OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Habitatge al carrer del Carme, 18 (Vinyols i els Arcs)

L'Habitatge al carrer del Carme, 18 és una obra de Vinyols i els Arcs (Baix Camp) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casa entre mitgeres de planta baixa i dos pisos amb teulada a doble vessant i el carener paral·lel a la façana principal. A la planta baixa s'obre una gran porta d'arc de mig punt rebaixat adovellada, i en la dovella clau apareix la inscripció "1676". Al primer pis s'obre un balcó i al segon pis hi ha tres finestres, en un costat una més ample d'arc de mig punt rebaixat i les altres dues són estretes i amb arc de mig punt.
# Habitatge al carrer del Forn, 35 (Torrelameu)

L'Habitatge al carrer del Forn, 35 és una obra amb elements noucentistes de Torrelameu (Noguera) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici entre mitgeres de planta rectangular, actualment format per tres habitatges independents. La teulada, conjunta, té el carener paral·lel a la façana principal; el ràfec, de volada considerable, és disposat amb línies denticulades en degradació.
El conjunt consta de planta baixa, pis i golfes. A baix les obertures són allindades, tot i que cap de les tres mostra un aspecte similar. Al primer pis, separat per una cornisa motllurada, s'obren tres balcons, estructurats per un arc escarsser rebaixat i brancals adovellats. Les golfes, separades del pis per una línia d'imposta, s'il·luminen mitjançant tres finestres gairebé quadrades amb estructura de pedra.

## Història

Casa que consta actualment de tres habitatges, encara que inicialment és possible que hi comptés amb un de sol.

## Referències

* 1 2 3
# Habitatge al carrer del Fossar, 10 (Rupit)

L'Habitatge al carrer del Fossar, 10 és una casa de Rupit i Pruit (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de carrer entre mitgeres, assentada sobre el desnivell del terreny. El carener és paral·lel a la façana, orientada a tramuntana. La banda de migdia mira vers la riera de Rupit. Consta de planta baixa i primer pis i és d'un sol tram. El portal està situat a la banda esquerra i és de forma rectangular, amb la llinda datada (1786). Al primer pis hi ha dues finestres simètriques que semblen de construcció recent.
És construïda amb pedra unida amb morter de calç i arrebossada al damunt. Les obertures són de pedra picada.

## Història

La importància de les cases d'aquest carrer rau sobretot en la bellesa arquitectònica i la unitat dels edificis que la integren, tots ells construïts als segles xvii i XVIII i que han estat restaurats recentment amb molta fidelitat.
L'establiment de cavallers al Castell de Rupit als segles xii i xiii donaren un caire aristocràtic a la població, al segle xiv la demografia baixa considerablement. Al fogatge del segle xvi ja s'observa una certa recuperació i a partir del segle xvii comença a ser nucli important de població, ja que durant la guerra dels Segadors, al 1654, s'hi establiren molts francesos.

## Referències

* 1 2 3 4
# Habitatge al carrer del Fossar, 4 (Rupit)

L'Habitatge al carrer del Fossar, 4 és una casa de Rupit i Pruit (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de carrer, situada al costat de l'antic fossar i assentada sobre el desnivell del terreny. Consta de dos trams i es troba orientada a tramuntana. Presenta planta baixa i dos pisos. A la planta baixa hi ha un portal rectangular amb la llinda molt desgastada i il·legible, i al costat una finestra rectangular amb la inscripció "MIQUEL VILA 1658". Al primer pis s'obren dues finestres amb espiera i els ampits molt deteriorats, al segon les finestres es distribueixen de la mateixa manera, per bé que són de dimensions més reduïdes.
És construïda en pedra unida amb morter de calç, els elements ressalt són de pedra picada.

## Història

La importància de les cases d'aquest carrer rau sobretot en la bellesa arquitectònica i la unitat dels edificis que la integren, tots ells construïts als segles xvii i XVIII i que han estat restaurats recentment amb molta fidelitat.
L'establiment de cavallers al Castell de Rupit als segles xii i xiii donaren un caire aristocràtic a la població, al segle xiv la demografia baixa considerablement. Al fogatge del segle xvi ja s'observa una certa recuperació i a partir del segle xvii comença a ser nucli important de població, ja que durant la guerra dels Segadors, al 1654, s'hi establiren molts francesos.

