OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mouloudia Club d'Orà

El Mouloudia Club d'Orà (MC Orà) (àrab: نادي مولودية وهران, Nādī Mūlūdiyya Wahrān) és un club de futbol algerià de la ciutat d'Orà. Els seus colors són el blanc i el vermell.

## Història

El club va ser fundat el 1 de gener de 1917. Entre els fundadors hi havia Bentouati Ali, Mohamed Bessoul, Omar Rouane Serrik, Boumefraa (Un dels fundadors de l'USM Orà), i Omar Rouane Serrik (el primer president). Fins a l'any 2007 era l'únic equip del país que sempre havia jugat a primera divisió (des de 1963), però al final de la temporada 2007/2008 descendí per primer cop a segona en acabar 14è aquella temporada.
Les arrels del club es troben en els clubs Mouloudia Hamidia d'Orà (fundat el 1918/1919) i l'Sporting Club d'Orà (creat el 1897). El 1926 es fusionaren formant l'USM Orà. Aquest club es fusionà amb el club El Kahla el 1946 per formar l'actual club. Des d'aleshores ha rebut les denominacions:
* 1917-1924: Mouloudia Club Musulman Oranais
* 1924-1931: Mouloudia Hamidia Club Musulman Oranais
* 1931-1971: Mouloudia Club Oranais
* 1971-1977: Mouloudia Chaâbia d'Oran
* 1977-1987: Mouloudia Pétroliers d'Oran
* 1987-1989: Mouloudia d'Oran
* 1988-avui: Mouloudia Club d'Oran

## Palmarès

* Lliga algeriana de futbol:
** 1971, 1988, 1992, 1993
* Copa algeriana de futbol:
** 1975, 1984, 1985, 1996
* Copa de la Lliga algeriana de futbol:
** 1996
* Recopa aràbiga de futbol:
** 1997, 1998
* Supercopa aràbiga de futbol:
** 1999

## Jugadors destacats

* Reda Acimi
* Lakhdar Belloumi
* Alí Benhalima
* Tedj Bensaoula
* Gilles Augustin Binya
* Tahar Cherif El-Ouazzani
* Kader Firoud
* Abdelkader Freha
* Miloud Hadefi
* Ali Meçabih
* Ezechiel Ndouassel
* Slimane Raho
* Mohamed Salem
* Abdelhafid Tasfaout

## Referències

* ↑ Colors del club a rsssf
* ↑ «Algeria - List of Champions». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Algeria - List of Cup Finals». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].

## Enllaços externs

* (francès) Web oficial
# Aphyosemion lugens

Aphyosemion lugens és una espècie de peix de la família dels aploquèilids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Camerun.

## Referències

* 1 2 «Aphyosemion lugens» (en anglès). Fishbase.

## Bibliografia

* Amiet, J.-L. 1991. Diagnoses de deux espèces nouvelles d'Aphyosemion du Cameroun (Teleostei: Aplocheilidae). Ichthyol. Explor. Freshwaters v. 2 (núm. 1): 83-95.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Casa Emili Soler

La Casa Emili Soler és un edifici del centre de Terrassa, inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És situat a la cantonada entre el carrer de Joaquim de Paz, on té l'entrada d'accés, i el carrer del Passeig.

## Descripció

És un habitatge unifamiliar cantoner, format per planta baixa i dos pisos, amb terrat superior. La façana del carrer del Passeig, més llarga, mostra volums esglaonats a l'extrem dret, com a resultat de la incorporació de terrasses a cada pis. Les obertures d'aquest parament s'ordenen segons eixos verticals i són arrodonides als angles. La façana del carrer de Joaquim de Paz, adossada a una mitgera, té dues obertures a la planta baixa, un balcó al primer pis i una finestra al segon. Els murs són arrebossats.

## Història

La casa va ser bastida l'any 1917 per Lluís Muncunill, seguint el model ja utilitzat l'any 1907 per aquest arquitecte a la casa d'Antoni Pous, situada en un lloc molt proper, al carrer Nou de Sant Pere núm. 42.

## Referències

* 1 2 «Casa Emili Soler». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 octubre 2014].

## Vegeu també

* Llista de monuments de Terrassa
# Bollmannia boqueronensis

Bollmannia boqueronensis és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del sud de Florida (Estats Units) fins al nord de Sud-amèrica.

