OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Amadeu IX de Savoia

Amadeu IX de Savoia, anomenat «el Beat» (Thonon-les-Bains, Savoia, 1 de febrer de 1435 - Vercelli, 1472) fou el duc de Savoia entre 1465 i 1472. És venerat com a beat per l'Església catòlica.

## Biografia

Va néixer a la ciutat de Thonon-les-Bains, població situada en aquells moments al Ducat de Savoia i que avui en dia forma part de França, fill del duc Lluís I de Savoia i Anna de Lusignan. Fou net per línia paterna d'Amadeu VIII de Savoia i Maria de Borgonya, i per línia materna de Joan II de Xipre i Carlota de Borbó.

### Ascens al tron ducal

Sense interés pel govern del Ducat de Savoia, s'alià amb el Regne de França per fer front a les envestides de Carles I de Borgonya.
El 1469 davant la greu malaltia que patia (epilèpsia) decidí convocar un consell de regència sota la direcció de la seva esposa Violant i retirar-se de la vida política. El seu germà Felip de Savoia capitanejà una revolta contra Amadeu IX per la seva intenció de deixar el govern sota les regnes de Violant, arribant a ser capturat i només posat en llibertat sota l'amenaça d'atac del Regne de França.

### Núpcies i descendents

Es va casar el 1452 a Clippe amb Violant de Valois, filla del rei Carles VII de França i Maria d'Anjou. D'aquesta unió nasqueren:
* L'infant Lluís de Savoia (1453)
* La infanta Anna de Savoia (1455-1480), casada el 1478 amb el rei Frederic III de Nàpols
* L'infant Carles de Savoia (1456-1471), príncep del Piemont
* L'infant Filibert I de Savoia (1465-1482), duc de Savoia, comte d'Aosta i príncep del Piemont
* La infanta Maria de Savoia (?-1511), casada el 1476 amb el marcgravi Felip de Bade-Hachberg
* La infanta beata Lluïsa de Savoia (1462-1503), casada el 1479 amb Hug de Chalon
* L'infant Bernat de Savoia (1467)
* L'infant Carles I de Savoia (1468-1490), duc de Savoia, comte d'Aosta i príncep del Piemont
* L'infant Jaume Lluís de Savoia (1470-1485), marquès de Gex
* L'infant Joan-Claudi de Savoia (1472)
Al final del seu mandat Amadeu IX es traslladà a la població de Vercelli, on morí el 30 de març de 1472.

## Beatificació

Home de poca significació política, durant la seva malaltia va enfortir la seva fe. Molt estimat pel seu poble, al que sentia molt proper, va destacar per la seva caritat envers els necessitats, fet pel qual va rebre el sobrenom de Beat. De vida frugal i austera, dedicava la seva fortuna als pobres. Va donar suport a la idea de Pius II de fer una croada per alliberar Constantinoble.
Conegut per la seva caritat, d'aquí el seu sobrenom de el Beat, fou beatificat el 1677 pel papa Innocenci XI a petició de Francesc de Sales, Roberto Bellarmino i Maurici de Savoia.
# Habitatge amb tribuna de J. Vilaseca Rivera al carrer Guinedilda

L'Habitatge amb tribuna de J. Vilaseca Rivera al carrer Guinedilda és una obra de Cervera (Segarra) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici entre mitgeres situat al carrer Guinedilda, centre del municipi. L'habitatge és de planta rectangular i té una distribució de planta baixa i dos pisos. La coberta és plana i s'aprofita com a terrat. El parament és de carreus regulars i ben escairats disposats a filades. La planta baixa és utilitzada com a comerç i té una gran obertura d'arc pla, ocupant tota l'amplada del pla de façana. Al primer i al segon pis, hi destaca una tribuna de secció quadrangular amb finestrals d'arc pla. Al seu costat, s'hi obren dues finestres ampitadores, d'arc pla i amb barana de ferro forjat. Corona el capcer una balustrada formada per una sèrie de pilars de pedra. Decoren la façana parelles d'orles i volutes.

## Història

Edifici dels anys 40 del segle XX que presenta una tipologia arquitectònica procedent del noucentisme de començaments de segle. En línies generals, l'habitatge és molt similar al del mateix arquitecte, Joaquim Vilaseca Rivera, present a la plaça Sant Miquel.

