OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Herba llimona

L'herba llimona (Cymbopogon citratus), és una herba perenne amb fulles aromàtiques de bandes lineals que formen matolls compactes de fins a 1 metre o més d'alçada.
Les fulles són de color verd clar i mesuren entre 60 mm i 1,5 cm d'amplada.
La tija floral arriba a fer entre 1,5 a 2 m d'alçada: les nombroses ramificacions acaben en espigues de 10 a 15 mm. La floració és biennal.

## Distribució i hàbitat

Originària del subcontinent indi i del sud-est asiàtic, aquesta planta s'ha estès i actualment es cultiva com a planta medicinal en regions tropicals i subtropicals. Es pot cultivar també en zones de clima mediterrani en llocs arrecerats i a reguard de les glaçades d'hivern.

## Denominació

En català la forma fixada pel Consell Supervisor del TERMCAT ha estat herba llimona. Altres denominacions que podem trobar són canya llimona, canya santa o herba llimonera.
Cal no confondre l'herba llimona amb la citronel·la (Cymbopogon nardus), del mateix gènere botànic, coneguda pel seu oli essencial molt utilitzat en perfumeria i com a repel·lent d'insectes. Ni tampoc s'ha de confondre amb la citronella (Melissa officinalis), més coneguda com a tarongina, una planta pròpia de la regió mediterrània amb un aroma molt semblant però amb una altra categoria taxonòmica.

## Etnobotànica

L'herba llimona es cultiva de manera industrial a l'Índia, Madagascar, Comores, Guatemala, Hondures, les Antilles, Congo i Kenya pel seu oli essencial, el citral. Una essència molt semblant a la que s'extreu de la citronel·la de Ceilan (Cymbopogon nardus).
La decocció de les fulles s'utilitza com a beguda refrescant i digestiva. I la decocció de les arrels té propietats febrífugues. També s'utilitza com a diürètic o per tractar refredats.
El fum de la combustió de la planta allunya els insectes, i en alguns llocs s'utilitza com a repel·lent d'insectes.

## Propietats terapèutiques

* Antidiarreica
* Antiespasmòdica
* Digestiva
* Emmenagoga
* Febrífuga
* Refrescant
* Sudorífica

## Altres utilitats

* Ingredient culinari: amb les fulles es preparen infusions, aromatitzen sopes i curris, peixos i marisc
* En jardins, com a planta ornamental. És resistent a la sequera i de cuidar-la és fàcil.
* Com a remei pel mal de cap i la migranya, però també regula l'estat d'ànim, la gana, la son i la contracció muscular.

## Referències

* ↑ Fortin, Daniel. Plantes médicinales du Sahel (en francès). 2a edició. Dakar: Enda - Editions, 2000, p. 121 -122. ISBN 2 920114 0 2.
* ↑ «Neologismes amb olor de llimona | TERMCAT». [Consulta: 22 març 2021].
* ↑ «JardineriaOn». [Consulta: 17 gener 2023].

## Enllaços externs

* Vídeo Parc de les Olors ⁣ "Collim i replantem l'herba llimona"
# Skate punk

L'skate punk, a voltes també anomenat skatecore, és un subgènere de la música punk rock caracteritzat per les lletres que tracten temàtiques vinculades amb la cultura skate.

## Orígens musicals

Els primers grups a parlar de l'skate a les seues lletres foren grups de hardcore melòdic com NOFX o Satanic Surfers. Posteriorment, aquesta temàtica va perviure als grups de punk rock californians, com Blink-182 o The Offspring. És per això que no hi ha un estil diferenciat entre el skate punk i altres gèneres del punk més enllà de les lletres.

