OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Espondilosi

L'espondilosi o espondiloartrosi és el terme que es refereix a una artrosi de les articulacions de la columna vertebral. Si les vèrtebres del coll estan afectades s'etiqueta d'espondilosi cervical, si són les lumbars s'anomena espondilosi lumbar; la primera donarà símptomes o signes al coll o extremitats superiors i la segona a la part baixa de l'esquena i extremitats inferiors. Generalment s'afecta el disc intervertebral i les articulacions interapofisàries i, secundàriament, els espais entre dues vèrtebres adjacents (els forats intervertebrals).
Si aquesta degeneració es produeix en les articulacions interapofisàries, dona lloc a una síndrome facetària, on el dolor és el símptoma principal.
Quan s'afecten els forats intervertebrals, la compressió d'una arrel nerviosa que surti de la medul·la espinal pot causar una radiculopatia (trastorns sensorials i/o motors, com el dolor, parestèsies o debilitat muscular en el coll, en les extremitats, segons la localització.
Menys comunament, és la compressió directa sobre la medul·la espinal (típicament a la columna cervical) i que pot dur a una mielopatia, caracteritzada per debilitat global, disfunció caminar, pèrdua d'equilibri, i la pèrdua de control de l'intestí i/o la bufeta. El pacient pot experimentar un fenomen de crisi (parestèsies) en les extremitats a causa de la compressió dels nervis i la manca de flux sanguini.
# Arnau Martínez i Serinyà

Arnau Martínez i Serinyà (Barcelona, 14 d'abril de 1880 — Barcelona, 4 de novembre de 1910) fou un advocat, poeta i crític literari català. Com a advocat, va treballar amb Ildefons Sunyol i Casanovas. Defensor del sonet, va publicar poesia amb influències diverses. Mort jove, el seu únic llibre, Sonets (1910), es va editar pòstumament.

## Referències

* ↑ «Defunció d'Arnau Martínez Serinyà». Ilustració Catalana, núm. 391, 04-12-1910, pàg. 783.
* ↑ Medina, Jaume. Les dames de Josep Carner. Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 1998, p. 46.
* ↑ Entrada "Arnau Martínez i Serinyà" al Diccionari de la Literatura Catalana, editat per la Gran Enciclopèdia Catalana
# Segment orbital americà

El segment orbital americà (USOS) és el nom donat als components de l'Estació Espacial Internacional (ISS) construïts i operats per la National Aeronautics and Space Administration (NASA) dels Estats Units, l'Agència Espacial Europea (ESA), l'Agència Espacial Canadenca (CSA) i la Japan Aerospace Exploration Agency (JAXA). El segment actualment consta d'onze components pressuritzats i diversos elements externs, tots els quals van ser lliurats pel Transbordador Espacial.
El segment és monitorat i controlat des de diversos centres de control de missions al voltant del món, incloent el Lyndon B. Johnson Space Center a Houston, Texas, el Marshall Space Flight Center a Huntsville, Alabama. el Centre de Control Columbus a Oberpfaffenhofen, Alemanya i el Centre Espacial de Tsukuba a Tsukuba, Japó.

## Referències

* ↑ AFP «Russians and American share spacecraft despite nations’ enmity over Ukraine» (en anglès). The Guardian, 21-09-2022. ISSN: 0261-3077.
* ↑ «International Space Station : Zvezda Service Module Overview», 12-07-2017. Arxivat de l'original el August 12, 2020. [Consulta: 13 gener 2020].

## Vegeu també

* NASA X-38, un vehicle de retorn de tripulació cancel·lat
* NASA HL-20/Dream Chaser un vehicle proposat de retorn de tripulació
# Hospital de Sant Llàtzer (Girona)

L'Hospital de Sant Llàtzer és un antic hospital al raval de Pedret a Girona inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici de planta allargada de dues crugies paral·leles a façana i de cinc trams reflecteix a façana per cinc arcs carpanells. És de planta baixa i un pis, i a la planta primera, en façana, apareixen finestres de pedra, llinda plana amb diferents escuts de la ciutat i d'altres, col·locades lliurement. Abans de la rehabilitació de l'edifici van estar molt deteriorades i tapiades, havent-hi obert de noves. Els arcs carpanells també estaven tapiats, excepte el dretà i l'esquerrà. El primer, que estava mig tapiat, era per accedir a l'església de Sant Jaume, més tardana i incorporada al conjunt; la segona amb escala exterior i porta renaixentista amb guardapols i dos capitells petits, floral el de l'esquerra i zoomòrfic el dret. La façana és de pedres ben treballades.

