OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Església de Jesucrist dels Sants dels Darrers Dies de Perpinyà

L'Església de Jesucrist dels Sants dels Darrers Dies de Perpinyà és l'església de la congregació mormona de Perpinyà, a la comarca del Rosselló, de la Catalunya del Nord.
És a la zona del sud-est de la Lluneta, en el lloc on es troben les avingudes de John Fitzgerald Kennedy i de Pierre Cambres, entre els carrers d'Edne Manotte i de Philippe Lebon. L'adreça oficial és en el número 25 del darrer dels carrers esmentats.
L'Església Mormona vindica el retrobament del cristianisme original, per la qual cosa es consideren a part dels tres grans corrents del cristianisme tradicional: catolicisme, ortodòxia i protestantisme.
En aquesta església hi ha el contacte oficial amb l'associació Family Search per a la recerca genealògica.

## Referències

* ↑ L'Església Mormona de Perpinyà en els ortofotomapes de l'IGN

## Enllaços externs

* Pàgina web de les esglésies de Perpinyà
# Heitor Marcelino Domingues

Heitor Marcelino Domingues, conegut com a Heitor, (São Paulo, 20 de desembre de 1898 - São Paulo, 21 de setembre, 1972) fou un futbolista brasiler de les dècades de 1910 i 1920.

## Trajectòria

Fou un dels jugadors més importants de la història del Palmeiras. A més de futbolista fou un esportista global. Practicà el basquetbol, essent campió paulista el 1928 amb el Palestra Itália, l'atletisme, el tennis taula i el voleibol.
Era fill d'immigrants espanyols. Es formà el 1915 a l'Sport Clube Americano, passant l'any següent al primer equip. Aquest mateix any fou fitxat pel Palestra Itália on romangué durant setze temporades. El 1920 comandà el Palestra al seu primer títol estatal. El 1923, assolí un rècord golejador en marcar set gols a la selecció de Paraná. El bienni 1926-1927 aconseguí guanyar dos campionats paulistes, la Taça dos Campeões entre Rio de Janeiro i São Paulo, la Taça Ballor i el Torneio Início.
Va jugar amb la Selecció Paulista entre 1917 i 1930 i amb la selecció brasilera entre 1919 i 1929. Amb aquesta darrera formà una gran dupla atacant amb Arthur Friedenreich. Disputà 11 partits i marcà 4 gols, amb 8 victòries, 3 empats i cap derrota.
Un cop es retirà exercí d'àrbitre amb notable èxit. El 1935 arbitrà el partit decisiu del campionat paulista entre Santos i Corinthians i el 1940 arbitrà el partit inaugural de l'Estadi de Pacaembu.

## Palmarès
### Palestra Itália

* Campionat paulista: 1920, 1926, 1926 (extra), 1927
* Taça dos Campeões Estaduais Rio-São Paulo: 1926
* Torneio Início Paulista: 1927
* Campionat paulista de bàsquet: 1928

### Brasil

* Copa Amèrica de futbol: 1919, 1922

## Referències

* 1 2 3 4 5 Há 115 anos nascia Heitor, ícone palestrino e maior artilheiro do clube
* ↑ «Taça Ballor - Porcopedia». Arxivat de l'original el 2013-12-20. [Consulta: 1r juny 2014].
# Go-Sanjō

L'emperador Go-Sanjō (后 三条 天皇, Go-Sanjō-Tennō, 3 de setembre del 1034 - 15 de juny del 1073) va ser el 71è emperador del Japó, segons l'ordre tradicional de successió. Va regnar entre 1068 i 1073. Abans de ser ascendit al Tron de Crisantem, el seu nom personal (imina) era Príncep Imperial Takahito (尊 仁 亲王, Takahito-shinnō).

## Referències

* ↑ Titsingh, Isaac. (1834). Annales des emepeurs du japon, pp.166-168; Brown, Delmer et al. (1979). Gukanshō, pp. 314-315; Varley, H. Paul. (1980). Jinnō Shōtōki. pp. 198-199.
* ↑ Titsingh, p. 166; Brown, p. 314; Varley, p. 198.