## Grups de skate punk

* Bad Religion
* Blink-182
* Millencolin
* Mxpx
* NOFX
* Pennywise
* Rise Against
* Satanic Surfers
* Spermbirds
* The Offspring

## Vegeu també

* Hardcore melòdic
* Pop punk
* Escena punk de Califòrnia
* Skate
* Surf rock
# Església de Sant Esteve de Palautordera

L'Sant Esteve de Palautordera és una església parroquial al municipi de Sant Esteve de Palautordera (Vallès Oriental) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Arquitectura

Edifici religiós de paredat i amb palets. A les parets exteriors del nord i sud hi ha restes d'arcuacions cegues que, sens dubte, juntament amb la paret on es troben, són restes de l'església del segle XI-XII. Té una portada del segle xvi amb raïms de columnes molt estilitzades i fust prim. El campanar té un sol cos, és quadrangular, molt massís, de gran superfície i poca alçada. Està coronat per merlets de maó i una piràmide quadrangular arrebossada amb ciment. S'alça damunt el creuer de l'església que es tanca amb quatre petxines que li serveixen de base. A l'interior solament hi ha una nau, el presbiteri i tres cossos. Originalment tenia tres absis, però ara solament n'hi ha un.
La portada del segle xvi està decorada amb elements figuratius. En els capitells hi ha uns caps d'àngels amb llurs ales exteriors als dos costats. L'extradós es recolza en unes mènsules, una a cada costat. La de la dreta representa el cap de Sant Pere, la de l'esquerra el de Sant Pau. Sobre la clau hi ha un floró que serveix de coronament.
A la capella esquerra hi ha una fornícula amb la imatge de Nostra Senyora de Gràcia, d'estil plateresc, del segle xvi.

## Història

La primera referència de la parròquia de Sant Esteve apareix a la visita del 6 de desembre de 1305. Encara que la documentació és del 862, hi ha documents en aquesta època que parlen de l'església.
Per aquests documents se sap que el comte Sunyer II va vendre el lloc a Trasovad vers el 900 i aquest el 908 el va vendre a Guifré Borrell, comte de Barcelona, el qual el va cedir al cap de poc temps al monestir de Sant Cugat. A causa d'això, el domini de la parròquia fou sempre dels abats de Sant Cugat i, a partir de 1215, de l'administració de Sant Cugat, dita pabordia de Palau o de Palautordera. La parròquia era regida per dos domers o dos sacerdots que s'alternaven en el servei parroquial.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Sant Esteve de Palautordera». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 agost 2014].
# Habitatge al carrer del Raval, 12 (Suterranya)

L'Habitatge al carrer del Raval, 12 és un edifici de Tremp (Pallars Jussà) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un habitatge unifamiliar que ocupa una parcel·la aproximadament quadrangular, en la qual s'identifiquen diferents cossos construïts al voltant d'un pati descobert. Les principals estructures estan disposades en forma d'L. El cos paral·lel al carrer Raval presenta planta baixa, dos pisos i golfes. Sobre la llinda de la porta d'accés figura una inscripció de pedra en la que es llegeix "Casa de José Lledòs, dia 2 de mayo de 1846". Destaca especialment el coronament, amb una barana d'obra construïda a base de pilars que suporten ondulacions; també hi ha un rellotge de sol.
La façana lateral destaca per la decoració pictòrica que imita emmarcaments de pedra al voltant de les obertures, i per les cornises de pedra presents en cadascuna de les plantes

## Referències

* 1 2
# Habitatge al carrer del Raval, 6 (Llívia)

L'Habitatge al carrer del Raval, 6 és una obra de Llívia (Baixa Cerdanya) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa constituïda per planta baixa i dos pisos. A la planta baixa hi ha dues portes i dues finestres col·locades asimètricament. A la primera planta hi ha un balcó amb barana de ferro forjat, flanquejat a cada costat. Tres finestres més petites configuren el segon pis, entremig de les quals hi ha uns cercles esgrafiats, en un d'ells hi ha les inicials P.A., a l'altre hi consta l'any 1904 i en el tercer hi ha un signe. Els murs són arrebossats i els llindars i brancals de pedra. Sobre la porta d'entrada hi ha una llinda del 1760. La coberta està perfilada per un ràfec ornamentat amb sanefa retallada.
# Habitatge al passeig del Vall, 10 (Tremp)

L'Habitatge al passaeig del Vall, 10 és un edifici de Tremp (Pallars Jussà) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici d'habitatges situat a la cantonada entre el Passeig del Vall i el carrer Francesc Macià. L'edifici consta d'una construcció a tres vents i aixamfranada, que consta de quatre altures, planta baixa i tres pisos. El més destacable de l'edifici són les reixes metàl·liques de la planta baixa, espai originàriament ocupat per una sucursal del Banc Central a Tremp.
# Habitatge al raval de Jesús, 32 (Reus)