### Capella de Sant Jaume

És una capella d'una nau incorporada a l'Hospital de Sant Llàtzer vers el segle xiv. Tot l'absis és ficat sota la via del FFCC cap a França que passa pel darrere. El primer tram d'arc carpanell, per la dreta, de l'hospital crea una mena de porxo d'accés a la capella per una porta de traça renaixentista. Al damunt, una finestra s'ha convertit en òcul. Té campanaret d'espadanya d'arc de punt rodó. El teulat sobresurt del conjunt de l'Hospital. A la façana lateral dreta, encaixonada amb la muntanya, hi ha una finestra d'arc de punt d'ametlla.

## Història

Al 1170 hi ha les primeres notícies com a Hospital dels Leprosos, i dels Mesells. També i pel lloc, de Pedret. Més tard, com a Sant Llàtzer, per la capella interior. Abans del 1333 (quan tenim les primeres notícies) es construeix, al costat, la capella de Sant Jaume i que també donaria nom al conjunt, quan a la fi s'unificà tot. Al 1555 el rei Carles I d'Espanya emet un document a favor de la institució, que s'engrandeix a l'altre costat de la carretera (1583: molí-rasclosa de la Manola). Al 1666 comença a plegar a l'esser inaugurat el nou hospital de Santa Caterina a Girona.

## Referències

* 1 2 3

## Enllaços externs

* Hospital de Sant Llàtzer, fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Homofília

L'homofília és la tendència a relacionar-se amb gent que comparteix característiques de la pròpia personalitat o grup social, ja que els aspectes compartits faciliten la comunicació. Aquesta associació es deu en primer lloc a l'espai, ja que és més probable que hom es barregi amb gent similar perquè comparteixen entorn (per exemple, la classe social determina els indrets d'oci o l'edat implica assistir a determinats actes lúdics i no d'altres) però també a una preferència cognitiva, on és més fàcil que sorgeixi una amistat o relació de respecte quan es detecten aquestes similituds. A les xarxes socials es detecta aquesta tendència quan se segueixen persones amb qui s'està d'acord en major mesura que aquelles que expressen desacord amb la pròpia postura.

## Homofília en la sexualitat

La paraula «homofília» també s'usa com a terme alternatiu al d'homosexual, preferida per molts en emfatitzar l'amor ("filia" del grec φιλία) sobre el sexe. El terme va ser encunyat per l'astròleg, autor i psicoanalista alemany Karl-Günther Heimsoth en la seva dissertació doctoral Hetero- undHomophilie en 1924. Des de llavors ha estat un concepte utilitzat extensament en sociologia i altres camps. Va ser d'ús comú durant les dècades de 1950 i 1960 per organitzacions i publicacions homosexuals; de fet, els grups d'aquest període són coneguts ara col·lectivament com el moviment homòfil. El terme «homofília» va començar a desaparèixer en aquest context amb el sorgiment dels moviments de l'alliberament LGBT a la fi de la dècada de 1960 i principis dels 70, sent reemplaçat per una nova terminologia que incloïa paraules com a lesbiana, gai, bisexual i transgènere, encara que alguns grups homòfils van sobreviure fins als 80, els 90 i fins i tot han arribat a la dècada de 2000.

## Referències

* ↑ McPherson, M., Smith-Lovin, L., & Cook, J. M. (2001). "Birds of a Feather: Homophily in Social Networks". Annual Review of Sociology. 27:415–444.
# Aleksandr Varlàmov

Aleksandr Iegórovitx Varlàmov (rus: Александр Егорович Варламов: Moscou, 27 de novembre de 1801 - Sant Petersburg, 27 d'octubre de 1848) fou un compositor rus.
Feu els estudis amb Bortnianski i fou director del cor de l'església de l'ambaixada russa dels Països Baixos. El 1823 s'establí a Moscou com a professor de música i de 1829 a 1831 fou mestre de cant de la capella de chantres de la cort, residint, finalment, a Sant Petersburg.
És conegut principalment pel gran nombre de romances, més de 200, que assoliren gran popularitat en el seu temps, a més, se li deu, un Mètode de Cant, el primer publicat en rus (Moscou, 1840).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 69, pàg. 1606 (ISBN 84-239-4569-3)
# Òscul

L'òscul és l'orifici que té la cavitat central dels porífers (esponges). És una estructura amb funcions excretores, ja que a través d'ell surt l'aigua amb les substàncies residuals del metabolisme (per exemple, el diòxid de carboni). Són els miocits qui regulen el grau d'obertura de l'òscul, i els coanòcits qui amb llurs flagells generen el flux d'aigua.