## Referències

* ↑ Jordan, D. S. & C. H. Bollman 1890. Descriptions of new species of fishes collected at the Galapagos Islands and along the coast of the United States of Colombia, 1887-'88. A: Scientific results of explorations by the U. S. Fish Commission steamer Albatross. Proceedings of the United States National Museum v. 12 (núm. 770): 149-183.
* ↑ «Bollmannia boqueronensis». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bedenbaugh, R. L., 1988. A review of the Pacific members of the gobiid fish genus Bollmannia Jordan., Old Dominion University:1-56.
* Birdsong, R. S., Murdy, E. O. i Pezold, F. L., 1988. A study of the vertebral column and median fin osteology in gobioid fishes with comments on gobioid relationships., Bull. Mar. Sci., 42:174-214.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Ginsburg, I., 1939. Twenty-one new American gobies., J. Wash. Acad.Sci., 29(2):51-63.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Larson, H.K. i E.O. Murdy 2001. Gobiidae. Gobies. p. 3578-3603. A K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma, Itàlia.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Haplogrup L del cromosoma Y humà

L'haplogrup L del cromosoma Y humà és un haplogrup format a partir de l'haplotip M20 del cromosoma Y humà.
Aquest haplogrup està associat amb l'Índia. És un descendent de l'haplogrup K, i es calcula que va aparèixer fa aproximadament 30.000 anys.
L'haplogrup L es creu que està associat amb el primer assentament significatiu de l'Índia. La seva arribada pot explicar un fenomen estrany: abans de l'arribada de l'haplogroup L, els dos haplogrups C i D estaven associats amb una ampla expansió al llarg de la costa del sud-est asiàtic. Actualment C és relativament escàs a l'Índia i D absent. Tanmateix, els llinatges mitocondrials corresponents a la mateixa migració costanera no mostren les mateixes disminucions de freqüència.
Una explicació podria ser que els nouvinguts amb haplotip L podrien haver pres mullers de les altres poblacions (preservant els llinatges materns), mentre aniquilaven els barons (i per tant reduint els haplotips C i D).

## Enllaços externs

* Dispersió de l'haplotip L Arxivat 2006-03-20 a Wayback Machine., del National Geographic
Haplogrups del cromosoma Y humà :
| | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic |
| | A | A | A | A | BT | | | | | | | | | | | | | | | | |
| | | | B | B | B | CT | CT | CT | CT | | | | | | | | | | | | |
| | | | | | DE | DE | C | F | F | F | F | F | | | | | | | | | |
| | | | | | D | E | | | G | H | IJ | IJ | K | K | K | K | | | | | |
| | | | | | | | | | | | I | J | | LT | MS | MS | NO | NO | P | P | |
| | | | | | | | | | | | | | | | | | N | O | | Q | R |
# NTFS junction point

L'NTFS junction point és una característica del sistema de fitxers NTFS que proveeix la capacitat de poder crear un enllaç simbòlic a un directori que llavors funciona com un àlies per aquest directori. Això té molts beneficis en un fitxer de drecera del Windows shell (.lnk), tals com permetre l'accés a fitxer dintre el directori via l'Explorador de Windows, via el Command Prompt, etc.

## Vegeu també

* Enllaç simbòlic

## Enllaços externs

* Microsoft Knowledge Base Article – 'How to Create and Manipulate NTFS Junction Points' (anglès)
* Junction command line utility a Microsoft TechNet (anglès)
* Article de PC Mag Arxivat 2008-12-11 a Wayback Machine. (anglès)
# Alexis Nakota

La Nació Alexis Nakota Sioux núm. 437 és una Primera Nació nakoda amb reserves vora Edmonton, Hinton, i Whitecourt, a la província canadenca d'Alberta, a uns 85 km a l'oest d'Edmonton. La Nació Alexis Nakota Sioux és membre del Tractat 6. Les seves terres tenen una superfície de 144,8 km², habitades per 957 membres de la tribu.