L'Habitatge al raval de Jesús, 32, és un edifici del municipi de Reus (Baix Camp) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

És un habitatge de planta baixa i tres pisos amb la façana arrebossada. La de la planta baixa imita l'encoixinat i a les plantes superiors trobem falses pilastres en baix relleu a manera de marc a les obertures i sanefes amb relleus vegetals de tipus modernista que separen els diferents pisos. Hi ha dues obertures a cada planta, totes elles són allindanades i amb balcó amb barana de ferro forjat, corregut al primer pis. L'edifici està rematat per una cornissa motllurada amb franges rectes.

## Referències

* ↑ «Habitatge del raval de Jesús, 32». PatMapa. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18-VIII-2015].
# Habitatge al raval de Santa Anna, 26 (Reus)

L'Habitatge al raval de santa Anna, 26, és un edifici del municipi de Reus (Baix Camp) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

És un edifici cantoner de planta baixa, entresol i tres pisos superiors més. Hi ha gran nombre d'obertures, totes elles allindanades i organitzades de forma de simètrica a les dues façanes. La major part són balcons de ferro forjat, amb les baranes de cada pis diferents de la resta. Els balcons tenen la base motllurada i suportada per mènsules ornamentades. L'edifici acaba amb una cornissa amb mènsules i alguna sanefa de motius geomètrics. La planta baixa i l'entresol tenen un fals encoixinat fet amb ciment. El més destacat del conjunt, però, és la part de la façana que correspon als pisos, ornamentada amb peces ceràmiques en baix relleu amb motius florals disposats en bandes verticals a manera de plafó al costat de les obertures.

## Referències

* ↑ «Habitatge raval santa Anna, 26». PatMapa. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 17-VIII-2015].
# Habitatge i accés a la costa de l'Escorxador Vell

L'Habitatge i accés a la costa de l'Escorxador Vell és una obra de Tortosa inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La vivenda forma ella sola una illa. La façana ha estat arrebossada modernament i les obertures modificades. Només es conserva d'interessant una porta de mig punt adovellada a la planta, tallada a la part superior per una cornisa posterior. L'accés a la Costa de l'Escorxador vell s'obre en el seu extrem N en forma de petit pont practicat a la planta, de manera que sobre d'ell continua l'habitatge. La volta d'aquest accés és delimitada per un arc escarser, i el tipus de treball de les dovelles sembla no anar més enllà del segle xix. La Costa de l'Escorxador Vell és un sector del tipus unifamiliar humil que abunda en el barri. Possiblement és de les darreries del segle xix o principi del XX i la majoria es troben abandonades.

## Història

Forma part de l'extrem meridional del barri, que junt amb el de Remolins, formava part, en els segles medievals, el sector jueu de la ciutat. És un carrer en el qual, a l'Edat Mitja, la majoria de construccions pertanyien al capítol de la catedral o als canonges.

## Referències

* 1 2
# Habitatges la Vinya

L'edifici d'habitatges al carrer de Sant Jordi, 9 és una obra de Barcelona inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Les característiques del projecte del bloc d'habitatges La Vinya venen donades per la voluntat de mantenir el pressupost inicial de l'obra. L'estructura d'habitatge es repeteix en tot l'immoble tot variant els acabaments i les cantonades entre els dos blocs. La finestra que dona al carrer sí que manté sempre la mateixa morfologia: mur portant de maó que descarrega de forma piramidal. Per la part interior, el mur de la finestra està pintat d'un color viu i amb una protecció metàl·lica del mateix color. El resultat presenta una façana llisa però enriquida per aquest element decoratiu. La planta baixa s'obre amb un porxo de formigó que presenta voltes d'aresta rebaixades i simplificades als perfils lineals.
La particularitat es déu a l'adopció d'un motiu tan peculiar per a les finestres. Presenta reminiscències de l'arc ogival propi del gòtic català. Tal com va passar en els edificis de Meridiana, projectats per l'estudi MBM uns anys abans, la reducció de les formes ajuda a que les estridències visibles siguin simplement les instal·lacions penjants i els aparells d'aires condicionats. Alhora, la repetició a la façana esdevé una de les seves principals virtuts.