## Bibliografia

* A. Rigutti, Zoologia: Caratteri generali e tipici degli animali. Gli invertebrati: caratteristiche e classifiche. Vertebrati: anatomia, caratteristiche e classificazione), Ed. Giunti, 2010, pàg. 12. (italià)
# Sofia màrtir

Sofia màrtir († 137) és una santa italiana, venerada a l'Església Ortodoxa Oriental el 17 de setembre i a l'Església Catòlica el 15 de maig.
Nascuda a Itàlia, Santa Sofia va tenir tres filles: Fe, Esperança i Caritat, que van rebre el nom de les virtuts esmentades per sant Pau de Tars a la Primera carta als Corintis.
Es diu que les filles van ser martiritzades durant el regnat d'Hadrià (117-138). Els guàrdies van prendre les filles de Sofia una per una, de la més gran a la més jove i les van pegar i torturar fins a la mort en un intent de forçar a la seva mare, Sofia, a renunciar a la seva fe en Crist. Va demostrar la seva fe incondicional a Crist demostrant a la gent que ella i les seves filles estaven disposades a passar per moments difícils per la seva fe. Després, Sofia va enterrar els cossos de les seves filles i va romandre per les seves tombes durant tres dies fins que va morir ella mateixa.
Segons la tradició, l'any 777, una part de les seves relíquies va ser portada al convent de dones d'Eschau, a Alsàcia.
El Tropari de Santa. Sofia i les seves tres filles (Tom 5) diu:
| « | Tu vas florir als jutjats del Senyor com un arbre fructífer, Oh santa màrtir Sofia; En la teva contesta vas oferir a Crist el fruit dolç del teu ventre: la caritat, l'esperança i la fe. Amb elles intercedeix per a tots nosaltres. | » |

## Vegeu també

* Santes Fe, Esperança i Caritat

## Notes

* ↑ 1Co 13,13
* ↑ El nom de Sophia significa "saviesa" en grec. Els noms de les seves filles en grec són Pistis, Elpis, i Agape. En ucraïnès, es diuen Віра, Надія і Любов (Vira, Nadia i Lyubov). En rus, es Vera, Nadejda i Lyubov.
* ↑ Plantilla:BBKL

## Enllaços externs

* Martyr Sophia and her three daughters at Rome Orthodox synaxarion (OCA)
* Saint Sophia (Antiochian Orthodox Archdiocese)
* Martyrs Sophia, Faith, Hope & Charity
# Josep Serra i Gil

Josep Serra i Gil (Amposta, 23 de desembre del 1923 – 12 de juny del 2002) va ser un ciclista català que fou professional entre 1948 - 1958.
Durant la seva carrera professional aconseguí 10 victòries, destacant un Campionat d'Espanya, dues etapes a la Volta a Espanya i quatre a la Volta a Catalunya.

## Palmarès

* 1947
** 1r al Campionat de Barcelona
* 1948
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Tarragona
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Catalunya i 1r al Gran Premi de la muntanya.
* 1949
** Campió d'Espanya en ruta
** 1r al Gran Premi Pascuas
** Vencedor d'una etapa al Gran Premi de Catalunya
* 1950
** Vencedor de 2 etapes a la Volta a Espanya
** 2n a la Volta a Catalunya, vencedor d'una etapa
* 1951
** Vencedor de 2 etapes a la Volta al Marroc
* 1952
** 3r a la Volta a Catalunya, vencedor d'una etapa
* 1953
** 3r a la Volta a Catalunya, vencedor d'una etapa
* 1954
** 1r a la Bicicleta Eibarresa
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Catalunya

