OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Habitatge a la plaça de Fra Bernadí, 10 (Manlleu)

L'Habitatge a la plaça de Fra Bernadí, 10 és una obra modernista de Manlleu (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa construïda sobre les voltes de la plaça, pel que consta d'un sol pis on s'hi obre una gran balconada que recorre tota la façana, amb una barana de ferro forjat. S'hi obren quatre finestres amb les llindes decorades amb un entaulament de frontó punxegut amb representacions vegetals al timpà, pintat amb estuc de colors. Tota la façana està decorada per incisions a l'arrebossat imitant carreuons de pedra ben tallats. A la part superior de la façana hi ha una franja o sanefa que abasta tota l'amplada de la façana, amb motius vegetals esculpits de guix i pintats de colors vius.

## Història

Segueix la tipologia de les cases de Manlleu que foren transformades a principis de segle, degut a la prosperitat de la Revolució industrial.

## Referències

* 1 2
# Habitatge a la plaça de l'Església, 4 (Constantí)

L'Habitatge a la plaça de l'Església, 4 és una obra de Constantí (Tarragonès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un habitatge de planta baixa, pis i golfes. A la planta baixa hi ha la porta d'accés d'arc de mig punt emmarcat en pedra i grans finestres a banda i banda. A la primera planta hi ha balcons emmarcats per pilastres i coronats per un petit frontó amb decoració vegetal. A les golfes hi ha petites finestres. L'edifici està coronat amb una cornisa i coberta plana.

## Història

A partir de la llei reguladora de l'associacionisme agrari de 1906 es construí el Sindicat Agrícola i Caixa Rural l'any 1914, que tenia la seu al carrer Major, 18 amb la participació de 87 socis fundadors que avalaren, amb el seu patrimoni, el sindicat agrícola reformista. El sindicat assumí una tasca cultural, amb obres musicals i representacions dramàtiques.

## Referències

* 1 2

## Enllaços externs

* «Habitatge a la plaça de l'Església, 4». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Habitatge a la plaça de la Generalitat, 4 (Sant Pere de Torelló)

L'Habitatge a la plaça de la Generalitat, 4 és una obra de Sant Pere de Torelló (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de planta baixa i dos pisos. Aquesta casa reformada prové de la transformació de sagrers en habitatges i tallers per a oficis artesanals de l'època feudal. Correspon a un creixement de la ciutat del tipus "agrupat" que conforma espais públics molt irregulars i carrers estrets, perfectament adaptats a la topografia.
# Habitatge a la plaça del Poble, 45 (Santa Engràcia)

L'Habitatge a la plaça del Poble, 45 és un edifici de Tremp (Pallars Jussà) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici que ocupa una parcel·la rectangular i que presenta tres nivells d'alçat (planta baixa i dos pisos). Els paraments són de pedra del país i actualment es mostren sense l'arrebossat original. L'accés se situa en un petit frontis perpendicular a la plaça i elevat respecte de la cota de circulació d'aquesta. Totes les obertures són rectangulars i mostren llindes de fusta i bancals de pedra. Destaca la seva disposició ordenada, malgrat que alguna d'elles apareix avui cegada. L'únic balcó se situa en el segon pis i presenta la volada conformada per una gran llosana de pedra amb ancoratges metàl·lics. Bona part del nivell inferior de la façana mostra un talús de pedra, probablement l'element més antic de la façana.
# Habitatge a la plaça dels Països Catalans, 5-7 (Molins de Rei)

L'Habitatge a la plaça dels Països Catalans, 5-7 és una obra de Molins de Rei (Baix Llobregat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Dues vivendes unifamiliars amb disposició semblant: planta baixa amb porta d'accés i finestra i un pis. A la núm.- 5, la planta baixa és de morter i té un sòcol ondulat de ceràmica. Totes les obertures estan emmarcades per ceràmica blanca de formes arrodonides. El pis és de pedra vista i està decorat amb medallons de la mateixa ceràmica, amb molt motius florals o geomètrics. La part superior acaba amb tres lòbuls del mateix material. A la núm.- 7, les obertures de la planta baixa estan emmarcades per petits esgrafiats vegetals i., a la part superior, frisos de ceràmica vidriada amb motius d'onades. El pis té tres finestres separades per pilastres i decorades amb rajoles, obrint-se a una balconada. El conjunt està rodejat per un arc de mig punt.
# Habitatge a la rambla Just Oliveras, 37 (l'Hospitalet de Llobregat)