## Bibliografia

* Brown, Delmer M. e Ichirō Ishida, eds. (1979). [ Jien, 1221], Gukanshō (The Future and the Past, a translation and study of the Gukanshō, an interpretative history of Japan written in 1219) . Berkeley: University of California Press. ISBN 0-520-03460-0
* Mosher, Gouverneur. (1978). Kyoto: A Contemplative Guide. Tokio: Charles E. Tuttle. ISBN 0-8048-1294-2
* Titsingh, Isaac, ed. (1834). [Siyun-sai Rin-siyo/Hayashi Gahō, 1652], Nipon o daï itsi ran; ou, Annales des empereurs du Japon, tr. par M. Isaac Titsingh avec l'aide de plusieurs interprètes attachés au comptoir hollandais de Nangasaki; ouvrage re., complété et cor. sur l'original japonais-chinois, accompagné de notes et précédé d'un Aperçu d'histoire mythologique du Japon, par M. J. Klaproth .

## Vegeu també

* Llista d'emperadors del Japó
# Gongola

L'estat de Gongola és una antiga divisió administrativa de Nigèria. Va ser creat el 3 de febrer de 1976 amb les províncies d'Adamawa i Sardauna de l'estat del North-Eastern i la Divisió de Wukari del llavors estat de Benue-Plateau (que ja no existeix); Gongola va existir fins al 27 d'agost de 1991, quan va ser dividit en dos estats: Adamawa i Taraba. La capital de l'estat era la ciutat de Yola. Gongola va ser governat per un Consell Executiu.

## Referències

* ↑ «Gongola State of Nigeria Executive Council». Library of Congress Pamphlet Collection - Flickr.
# Grup aril

El grup aril, en el context de les molècules orgàniques de la química, és qualsevol grup funcional o substituent derivat d'un hidrocarbur aromàtic (el seu símbol és Ar). Els hidrocarburs que no contenen anells aromàtics es classifiquen com compostos alifàtics.
Un grup aril, Ar de forma abreujada, és el grup aromàtic que resulta d'abstreure un àtom d'hidrogen de l'anell aromàtic. El grup fenil, Ph, és el grup aril més senzill i deriva del benzè. (C₆H₅). El grup tolil, CH₃C₆H₄, deriva del toluè (metilbenzè). El grup aril genèric (Ar) seria l'equivalent del grup alquil genèric, que està simbolitzat per R.
L'Arilació és simplement qualsevol procés en el qual un grup aril s'adjunta a un substrat.

## Referències

* ↑ http://goldbook.iupac.org/A00464.html
# Gudari

«Gudari» té aquests significats:
Gudari (guerrer en basc, plural basc: gudariak) pot referir-se a:
* un soldat de l'Eusko Gudarostea, la denominació utilitzada per l'exèrcit del Govern basc durant la Guerra Civil Espanyola;
* la revista Gudari, una publicació de l'Eusko Gudarostea durant la Guerra Civil Espanyola;
* Eusko gudariak (Guerrers bascos), cançó popular basca;
* Gudari Eguna (Dia del Soldat Basc), commemoració reivindicada per l'esquerra abertzale cada 27 de setembre.
# Guàrdia Nacional Txetxena

L'Exèrcit Nacional Txetxè (en txetxè: Нохчийн Республика Ичкерин, rus: Национальная Армия Чеченской Республики Ичкерия) o Forces armades txetxenes fou l'exèrcit de l'antiga República Txetxena d'Itxkèria.
# HABE

HABE són les sigles de l'Helduen Alfabetatze eta Berreuskalduntzerako Erakundea (Organització per a l'Alfabetització i la Reeuskaldunització d'Adults), és una entitat finançada pel Govern Basc que treballa en l'ensenyament del basc a adults. De fet, la Comunitat Autònoma Basca realitza aquesta educació a través d'una xarxa de euskaltegis (acadèmies de basc).
Va ser creada en 1983 i en 25 anys s'han obert 107 euskaltegis, amb 1.500 professors i més de 350.000 alumnes en tota la xarxa. A més fora de la CAB unes 3.000 o 4.000 persones estudien basc a l'any.
Té seus a les tres capitals basques: en Vitòria (C/Samaniego Nº2), a Bilbao (Gran Via Nº85) i la seu principal, a Sant Sebastià (C/Vitòria-Gasteiz Nº3).

