OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Oxalat de calci

L'oxalat de calci, nom IUPAC: etanodiat de calci és un compost químic que forma cristalls en forma d'agulla. És el component d'un dels tipus de pedra del ronyó, també se'n formen concrecions en els contenidors de les fàbriques de cervesa i pot ser perjudicial. La seva fórmula química és CaC₂O₄ or Ca (COO)₂.

## On es troba

Es troben quantitats d'oxalat de calci en moltes plantes ornamentals d'interior, com la dieffenbachia o el ruibarbre, on s'hi pot trobar en les fulles però no en les penques que és el que es consumeix. També n'hi ha, entre d'altres a les espècies dels gèneres oxalis, araceae i espinac, fulles del te i al kiwi. En cas de patir de pedres del ronyó és millor abstenir-se d'aquestes plantes riques en oxalats. També s'hi pot trobar en estat natural en forma de mineral: la caoxita.

## Efectes de la ingestió

La seva ingestió pot resultar fatal. Fins i tot una petita dosi d'oxalat de calci és suficient per causar una intensa sensació de cremada en la boca i la gola, sensació que pot allargar-se. En dosis més grans poden causar un sever malestar digestiu, dificultats de respiració, coma i fins a la mort. Hi pot haver recuperació de l'enverinament, però és possible que hi hagi danys permanents al fetge i al ronyó.

## Referències

* ↑ Johnson, Dana. «Removing Beerstone». Modern Brewery Age. Birko Corporation R&D, 23-03-1998. [Consulta: 6 agost 2007].
* ↑ «Caoxite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 3 novembre 2016].
* ↑ Outbreak of Food-borne Illness Associated with Plant Material Containing Raphides. Informa Healthcare.

## Vegeu també

* Àcid oxàlic
# Protuberància anular

La protuberància anular (o senzillament protuberància, si ens estem referint al sistema nerviós central; i rarament anomenada pont de Varoli) és la part central del tronc de l'encèfal i és l'eminència de forma quadrilàtera situada entre el bulb raquidi (per sota), el cerebel (per darrere i sobre) i el mesencèfal (per sobre).
# Província marítima de Bilbao

La província marítima de Bilbao és una de les trenta províncies marítimes en les quals el litoral espanyol està dividit. Comprèn des del meridià de la punta Santurrarán (43° 19′ 00″ N, 2° 24′ 00″ O﻿ / ﻿43.31667°N,2.40000°O﻿ / 43.31667; -2.40000) fins al meridià de l'ensanada de Ontón (43° 21′ 00″ N, 3° 08′ 00″ O﻿ / ﻿43.35000°N,3.13333°O﻿ / 43.35000; -3.13333). Limita a l'est amb la província marítima de Sant Sebastià i a l'oest amb la província marítima de Santander.
La capitania d'aquesta província està situada al port de Bilbao que és el port més important d'aquesta província.
D'est a oest consta dels següents districtes marítimes:
* Ondarroa (BI-4): Va des de la punta Santurraran fins a la punta Plantxagania.
* Lekeitio (BI-1): Va des de la punta Plantxagania fins al cap Ogonio.
* Bermeo (BI-2): Va des del cap Ogonia fins a la punta Barasorda.
* Bilbao (BI-3): Va de la punta Barasorda fins a l'ensanada d'Ontón.

## Referències

* ↑ REAL DECRETO 638/2007, de 18 de mayo, por el que se regulan las Capitanías Marítimas y los Distritos Marítimos
# Qarnein

L'illa de Qarnein o Qarnayn és una illa de l'Emirat d'Abu Dhabi (Emirats Àrabs Units) al golf Pèrsic, a 40 km al sud de l'illa de Das i 35 a l'oest-nord-oest de la de Zirkuh, i a 150 km al nord-oest de la ciutat d'Abu Dhabi. És una illa rocosa d'origen volcànic amb dos turons que es poden veure a certa distància i que li donen el nom (‘dues banyes’) d'uns 50 metres d'altura.
Té forma rectangular amb una distància de 3 km de nord a sud i uns 2 km d'ample. La seva superfície és d'uns 6 km².
Té nombroses colònies d'ocells, especialment una de 20.000 parelles de sterna bengalensis que és la colònia més gran del món de l'espècie, 10.000 parelles de sterna anaethetus i un miler de parelles de sterna bergii. De larus hemprichii se'n compten 300 parelles. Les colònies es desenvolupen per l'abundància de peix i la manca de depredadors. A l'hivern hi venen altres ocells, especialment els Phaethon aethereus. L'illa està rodejada de corall i hi ha presència de tortugues.
És una illa privada d'un membre de la família reial d'Abu Dhabi, i està altament protegida. L'accés no hi està permès. S'hi han trobat algunes restes de presència ocasional al primer mil·lenni i fins al segle xvi.