## Referències

* 1 2 3 4
# Habitatge al carrer del Pont, 32 (Manlleu)

L'Habitatge al carrer del Pont, 32 era un edifici de Manlleu (Osona) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tractava d'un edifici de planta i tres pisos amb façana al carrer del Pont i al carrer de l'Horta d'en Font. A la planta baixa s'hi obrien dos portals, un a cada banda, i una finestra al mig. Les obertures eren d'arc rebaixat amb emmarcaments de pedra. Una petita cornisa separava la planta baixa de la primera, en aquesta hi havia tres balconeres, amb barana de ferro forjat treballada en el mateix pla de façana, situades seguint els eixos marcats per les obertures de planta baixa. Pel que fa a l'acabat de la façana, la planta baixa estava estucada en gris i granat. Al segon pis hi havia tres finestres unides per un balcó corregut amb barana de forja molt treballada. Els brancals, llindes i sòcol eren de pedra. Al tercer pis hi havia tres balcons independents, col·locats simètricament respecte al pis de sota, amb barana de ferro forjat. Del sòcol de pedra de la planta segona naixien, entre cada obertura i als laterals, unes pilastres de maó coronades amb unes volutes de pedra. La cantonada estava reforçada per carreus de pedra.
# Habitatge al passeig del Remei, 8 (Santa Maria de Palautordera)

L'Habitatge al passeig del Remei, 8 és una obra modernista de Santa Maria de Palautordera (Vallès Oriental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici entre parets mitgeres amb planta baixa i dos pisos. La coberta és a dues vessants de carener paral·lel a la façana principal amb cornisa. La façana està arrebossada i pintada de groc ocre. Les obertures són de llinda plana amb persianes de llibret de color verd, a excepció del portal d'accés que és d'arc esglaonat amb porta de fusta de color natural. Tots els buits estan emmarcats en el terç superior per un arc esglaonat amb una petita cornisa. A la línia d'imposta i a l'interior de l'arc hi ha rajoles de color verd amb motius florals. A la planta baixa té la porta d'accés tancada amb una reixa i una finestra i, el primer pis, dos buits amb sortida a un balcó corregut. A les golfes hi ha una galeria de tres arcs rampants separats per columnes. Cal destacar el treball de la forja de la reixa del portal i de la barana del balcó estan decorades amb motius florals i vegetals.
A les golfes hi ha guardat un plafó de ceràmica i ferro forjat amb la representació de la verge del Remei que anava subjectat a la façana.

## Història

Segons referències de la propietària, el projecte de la casa va ser realitzat per Lluís Domenech i Muntaner, que era amic de l'avi de la propietària. No s'han trobat documents escrits que ho corroborin.

## Referències

* 1 2 3
# Habitatge amb tribuna de J. Vilaseca Rivera a la plaça Sant Miquel

L'Habitatge amb tribuna de J. Vilaseca Rivera a la plaça Sant Miquel és una obra de Cervera (Segarra) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici entre mitgeres situat a la plaça Sant Miquel, molt a prop de l'edifici de la Universitat. L'habitatge és de planta rectangular i té una distribució de planta baixa i dos pisos. La planta baixa està definida per dues obertures; una d'accés a l'habitatge mitjançant la caixa d'escala i l'altra a un espai de magatzem o botiga. Ambdues obertures tenen un arc de llinda i el seu parament és de carreus regulars i ben escairats, mentre que la resta de la façana està arrebossada i pintada. Damunt la porta d'accés a l'habitatge s'obre una gran tribuna de secció rectangular, ocupant els dos nivells de pisos, i presentant una finestra d'arc de llinda a cadascun dels seus costats. Pel que fa a la façana del local comercial, els pisos compten amb un sol balcó de dibuix -el del primer pis és una mica més gran que el del segon. La coberta del conjunt és plana i s'aprofita com a terrat, per això el pla de la façana és rematat amb una balustrada on es combina un tram de gelosia ceràmica i un conjunt de pilars.
# Habitatge de J. Vilaseca Rivera a la carretera d'Agramunt, 28