## Referències

* 1 2
# Habitatge carrer Montsalvatge, 22 (Olot)

L'Habitatge carrer Montsalvatge, 22 és una casa noucentista d'Olot (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una casa de planta originalment quadrada, amb un cos afegit posteriorment pel cantó del ponent, està coberta a quatre aigües, amb voladissos sostinguts per bigues de fusta. Disposa de planta baixa, cel ras i, afegit al cos, un pis superior amb tribuna. Té àmplies obertures de mig punt, amb boniques baranes de ferro amb motius vegetals estilitzats. A la part superior, té grans motllures amb fullatges i volutes.
És remarcable la decoració que corona la porta principal amb una gran obertura oval, fullatges i volutes. Les obertures de ventilació del cel ras tenen plaquetes d'estuc amb fullatges. Una motllura marca la separació del cel ras i la planta baixa. Els murs estan arrebossats i, a la part inferior, s'hi aplacaren lloses de basalt.

## Història

A finals del segle passat s'urbanitzà el Passeig d'en Blay i, poc després, el Firalet. A principis de la nostra centúria es bastiren nous edificis als terrenys compresos entre el Firalet i la carretera de sant Joan de les Abadesses. La urbanització d'aquesta zona rebrà un gran impuls després de la guerra civil. Es concep com un eixample, amb carrers radiocèntrics que desemboquen a la Plaça Balmes.

## Referències

* 1 2 3
# Habitatge de J. Vilaseca Rivera a la carretera d'Agramunt, 33

L'Habitatge de J. Vilaseca Rivera a la carretera d'Agramunt, 33 és una obra noucentista de Cervera (Segarra) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Situat a la carretera L-303, dominada per la presència de magatzems de diferents especialitats. Edifici entre mitgeres amb planta baixa i pis. La planta baixa consta de dues portes: la d'entrada i la del magatzem, a més d'una finestra. El parament és a base de plaques que contribueixen a crear un efecte encoixinat. El primer pis té tres obertures unides per una sola balconada. Una cornisa dona pas a tres petites obertures rectangulars sota teulada. Una cornisa més ampla culmina al centre per una tarja rectangular, remata la façana, amb una balustrada a banda i banda, delimitada per sengles podis amb gerros decoratius. En el projecte original la tarja s'havia de rematar amb un frontó triangular.
# Haine

L'Haine (neerlandès Hene, alemany Henne) és un afluent de l'Escalda que neix a Anderlues i que desemboca a Condé-sur-l'Escaut a França. Rega les ciutats de La Louvière, Mons i Saint-Ghislain. Va donar el seu nom a l'antic comtat d'Hainaut, a l'actual província (del qual el territori no coincideix amb el del comtat) i als municipis Haine-Saint-Pierre i Haine Saint-Paul.
Fins a Mons, el riu va conservar el seu curs natural, avall d'aquesta ciutat es va canalitzar per a construir el Canal Pommerœul-Condé.
Històricament, el riu formava la frontera entre el ducat de Brabant i el comtat d'Hainaut.

## Afluents

* El Trouille a Jemappes
* El Samme a Péronnes-lez-Binche

## Referències

* ↑ Tavernier, René; De Moor, Guy «L'évolution du bassin de l'Escaut» (en francès). Annales de la Société géologique de Belgique, 01-01-1974. ISSN: 0037-9395.
* ↑ Merriam-Webster's Geographical Dictionary (en anglès). Merriam-Webster, 1997, p. 463. ISBN 978-0-87779-546-9.
* ↑ Arnould, Maurice-Aurélien «Une lettre du XVIe siècle concernant les antiquités de Bavai». Revue belge de Philologie et d'Histoire, 36, 4, 1958, pàg. 1285–1293. DOI: 10.3406/rbph.1958.2247.
* ↑ Van Look, Ward. A Velo Le Long Des Canaux Et (en francès). Lannoo Uitgeverij, p. 97. ISBN 978-90-209-5097-7.
# Haladie

L'Haladie és una daga de fulles múltiples de l'Índia. Va ser utilitzat originalment pel poble Rajput i s'ha estès encara més a l'Índia, Pèrsia, Sudan i zones intermèdies.

## Història

L'Haladie va ser desenvolupat pels Rajputs per a l'atac i la defensa.

## Descripció

L' Haladie consta de dues fulles de punyal. Són de doble corba (en forma de S), de doble cantell i tenen una forta carena central. El perfil de la fulla pot ser suau o dentada. La longitud de la fulla de les dues fulles de punyal és d'aproximadament 22 cm. La longitud total és d'uns 60 cm. Les fulles estan connectades entre si mitjançant un mànec. El mànec és de fusta, banya, metall o marfil. Es pot connectar un guardamà als extrems de la fulla, que serveix de protecció durant els atacs. En algunes versions hi ha una petita fulla connectada al guardamà, la longitud de la qual és d'uns 10 cm és. A Aràbia s'utilitza un punyal similar.