## Vegeu també

* Alfabetatze eta Euskalduntze Koordinakundea (AEK)

## Enllaços externs

* (basc) (castellà) Web oficial d'HABE
# Habitació prehistòrica de Son Verí de Dalt

L'habitació prehistòrica de Son Verí de Dalt és un jaciment arqueològic situat a la possessió de Son Verí de Dalt, prop de les cases, al municipi de Llucmajor, Mallorca.
En el jaciment s'observen estructures prehistòriques soterrades que afloren molt poc a la superfície. A sobre s'hi ha construït una tanca de pedra seca que divideix el jaciment en dues parts, una sobre un camí i l'altra a l'anomenada Tanca de s'Era. Al camí és on hi ha la major part de les estructures visibles, però a la Tanca de s'Era el terreny fa un pujant i un canvi de color.

## Referències

* ↑ Font, B. Història de Llucmajor. Volum 1. Palma: Ajuntament de Llucmajor, 1973, p. 71. ISBN 84-500-5970-4.
* ↑ de Luna, J; i col «Jaciments arqueològics Tom I» (pdf). Catàleg de béns immobles [Llucmajor], 2000, pàg. 2 [Consulta: 7 gener 2013].
# Habitatge a l'avinguda Catalunya, 2 (la Palma de Cervelló)

L'Habitatge a l'avinguda Catalunya, 2 és una obra noucentista de la Palma de Cervelló (Baix Llobregat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de planta rectangular amb entrada a un dels costats llargs tot passant per un pati, possiblement afegit amb posterioritat. Totes les finestres presenten guardapols i la cornisa té un registre ornamentat d'esgrafiats vegetals. Són de destacar els denticulats units amb ondulacions que forma el mur de la barana del terrat, units per una altra barana fina de ferro.
# Habitatge a l'avinguda Catalunya, 7 (Brafim)

L'Habitatge a l'avinguda Catalunya, 7 és una obra amb elements modernistes i eclèctics de Bràfim (Alt Camp) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Edifici d'habitatges situat a l'interior del nucli urbà de Bràfim. És una casa entre mitgeres de planta baixa i tres pisos. La distribució de la façana és simètrica. Presenta porta d'accés centrada, amb ornamentació modernista floral i una inscripció al damunt amb la data de 1911, i balcons a la resta de lafaçana: dos al primer pis, un de corregut al segon pis i tres al tercer pis. Llevat de l'ornamentació modernitat esmentada, la resta de la decoració és clàssica. El material bàsic de la construcció és la pedra, arrebossat i pintada, amb imitació d'encoixinat. Hi ha un interessant treball a la fusta de les portes.

## Enllaços externs

* «Habitatge a l'avinguda Catalunya, 7». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Habitatge a l'avinguda Catalunya, 96 (la Palma de Cervelló)

L'Habitatge a l'avinguda Catalunya, 96 és una obra eclèctica de la Palma de Cervelló (Baix Llobregat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de planta baixa i pis coberta a dues vessants, formant terrat sobre la façana principal. La cornisa i el balcó són sostinguts per mènsules (10 sota la cornisa i 4 al balcó). La façana és esgrafiada amb rectangles de grans dimensions de costats curvilinis. Al mig de la balustrada del terrat hi ha la data de 1911 inscrita i es llegeix "BA (...) PI".

## Referències

* ↑ A l'adreça indicada hi ha uns edificis moderns.
# Habitatge a l'avinguda Onze de Setembre, 16 (Olot)

L'habitatge a l'avinguda Onze de Setembre, 16 és una obra d'Olot (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un gran casal de planta rectangular, amb teulada a dues aigües, vessant a les façanes principals. Disposa de planta baixa i tres pisos. La primera planta està ocupada per alguns locals comercials i té dues grans portalades d'accés emmarcades en pedra amb les següents inscripcions: [ornament] 17 IHS 70 [ornament] i un cor rodejat de decoració fitomòrfica amb la data dins (1764).
El primer pis té una balconada doble i dos balcons, un a cada costat. El segon pis, quatre balcons i el tercer, quatre finestres quadrades. Els murs varen ser arrebossats, destacant-se els marcs de les obertures amb una franja més fosca i una línia blanca. Gran part d'aquest casal està deshabitat.