## Història

Lluís Nadal va treballar àmpliament en la construcció d'habitatges. Els exemples que presenta són rics en solucions i variacions sobre les seves pròpies tipologies. La construcció de l'obra que ens ocupa va venir motivada pel boom migratori dels anys seixanta, que havia colonitzat el barri del Polvorí, al vessant sud-oest de la muntanya de Montjuïc de Barcelona.
La repetició de la façana i l'essencialitat dels elements constructius fa que l'edifici d'habitatges aguanti molt bé el pas del temps. El propi arquitecte, a la revista Quaderns, se sorprenia del bon envelliment de l'edifici.

## Referències

* 1 2 3 4
# Halibut de l'Atlàntic

L'halibut de l'Atlàntic (Hippoglossus hippoglossus) és un peix pla de la família dels Pleuronectidae de gran grandària, que arriba a 1,2 m de longitud i prop de 200 kg de pes. No són rars exemplars de fins a 3 m i 320 kg. Es troba sovint a l'oceà Atlàntic. Es confon sovint amb el llenguado o se'l considera com una subespècie d'aquell, però encara que pertany al mateix ordre, no és de la mateixa família.

## Referències

* ↑ Què cal saber? Fitxes lexicogràfiques de la Societat Catalana de Biologia
# Haliteri

L'haliteri (Halitherium) és un gènere de sireni primitiu que aparegué a finals de l'Eocè i visqué fins a l'Oligocè. Se n'han trobat fòssils sobretot a Europa. Les aletes tenien falanges que no sobresortien. L'haliteri també tenia vestigis de potes posteriors que no eren visibles a l'exterior. Tanmateix, encara tenia un fèmur bàsic unit a una pelvis reduïda. També tenia costelles allargades, probablement per a augmentar la capacitar pulmonar i controlar millor la flotabilitat. Un estudi publicat el 2014 posà en dubte la validesa d'aquest grup.

## Referències

* ↑ Voss, V. «On the invalidity of Halitherium schinzii Kaup, 1838 (Mammalia, Sirenia), with comments on systematic consequences» (en anglès). Zoosystematics and Evolution, 90, 1, 2014, pàg. 87–93. DOI: 10.3897/zse.90.7421.
# Halticosaure

L'halticosaure (Halticosaurus) és un gènere de dinosaure teròpode que va viure en el Triàsic superior (Norià), fa entre 205 i 210 milions d'anys. És un celofisoïdeu que va viure en el que avui en dia és Alemanya. Alguns investigadors consideren que l'halticosaure és el mateix gènere que Liliensternus, però Samuel Welles (1984) va trobar diferències en el cap femoral i el trocànter anterior.
# Handball Sport Verein Hamburg

L'Handball Sport Verein Hamburg, conegut internacionalment com HSV Hamburg, és un club d'handbol alemany de la ciutat d'Hamburg, fundat el 1999. Actualment competeix a la 1a Divisió de la Bundesliga alemanya. El seu primer gran títol fou la Copa alemanya de 2006, mentre que a nivell internacional aconseguí guanyar la Recopa d'Europa d'handbol de 2007, derrotant l'Ademar León a la final i la Copa d'Europa d'handbol l'any 2013 davant el FC Barcelona.

## Palmarès

* 1 Copa d'Europa: 2013
* 1 Recopa d'Europa: 2007
* 2 Copa alemanya: 2006 i 2010
* 2 Supercopes alemanyes: 2004 i 2006