## Reserves

Reserves Alexis Nakota Sioux :
| Reserva | Reserva | Localització | Àrea (hectàrees) |
| Reserva índia Alexis 133 | Reserva índia Alexis 133 | 70 km NO d'Edmonton | 6.175,2 |
| Reserva índia Alexis Cardinal River 234 | Reserva índia Alexis Cardinal River 234 | 73 km NE de Hinton | 4.661 |
| Reserva índia Alexis Elk River 233 | Reserva índia Alexis Elk River 233 | 87 km SE de Hinton | 98 |
| Reserva índia Alexis Whitecourt 232 | Reserva índia Alexis Whitecourt 232 | 13 km NO de Whitecourt | 3.544,9 |

## Demografia

El març de 2012 la població registrada total de la Nació Alexis Nakota Sioux era de 1779 persones. Hi havia 508 homes registrats, i 459 dones vivint a la reserva.
Els membres de la Primera Nació Alexis són del grup ètnic "stoney" o "nakoda". Els stoney sovint són considerats com una part dels assiniboines. Ambdós termes "stoney" i "assiniboine" provenen de les descripcions que van fer els forasters de com aquests pobles cuinaven utilitzant pedres bullides (assiniboine prové de l'ojibwe asinii que vol dir "pedra" i bwaan que vol dir "cuinar"). Ambdós stoney i assiniboines són emparentats amb els pobles sioux. Llur idioma tradicional és el nakoda/stoney, o isga iʼabi.

## Govern

La Nació Alexis Nakota Sioux té té un sistema electoral personalitzat basat en l'article 10 de la Llei Índia. L'actual consell i el cap, Tony Alexis, foren elegits el 17 de juny de 2006, i mantingueren llurs posicions fins al 16 de juny de 2010.

## Esdeveniments
### Pow-wow

Les celebracions anuals del Pow-wow d'Alexis i el Torneig Fastpitch Tournament tenen lloc el juliol de cada any. El torneig Fastpitch entrega premis de fins a $14,000 depenent del nombre d'equips participants. El Pow-wow es divideix en diverses categories, com ara concurs de tambor i concursos de dansa basats en edats i estils. Hi participen competidors de moltes Primeres Nacions diferents.

### Pelegrinatge del llac Ste. Anne

El principal centre es troba als marges del Lac Ste. Anne, que els Nakota Sioux anomenen Wakâmne, o llac de Déu. Cada estiu hi ha una peregrinació al llac a la qual hi assisteixen fins a 40.000 persones durant més de quatre dies, la majoria descendents de les Primeres Nacions i mestissos.

## Referències

* ↑ Fa referència als registrats en les Primeres Nacions d'Alberta
* ↑ «Indian and Northern Affairs Canada First Nations Profile». [Consulta: 21 abril 2012].
* ↑ «Indian Act, 1985 ss.2-10». [Consulta: 23 juliol 2007].
* ↑ «INAC First Nations Profile, governance». [Consulta: 23 juliol 2007].

## Enllaços externs

* Alexis Nakota Sioux Nation Arxivat 2014-12-04 a Wayback Machine.
* Stoney Language Department of the Alexis Nation. Seasons Arxivat 2007-07-10 a Wayback Machine.
* Stoney Language Department of the Alexis Nation. Family Arxivat 2007-07-10 a Wayback Machine.
# Aphyosemion mimbon

Aphyosemion mimbon és una espècie de peix de la família dels aploquílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Gabon i, possiblement també, Guinea Equatorial.

## Referències

* 1 2 «Aphyosemion mimbon» (en anglès). Fishbase.

## Bibliografia

* Huber, J. H. 1977. Une chaîne de deux Aphyosemion sympatriques dans les monts de Cristal, Gabon, avec description d'une espèce nouvelle: A. mimbon n. sp. Rev. Fr. Aquariol. v. 4 (núm. 1): 3-10.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Gérard Saint

Gérard Saint (Argentan, 11 de juliol de 1935 - Le Mans, 16 de març de 1960) va ser un ciclista francès que fou professional de 1954 fins al moment de la seva mort, el 1960.
Gérard Saint era un corredor complet, que es desenvolupava tant en pla com en muntanya com en contrarellotge. Al Tour de França de 1959 guanya el Premi de la Combativitat, fou segon de la classificació per punts i tercer al Gran Premi de la Muntanya.
Va morir en un accident de trànsit el març de 1960. Un estadi de la seva ciutat natal porta el seu nom.