## Enllaços extens

* The Qarnein Expedition. An Introduction to the Natural History and Archaeology of Qarnein Island, United Arab Emirates Arxivat 2016-09-23 a Wayback Machine.
# RD-180

L'RD-180 (Ракетный Двигатель-180, Raketni Dvígatel-180) és un motor de coet rus de dues toveres i dues cambres de combustió, derivat de l'RD-170 utilitzat en els coets Zenit. Com en l'RD-170, que té quatre cambres, les cambres de combustió de l'RD-180 comparteixen una única turbobomba. Els drets per utilitzar l'RD-180 foren adquirits pel Departament de Sistemes Espacials de General Dynamics (posteriorment comprat per Lockheed Martin) a principis de la dècada del 1990 per tal d'utilitzar-los en els Evolved Expendable Launch Vehicle (EELV) i el programa Atlas. Com que aquests programes foren dissenyats per dur a terme llançaments governamentals dels Estats Units a més de llançaments comercials, s'acordà que l'RD-180 fos coproduït per Pratt & Whitney. Fins ara, totes les unitats han estat produïdes a Rússia. Actualment, el motor és venut per una aliança d'empreses entre Pratt & Whitney i NPO Energomaix (el desenvolupador i constructor rus) anomenada RD AMROSS.
L'RD-180 és alimentat amb una mescla de querosè i LOX i utilitza un cicle de combustió esglaonada a alta pressió extremament eficient. El motor (igual que el seu progenitor, l'RD-170) és únic pel fet que utilitza un precremador ric en LOX, a diferència dels típics dissenys rics en combustible dels EUA. La termodinàmica del cicle permet que un precremador ric en LOX sigui més potent per unitat de pes, però amb l'inconvenient que cal transportar oxigen gasós a alta pressió i temperatura a través del motor. Els moviments de les toveres són controlats per quatre actuadors hidràulics. És un motor molt gran i bastant robust.
# RGN

RGN té els següents significats:
* Govern Revolucionari de Nagaland (del seu nom en anglès Revolutionary Government of Nagaland), organització política històrica de Nagaland, a l'Índia
* Granada RGN (del seu nom en rus Ручная Граната Наступательная, transliterat Rutxnaia Granata Nastupatelnaia), granada de mà fabricada a la Unió Soviètica
* RGN també és l'abreviatura del Seattle Reign, club de futbol femení de la ciutat de Seattle, als Estats Units
* RGN també és el codi de la IATA de l'Aeroport Internacional de Yangon, aeroport que serveix la zona de Yangon, a Myanmar
* RGN també és el codi de l'OACI de Cygnus Air, aerolínia de transport d'Espanya
* rgn també és el codi ISO 639-3 del romanyol, dialecte de l'emilià-romanyol parlat al nord d'Itàlia i a San Marino
# Rasa de la Solana (Solsonès)

La Rasa de la Solana en confluir amb la Rasa de l'Alzina dona origen a la Rasa de Guardiola, afluent per la dreta del Riu Negre, al (Solsonès).

## Descripció

Neix a poc més de 300 metres a llevant de Cal Viladric. Des de l'inici pren la direcció cap a les 4 del rellotge que mantindrà durant tot el seu curs. Els seus primers 882 m. són una séquia que aboca les seves aigües a un parell de basses que hi ha a menys de 200 m. al sud de la Caseta de Brics. En sortir d'aquestes passa pel sud de Brics i s'escola per la vall que hi ha entre l'Obaga de Brics i el Serrat dels Rovellons

## Termes municipals que travessa

Des del seu naixement, la rasa de la Solana passa successivament pels següents termes municipals.
Municipis :
| | Longitud (en m.) | % del recorregut |
| Per l'interior del municipi d'Olius | 1.528 | 56,8% |
| Per l'interior del municipi de Riner | 1.162 | 43,2% |