## Història

El carrer Onze de Setembre està situat entre la Plaça Palau i la casa de Ca l'Artigues. Antigament, era anomenat la Verge de la Guia per haver-hi una capella dedicada a aquesta verge. En iniciar-se el carrer, hi havia una creu monumental gòtica de finals del segle xiv que els terratrèmols van enderrocar. Poc després es va bastir la capelleta de la Verge de la Guia o de la Santa Creu, que també va ser enderrocada l'any 1883, en urbanitzar el final del carrer i la Plaça Palau. Cal dir que no totes les cases del carrer foren aixecades al segle xix i ho demostren les llindes del casal número 22 on posa: "1647", i la del número 16 amb la seva data: "1770".

## Referències

* 1 2 3
# Habitatge a l'avinguda Paluzie, 3 (Olot)

L'Habitatge a l'avinguda Paluzie, 3 és una obra d'Olot (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici de planta baixa i un pis. La planta baixa té dues finestres i la porta d'entrada, a la dreta. Al primer pis hi ha una tribuna amb quatre obertures aguantada per quatre elements decorats clàssicament. Al costat de la tribuna hi ha una obertura ovalada sobre la qual hi ha una petita torreta amb una obertura. Acaba amb una petita cornisa.
# Habitatge a l'avinguda d'Espanya, 30 (Tremp)

L'Habitatge a l'avinguda d'Espanya, 30 és un edifici de Tremp (Pallars Jussà) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici situat a l'Avinguda d'Espanya. L'edifici consta d'una construcció de quatre altures, planta baixa i tres pisos. La sobrietat de la façana, així com la distribució simètrica o la predilecció per les formes geomètriques simples són els trets principals de l'immoble per la qual cosa es podria emmarcar dins una corrent pre-racionalista. Destaca l'emfatització de les visuals horitzontals mitjançant diversos elements; les línies d'imposta motllurades que tradueixen a l'exterior cadascun dels forjats o les finestres centrals de proporció horitzontal.
# Església de Saint James (Londres)

L'església de Saint James és una església anglicana a Piccadilly, al centre de Londres al Regne Unit. Fou dissenyada i construïda per Christopher Wren. Va ser consagrada el 1684.
És un edifici de maó vermell i pedra de Portland. La nau està coberta amb una volta de canó sostinguda per columnes corínties. La nau central s'expandeix en galeries en tres costats sostingudes per pilars quadrats. La font de marbre i diverses escultures de fusta són bons exemples del treball de Grinling Gibbons.
Durant la Segona Guera Mundial, va ser greument danyada per bombes alemanyes el 14 d'octubre de 1940.
A principi dels anys 2020, va començar un ambiciós projecte The Wren Project, dirigit per l'arquitecte Ptolemy Dean, per a restaurar l'església i els afores, per a adaptar-la al segle xxi i els menesters nous de la comunitat.

## Referències

* ↑ «Explore our History» (en anglès). St James's, Picadilly. [Consulta: 8 febrer 2025].
* ↑ Shurville, Derrie. «Wartime at St James's» (en anglès). St James's, Picadilly, 11-07-2024. [Consulta: 8 febrer 2025].
* ↑ «The Wren Project (2024)» (en anglès). St James Piccadilly, 01-03-2024. [Consulta: 8 febrer 2025].
# Església de San Giovanni (Avigliana)

L'Església de San Giovanni d'Avigliana, al Piemont, fou edificada a partir del segle xiii i acabada al segle següent, amb la construcció de la façana. En un costat de l'edifici s'eleva l'imponent campanar, un dels elements que caracteritzen el perfil del poble, decorat amb plats de majòlica. A l'interior un nàrtex cobert amb voltes de creueria, pintats al fresc, és l'única nau que ha quedat després de les transformacions de l'edifici realitzades en època barroca, període al que es remunten les decoracions d'estuc. Cal destacar en particular, a més de la trona de fusta tallada del segle xvi, les il·lustracions pintades per Defendente Ferrari, entre les quals es troben el políptic de la Nativitat, obra signada i datada el 1511.