## Palmarès

* 1954
** 1r de la final CRI del mallot dels Asos de la París-Normandia
* 1955
** 1r del Gran Premi de França (CRI)
* 1956
** Vencedor d'una etapa al Tour de l'Oest
* 1957
** 1r a la Volta a Luxemburg i vencedor d'una etapa
** 1r del Tour de l'Arieja i vencedor de 2 etapes
** 1r del Gran Premi de Louvigné-du-Desert i vencedor d'una etapa
* 1958
** 1r al Circuit de l'Aulne
* 1959
** 1r a Manche-Océan
** 1r a la Menton-Gènova-Roma
** 1r del Premi de la Combativitat del Tour de França
** Vencedor d'una etapa a la París-Niça-Roma
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Luxemburg

### Resultats al Tour de França

* 1959. 9è de la classificació general. 1r del Premi de la Combativitat

## Referències

* ↑ «LE COUREUR CYCLISTE GÉRARD SAINT SE TUE DANS UN ACCIDENT DE LA ROUTE» (en francès). Le Monde, 17-03-1960.
* ↑ «SAINT Gérard (Gérard Serge Léon )», 27-11-2024. Arxivat de l'original el 2024-11-27. [Consulta: 24 febrer 2025].
* ↑ «Palmarès de Gérard Saint (Fra)», 27-11-2024. Arxivat de l'original el 2024-11-27. [Consulta: 24 febrer 2025].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Gérard SAINT» (en italià). [Consulta: 24 febrer 2025].
* ↑ «Gérard Saint se tue dans un accident de voiture | INA» (en francès). [Consulta: 24 febrer 2025].
* ↑ Desquesnes, Jacky. Gérard Saint ou L'espoir anéanti (en francès). Alençon: de l'Ornal éd, 2010, p. 157. ISBN 978-2-9531812-7-2.

## Enllaços externs

* Palmarès de Gérard Saint (francès)
# Casa Humbert Galítzia

La Casa Humbert Galítzia, o Casa Gaietà Galítzia, és un edifici del centre de Terrassa, inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya, situat a la cantonada del carrer de la Rasa i el de la Indústria.

## Descripció

És un edifici cantoner de planta rectangular, amb planta baixa i dos pisos, i terrat superior. La façana principal, al carrer de la Rasa, mostra una distribució simètrica de les obertures, que són allindanades. Als pisos superiors hi ha balcons amb barana de ferro. Són remarcables les cartel·les de suport a la balconada del segon pis, de tres de les obertures. L'edifici es corona amb cornisa i barana llisa.

## Història

La casa va ser bastida l'any 1879 per l'arquitecte Miquel Curet i Roura en estil eclèctic. El propietari d'aquest habitatge també ho era del Cinema Alegria, el primer obert a Terrassa, el 1907, a l'edifici del costat de casa seva, al carrer de la Rasa núm. 74-86. El cinema fou transformat el 1916 per Lluís Muncunill i Parellada, arquitecte que va refer també en estil noucentista la casa Galítzia, ara per encàrrec d'Humbert Galítzia, fill del primer propietari.

## Referències

* 1 2 «Casa Humberto Galítzia». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 octubre 2014].

## Vegeu també

* Llista de monuments de Terrassa
# Haplogrup mitocondrial humà C

L'haplogrup mitocondrial humà C és un haplogrup humà que es distingeix per l'haplotip dels mitocondris.
L'haplogroup C es creu que va emergir Àsia fa uns 60.000 anys. És un descendent de l'haplogrup M.
L'haplogroup C es troba al nord-est d'Àsia (incloent-hi Sibèria) i és un dels cinc haplogrups trobats en els nadius americans, essent els altres els A, B, D i X.
En el popular llibre The Seven Daughters of Eve, Bryan Sykes anomena Chochmingwu a l'originador d'aquest haplogrup.

## Referències

* 1 2 Haplogroup C.

## Enllaços externs

* Dispersió de l'haplogrup C Arxivat 2006-03-20 a Wayback Machine., del National Geographic
Haplogrups mitocondrials humans :
| Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| L0 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| L0 | L2 | L3 | L3 | L3 | L3 | L3 | L3 | L3 | L3 | L3 | | | | | | | | | | | | | | | | L4 | L5 | L6 | L7 | |
| L0 | L2 | | | | M | M | M | M | M | N | N | N | N | N | N | N | | | | | | | | | | | | | | | L4 | L5 | L6 | L7 |
| L0 | L2 | CZ | CZ | D | E | G | Q | | A | I | O | | | R | R | R | | | | | | S | W | X | Y | L4 | L5 | L6 | L7 | |
| L0 | L2 | C | Z | D | E | G | Q | | A | I | O | B | F | pre-HV | pre-HV | | pre-JT | pre-JT | P | UK | UK | | S | W | X | Y | L4 | L5 | L6 | L7 |
| L0 | L2 | C | Z | D | E | G | Q | | A | I | O | B | F | HV | HV | | JT | JT | P | U | K | S | W | X | Y | L4 | L5 | L6 | L7 | |
| L0 | L2 | C | Z | D | E | G | Q | | A | I | O | B | F | H | V | | J | T | P | U | K | S | W | X | Y | L4 | L5 | L6 | L7 | |
# Navicular