## Perfil del seu curs

Perfil del curs de la Rasa de la Solana :
| Recorregut (en m.) | Altitud (en m.) | Pendent |
| 0 | 801 | - |
| 250 | 791 | 4,0% |
| 500 | 781 | 4,0% |
| 750 | 773 | 3,2% |
| 1.000 | 770 | 1,2% |
| 1.250 | 751 | 7,6% |
| 1.500 | 735 | 6,4% |
| 1.750 | 718 | 6,8% |
| 2.000 | 704 | 5,6% |
| 2.250 | 688 | 6,4% |
| 2.500 | 674 | 5,6% |
| 2.690 | 659 | 7,9% |

## Xarxa hidrogràfica

La rasa de la Solana no té cap curs fluvial subsidiari. La seva xarxa hidrogràfica, per tant, està integrada per un únic curs fluvial.
Xarxa hidrogràfica de la Rasa de la Solana :
| Codi del corrent fluvial | Coordenades del seu origen | longitud (en metres) |
| Rasa de la Solana | 41° 57′ 5.123″ N, 1° 29′ 57.77″ E﻿ / ﻿41.95142306°N,1.4993806°E﻿ / 41.95142306; 1.4993806 | 2.690 |

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 2009. Arxivat de l'original el 01-12-2017.
* 1 2 3 4 Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
# Institut Vidal Barraquer

L'Institut Vidal Barraquer és un centre d'educació secundària de Tarragona. L'edifici és una obra racionalista protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Edifici

Edifici institucional, és representatiu de l'època en què fou construït i de la relació de l'autor amb el G.A.T.E.P.A.C. Destaca com a solució formal el seu rellevant caràcter orgànic i funcional, encara que ressalta més la imatge racionalista que no pas els caràcters de forma que aporta. Grans finestrals recorren l'edifici envoltant la marquesina, més com a element de connotació de l'eix de simetria formal de l'edifici que no pas com a semiològic d'accés. Juntament amb la casa Bloc del mateix autor, constitueix una de les poques mostres d'estil racionalista de la ciutat.
El 1952 es va ampliar la zona que dona a l'avinguda Companys segons el projecte d'Antoni Salvador i Ripoll.
En l'actualitat s'hi imparteix el batxillerat i cicles formatius de formació professional, com els dedicats a la informàtica, el comerç o l'animació sociocultural.

## Referències

* 1 2 3 4

## Enllaços externs

* Pàgina web del centre
# Reacció xantoproteïca

L'àcid xantoproteic és una substància groga no cristal·litzable derivada de les proteïnes després del seu tractament amb àcid nítric. L'àcid nítric reacciona amb les proteïnes formant compostos nitrogenats grocs. Aquesta reacció és coneguda amb el nom de reacció xantoproteïca. Aquesta prova és feta afegint àcid nítric concentrat a la substància que es vol analitzar i escalfant la mescla. Si hi ha anells aromàtics a la mostra la mescla es torna groga. Després d'afegir una base química, com per exemple amoníac líquid, el color es torna taronja. Aquests canvis de color són deguts als anells aromàtics nitrats de les proteïnes.

## Referències

* ↑ «CARACTERISATION IN VITRO DES COMPOSES DE RESERVE». [Consulta: 18 juliol 2019].
# Real Betis Balompié (femení)

El Real Betis Féminas, secció del Real Betis Balompié, es va crear el 2011 després d'absorbir l'Azahar Club de Fútbol, fundat el 2009. Actualment l'equip milita a la Primera Divisió.

## Història

L'Azahar CF és un club del barri d'Alfalfa a Sevilla, fundat el 2009 i que disposa diversos equips de futbol base. L'any 2011 el Real Betis Balompié integra en la seva estructura els equips Senior i Cadet "A" de l'Azahar. A la seva primera temporada, l'equip Senior aconseguiex l'ascens a Segona Divisió Femenina per la retirada del Taraguillas. Ja en el segon any el Betis deixa la comptar amb la col·laboració de l'Azahar.
El Betis va jugar la fase d'ascens a Primera Divisió la temporada 2014-15, però va perdre contra la UD Granadilla. Les verdiblanques van tornar a disputar l'any següent l'ascens, aconseguint el seu objectiu després de véncer al CD Femarguín. Així la temporada 2016-17 fou la primera a Primera amb una molt acceptable 11a posició. La 2017-18 ha continuat progressant amb un destacat 6è lloc.

## Referències

* ↑ «El Betis femenino asciende en los despachos y jugará en Segunda» (en castellà). El Correo de Andalucía, 09-08-2012. [Consulta: 29 juny 2018].
* ↑ «Real Betis y UD Tacuense ascienden a Primera División Femenina» (en castellà). [RFEF], 19-06-2016. [Consulta: 28 juny 2018].