## Varietat

La daga doble també és un caràcter especial, caràcter Unicode "‡" (U+2021), entrada de Windows i Linux amb Alt + 0135.

## Bibliografia

* Wilbraham Egerton: Indian and Oriental Armour. Reprint 1896 Auflage. Dover Publications, Mineola NY 2002, ISBN 0-486-42229-1 (englisch, [Indian and Oriental Armour – Internet Archive ] – Seite 109, Nr. 390: „Double-Dagger Halalie“).
* John O'Bryan: A History of Weapons, Chronicle Books, 2013, ISBN 978-1-4521-2420-9.
* George Cameron Stone: A glossary of the construction, decoration, and use of arms and armor in all countries and in all times together with some closely related subjects. Dover Publications, Mineola NY 1999, ISBN 0-486-40726-8 (englisch).

## Referències

* ↑ John O'Bryan: A History of Weapons Seite 94
* ↑ Cameron Stone, George. A glossary of the construction, decoration, and use of arms and armor in all countries and in all times together with some closely related subjects. Jack Brussel, 1961, p. 704. ISBN 9780517065877 [Consulta: 6 desembre 2023].

## Enllaços web

* Haladie a Oriental Arms
* Haladie a Oriental Arms
* Haladie a Oriental Arms
# Handelsdok

L'Handelsdok (traducció: Moll del comerç), és una via navegable de Bèlgica curta d'1,625 km de la classe VI que enllaça el Braç Napoleó De Pauw amb el canal Gant-Terneuzen.
És la primera de les dàrsenes modernes que es van construir al marge del centre històric de Gant, quan el port a poc a poc va deixar el centre històric quan els molls massa petits als marges del Leie i de l'Escalda a l'interior van començar atènyer els límits de capacitat. Es va excavar el 1828 aprofitant els fossats obsolets de les fortificacions segons el mètode Vauban.
Des d'aleshores el trànsit fluvial i les activitats portuàries van moure's cada vegada més al nord. L'excavació del canal Ringvaart des de 1948 i acabat el1970 va permetre de desviar tota la navegació. Als anys seixanta del segle passat al centre l'ajuntament va començar a colgar o cobrir parts dels rius per a fer aparcaments i carreteres a l'estil dels golden sixties en pensar que el ferrocarril i els canals eren una cosa del passat. La contaminació creixent i la pol·lució olfactiua van contribuir a la voluntat de colgar-los. L'aigua negra no era gaire atractiua. Des dels anys noranta, la mentalitat va canviar, la pol·lució va minvar i a poc a poc la ciutat comença recuperant els braços fluvials enterrats.
Després de la construcció del nou port interior a l'inici del segle xx, més accessible i més al nord de la ciutat, L'Handelsdok va perdre al seu torn la seva importància econòmica i el barri va degradar-se fins a un estat de decrepitud total. Avui, l'ajuntament prepara un projecte de renovació per fer-ne un barri distingit aprofitant el front d'aigua com principal trumfo.
A l'inici del segle xix, es van construir tot arreu el país molls nous amb el mateix nom Handelsdok, com, per exemple, a Bruges i Oostende.

## Referències

* ↑ Office, United States Hydrographic. Publications ... (en anglès). U.S. Government Printing Office, 1961, p. 193.
* ↑ Haeghen, Ferdinand van der. Supplément. 1867 (en francès). E. Vanderhaeghen, 1867, p. 256.
* ↑ Werken uitgegeven door de Faculteit van de Letteren en Wijsbegeerte (en neerlandès). Rijksuniversiteit te Gent, 1951, p. 111,122.
# Hangar

L'hangar és un lloc utilitzat per a guardar-hi aeronaus, generalment de grans dimensions i situat als aeròdroms.
Un hangar és una estructura tancada per encabir, protegir aeronaus. La majoria d'hangars són de construcció metàl·lica, tot i que també es poden utilitzar altres materials com formigó o fusta (històricament). Els hangars protegeixen els avions i altres vehicles del temps atmosfèric i la llum ultraviolada. Per altra banda també s'acostumen a utilitzar per a realitzar les tasques de reparació i manteniment i, fins i tot, d'assemblatge dels avions.
Pel que fa als avions de combat sovint els hangars són fortificats, serveixen també per al rearmament de les aeronaus i per amagar-los de reconeixement aeri.
Els vaixells de guerra també poden comptar amb un hangar. ja sigui per habitualment la majoria de fragates i corbetes modernes compten amb un hangar i coberta de vol a popa amb capacitat per un o dos helicòpters. Els portaavions i portahelicòpters compten amb hangars molt més grans, que ocupen la major part la coberta sota la coberta de vol, en aquest cas pot encabir un gran nombre de caces i avions d'atac.
La paraula hangar prové del francès medieval hanghart («tancat prop d'una casa»), i aquesta alhora provinent del fràncic haim-gard («tancat de cases»).