L'escafoide del tars o navicular és un os petit que és al peu tant dels humans com del cavalls. En l'anatomia humana l'os navicular (en llatí: os naviculare) és un dels ossos del tars de l'esquelet que es troba al peu. El seu nom de navicular, deriva de la semblança amb una petita nau o barca, causada per la molt còncava superfície articular proximal. també s'havia dit navicular a l'os escafoide del carp, que és un dels ossos carpals. Es troba en la banda medial del peu. L'os navicular és un os curt, parell i asimètric; té dues cares, anterior i posterior; dues vores, superior i inferior, i dos extrems, extern i intern. És a la cara interna de la segona filera del tars. S'articula amb le cap de l'astràgal per darrere, amb les tres falques per davant i amb el cuboide per fora generant les articulacions astragaloescafoidea (enartrosis), escafocuboidea i escafocuneal.

## Notes

* ↑ «Gray's Anatomy, 6b. The Hand. 1. The Carpus. 4», 1918.
* Os navicular - vista posterior
* Os navicular - vista anterior
* Ossos del peu dret. Superfície dorsal
* Ossos del peu dret. Superfície plantar.
* Esquelet dle peu. Aspecte medial.
* Esquelet del peu. Aspecte lateral.
* Articulacions talocalcaneal i talocalcaneonavicular.
* Secció obliqua mostrant les cavitats sinovials.
* Ossos del peu
# Alexírroe

Segons la mitologia grega, Alexírroe (en grec antic Αλεξιρρόη) va ser una nimfa, filla de Granic, un déu fluvial. Amb la seva bellesa i ingenuïtat va agradar a Príam, rei de Troia, i va ser la mare d'Èsac, un dels cinquanta fills del rei.
Èsac es va convertir més tard en un ocell (Cabussó) quan es va intentar suïcidar saltant d'un penya-segat al mar després de morir la nimfa Hespèria de qui estava enamorat.

## Referències

* 1 2 Ovidi. Les Metamorfosis, XI, 749
* ↑ Apol·lodor. Biblioteca, III, 12, 5

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Edicions 62, Col·lecció El Cangur / Diccionaris, núm. 209. Barcelona, octubre del 1997. ISBN 84-297-4146-1, plana 15.
# Apis (rei)

Segons la mitologia grega, Apis (en grec antic Άπις), va ser un rei d'Argos, fill de Foroneu i de la nimfa Telèdice, (o de vegades de la nimfa Cerdo) i net d'Ínac.
Segons la versió més acceptada, va regnar despòticament sobre tot el Peloponès que havia heretat del seu pare, fins que fou mort per Etol, l'heroi epònim d'Etòlia, o segons una altra versió, per Tèlxion i Telquis. Va ser divinitzat i adorat amb el nom de Sarapis.
Èsquil explica que Apis va ser un metge-profeta, fill d'Apol·lo, que va arribar a Naupacte per tal de purificar el Peloponès. Pausànias transmet una altra versió: fa d'Apis el fill de Telquis de Sició i el pare de Tèlxion. Com en la versió anterior, Apis va regnar sobre tot el Peloponès.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: edicions de 1984, 2008, p. 37. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 22. (El Cangur / Diccionaris, núm. 209). ISBN 84-297-4146-1
Viccionari
# Adolf Mohr

Adolf Mohr (Múnic, 1841 - després de 1905) fou un compositor alemany. Estudià música a Copenhaguen, on es traslladà la seva família, i després passà a Berlín per perfeccionar-se en els seus estudis. Fou director d'orquestra en els teatres de Riga, Düsseldorf, Hamburg, etc. Entre les seves composicions figuren les obres escèniques: Loreley, Der vetter aus Bremen, i Der deutsche Michel.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 35, pàg. 1346 (ISBN 84 239-4535-9
* http://bmlo.de/m0813
* http://www.worldcat.org/identities/np-mohr,%20adolf$1841%201896/