L'Habitatge de J. Vilaseca Rivera a la carretera d'Agramunt, 28 és una obra noucentista de Cervera (Segarra) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Situat a la carretera L-303, dominada per la presència de magatzems de diferents especialitats. Edifici entre mitgeres amb dos nivells - planta baixa i un sol pis- amb tres obertures cadascun. Les de la planta baixa -porta d'accés a l'habitatge, porta de garatge o magatzem i finestral- estan cobertes per arcs escarsers o rebaixats, mentre que les obertures del primer pis són de llinda plana i estan unides per una sola balconada. La planta baixa presenta un aplacat de pedra damunt d'un sòcol, mentre el primer pis alterna l'arrebossat amb les pilastres encoixinades, una a cada extrem i dos a banda i banda de l'obertura central. Una ampla cornisa de doble motllura i amb un remat cental en forma de tester mixtilini de clara filiació barroca culmina la façana, rematada encara per una balustrada delimitada per pilarets decorats amb gerros, que no constaven al projecte inicial. En conjunt, l'estil és més propi del noucentisme que del modernisme.
# Habitatge plurifamiliar al carrer Blasco de Garay, 26 (Barcelona)

L'Habitatge plurifamiliar al carrer Blasco de Garay, 26 és una obra de Barcelona protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Aquesta casa es troba al carrer Blasco de Garay, al Poble Sec. És un edifici entre mitgeres que consta de planta baixa, quatre pisos i terrat. A la planta baixa s'obren tres portes, la central, que es correspon amb el portal, és d'arc pla i les laterals, que són locals comercials, allindades. El parament està decorat amb franges horitzontals. Per sobre les obertures hi ha un fris decorat amb motius vegetals en relleu. A la primera planta tres portes s'obren a un balcó corregut amb la barana de ferro forjat i la llosana recolza sobre mènsules esculpides. Les portes laterals estan motllurades i tenen la llinda decorada amb un relleu floral. La porta central és de característiques similars però té una columna al mig i la part superior de la llinda està decorada amb flors de pedra. Al tres pisos superiors s'obren dues obertures per planta seguint els eixos longitudinals de les portes dels extrems del primer pis. Aquestes donen a balcons individuals amb la barana de ferro forjat i la llosana recolzada sobre mènsules. La decoració de les portes és similar a les del primer pis. L'espai deixat lliure al centre està ocupat per un gran esgrafiat de temàtica floral emmarcat per una motllura. La resta del parament està decorat amb esgrafiats vegetals. La façana està coronada per un fris amb esgrafiats on se situen unes mènsules que aguanten un ràfec decorat també amb esgrafiats. Per sobre d'aquest ràfec sobresurten dos balcons semicirculars amb barana de ferro forjat. La façana queda emmarcada, a partir del primer pis, per dues columnes nervades i anellades, motiu que es repeteix en altres immobles del barri.

## Enllaços externs

* «Habitatge plurifamiliar al carrer Blasco de Garay, 26». Cercador Patrimoni Arquitectònic. Ajuntament de Barcelona.
# Habitatge plurifamiliar al carrer Margarit, 30 (Barcelona)