## Enllaços externs

* Handball Sport Verein Hamburg - Lloc web oficial (alemany)
# Fàbia Eudòxia

Fàbia Eudòxia fou la primera esposa de l'emperador romà d'Orient Heracli.
Era filla d'un noble africà i va anar a Constantinoble l'any 610. Sembla que era allí quan Heracli, al que estava promesa, i que havia estat proclamat emperador a Àfrica, va sortir cap a la capital imperial per destronar a Flavi Focas. Focas la va fer tancar en un monestir junt amb la mare d'Heracli, però foren alliberades abans de la caiguda de Focas.
El 5 d'octubre de l'any 610, el mateix dia de l'execució de Focas, es va celebrar la coronació d'Heracli i el seu casament, oficiat pel patriarca Sergi I de Constantinoble. Segons Zonaràs Heracli li va donar allà el nom de Fàbia, però segons Jordi Cedrè aquest era el seu nom original, cosa que sembla més probable.
Va tenir tres fills amb l'emperador: Eudòxia Epifania, Heracli i Constantí. Va morir poc després del naixement del tercer fill. Cedrè diu que només va tenir un fill anomenat Constantí, el futur emperador Constantí II Heracli. La mort de l'emperadriu se situa per Cedrè l'any 612, i probablement només hauria tingut temps de tenir com a màxim dos fills.

## Referències

* ↑ Garland, Lynda. «Fabia (First Wife of Heraclius)». De Imperatoribus Romanis. [Consulta: 29-XII-2019].
* ↑ 3.Eudocia Fabia a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 80
# Haplogrup H del cromosoma Y humà

L'haplogrup H del cromosoma Y humà és un haplogrup format a partir de l'haplotip M52 del cromosoma Y humà.
Aquest haplotip només es troba amb elevada freqüència a l'Índia.
És una branca de l'haplogrup F i es creu que va arribar a l'Índia fa entre 20.000 i 30.000 anys. El seu lloc més probable d'introducció és l'Índia, ja que és on es troba concentrat, però no es descarta que pogués aparèixer a l'Iran o l'Orient Pròxim.

## Enllaços externs

* Dispersió de l'haplotip H Arxivat 2006-03-20 a Wayback Machine., del National Geographic
Haplogrups del cromosoma Y humà :
| | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic |
| | A | A | A | A | BT | | | | | | | | | | | | | | | | |
| | | | B | B | B | CT | CT | CT | CT | | | | | | | | | | | | |
| | | | | | DE | DE | C | F | F | F | F | F | | | | | | | | | |
| | | | | | D | E | | | G | H | IJ | IJ | K | K | K | K | | | | | |
| | | | | | | | | | | | I | J | | LT | MS | MS | NO | NO | P | P | |
| | | | | | | | | | | | | | | | | | N | O | | Q | R |
# Haplogrup M del cromosoma Y humà

L'haplogrup M del cromosoma Y humà és un haplogrup format a partir de l'haplotip M4 del cromosoma Y humà.
Aquest haplogrup està associat amb l'Oceania, particularment Melanèsia, est d'Indonèsia, i Micronèsia.
És un haplogrup descendent del K, i es creu que va aparèixer fa qüestió d'uns 10.000 anys.

## Enllaços externs

* Dispersió de l'haplotip M Arxivat 2006-03-20 a Wayback Machine., del National Geographic
Haplogrups del cromosoma Y humà :
| | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic |
| | A | A | A | A | BT | | | | | | | | | | | | | | | | |
| | | | B | B | B | CT | CT | CT | CT | | | | | | | | | | | | |
| | | | | | DE | DE | C | F | F | F | F | F | | | | | | | | | |
| | | | | | D | E | | | G | H | IJ | IJ | K | K | K | K | | | | | |
| | | | | | | | | | | | I | J | | LT | MS | MS | NO | NO | P | P | |
| | | | | | | | | | | | | | | | | | N | O | | Q | R |
# Haplogrup mitocondrial humà L7

L'haplogrup mitocondrial humà L7 és un haplogrup humà que es distingeix per l'haplotip dels mitocondris.
És un haplogrup africà molt petit del que se n'han pogut trobar individus a Etiòpia.

