçatge era una prestació territorial que equivalia generalment a una setzena part de la collita, tot i que apareix en alguns costums de la Baixa Edat mitjana, com els Costums de Girona, equiparat a la tasca (una onzena part).
Apareix per primera vegada al voltant del segle xi amb la revolta feudal, i és una de les múltiples càrregues de les quals han de respondre els pagesos davant del seu senyor.
A la Baixa edat mitjana va tendir a commutar-se i ja al segle xviii sembla en vies de desaparició.

## Bibliografia

* Sadurní i Puigbò, Núria: Diccionari de l'any 1000 a Catalunya. Edicions 62, Col·lecció El Cangur / Diccionaris, núm. 280. Barcelona, octubre del 1999. ISBN 84-297-4607-2, plana 37.
# Oblideu Mozart

Oblideu Mozart (títol original: Vergeßt Mozart) és una pel·lícula d'intriga germano-txeca dirigida per Miloslav Luther el 1985 i protagonitzada per Armin Mueller-Stahl, Max Tidof i Wolfgang Preiss. Ha estat doblada al català

## Argument

Després de la mort de Wolfgang Amadeus Mozart, diverses persones que l'han conegut es reuneixen amb la finalitat d'establir la causa de la seva mort.

## Repartiment

* Max Tidof: Wolfgang Amadeus Mozart
* Armin Mueller-Stahl: Graf Pergen
* Catarina Raacke: Constanze Mozart
* Wolfgang Preiss: Baron Gottfried van Swieten
* Uwe Ochsenknecht: Direktor Emanuel Schikaneder
* Winfried Glatzeder: Antonio Salieri
* Kurt Weinzierl: Arzt
* Jan Biczycki: Diener
* Katja Flint: Magdalena Demel
* Andrej Hryc: Franz Demel
* Ladislav Chudík: Joseph Haydn
* Zdenek Hradilák: Josep II
* Juraj Hrubant: Fígaro
* Andrej Malachovsky: Sarastro
* Lubomír Kostelka: Thorwald

## Referències

* ↑ esadir.cat. Oblideu Mozart . esadir.cat.
* ↑ IMDb. Vergeßt Mozart (en anglès). IMDb.
# Estuari de la Gironda

L'Estuari de la Gironda (o solament La Gironda) és un estuari navegable format a la desembocadura dels rius Garona i Dordonya a l'oceà Atlàntic. Està situat uns 25 quilòmetres aigües avall del centre de la ciutat de Bordeus, a l'antiga regió de Gascunya, actualment part de l'estat francès.
L'estuari fa uns 75 quilòmetres de longitud, una amplada màxima de 12 quilòmetres a la seva desembocadura i una superfície total de 635 km², essent aquest l'estuari més extens d'Europa occidental. L'estuari dona nom al departament francès de Gironda, i separa les regions franceses de l'Aquitània i de Poitou-Charentes.

## Referències

* ↑ «La Gironda». Enciclopèdia.cat. [Consulta: 25 setembre 2015].
* ↑ http://www.francia-atlantica.es/charente-maritime-territoire/estuaires/gironde-estuaire/gironde.asp Arxivat 2013-06-18 a Wayback Machine. (castellà)