## Referències

* ↑ «Dades a piemonteitalia.eu».
# Església de Sant'Anna dei Lombardi

L'església de Sant'Anna dei Lombardi (Santa Anna dels Lombards), també coneguda com a Santa Maria di Monte Oliveto, és una antiga església i convent situat a la plaça Monteoliveto, al centre de Nàpols, Itàlia.

## Història

L'església va ser construïda originàriament l'any 1411 per Gurello Origlia, protonotari del rei Ladislau I de Nàpols, que va patrocinar la construcció de l'església per al monestir de Santa Maria di Monte Oliveto, com es va anomenar primer. Alguns s´hi refereixen com l'Església de Monteoliveto (italià: Chiesa di Monteoliveto). L'església estava situada prop del Palazzo Carafa di Maddaloni. Va ser confiat a l'orde benedictina dels olivetans, la casa mare de la qual és l'abadia de Monte Oliveto a la Toscana. El convent va rebre un ampli patrocini d'Alfons I d'Aragó i membres de la seva cort. Altres reconstruccions de l'església van tenir lloc l'any 1581 per Domenico Fontana. Al segle XVII, l'església i el convent van ser reconstruïts en estil barroc per Gaetano Sacco.
L'any 1798, el rei Ferran I va retirar l'orde olività del convent i de l'església. L'Arxi-Confraria laica de Lombardi es va traslladar a l'església de Monteoliveto, que aviat va ser rebatejada com a Sant'Anna dei Lombardi; el nom es va canviar perquè la confraria l'any 1798 havia perdut la seva pròpia església propera que havia estat dedicada a Santa Anna. L'any 1805, un terratrèmol va esfondrar gran part de l'església. Aquest col·lapse va destruir tres pintures de Caravaggio que antigament es trobaven a l'església: "Sant Francesc en meditació", "Sant Francesc rep els estigmes" i una "Resurrecció".
Tot el conjunt va ser en el seu moment un dels monestirs més grans d'Itàlia. La renovació urbana de la dècada de 1930 va suposar la construcció al voltant de l'antic edifici, deixant al centre bona part de l'estructura original. Per exemple, la gegantina oficina de correus principal de Nàpols es troba a l'extrem oest de l'antic monestir i l'edifici més antic es va incorporar simplement a la part posterior de l'oficina central de correus de Nàpols, de manera que el monestir sembla sortir de l'edifici més modern. A l'extrem est, l'església encara està en ús, però l'edifici i el pati del monestir adjacents són ara una caserna de carabinieri (cos de policia nacional italiana).

## Referències

* ↑ Notizie del bello dell'antico e del curioso della citta di Napoli by Carlo Celano, Naples 1858, page 324.
* ↑ El pintor flamenc Louis Finson (o Finsonius) va fer una còpia d'aquesta última, actualment a Aix-en-Provence.
# Església de Sant Adalbert

L'Església de Sant Adalbert o de San Wojciech (en polonès Kościół św. Wojciecha) es troba a la cruïlla de Rynek Główny i la via Grodzka en el centre històric de Cracòvia i és una de les més antigues esglésies de pedra de Polònia.
La seva història de gairebé 1000 anys data de l'inici de l'arquitectura romànica polonesa de l'alta edat mitjana i en la història de Cracòvia l'església de Sant Adalbert era un lloc de culte visitat pels mercaders provinents de tot Europa. L'església va ser construïda el segle xi i està dedicada al màrtir missioner sant Adalbert del qual es diu que el seu cos va ser recuperat pel seu pes en or des de la pagana Prússia i col·locat en la Catedral de Gniezno per Boleslau I de Polònia. L'Església de Sant Adalbert es troba en la cantonada sud-oriental de la plaça mercat medieval més gran d'Europa.
L'interior de l'església és angost, respecte de la part externa més gran i el nivell del paviment es troba per sota del nivell actual de la plaça. L'església va ser parcialment reconstruïda en estil barroc entre el 1611 i el 1818.
La llegenda mil·lenària explica que Sant Adalbert va consagrar l'església el 997 i hi va predicar abans d'anar en missió per portar el cristianisme a Prússia, on va ser martiritzat.