L'Habitatge plurifamiliar al carrer Margarit, 30 és una obra modernista de Barcelona protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Aquest immoble es troba al carrer Margarit, al Poble Sec. És entre mitgeres i consta de planta baixa, cinc pisos, golfes i terrat. A la planta baixa s'obren dues portes, una més ample que l'altre, i hi ha tres plafons amb relleus animals: un drac, un mico amb barret i una àguila. La part superior d'aquest nivell està decorat amb uns esgrafiats vegetals. Als pisos superiors s'obren dues obertures per planta que donen a balcons correguts amb barana de ferro forjat; el balcó del primer pis es recolza sobre mènsules però els altres no. Les obertures estan emmarcades per pilastres amb l'interior buit i capitell decorat amb un animal entre fulles; les llindes estan decorades amb relleus vegetals. El parament és d'esgrafiats vegetals i florals de color verd sobre fons groc. La façana està emmarcada per una filera de falsos carreus. Al cinquè pis aquests carreus són substituïts per dues semicolumnes, més una tercera al centre, que es recolzen sobre mènsules vegetals, tenen el fus amb acanaladures en diagonal i capitell amb motius vegetals; aquestes columnes es repeteixen en altres immobles del barri com en el número 34 del mateix carrer (fitxa 42511). Una motllura separa l'últim pis de les golfes on s'obren respiralls rectangulars amb motius calats i el parament està decorat amb esgrafiats en dos tons de blau. Unes grans mènsules aguanten la cornisa que corona l'edifici.

## Enllaços externs

* «Habitatge plurifamiliar al carrer Margarit, 30». Cercador Patrimoni Arquitectònic. Ajuntament de Barcelona.
# Ivan V de Rússia

Ivan V Alekséievitx (rus: Иван V Алексеевич, 27 d'agost de 1666 — 29 de gener de 1696) fou tsar de Rússia (amb el seu mig germà més jove Pere I) amb qui va corregnar de 1682 a 1696. Fou el fill més jove d'Aleix I de Rússia i Maria Miloslàvskaia. El seu regnat fou només formal, ja que fou declarat incapaç físicament i mental.
Ivan V era l'11è fill del tsar Aleix. Com que era malaltís, la seva capacitat per a governar era desafiada pel partit del naryshkins, que aspirava coronar el fill de Natàlia Naríxkina, el futur Pere I. A la mort de Teodor III de Rússia l'abril de 1682, els seus enemics afimaren que els naryshkins l'havien estrangulat, tot provocant la Revolta de Moscou de 1682, que només es va acabar quan Ivan fou mostrat pels seus parents a la multitud furiosa.
El 25 de juny el mateix any, Ivan i Pere foren coronats a la Catedral Uspenski com "dvoetsarstvenniki" (tsars dobles). Es va crear per a l'ocasió un tron especial amb dos seients (actualment s'exhibeix al Kremlin). Encara que Ivan es considerava el "tsar superior", el poder real era en mans de la seva germana més gran, Sofia Alekséievna. El 1689, quan s'adonava que el poder se li escapava de les mans, intentà provocar un altre aldarull, especulant que els naryshkins havien destruït la corona d'Ivan i que havien cremat la seva habitació. Tanmateix, el tutor d'Ivan, el príncep Prozorovsky, el persuadí de canviar de bàndol i declarà la seva, per la qual cosa Ivan s'alià amb la causa del seu germà.
Durant la darrera dècada de la seva vida, Ivan fou completament eclipsat pel més energètic Pere I. Passava els seus dies amb la seva muller, Praskovia Saltykova, que es preocupava poc però "pregant i dejunant dia i nit". La debilitat pretesa d'Ivan no li va impedir tenir descendència en la forma de cinc filles, una de les quals - Anna Ivanovna de Rússia - assoliria el tron el 1730. A l'edat de 27 any fou descrit per ambaixadors estrangers com a senil, paralític i gairebé cec. Moriria dos anys més tard i fou enterrat a la Catedral de l'Arcàngel.
# Habitatge unifamiliar a la carretera a Reus, 17 (Alcover)

L'Habitatge unifamiliar a la carretera a Reus, 17 és una obra d'Alcover (Alt Camp) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici unifamiliar situat a la carretera de Reus. És de planta baixa i un pis. L'estructura de la façana és simetrica, si bé ha sofert modificacions que han amagat en part la seva estructura original. Hi ha, centrada, una porta d'arc carpanell, i al costat esquerre una petita porta d'accés a la primera planta. Al primer pis hi ha tres obertures que presenten com a element de gran interès l'ornamentació a base de peces de maó disposades d'una manera molt original. Una petita cambra d'aire, amb forma de romb i decoració de maó completa el conjunt de la façana. El coronament consta d'una petita cornisa decorativa i d'una coberta de teula a dues vessants.