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1948. 15è de la classificació general
* 1950. 3r de la classificació general. Vencedor de 2 etapes
* 1955. 7è de la classificació general
* 1956. 9è de la classificació general
* 1957. 38è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 1949. Abandona (6a etapa)
* 1951. Abandona (22a etapa)
* 1952. 23è de la classificació general
* 1953. 14è de la classificació general
* 1954. 81è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1955. 60è de la classificació general
* 1956. 26è de la classificació general
* 1957. 68è de la classificació general

## Referències

* ↑ «▷ José Serra Gil» (en castellà). [Consulta: 14 agost 2022].
* ↑ «Amposta . info, la guia d'Amposta a Internet / Josep Serra Gil», 13-05-2008. Arxivat de l'original el 2008-05-13. [Consulta: 14 agost 2022].
* 1 2 Archives, Cycling. «José Serra Gil» (en anglès). [Consulta: 14 agost 2022].
* 1 2 3 Ferrari, Fernando. «Volta Catalunya: Libro de ruta, recorrido y dorsales oficiales» (en castellà), 26-03-2022. [Consulta: 14 agost 2022].

## Enllaços externs

* Biografia i fotografies Arxivat 2008-05-13 a Wayback Machine.
* Palmarès de Josep Serra i Gil
# Òxid d'argent(I)

L'òxid d'argent(I) és un compost químic iònic constituït per cations argent(1+), ${\ce {Ag^+}}$, i anions òxid, ${\ce {O^2-}}$, de fórmula ${\ce {Ag2O}}$. És un sòlid de color marró fosc o negre que s'utilitza en síntesi orgànica com a catalitzador i oxidant i com càtode en piles de botó.

## Preparació

L'òxid d'argent(I) es pot preparar fàcilment combinant solucions aquoses de nitrat d'argent, ${\ce {AgNO3}}$ i hidròxid d'algun metall alcalí:
${\ce {2Ag^+ + 2OH^- -> 2AgOH <=> Ag2O + H2O}}$

## Propietats

L'òxid d'argent(I) és poc soluble en aigua, només 0,2 mmol/L a 25 °C. La dissolució té caràcter bàsic a causa de la presència de l'hidròxid d'argent, ${\ce {AgOH}}$, que és una base forta, i absorbeix diòxid de carboni de l'aire donant carbonat d'argent, ${\ce {Ag2CO3}}$. Si s'escalfa fins a 160 °C a pressió atmosfèrica es descompon completament en els seus elements:
${\ce {2Ag2O <=> 4Ag + O2}}$

## Aplicacions

L'${\ce {Ag2O}}$ s'empra en química orgànica com oxidant d'aldehids a àcid carboxílics. També s'empra com a catalitzador en alguna reacció com la síntesi de Williamson d'èters.
S'utilitza en les bateries d'òxid d'argent(I)-zinc de botó simbolitzades amb la lletra "S". L'òxid d'argent(I) es fa servir com a elèctrode positiu (càtode) i el zinc com elèctrode negatiu (ànode). L'electròlit és hidròxid de sodi o hidròxid de potassi. En el càtode es produeix la reducció de l'${\ce {Ag(1+)}}$ a argents metàl·lic, ${\ce {Ag}}$; mentre que el zinc, ${\ce {Zn}}$, s'oxida a zinc(2+), ${\ce {Zn^2+}}$. El voltatge nominal és d'1,55 V. La reacció redox que té lloc és:
${\ce {Ag2O + Zn -> 2Ag + ZnO}}$
L'òxid d'argent(I) també té propietats antimicrobianes degut a la reactivitat dels cations argent(1+) amb una àmplia varietat de grups funcionals donadors d'electrons que abunden en les macromolècules dels microbis, els quals en reaccionar amb l'argent(1+) queden desactivats. El fet que hi hagi bacteris que s'han fet resistents als antibiòtics han fet recuperar l'òxid d'argent(I), altres sals d'argent i l'argent metàl·lics com a antimicrobians.