## Galeria

* Hangar d'un helicòpter militar nord-americà.
* Hangar No. 2 de principis del 1942, amb una longitud de 292 m i 192 m d'altura.
* Les reparacions d'un Airbus A319 a l'interior d'un hangar.
* Un caça F-16 davant d'un hangar protegit.
* Hangar d'helicòpters del vaixell de recerca alemany Polarstern.

## Referències

* ↑ «Hangar». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «hangar». Gran Diccionari de la Llengua Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Freeman, Paul. «Marine Corps Air Station, Tustin» (en anglès). militarymuseum.org.

## Enllaços externs

* Challoner, Nick. «British Hangars» (en anglès). [Consulta: 10 març 2017]. Col·lecció de fotos històriques d'hangars britànics
Viccionari
# Hantes

L'Hantes (també escrit Hante) és un afluent del Sambre que neix a la confluència d'uns rierols que brollen a l'est de Froidchapelle a Bèlgica. El riu passa a França al llogaret Reugnies del municipi de Cousolre i Bousignies-sur-Roc i torna a Bèlgica a Montignies-Saint-Christophe. Desemboca al Sambre a Labuissière (Merbes-le-Château).
A la confluència va crear-se una reserva natural de prats molls «Le Marais de Labuissière» (L'aiguamoll de Labuissière).
* Pont a Solre Saint-Géry
* El riu a Beaumont
* Presa al pont de Montignies-Saint-Christophe
* Pont a Leval-Chaudeville

## Referències

* ↑ «Earthtools.org». Arxivat de l'original el 2012-04-01. [Consulta: 1r maig 2012].
* ↑ , Etat des lieux du sous-bassin hydrographique Sambre, Ministère de la région wallonne de Belgique, Observatoire des Eaux de Surface, Abril 2005, pàgina 10
* ↑ «La réserve naturelle de Labuissière». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 1r maig 2012].
* ↑ 101 - Marais de Labuissière, site de Grand Intérêt Biologique (SGIB) Web de la Direction Générale de l'Agriculture, des Ressources Naturelles et de l'Environnement del govern de Valònia
             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Hantes
* Afluents del Mosa en orde davall->damunt
Dieze - Niers - Swalm - Roer - Geleenbeek- Geul - Jeker - Voer - Berwijn - Julienne - Llègia - Ourthe - Hoyoux - Mehaigne - Samson -Sambre - Bocq - Burnot - Molignée - Lesse - Viroin - Semois - Bar - Kuer (Chiers) :
Vegeu també : • Mosa • França • Bèlgica • Països Baixos :
# Haplogrup A del cromosoma Y humà

L'haplogrup A del cromosoma Y humà és un haplogrup format a partir de l'haplotip M91 del cromosoma Y humà.
Es troba localitzat a Àfrica i representa el més vell i divers dels haplogups del cromosoma Y. El primer a escindir-se del cromosoma Y Adam.
És comú entre els khoisan, que inclou els boiximans i els hadzes de Tanzània. També es troba present a Etiòpia en nombre significatiu. Semino et al. 2001 va trobar l'haplogrup A en el 10,3% d'una mostra dels oromos i en el 14,6% d'una mostra dels amhares. També va trobar que els haplotips entre aquests pobles havien divergit força respecte als que tenen els Khoisan, "a raó d'una antiga divergència amb la mateixa població ancestral."
Alguns autors expliquen aquesta distribució suposant que pobles relacionats amb els koisan havien ocupant antigament el sud i est de l'Àfrica.