## Història

L'edifici data dels anys 20 del present segle. Tot i que al Col·legi d'Arquitectes de Tarragona figura la seva possible atribució a l'arquitecte Cèsar Martinell, no ha estat possible confirmar aquest fet. D'altra banda, fonts orals consultades han indicat que la construcció fou duta a terme pel propietari del terreny. El conjunt original estava format per la casa i un hort, envoltats d'una tanca. Des d'aleshores s'hi han fet moltes modificacions. El lloc de l'hort actualment és ocupat per un bloc de pisos, i a la banda dreta de la casa s'ha construït un garatge que amaga part de la façana.

## Referències

* 1 2
# Haecceitas

L'haecceitas o ecceïtat (del llatí per designar «essència») és un terme de l'escolàstica medieval forjat pels seguidors de Joan Duns Escot (1266-1308) per descriure un concepte que denota les qualitats discretes, propietats o característiques d'una cosa que la fa ser una cosa particular. L'haecceitas és l'«estitat» d'una persona o d'un objecte, la diferència individualitzadora que existeix entre el concepte d'«un home» i el concepte «home concret». Haecceitas és una traducció literal del terme equivalent en grec τὸ τί ἐστι - «el que és»"

## Haecceitas i quidditat

L'haecceitas es pot definir en alguns diccionaris tan senzillament com l'«essència» de quelcom, o com un simple sinònim de quidditat o hipokímenon. Tot i així, tals definicions priven el terme de la seva subtil distintibilitat i utilitat. Mentre que l'haecceitas es refereix a aspectes d'una cosa que fa una cosa ser particular, la quidditat es refereix a les qualitats universals d'una cosa, el seu 'valor' o els aspectes d'una cosa que pugui compartir amb altres coses i per què el pot fer formar part d'un gènere de coses.
Duns Escot feu la següent distinció:
| « | Atès que hi ha entre els éssers quelcom d'indivisible en parts subjectives (és a dir, quelcom que és formalment incompatible que es divideixi en diverses parts, cadascuna dels quals és aquest quelcom), la qüestió no és què és per què tal divisió és formalment incompatible amb això (perquè és formalment incompatible per incompatibilitat), sinó més aviat que aquesta incompatibilitat, pel seu ciment proper i intrínsec, és amb ella. Per tant, el sentit de les preguntes sobre aquest tema [de la individuació] és per exemple: Què en aquesta pedra, que pels seus ciments és absolutament incompatible amb la pedra dividida en diverses parts, cadascuna de les quals és aquesta pedra, el tipus de divisió que és propi d'un tot universal dividit a les seves parts subjectives? | » |
| — Joan Duns Escot, Ordinatio |||
Mentre termes com haecceitas, quidditat, noümen i hipokímenon evoquen l'essència d'una cosa, cadascun d'ells té subtils diferències i es refereixen a aspectes diferents de l'essència de la cosa.
El terme haecceitas va permetre a Escot de trobar un terme mig per al problema dels universals entre nominalisme i realisme.
Charles Sanders Peirce (1839-1914) emprà el terme com referència no descriptiva d'un individu.

## Referències

* ↑ W. H. Gardner, Gerald Manley Hopkins (1975), p. xxiii
* ↑ Aristòtil, Metafísica, 1030a
* ↑ Peter Hicks, The Journey So Far (2003), p. 218
* ↑ Hicks, p. 218
* ↑ M. A. Bertman, Humanities Insights (2007), p. 39
# Halogenació de Hell-Volhard-Zelinsky

L'halogenació de Hell-Volhard-Zelinsky és una reacció orgànica en la qual s'obtenen àcids α-halogenats.