## Referències

* ↑ Wiberg, Egon; Wiberg, Nils. Inorganic Chemistry (en anglès). Academic Press, 2001. ISBN 9780123526519.
* ↑ Haines, Alan. Methods for Oxidation of Organic Compounds V2: Alcohols, Alcohol Derivatives, Alky Halides, Nitroalkanes, Alkyl Azides, Carbonyl Compounds Hydroxyarenes and Aminoarenes (en anglès). Elsevier, 2012-12-02. ISBN 9780323148443.
* ↑ Barak, M. Electrochemical Power Sources: Primary and Secondary Batteries (en anglès). IET, 1980. ISBN 9780906048269.
* ↑ Venugopalan, Ramakrishna. Medical Device Materials Iii (en anglès). ASM International, 2006. ISBN 9781615031153.
# Arnold de Flandes (músic)

Arnold de Flandes fou un compositor belga, que va viure a Venècia a finals del segle xvi i principis del XVII.
Era molt cèlebre en la seva època, i va ser organista del convent dels Camaldulencs de Tolmezzo (Friül).
Va compondre motets i madrigals, dels quals s'han fet diverses edicions. La més coneguda és la d'Antonio Gardane, de Venècia.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 6, pàg. 325 (ISBN 84-239-4506-5)
# L'Après

L'Après, acrònim de L'Associació per una República ecològica i social (en francès L'Association pour une République écologique et sociale) és un moviment polític francès d'esquerres fundat al 2024.

## Història

En gestació des de les eleccions europees, es va anunciar oficialment el 12 de juliol de 2024 a Bagnolet, pocs dies després de les eleccions legislatives. Va ser creat per iniciativa de diversos dissidents de La França Insubmisa, com Clémentine Autain, Alexis Corbière, Danielle Simonnet, Raquel Garrido, Hendrik Davi i Olivier Madaule. Entre els seus objectius, eren "cimentar el Nou Front Popular per canviar de política" i "permetre que la concentració de l'esquerra i els ecologistes creixi i guanyi al país".
A les eleccions legislatives de 2024, quatre candidats del moviment van ser escollits, integrant-se en el Grup Ecologista i Social.
Posteriorment van impulsar converses amb diversos actors de l'esquerra francesa per unificar esforços, com l'Esquerra Democràtica i Social (GDS), Génération.s, o Junts!. Recentment, l'1 de febrer de 2025, el GDS va acordar integrar-se a L'Après.

## Resultats electorals
### Eleccions legislatives

| Any | 1a volta | 1a volta | 2a volta | 2a volta | Escons | +/- | Pos. |
| Any | Vots | % | Vots | % | Escons | +/- | Pos. |
| 2024 | 79.385 | 0,24 | 84.178 | 0,29 | 4 / 577 | Nou | 13è |

## Referències

* ↑ rédaction, La. «Les dissidents de La France insoumise lancent "L'après" leur mouvement à l'Assemblée nationale» (en francès), 12-07-2024. [Consulta: 2 març 2025].
* ↑ «Législatives : «Purgés» de LFI, les mélenchonistes repentis lancent leur mouvement» (en francès), 12-07-2024. [Consulta: 2 març 2025].
* ↑ «Les ex-frondeurs de La France insoumise préparent « L’Après » avec un nouveau mouvement» (en francès), 12-07-2024. [Consulta: 2 març 2025].
* ↑ «« Cimenter le NFP », « laisser les ego de côté »... Pourquoi l'Après, le mouvement des purgés de la FI et la Gauche Démocratique et Sociale fusionnent - L'Humanité» (en francès), 03-02-2025. [Consulta: 2 març 2025].
# Esporte Clube Bahia

L'Esporte Clube Bahia és un club de futbol brasiler de la ciutat de Salvador a l'estat de Bahia.

## Història

L'EC Bahia va ser fundat l'1 de gener de 1931, per jugadors de dos clubs de la ciutat que havien decidit aturar les seccions de futbol, l'Associação Atlética da Bahia i el Clube Bahiano de Tênis. Otávio Carvalho en fou primer president. Els colors que adoptà el club foren el blau, el vermell i el blanc. El color blau representa l'AA da Bahia. El blanc representa al Tênis. El color vermell és un dels colors de la bandera de l'estat, Bahia. Els altres dos colors de la bandera també són el blau i el blanc. El 20 de febrer s'afilià a la Liga Bahiana de Desportos Terrestres. El 25 d'octubre de 1931 el club guanyà el seu primer Campionat baiano. El major triomf esportiu del club, arribà el 1988, quan es proclamà campió del Campionat brasiler de futbol de primera divisió.
El logo de l'equip fou inspirat en el logo del SC Corinthians, canviant al bandera i, lògicament, el nom. La mascota és un superhome de tres colors (Super-Homem Tricolor).