## Enllaços externs

* Mapa dels haplogrups L7
* Seqüències detallades de l'haplogrup L7
Haplogrups mitocondrials humans :
| Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| L0 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| L0 | L2 | L3 | L3 | L3 | L3 | L3 | L3 | L3 | L3 | L3 | | | | | | | | | | | | | | | | L4 | L5 | L6 | L7 | |
| L0 | L2 | | | | M | M | M | M | M | N | N | N | N | N | N | N | | | | | | | | | | | | | | | L4 | L5 | L6 | L7 |
| L0 | L2 | CZ | CZ | D | E | G | Q | | A | I | O | | | R | R | R | | | | | | S | W | X | Y | L4 | L5 | L6 | L7 | |
| L0 | L2 | C | Z | D | E | G | Q | | A | I | O | B | F | pre-HV | pre-HV | | pre-JT | pre-JT | P | UK | UK | | S | W | X | Y | L4 | L5 | L6 | L7 |
| L0 | L2 | C | Z | D | E | G | Q | | A | I | O | B | F | HV | HV | | JT | JT | P | U | K | S | W | X | Y | L4 | L5 | L6 | L7 | |
| L0 | L2 | C | Z | D | E | G | Q | | A | I | O | B | F | H | V | | J | T | P | U | K | S | W | X | Y | L4 | L5 | L6 | L7 | |
# Haplogrup mitocondrial humà Z

L'haplogrup mitocondrial humà Z és un haplogrup humà que es distingeix per l'haplotip dels mitocondris.
Es creu que va sorgir a l'Àsia central i que descendeix de l'haplogrup M.
La seva major varietat es troba a Corea, al nord-est de la Xina, i a l'Àsia central. Tanmateix, la seva freqüència més elevada apareix a Rússia i entre els lapons, gent del nord d'Escandinàvia.

## Enllaços externs

* Dispersió de l'haplogrup Z Arxivat 2006-03-20 a Wayback Machine., del National Geographic
Haplogrups mitocondrials humans :
| Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| L0 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| L0 | L2 | L3 | L3 | L3 | L3 | L3 | L3 | L3 | L3 | L3 | | | | | | | | | | | | | | | | L4 | L5 | L6 | L7 | |
| L0 | L2 | | | | M | M | M | M | M | N | N | N | N | N | N | N | | | | | | | | | | | | | | | L4 | L5 | L6 | L7 |
| L0 | L2 | CZ | CZ | D | E | G | Q | | A | I | O | | | R | R | R | | | | | | S | W | X | Y | L4 | L5 | L6 | L7 | |
| L0 | L2 | C | Z | D | E | G | Q | | A | I | O | B | F | pre-HV | pre-HV | | pre-JT | pre-JT | P | UK | UK | | S | W | X | Y | L4 | L5 | L6 | L7 |
| L0 | L2 | C | Z | D | E | G | Q | | A | I | O | B | F | HV | HV | | JT | JT | P | U | K | S | W | X | Y | L4 | L5 | L6 | L7 | |
| L0 | L2 | C | Z | D | E | G | Q | | A | I | O | B | F | H | V | | J | T | P | U | K | S | W | X | Y | L4 | L5 | L6 | L7 | |
# Harmamaxa

L'harmamaxa, del grec antic ἁρμαμάξα era un cotxe cobert. Heròdot en parla com de «tenda amb rodes».
Generalment consistia en un carro amb quatre rodes que servien per dur objectes i persones a l'època clàssica. Era similar al carpèntum i al pilèntum romà, cobert amb teles, i que es podia usar dia i nit; anava generalment tirat per quatre cavalls o altres quadrúpedes, adornats amb guarniments més luxosos que els carpèntum. A Pèrsia era l'equivalent del carpèntum i s'usava especialment per dones i canalla de la classe alta, pels eunucs reials i pels fills del rei i els seus tutors; fins i tot fou usat pels reis de Pèrsia. El cos d'Alexandre el Gran fou transportat des de Babilònia a Alexandria amb una harmamaxa que s'havia construït durant dos anys, pintada i ornada amb or, plata i vori. A Grècia l'usaven les dones de classe alta; una sacerdotessa de Diana és representada circulant amb una harmamaxa tirada per dos bous blancs; apareix també a monedes d'Efes o aquestos vehicles es feien servir per les processons religioses.

## Referències

* ↑ Pabón S. de Urbina & Vicenç Reglà i Jiménez et alii, José M. «ἁρμαμάξα». A: Diccionari manual grec clàssic-català. Barcelona: Larousse, 2011, p. 86. ISBN 978-84-7153-909-0.
* ↑ Heròdot, Històries, VI, 83, 3
* ↑ Claudi Elià, Ποικίλη ἱστορία – Varia historia, XII, 64