## Bibliografia

* Hell C. (1881). "Ueber eine neue Bromirungsmethode organischer Säuren". Berichte. 14: 891–893. doi:10.1002/cber.188101401187.
* Volhard J. (1887). "Ueber Darstellung α-bromirter Säuren". Annalen der Chemie. 242: 141–163. doi:10.1002/jlac.18872420107.
* Zelinsky N. (1887). "Ueber eine bequeme Darstellungsweise von α-Brompropionsäureester". Berichte. 20: 2026–2026. doi:10.1002/cber.188702001452.

## Vegeu també

* Reacció de Reformatsky
# Haplocantosaure

L'haplocantosaure (Haplocanthosaurus) és un gènere de dinosaure sauròpode. Es coneixen dues espècies, H. delfsi i H. priscus, a partir d'esquelets fòssils incomplets. Aquest animal va viure al Juràssic superior (estatges Kimmeridgià - Titonià), entre fa 144 i fa 156 milions d'anys. L'espècie tipus és H. priscus, i l'espècie referida H. delfsi va ser descoberta per un jove estudiant anomenat Edwin Delfs, a Colorado, Estats Units. Els espècimens d'haplocantosaure s'han trobat a les capes més baixes de la formació de Morrison, juntament amb l'hesperosaure, l'eobrontosaure i l'Allosaurus jimmadensi.

## Referències

* ↑ Foster, J. (2007). Jurassic West: The Dinosaurs of the Morrison Formation and Their World. Indiana University Press. pàg. 389.
Gèneres de sauropodomorfs :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Sauropsida
Clade: Avemetatarsalia
Clade: Dinosauria :
Sauropodomorpha :
Sauropoda :
Neosauropoda :
Macronaria :
Titanosauria :
# Hervé Boussard

Hervé Boussard (Pithiviers, 8 de març de 1966 - Lésigny, 26 de juny de 2013) va ser un ciclista francès que fou professional entre 1994 i 1997. Va prendre part en els Jocs Olímpics de Barcelona de 1992, en què guanyà una medalla de bronze en la prova de contrarellotge per equips.
Va morir després d'un atac epilèptic.

## Palmarès

* 1990
** 1r al Circuit des plages vendéennes
** Vencedor d'una etapa al An Post Rás
* 1991
** 1r al Gran Premi del Somme
* 1992
** Medalla de bronze als Jocs Olímpics de Barcelona en contrarellotge per equips (amb Philippe Gaumont, Jean-Louis Harel i Didier Faivre-Pierret)

## Referències

* ↑ «Hervé Boussard» (en anglès). Museo del ciclismo. [Consulta: 5 gener 2025].
* ↑ «Hervé Boussard» (en anglès). olympedia. [Consulta: 5 gener 2025].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
# Haplogrup DE del cromosoma Y humà

L'haplogrup DE del cromosoma Y humà (M1, M145, M203) és un haplogrup que es distingeix per la mutació YAP+. L'haplogroup DE* ha estat trobat a una freqüència molt baixa entre els homes de poblacions modernes de Nigèria. Les subhaplogrups que han fet més fortuna i s'han escampat més han estat el D i l'E.
YAP és una mutació del cromosoma Y que defineix haplogrups específics. Apareix en l'haplogrup DE i subseqüentment als D i E. El cromosoma Y que té la mutació YAP és anomenat YAP positiu (YAP+), i el que no el té YAP negatiu (YAP-). La mutació YAP va aparèixer per còpia d'una seqüència Alu que es va inserir en aquest punt del cromosoma Y.

## Referències

* ↑ «Dienekes' Anthropology Blog». Arxivat de l'original el 2007-10-27. [Consulta: 3 març 2007].
Haplogrups del cromosoma Y humà :
| | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic | Adam cromosòmic |
| | A | A | A | A | BT | | | | | | | | | | | | | | | | |
| | | | B | B | B | CT | CT | CT | CT | | | | | | | | | | | | |
| | | | | | DE | DE | C | F | F | F | F | F | | | | | | | | | |
| | | | | | D | E | | | G | H | IJ | IJ | K | K | K | K | | | | | |
| | | | | | | | | | | | I | J | | LT | MS | MS | NO | NO | P | P | |
| | | | | | | | | | | | | | | | | | N | O | | Q | R |