L'habitatge a la rambla Just Oliveras, número 37, de l'Hospitalet de Llobregat (Barcelonès), és un edifici de l'any 1916 protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici d'habitatges de planta baixa i dos pisos, que fa cantonada amb el passatge de la Pau. A la façana principal, la planta baixa presenta les portes d'accés a l'habitatge i els locals comercials. Els dos pisos superiors tenen el mur recorregut per dues balconades cadascun. Les finestres balconeres són emmarcades amb motllures de pedra, i tenen forma d'arc deprimit còncau amb clau central. Al voltant de l'arc hi ha decoració vegetal i les baranes presenten treball de ferro forjat amb reganyols. Cada balconada és suportada per quatre cartel·les unides per relleus de garlandes.
Els extrems de la façana són recorreguts per dues pilastres formades per lloses, decorades a la part superior amb un medalló amb garlandes. El coronament és senzill amb un voladís que sobresurt per sobre dels respiralls ovalats.
A partir del primer pis, la façana lateral es divideix amb quatre cossos mitjançant tres pilastres: dos d'ells són recorreguts per balcons senzills i els altres dos per finestres. L'estructura dels balcons és la mateixa de la façana principal, com en les finestres, encara que aquestes no tenen decoració en relleu.

## Referències

* «Habitatge a la rambla Just Oliveras, 37». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 abril 2012].
# Habitatge a la rambla del Doctor Pearson, 9 (Tremp)

L'Habitatge a la rambla del Doctor Pearson, 9 és un edifici de Tremp (Pallars Jussà) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici entre mitgeres situat a la Rambla del Doctor Pearson. L'edifici consta d'una construcció de quatre altures, planta baixa i tres pisos. Destaca per la composició simètrica de la façana, recordant a línies tradicionals de l'arquitectura del XIX i a la vegada, amb línies racionalistes. Les obertures, de proporció vertical, es troben emmarcades en el seu perfil per una diferenciació cromàtica. Destaca el balcó corregut del primer pis i la galeria de cinc finestres del darrer nivell.
# Habitatge a la riera de Sant Domènec, 3 (Canet de Mar)

L'Habitatge a la riera de Sant Domènec, 3 és una obra de Canet de Mar (Maresme) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'una casa entre mitgeres de planta baixa i dos pisos. A la planta baixa hi trobem la porta d'accés i un gran finestral. Al primer pis hi ha un balcó corregut sostingut per mènsules amb barana de ferro i dues portes balconeres. Al segon pis hi tres grups de dos finestres. La coberta és plana. El coronament es compon d'una cornisa amb mènsules i d'una balustrada amb pilars intercalats.
# Habitatge a la riera de Sant Domènec, 4 (Canet de Mar)

L'Habitatge a la riera de Sant Domènec, 4 és una obra de Canet de Mar (Maresme) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'una casa entre mitgeres de planta baixa i dos pisos. A la planta baixa hi trobem la porta d'accés i un gran finestral. Al primer pis hi ha un balcó corregut sostingut per mènsules amb barana de ferro i dues portes balconeres. Al segon pis hi ha dos balcons enrasats a nivell de façana. Totes les obertures estan emmarcades per motllures. La coberta és plana. El coronament es compon d'un ràfec que sobresurt amb uns elements decoratius prominents d'obra.
# Habitatge al Carrer dels Rajolers (Regencós)

L'Habitatge al Carrer dels Rajolers és una obra de Regencós (Baix Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Edifici del segle xviii situat al centre històric del poble de Regencós.
Es una casa de tres plantes (planta baixa i dos pisos, cobert amb una teulada a dues aigües. Constructivament parlant, l'estructura portant és feta amb carreus de pedra i morter de calç, i la teulada amb teula àrab. La façana apareix arrebossada. Davant seu s'hi obre un gran pati, i adossat a l'edifici principal també hi apareixen uns coberts, per emmagatzemar estris.
El sostre de la coberta està solucionat amb cairats de fusta.