## Enllaços externs

* Pàgina Web oficial Arxivat 2018-07-24 a Wayback Machine.
* Real Betis Féminas a La Liga
# Rem als Jocs Olímpics d'estiu de 1900 - Scull individual

Rem als Jocs Olímpics d'estiu de 1900 :
| Scull individual | homes |
| Dos amb timoner | homes |
| Quatre amb timoner | homes |
| Vuit amb timoner | homes |
| 1904 > |||
L'scull individual va ser una de les proves de rem dels Jocs Olímpics de París del 1900. Es va disputar entre el 25 i el 26 d'agost de 1900, amb la participació de 12 remers representants de 4 nacions.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Hermann Barrelet | André Gaudin | Saint George Ashe |

## Resultats
### Primera ronda

Es van disputar quatre sèries preliminars, classificant-se els dos primers per les semifinals.

#### Sèrie 1

Ashe es va desviar del seu carril, tot molestant a Benoit, però no va ser desqualificat.
| Posició | Remista | Temps |
| 1 | Saint George Ashe | 6' 38,8" |
| 2 | Raymond Benoit | 6' 45,4" |
| 3 | E. Dammann | 7' 13,0" |

#### Sèrie 2

| Posició | Remista | Temps |
| 1 | Hermann Barrelet | 6' 38,8" |
| 2 | André Gaudin | 6' 43,0" |
| 3 | Lardon | 6' 46,4" |

#### Sèrie 3

| Posició | Remista | Temps |
| 1 | Louis Prével | 6' 29,6" |
| 2 | Robert d'Heilly | 6' 38,8" |
| — | Piaggio | DNF |

#### Sèrie 4

| Posició | Remista | Temps |
| 1 | Georges Delaporte | 6' 33,8" |
| 2 | Pierre Ferlin | 6' 46,8" |
| — | Antoni Vela i Vivó | DNF |
DNF: No finalitza la cursa

### Semifinals

Es van disputar dues semifinals, classificant-se els dos primers de cadascuna d'elles per la final.

#### Semifinal 1

Per raons desconegudes, Ashe protestà el resultat d'aquesta semifinal. Barrelet i Gaudin objectaren i es negaren a córrer si Ashe passava ronda, però finalment no portaren a terme les seves amenaces i a la final foren cinc els remers que hi prengueren part.
| Posició | Remista | Temps |
| 1 | Hermann Barrelet | 8' 23,0" |
| 2 | André Gaudin | 8' 33,4" |
| 3 | Saint George Ashe | 8' 37,2" |
| 4 | Raymond Benoit | desconegut |

#### Semifinal 2

| Posició | Remista | Temps |
| 1 | Louis Prével | 8' 36,4" |
| 2 | Robert d'Heilly | 8' 45,0" |
| 3 | Georges Delaporte | 9' 25,2" |
| 4 | Pierre Ferlin | desconegut |

### Final

Una nova final enterbolí la final de scull individual, quan Prével es queixà de ser interferit, caure a l'aigua i veure's obligat a abandonar. La seva protesta no fou tinguda en compte. Barrelet i Gaudin, que havien quedat primer i segon a la sèrie preliminar i a les semifinals, tornen a repetir aquest mateix ordre un cop més a la final. Ashe aconseguia la medalla de bronze per davant de d'Heilly.
| Posició | Remista | Temps |
| | Hermann Barrelet | 7' 35,6" |
| | André Gaudin | 7' 41,6" |
| | Saint George Ashe | 8' 15,6" |
| 4 | Georges d'Heilly | 8' 16,0" |
| — | Louis Prével | DNF |
DNF: No finalitza la cursa

## Referències

* Base de dades del COI
* De Wael, Herman. Herman's Full Olympians: "Rowing 1900". Accés: 26 de febrer de 2006. Consultable a Herman's Full Olympians: "Rowing 1900" Arxivat 2005-12-15 a Wayback Machine..
* Mallon, Bill. The 1900 Olympic Games, Resultats de totes les proves amb comentaris. Jefferson, North Carolina: McFarland & Company, Inc., Publishers, 1998. ISBN 0-7864-0378-0.
# Resarö

Resarö és una illa de 4 kilòmetres de llarg de l'Arxipèlag d'Estocolm que pertany al municipi de Vaxholm (Comtat d'Estocolm, Suècia). Tenia 2,347 habitants l'any 2005. Resarö inclou el lloc d'Ytterby, que és conegut perquè s'hi van descobrir algunes terres rares.