## Referències

* ↑ WELLS, Spencer. El viaje del hombre. Una odisea genética. Ciutat de Mèxic, 2007. Ed. Océano (castellà) (Ed. original. The journey of man. A genetic osyssey. 2002

## Enllaços externs

* Dispersió de l'haplotip A Arxivat 2006-03-20 a Wayback Machine., del National Geographic.
Haplogrups del cromosoma Y humà :
| | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic |
| | A | A | A | A | BT | | | | | | | | | | | | | | | | |
| | | | B | B | B | CT | CT | CT | CT | | | | | | | | | | | | |
| | | | | | DE | DE | C | F | F | F | F | F | | | | | | | | | |
| | | | | | D | E | | | G | H | IJ | IJ | K | K | K | K | | | | | |
| | | | | | | | | | | | I | J | | LT | MS | MS | NO | NO | P | P | |
| | | | | | | | | | | | | | | | | | N | O | | Q | R |
# Michael Wilding

Michael Wilding, de nom Michael Charles Gauntlett Wilding (Leigh-on-Sea, Essex, 23 de juliol de 1912 − Londres, 8 de juliol de 1979) va ser un actor de cinema, teatre i televisió anglès.

## Biografia

El 1933, és contractat per un estudi de cinema londinenc i comença una carrera d'actor. Va tenir quatre esposes :
* Kay Young, matrimoni el 1937, es divorcia el 1951
* l'actriu Elizabeth Taylor, matrimoni el 1952, es divorcia el 1957
* Susan Neill, matrimoni el 1958, es divorcia el 1962
* l'actriu Margaret Leighton, matrimoni el 1964 fins a la mort d'aquesta el 1976.
Elisabeth Taylor i ell van tenir dos fills: Michael Howard Wilding (nascut el gener de 1953) i Christopher Edward Wilding (nascut el febrer de 1955). En els anys 1960, va ser forçat a interrompre les seves aparicions a la pantalla per causa de malaltia. Va morir a l'edat de 66 anys de resultes d'una caiguda en una escala causada per una crisi d'epilèpsia. El seu cos va ser incinerat i les seves cendres dispersades.

## Filmografia

* Heads We Go (1933)
* Late Extra (1935)
* Wedding Group (1936)
* There Ain't No Justice (1939) ... Len Charteris
* The Big Blockade (1940) ... capità
* Tilly of Bloomsbury (1940) ... Percy Welwyn
* Convoy (1940) ... Dot
* Sailors Three (1940) ... Johnny Wilding
* Sailors Don't Care (1940) ... Dick
* The Pink Fox (1940) ... Dickie Benson
* The Farmer's Wife (1941) ... Richard Coaker
* Spring Meeting (1941) ... Tony Fox-Collier
* Kipps (1941) ... Ronnie Walshingham
* Cottage to Let (1941) ... Alan Trently
* Ships with Wings (1942) ... Tinent David Grant
* Sang, suor i llàgrimes (In Which We Serve) (1942) ... "Flags," Segon Tinent
* Secret Mission (1942) ... Soldat ras Nobby Clark
* Undercover (1943) ... Constantine
* Dear Octopus (1943) ... Nicholas Randolph
* English Without Tears (1944) ... Tom Gilbey
* Piccadilly Incident (1946) ... capità Alan Pearson
* Carnival (1946) ... Maurice Avery
* The Courtneys of Curzon Street (1947) ... Sir Edward Courtney
* Spring in Park Lane (1948) ... Richard
* Under Capricorn (1949)... Hon. Charles Adare
* Maytime in Mayfair (1949) ... Michael Gore-Brown
* Pànic a l'escenari (Stage Fright) (1950)... Detectiu Insp. Wilfred "Ordinary" Smith
* Into The Blue (1950)... Nicholas Foster
* The Law and the Lady (1951) ... Nigel Duxbury/Lord Henry Minden
* The Lady with a Lamp (1951) ... Sidney Herbert (Lord Herbert of Lea)
* Derby Day (1952) ... David Scott
* Trent's Last Case (1952) ... Philip Trent
* Torch Song (1953) ... Tye Graham
* The Glass Slipper (1955) ... Prince Charles
* The Scarlet Coat (1955) ... Maj. John Andre
* Zarak (1956) ... Maj. Ingram
* Danger Within (1959) ... Maj. Charles Marquand
* The Nacked edge (1961) ... Morris Brooke
* The Best of Enemies (1962) ... Burke
* A Girl Named Tamiko (1963) ... Nigel Costairs
* The Sweet Ride (1968) ... Mr. Cartwright
* Rose rosse per il fuehrer (1968) ... General anglès
* Waterloo (1970) ... Sir William Ponsonby
* Lady Caroline Lamb (1972) ... Lord Holland
# Nicolau de França

N... de França —dit "Nicolau" per certs historiadors, de manera errònia, vegeu més endavant— (16 d'abril de 1607 - 17 de novembre de 1611) fou el segon fill d'Enric IV de França i de Maria de Mèdici, morí ben jove d'una crisi d'epilèpsia.