## Referències

* 1 2 3
# Habitatge al Passeig, 17 (Vic)

L'Habitatge al Passeig, 17 és una obra modernista de Vic (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici civil. Casa entre mitgeres que consta de PB, tres pisos i terrassa. La PB ha estat molt reformada perquè està destinada a establiment comercial, però els pisos superiors conserven la seva estructura antiga. L'alçada dels pisos decreix del primer al tercer. El primer presenta una gran balconada de ferro forjat amb dos portals i els altres presenten uns balconets més petits així com una finestra rectangular. La façana està decorada amb estucs que emmarquen les obertures i esgrafiats que decoren el mur de la façana amb un gran medalló que duu la data de l'edificació. La terrassa presenta una balustrada de pedra artificial sostinguda per modillons. L'estat de conservació és bo.

## Història

A principis de S.XVIII per la banda del passeig s'establiren solars, que a poc a poc s'anaven edificant, però la guerra dels Segador de 1655 entorpí el desenvolupament del pla urbanístic que fou traçat definitivament al S.XVIII per J.Morató. La plaça dels Màrtirs queda així com a centre d'un reticulat de carrers entre C/Manlleu, Caputxins i entre el C/Nou i el passeig. La rambla del passeig s'urbanitza tal com la podem veure actualment el 1958.
Aquesta casa es degué edificar sobre un edifici barroc al 1922.

## Referències

* 1 2 3
# Habitatge al carrer Alfons II d'Aragó, 19 (Molins de Rei)

L'Habitatge al carrer Alfons II d'Aragó, 19 és una obra eclèctica de Molins de Rei (Baix Llobregat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Habitatge de planta baixa, dos pisos i terrat del segle xix situat dins el nucli urbà. La façana principal de la casa està dividida en tres nivells; el central, té una balconada amb barana de ferro que recorre el mur i on hi figura la data 1865. La part superior està coronada per una terrassa envoltada per una barana de pedra a un copó a cada extrem que sobresurt i al centre té una estructura decorada amb sanefes. La porta d'entrada és feta en fusta amb una finestra enreixada a cada costat.
# Habitatge al carrer Ample, 4 (Bordils)

L'Habitatge al carrer Ample, 4 és una obra de Bordils (Gironès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un casal de planta rectangular. Consta de planta baixa, dos pisos i golfes (afegides posteriorment) i coberta de teula a dues vessants. L'ornament de les obertures consta d'uns guardapols bastant senzills d'inspiració clàssica. La façana és arrebossada imitant carreus a la planta baixa.
La llinda està feta d'una sola peça i pertany a una antiga porta, avui parcialment enterrada per l'actual nivell del carrer Ample, emmarcada per carreus de pedra. La part inferior de la porta ha estat tapiada, transformant-se en finestra. Hi figura la següent inscripció: "FRANCESCH SASTRA ME FEU LO ANY 1709".
A la façana principal es pot llegir la inscripció: "ESTEBAN PUJOL, 1896".

## Referències

* 1 2 3
# Habitatge al carrer Antoni de Capmany, 24-26

L'Habitatge al carrer Antoni de Capmany, 24-26 és una obra modernista de Sant Feliu de Guíxols (Baix Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Petit edifici de planta rectangular, d'un pis, amb coberta plana i jardí lateral. La façana principal, al carrer Capmany, presenta la porta d'accés i una finestra a la banda esquerra de característiques similars,amb llindes que mostren relleus amb decoració vegetal (i les inicials "M J" a l'entrada). La porta, de fusta, té motius decoratius modernistes. A la part superior hi ha cambres d'aire circulars amb motius florals. A la façana lateral hi ha tres obertures de la mateixa tipologia que les de la façana d'accés.

## Història

L'obra, que segueix les pautes estilístiques del modernisme, segurament va ser realitzada a finals del segle xix o principis del segle xx.