## Estadi

El Bahia juga els seus partits a dos estadis, a Fonte Nova, inaugurat el 1951 i amb capacitat per a 68.000 persones, i a Pituaçu, amb capacitat per a 20.000.

## Jugadors destacats

| Alencar Baiaco Beijoca Bobô Carlito Charles Fabian | Cláudio Adão Daniel Alves Douglas Eliseu Jorge Wágner Mário | Marito Nadinho Nonato Robert Leone | Roberto Rebouças Rodolfo Rodríguez José Sanfilippo Serginho Uéslei |

## Palmarès

* 2 Campionat brasiler de futbol: 1959 (Taça Brasil), 1988
* 2 Copa Nordeste: 2001, 2002
* 1 Copa Norte-Nordeste: 1948
* 43 Campionat baiano: 1931, 1933, 1934, 1936, 1938, 1940, 1944, 1945, 1947, 1948, 1949, 1950, 1952, 1954, 1956, 1958, 1959, 1960, 1961, 1962, 1967, 1970, 1971, 1973, 1974, 1975, 1976, 1977, 1978, 1979, 1981, 1982, 1983, 1984, 1986, 1987, 1988, 1991, 1993, 1994, 1998, 1999, 2001

## Enllaços externs

* Web oficial del club Arxivat 2005-06-10 a Wayback Machine.
* Web no oficial del club Arxivat 2006-08-30 a Wayback Machine.
# Arnulf Höscheler

Arnulf Höscheler (1880 - 1917) fou un compositor alemany.
Va fer els seus estudis a Augsburg, Múnic i París, revelant-se com artista excepcional en el gènere religiós, especialment, amb una Missa choralis per a cor mixt i orquestra (1913), que fou molt elogiada. Va publicar una Missa en sol, per a orgue i cor, i un Pater Noster per cor mixt i orgue. Va compondre, entre altres obres de menor importància, un Te Deum, per a solo, cor i orquestra, i un Avemaria per a cor i orgue. També és autor de diversos inspirats lieder. El 1910 publicà u llibre titulat Reform der katholische Kirchenmusik.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 28, 1.ª part, pàg. 420. (ISBN 84-239-4528-6)
# Família barrejada

Família barrejada (títol original: Mixed Company) és una pel·lícula de comèdia dramàtica estatunidenca de 1974 dirigida per Melville Shavelson i escrita per Shavelson i Mort Lachman. És protagonitzada per Barbara Harris, Joseph Bologna i Tom Bosley. Està doblada al català.

## Argument

La Kathy Morrison, mare de tres fills, vol tenir un altre fill biològic. El seu marit, en Pete, l'entrenador en cap dels Phoenix Suns, descobreix que no en pot tenir més. La Kathy pensa a adoptar un nen, en Frederic "Freddie" Wilcox, però en Pete no ho vol perquè el nen és negre. Quan cedeix, l'arribada d'en Freddie provoca un trastorn al barri dels Morrison, a la seva escola i a la seva família. La resposta de la Kathy és adoptar un altre fill, en aquest cas dos, una noia mig vietnamita traumatitzada per la guerra, Quan Tran, i un noi d'ètnia hopi, Joe Rogers. La nova extensa família ha d'aprendre ara a conviure.

## Repartiment

* Barbara Harris com Kathy Morrison
* Joseph Bologna com Pete Morrison
* Tom Bosley com Al
* Lisa Gerritsen com Liz Morrison
* Dorothy Shay com Marge Reese
* Ruth McDevitt com Miss Bergquist

## Referències

* ↑ «Mixed Company». mubi.com. [Consulta: 21 març 2024].
* ↑ «Família barrejada». esadir.cat. [Consulta: 21 març 2024].
# Esporte Clube Cruzeiro

L'Esporte Clube Cruzeiro, també anomenat Cruzeiro-RS, és un club de futbol brasiler de la ciutat de Cachoeirinha, Rio Grande do Sul.
Va ser fundat el 14 de juliol de 1913 a Porto Alegre.

## Palmarès

* Campionat gaúcho:
** 1929
* Campionat gaúcho de segona divisió:
** 2010

## Referències

* ↑ Perfil a transfermarkt
* ↑ Rodrigues, Rodolfo M.. Escudos dos Times do Mundo Inteiro. Panda Books, 2006, p. 77. ISBN 978-8-57695-011-0.