## Un príncep sense nom

La tradició determinava ja al començament del segle xvii que el segon fill del rei rebés l'Orleanès (ducat d'Orleans) en herència, i el tercer fill l'Anjou; tanmateix la cosa no es va fer naturalment amb els fills d'Enric IV, segons se sap mercès a François de Malherbe. Aquest últim indica que del «senyor d'Orleans es va tenir cura de no ser altra cosa que "Senyor d'Orleans" (Monsieur") sense altre afegit, perquè el rei havia dit tan aviat com va néixer que no volia que tingués més de 10.000 lliures de renda en fons de terra i que, si servia bé al seu germà, li donaria pensions. Tanmateix ahir al matí, diu que veia bé que aquest nom de Senyor d'Orleans doncs era ja tant publicat fora i dins del regne, pels despatxos que havien estat fets, que ja no hi calia suprimir-lo; per bé que serà Senyor d'Orleans, però de manera titular i no altrament»
Aquest ús és ben còmode, ja que permet designar precisament els fills, sobretot mentre no haguessin rebut el bateig sencer però ja han estat onejats, ja que era freqüent que s'esperés fins al bateig complet per donar-los un nom. Tal fou el cas del duc d'Orleans, segon fill de la parella reial. no havia rebut encara el bateig complet, per tant cap nom no li ha estat donat. Diversos biògrafs han avançat, copiant-se probablement uns sobre els altres, aquest error, donant el nom de Nicolau. Lluïsa de Bourgeois, llevadora de la reina Maria de Mèdici, afirma que el duc «no ha tingut mai nom».

## Un nen feble

Segons Louis Batiffol, biògraf de Maria de Mèdici, que es recolza en els relats de l'època, el nen era escanyolit, feble, «dotat d'un cap enorme sobre un cos d'esquelet (...) es va arrossegar, constantment sofrint». A la seva mort el 1611, «se li va obrir el crani, tenia el cervell omplert de catarros i molt fet malbé, ple d'aigua negra i el cerebel que s'esmicolava als dits manejant-lo».

## Referències

* ↑ de Malherbe, François. Lettres à Peiresc (en francès). La Plèiade, p. 378.
* ↑ Batiffol, Louis. La vie intime d'une reine de France au XVIIe siècle : Marie de Médicis. vol.1. Calmann-Lévy, 1931, p. 278.
# Haplogrup mitocondrial humà CZ

L'haplogrup mitocondrial humà CZ és un haplogrup humà que es distingeix per l'haplotip dels mitocondris.
Actualment es troba en poblacions eurasiàtiques.

## Relació amb altres haplogrups

L'haplogrup CZ és descendent de l'haplogrup M i d'ell descendeixen els dos clades de l'C i Z.

## Referències

* ↑ «mtDNA Haplogroup Testing». Arxivat de l'original el 2006-12-14. [Consulta: 2 novembre 2007].

## Enllaços externs

* Seqüències de l'haplogrup C Arxivat 2006-03-27 a Wayback Machine.
* Seqüències de l'haplogrup Z Arxivat 2006-03-27 a Wayback Machine.
Haplogrups mitocondrials humans :
| Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | Eva mitocondrial | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| L0 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | L1 | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | | |
| L0 | L2 | L3 | L3 | L3 | L3 | L3 | L3 | L3 | L3 | L3 | | | | | | | | | | | | | | | | L4 | L5 | L6 | L7 | |
| L0 | L2 | | | | M | M | M | M | M | N | N | N | N | N | N | N | | | | | | | | | | | | | | | L4 | L5 | L6 | L7 |
| L0 | L2 | CZ | CZ | D | E | G | Q | | A | I | O | | | R | R | R | | | | | | S | W | X | Y | L4 | L5 | L6 | L7 | |
| L0 | L2 | C | Z | D | E | G | Q | | A | I | O | B | F | pre-HV | pre-HV | | pre-JT | pre-JT | P | UK | UK | | S | W | X | Y | L4 | L5 | L6 | L7 |
| L0 | L2 | C | Z | D | E | G | Q | | A | I | O | B | F | HV | HV | | JT | JT | P | U | K | S | W | X | Y | L4 | L5 | L6 | L7 | |
| L0 | L2 | C | Z | D | E | G | Q | | A | I | O | B | F | H | V | | J | T | P | U | K | S | W | X | Y | L4 | L5 | L6 | L7 | |