## Història

Durant la seva estada a Vaxholm, Carl Axel Arrhenius va visitar la mina de feldespat al poble de Ytterby, a l'illa de Resarö, a prop de Vaxholm. Va trobar un mineral fosc que va anomenar iterbita i va enviar una mostra al químic Johan Gadolin a la Universitat d'Åbo per a una anàlisi posterior. Això va permetre el descobriment de quatre nous elements per diversos químics: itri, terbi, erbi, i iterbi i, finalment, amb la resta de metalls de les terres rares, incloent escandi, lantani, ceri, neodimi i tuli.

## Referències

* ↑ «Element de les terres rares».

## Bibliografia

* Jones, Adrian P., Francis Wall i C. Terry Williams, eds. (1996) Rare Earth Minerals: Química, origen i dipòsits de minerals, The Mineralogy Society Series # 7, 372 pàg. ISBN 978-0-412-61030-1

## Vegeu també

* Lantani
* Itri
* Terra rara

## Enllaços externs

* «Metalls de Terres Rares no tan rars, però valuosos» (en anglès).
# Resta

La resta, sostracció o subtracció és una de les quatre operacions bàsiques de l'aritmètica, i es tracta bàsicament de l'operació inversa a la suma.
La resta s'expressa de la manera següent: a − b = c, on a s'anomena minuend, b s'anomena subtrahend i c és el resultat de la resta o diferència.
També es pot expressar la resta com a suma de l'oposat. D'aquesta manera, $a-b=a+(-b)$, on −b és l'element oposat de b respecte de la suma.
En el conjunt dels nombres naturals, N, només es poden restar dos nombres si el minuend és major que el subtrahend. Si el minuend i el subtrahend són iguals, la diferència és zero. Un minuend menor que el subtrahend, donaria origen a una diferència negativa, la qual quedaria fora del conjunt dels nombres naturals. Això vol dir que la resta és una operació externa al conjunt dels nombres naturals. La resta és, en canvi, una operació interna dels conjunts de nombres enters, racionals, reals i complexos.
També es poden restar altres entitats matemàtiques, com polinomis, vectors o matrius.

## Propietats de la resta
### Uniforme

    Si als dos membres d'una igualtat se'ls resta un mateix nombre, queda una altra igualtat com a resultat.
       $a=b\Rightarrow a-c=b-c$

### Monotonia

    Si als dos membres d'una desigualtat matemàtica se'ls resta un mateix nombre, queda una altra desigualtat del mateix sentit.
       $a>b\Rightarrow a-c>b-c$

## Referències

* 1 2 3 «Definición de resta — Definicion.de» (en castellà). [Consulta: 24 gener 2022].
* ↑ Subtraction a MathWorld (anglès)
* ↑ «Subtraction - Encyclopedia of Mathematics». [Consulta: 24 gener 2022].
* 1 2 «Propiedades de la resta | Qué es una resta» (en castellà), 23-09-2015. [Consulta: 24 gener 2022].

## Vegeu també

* Nombre negatiu
* Signes més i menys

## Enllaços externs

* Plana sobre matemàtiques (castellà)
* Gobierno de Canarias, resta de fraccions (castellà)
* Pel·lícula a YouTube sobre suma i resta de Polinomis (castellà)
* Pel·lícula a YouTube sobre suma i resta de Polinomis (castellà)
* Pel·lícula a YouTube sobre suma i resta de Polinomis (castellà)
Viccionari
# Riera de Santa Susanna (Bages)

La Riera de Santa Susanna, la segona meitar del curs de la qual també és coneguda amb la denominació de l'Afrau és un corrent fluvial afluent per l'esquerra de la Riera de Salo, al Bages.

## Municipis per on passa

El curs de la Riera de Santa Susanna transcorre íntegrament pel terme municipal de Sant Mateu de Bages.

## Xarxa hidrogràfica

La xarxa hidrogràfica de la Riera de Santa Susanna està constituïda per 11 cursos fluvials que sumen una longitud total de 8.914 m.

### Distribució municipal

El conjunt de la seva xarxa hidrogràfica transcorre íntegrament pel terme municipal de Sant Mateu de Bages.