## Referències

* 1 2 «Krakow | Cracow | www.krakow4u.pl | Guide to Krakow». Arxivat de l'original el 2007-07-07. [Consulta: 9 maig 2020].
* ↑ «Podziemia Kościoła św. Wojciecha w Krakowie [Muzea w Polsce, Kraków]». [Consulta: 9 maig 2020].
* ↑ «Rick Steves' Europe Through the Back Door».
# Església de Sant Bartomeu (Ferreries)

L'església de Sant Bartomeu és una església del poble de Ferreries, a Menorca, que va ser construïda durant el segle xviii i es va finalitzar l'any 1770.
El portal noble té forma d'arc de mig punt, amb una porta rectangular. La torre del campanar fou construïda el 1884 segons disseny del bisbe Mercader. A cada banda de la torre es van aixecar estàtues de fang de la imaginària religiosa que, amb el temps, han desaparegut. De la part alta de l'edifici excel·leix un absis amb finestrals rectangulars.
La nau central té forma de creu i en ambdós costats es troben les capelles. La més important és la del Santíssim. Adossada al temple hi ha la casa rectoral, i al darrere d'aquesta hi havia l'ossera i l'hort de la parròquia, part dels terrenys del qual van ser absorbits per l'eixample urbà.

## Vegeu també

* Festes majors de Ferreries o de Sant Bartomeu.

## Referències

* 1 2 3 L'església de Sant Bartomeu Ajuntament de Ferreries
# Església de Sant Blai de Campos

L'església de Sant Blai fou la primera església parroquial del terme de Campos. És situada a 3 km del nucli urbà, i ja es documenta en la butlla del Papa Innocenci IV de 1248, llavors sota l'advocació de Sant Julià. El 1405, la parròquia es va traslladar a una nova església construïda dins el nucli urbà, també sota l'advocació de Sant Julià, de manera que l'antiga església fou dedicada a Sant Blai. Es tracta d'una església de repoblament, de manera que originàriament era gòtica, però amb la reforma que patí el segle xvi perdé les característiques d'aquesta tipologia, si més no en l'interior. És de planta rectangular de nau única, coberta per una volta de creueria amb vuit capelles laterals. També té un pati, que distribueix l'entrada per l'exterior i l'accés a un dels dos portals de la nau, així com a l'antic cementiri, que actualment és un jardí de flora mediterrània.

## Celebracions

El diumenge següent al 3 de febrer, el dia de Sant Blai, la gent de Campos acudeix a l'església per a passar el dia, venerar el sant, posar-se oli i comprar panellets, perquè es diu que això guareix el mal de coll. Hom hi va a peu, en bicicleta o en patinet, i per això aquest dia també es diu A Sant Blai Sense Fum. Les bicicletes parteixen de la plaça dels Tres Molins, i la gent a peu o en patinet, de davant l'ajuntament, en arribar es reparteix berenar i beure de part de l'ajuntament i després el rector diu una missa. També s'hi celebra el Pancaritat, Tots Sants, Pancaritat i la Festa de l'àngel.

## Accés

Per a arribar-hi s'ha de sortir de Campos pel carrer de Sant Blai / Ma-19 i, a la sortida del poble, agafar la carretera Ma-6040 en direcció a la Colònia de Sant Jordi; en el kilòmetre quatre hi ha una creu de terme, d'on parteix un camí de mig kilòmetre fins a l'església.

## Referències

* ↑ «Oratori de Sant Blai de Campos». Itineraris Històrics a les Illes Balears. Diario de Mallorca. Arxivat de l'original el 2020-09-22. [Consulta: 28 desembre 2015].
* 1 2 «Sant Blai». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 15. Palma: Promomallorca, p. 277. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ «Oratori de Sant Blai a Campos». Mca Travel. Arxivat de l'original el 2016-01-13. [Consulta: 4 febrer 2013].
* ↑ «Oratori de Sant Blai - Campos» (en castellà). Mallorca Quality. Arxivat de l'original el 2011-09-10. [Consulta: 2 octubre 2011].
* ↑ J. Socies. «Romería a Sant Blai 'sense fum'» (en castellà). Última Hora, 07-02-2010. [Consulta: 5 novembre 2011].