## Referències

* 1 2
# Habitatge al carrer Barcelona, 233 (Sant Vicenç dels Horts)

L'Habitatge al carrer Barcelona, 233 és una obra del municipi de Sant Vicenç dels Horts (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de planta baixa i pis amb terrat de tipus català. Les obertures són planes, amb ornaments ondulats al voltant dels dintells i els muntants i amb decoració a base de flors i fullam. Hi ha mènsules, modillons, botons, motllures i pilastres embegudes, tots ells repartits per la façana.
A la planta baixa hi ha decoració d'estuc simulant carreus. Al primer pis hi ha composicions de flors i filigranes. L'edifici és coronat per una barana de pedra artificial que envolta el terrat i un frontó amb la data 1905 i les inicials "D.D." sobre plafó de ceràmica.

## Història

Originalment, al primer pis hi havia uns petits esgrafiats al voltant de les obertures. Un arranjament de la façana (segons els propietaris) va deixar-la amb la pintura actual.

## Referències

* 1 2 3
# Ambrussum

Ambrussum va ser un antic oppidum gal a la via Domícia a la moderna comuna de Villetelle. Durant l'edat del ferro, entre el segle viii aC i el segle ii aC, Ambrussum es va convertir en un dels principals oppida dels territoris cèltics mediterranis.
Estava situat prop de Lunel, entre Nimes i Montpeller, i és cèlebre pel pont d'Ambroix, pintat per Gustave Courbet (Montpeller, Museu Fabre). L'arrel ambr és habitual as pobles celtes, però el desenvolupament de la població va anar lligat a la via Domícia, a la sortida oest del pont Ambroix, sobre el riu Vidorle. Els sediments del riu han permès conservar les cases fins a 1,5 metres d'altura. Jean-Luc Fiches va excavar l'assentament entre 1969 i 1985, i es va comprovar que havia estat una parada de ruta, amb diverses tabernae; hi havia també unes termes, diverses restes, un recinte del segle iii aC amb 25 torres i una sèrie de carrers pavimentats per permetre la circulació de carros.
Les restes que en queden es troben sobre un turó baix a la riba dreta del riu. Tot el conjunt està envoltat per un mur de pedra seca. Hi havia torres arrodonides aproximadament cada 10 metres. Les excavacions han posat al descobert un gran habitatge que havia estat ocupat al segle i aC, construït sobre una antiga edificació de la primera meitat del segle iii aC. Prop del pont i sota l'oppidum, hi havia la vila baixa, que durant tota l'època romana va estar habitada.

## Referències

* ↑ Fiches, Jean-Luc. Ambrussum, une étape de la voie Domitienne en Lunellois. Montpeller: Presses du Languedoc, 2007, p. 10-18. ISBN 9782354140090.
* ↑ Stillwell, Richard ... (et al.). «Ambrussum». The Princeton Encyclopedia of Classical Sites. [Consulta: 5 agost 2022].

## Bibliografia

* Fiches, Jean-Luc; Marc Fenuillet. «Découverte de la ville basse d'Ambrussum». A: Bulletin de l'École antique de Nîmes, núm. 5. 1970

## Enllaços externs

* Ambrussum Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine.
* Photos d'Ambrussum Arxivat 2008-11-18 a Wayback Machine.
* Ambrussum Arxivat 2012-01-02 a Wayback Machine.
* Le Pont Ambroix peint par Gustave Courbet
* Une rapide visite d'Ambrussum Arxivat 2011-09-07 a Wayback Machine.
# Habitatge al carrer Mestre Güell, 10 (Tàrrega)