## Enllaços externs

   * Taula amb les dades detallades de la xarxa de la Riera de Santa Susana full de càlcul

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 2009. Arxivat de l'original el 01-12-2017.
* ↑ Aquest topònim no figura al Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya, però sí a l'edició digital del mapa de Catalunya de l'ICC (escales 1:10.000 i 1:5.000).
# Riu Ixim

L'Ixim o Esil (en rus: Ишим Ixim; en kazakh: Есіл Esil) és un riu de Rússia i del Kazakhstan. És un afluent per l'esquerra de l'Irtix. Té 2.450 km de llargària i transcorre pel Kazakhstan i pel sud de Sibèria Occidental, a les províncies d'Omsk i Tiumén. (Rússia).
Transcorre principalment per l'estepa del Kazakhstan, entre Astana i Karaganda. El riu en kazakh s'anomena Esil, i passa per les viles d'Astanà, Atbassar, Esil i Petropavl, abans de franquejar la frontera amb Rússia. En territori rus passa per la ciutat d'Ixim abans de desembocar a l'Irtix.
L'Ixim es glaça a partir de començaments de novembre fins a abril, fins i tot fins al maig. Fora d'aquest període, el riu és navegable en 270 km, des de Petropavl cap al Kazakhstan fins a la seva confluència amb l'Irtix.
El règim del riu és essencialment nival. Les aigües provinents majoritàriament de les deus de les neus. Les aigües altes es troben entre maig-juny. El cabal mensual a Orékhovo, al final del recorregut, pot variar entre 2,3 m³/s a 712 m³/s.
El 2002 començà la construcció d'un perllongament del canal Irtix-Karaganda cap al curs superior de l'Ixim, per tal de transferir l'aigua provinent de l'Irtix cap al dipòsit de Viatxeslàvskoie per a l'alimentació de la nova capital d'Astanà. Aquest dipòsit construït al curs superior de l'Ixim es troba a menys de 50 km de la vila.

## Afluents

* El Koluton
* El Barsuk
* El Jabai
* El Terissakkan
* L'Akan-Burluk
* L'Imanburlik
* El Bolxaia Tava

## Referències

* ↑ «Riu Ixim». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# SCL

SCL té els següents significats:
* Societat Catalana de Lepidopterologia, entitat dedicada a la lepidopterologia adherida a la Institució Catalana d'Història Natural
* Survey of California and Other Indian Languages, arxiu de documentació lingüística sobre llengües ameríndies de la Universitat de Califòrnia a Berkeley
* SCL Group (de l'acrònim en anglès Strategic Communication Laboratories), empresa dedicada a l'anàlisi de dades del Regne Unit
* Spacecom (del seu nom complet en anglès Space Communication Ltd.), empresa de telecomunicacions israelí operadora del sistema de satèl·lits Amos
* SCL Tigers (de l'acrònim en alemany Schlittschuh-Club Langnau), club d'hoquei sobre gel de Langnau im Emmental, a Suïssa
* Societat Cooperativa Limitada, empresa gestionada democràticament pels seus socis
* Sistema de canvi local, xarxa monetària local basada en l'intercanvi de bens i serveis
* Security characteristic line, línia de regressió usada en el mercat de valors
* Cèl·lula d'un nivell (de l'acrònim en anglès Single-Level Cell), element de memòria capaç d'emmagatzemar només un bit
* SCL-90-R (de l'acrònim en anglès Symptom CheckList), qüestionari psicomètric per valorar la presència de patologies
* Serial clock, línia de senyal de rellotge del bus de comunicacions I²C
* SCL també és el codi IATA de l'Aeroport de Santiago, aeroport que serveix l'entorn de Santiago de Xile
* SCl també és l'acrònim de supercúmul (del nom en anglès Supercluster), agrupació de cúmuls de galàxies
* Scl també és l'abreviatura d'esclerostina (del seu nom en anglès Sclerostin), glicoproteïna sintetitzada pels osteòcits
* Scl també és l'abreviatura de la Constel·lació de l'Escultor (del seu nom en llatí Sculptor), constel·lació de l'hemisferi sud
* scl també és el codi SIL del shina, llengua indoària parlada al Pakistan
* S.C.L. també és l'abreviatura de les Germanes de la Caritat de Leavenworth (del seu nom en llatí Sororum Caritatis Leavenworthiensis), congregació religiosa catòlica femenina
* s.c.l. també és l'abreviatura de Summa Cum laude, locució llatina usada en qualificacions universitàries