L'Habitatge al carrer Mestre Güell, 10 és una obra de Tàrrega (Urgell) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici de característiques arquitectòniques molt senzilles i de caràcter popular, igual que la resta d'habitatges d'aquest carrer de Tàrrega. Totes elles són molt similars entre si. Aquest habitatge, de planta rectangular, està fet a base de grans carreus de pedra disposats regularment (planta baixa) i de maons a la resta de plantes. A la façana lateral hi ha un mur de carreus de pedra irregulars, sense arrebossar, diferenciant-se de la principal.
Es troba adossat a un habitatge per la banda de ponent i per l'altra banda, queda totalment descoberta. L'edifici està estructurat en planta baixa i dos pisos, amb un eix vertical definit per la major part de les obertures. A la planta baixa hi ha dues portes, per una banda, una gran portalada ampla i amb forma d'arc rebaixat i per altra banda, una petita porteta, molt estilitzada i estreta, que seria l'accés a l'habitatge. Ambdues obertures aporten a la part central superior una mena de clau de volta, llisa en decoració.
Pel que fa a la primera i segona planta hi ha dues finestres a cada pis. Totes quatre segueixen al mateix aspecte formal que les portes inferiors, en forma d'arc rebaixat i també amb la presència de la clau de volta a la part central de l'arc de finestra. La diferència, però, entre les dues plantes superiors és que en el primer pis la balconada és única, compartint i unificant les dues finestres. En canvi, en la segona planta, el balcó és individual. Cadascun dels balcons aporta una barana de forja treballada seguint sempre el mateix motiu decoratiu en totes elles.

## Referències

* 1 2 3 4 5
# Rumex alpestris

L'Agrella dels alps (Rumex alpestris) és una espècie Eurasiàtica, a Europa només es troba a les altes muntanyes. És molt similar a l'agrella de les praderes (Rumex acetosa).

## Descripció

Planta herbàcia perenne, encara que durant l'estiu pren una coloració blanc, l'altura de la qual pot ser d'entre 30 i 200 centímetres. Les fulles són ovalades i més o menys de dos a tres vegades més llargues que àmplies, el limbe normalment és sencer o dèbilment ondulat. A la part inferior, són agudament cordiformes. Tendeix a créixer tant en alçada com en amplada, donant una forma arrodonida a la planta.

## Hàbitat

Creix a les regions temperades i fredes d'Euràsia (Europa Occidental i Japó). A l'Oest i Centre d'Europa només es pot trobar a les muntanyes fredes.
També pot proliferar allà als fagedes situats a una gran altura, així com a rics i humits prats, i pastures de gran altura.

## Referències

* http://es.gardening.eu/arc/plantas/Arbustos/Rumex-alpestris-Jacq/60345/stamp_m.asp%5BEnllaç+no+actiu%5D
# Club Deportivo San Roque de Lepe

El Club Deportivo San Roque de Lepe és un club de futbol de la ciutat de Lepe, a Andalusia. Fundat el 1956, actualment milita al grup 4 de la Segona Divisió B.

## Uniforme

* Primera equipació: Samarreta groga i negra a ratlles verticals, pantaló negre i mitges grogues.
* Segona equipació: Samarreta, pantaló i mitges blancs.

## Estadi

El San Roque de Lepe juga els seus partits com a local a l'Estadio Ciudad de Lepe, inaugurat el 2011 amb la presència de la Copa del Món de futbol, i compta amb una capacitat per a uns 3.500 espectadors aproximadament. Anteriorment el San Roque jugava els seus partits al Campo Municipal de Deportes de Lepe, inaugurat l'any 1957, amb una capacitat per a 2.500 espectadors.

## Dades del club

* Temporades a Primera Divisió: 0
* Temporades a Segona Divisió A: 0
* Temporades a Segona Divisió B: 6 (comptant la 2011-12)
* Temporades a Tercera Divisió: 13
* Millor posició a la lliga: 5è (Segona Divisió B, temporada 2010-11)
* Pitjor posició en categoria nacional: 19è (Tercera Divisió, temporada 2001-02)

## Referències

* ↑ Los seguidores de Lepe votaron el nombre de su estadio.

## Enllaços externs

* Web oficial del CD San Roque de Lepe
* Web del San Roque a Futbolme.com
# Club Esportiu Castelló B

El Club Esportiu Castelló B (oficialment Club Deportivo Castellón B i Castelló Amateur o simplement l'Amateur entre els seus aficionats) és un equip de futbol de la ciutat de Castelló de la Plana, (la Plana Alta, País Valencià), filial del Club Esportiu Castelló. Actualment juga a la Tercera divisió.
Des de la dècada dels 60 el futbol base del Castelló, incloent-hi l'Amateur, ha disputat a Bovalar. Però des de la temporada 2008/09 ho fan als camps de la Ciutat Esportiva, situada a les proximitats de l'Ermitori de la Magdalena.

## Uniforme

Uniforme titular: Samarreta albinegra a franges verticals, pantaló blanc, mitges blanques. Segon uniforme: Samarreta, pantaló i mitges blaves Tercer uniforme: Samarreta, pantaló i mitges granates.

## Historial

Actualitzat fins a la temporada 2007/08
* 11 temporades en Tercera divisió
** Millor posició: 8è 1984/85.
Últimes temporades:
* 2009-2010 - Regional Preferent - 4t
* 2008-2009 - Tercera divisió - 18é - Descens
* 2007-2008 - Tercera divisió – 14é
* 2006-2007 - Tercera divisió – 9é
* 2005-2006 - Tercera divisió – 9é
* 2004-2005 – Regional Preferent – Ascens
* 2003-2004 - Tercera divisió – 19é - Descens
* 2002-2003 - Tercera divisió – 16é
* 2001-2002 - Tercera divisió – 15é
* 2000-2001 - Tercera divisió – 13é

## Enllaços externs

* Pàgina oficial del club
# Color framing

En enginyeria de vídeo, l'elaboració de color és la seqüència de quadres de color dels camps en un vídeo compost del senyal a través del qual el temps d'imatges de vídeo i subportadora de crominància del senyal de temps-en particular, la de l'explosió del color - cicle a través de totes les relacions de fase possible.
La naturalesa exacta de la seqüència de quadres de color depèn de l'estàndard de vídeo que s'utilitza. En el cas dels tres compostos principals estàndards de vídeo, PAL vídeo té un nen de 8 de camp (4 marc) Marc de seqüència de colors, i NTSC i SECAM ambdós tenen 4 camps (2 quadres) marc de seqüències de colors.
Preservar la seqüència d'elaboració de color de vídeo a través de canvis i entre els canals d'efectes de vídeo era una qüestió important a principis de compost analògic cinta de vídeo d'edició de sistemes, com talls entre les seqüències de color diferent podria causar salts en subportadora de fase, i la barreja de dos senyals diferents de domini de camp resultat seria en els artefactes de color en la part del senyal que no estava en sintonia amb la seqüència de la sortida del marc de color.
Per ajudar a prevenir aquests problemes, el codi de temps SMPTE conté una mica l'elaboració de color, que pot ser utilitzat per indicar que el material de vídeo el codi de temps es refereix a continuació una convenció estàndard pel que fa a la sincronització de codi de temps de vídeo i la formulació de seqüència de colors. Si el bit de color elaboració es va crear en ambdós tipus de material, el sistema d'edició podria llavors assegureu-vos sempre que l'elaboració de color es conserva en restringir decisions d'edició entre les fonts d'entrada per mantenir la correcta relació entre les seqüències de codi de temps i, per tant, les seqüències d'elaboració de color.
L'elaboració de color s'ha convertit en gran manera una qüestió d'interès històric, en primer lloc amb l'arribada de la dècada de 1980 de la tecnologia digital de vídeo compost per la correcció de la base de temps i emmagatzema el marc, el que podria regenerar la seqüència de quadres de color d'un senyal compost en qualsevol fase, i més tard amb analògic de vídeo per components d'edició i moderns de vídeo digital de sistemes, en quina fase subportadora ja no és rellevant.

## Referències

* ↑ Keith Jack, Vladimir Tsatsulin. Dictionary of Video and Television Technology. Elsevier Science, 2002, p.58.
* ↑ PAL & NTSC & SECAM a filmbug.com
* ↑ What Is The Difference Between PAL NTSC And SECAM
* ↑ «SMPT about». Arxivat de l'original el 2016-10-28. [Consulta: 27 setembre 2016].
* ↑ How Big Is a Single Frame of Video?