OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Escut nobiliari de la família Vilarrasa en el Palau Senyorial

L'escut nobiliari de la família Vilarrasa al palau Senyorial, està ubicat a la plaça major 7 i 8 del municipi de Faura, a la comarca del Camp de Morvedre, de la província de València, i es troba catalogat com a Bé d'interès cultural, com queda recollit en la fitxa BIC de la Direcció General de Patrimoni cultural de la Conselleria de Turisme, Cultura i Esports de la Generalitat Valenciana, encara que no està inscrit i no té nombre d'anotació ministerial.

## Descripció historicoartística

Joan II d'Aragó, el 1473, per Reial Privilegi, feu que Faura es constituïra en senyoriu i va ser donada a la família Monsoriu, a la qual va pertànyer fins al segle xvi, moment en què, pel matrimoni dels descendents de Pere Raimond de Monsoriu, primer senyor de Faura, va passar als Vilarrasa. El 1647, Felip II va convertir Faura en comtat, i passà poc després a la família Vives Canyamàs.
El palau Senyorial, anomenat també casa Comtal, és un dels edificis d'interès historicoartístic ben conservats; en un principi, era una torre que va patir una gran transformació entre els segles xv i xvi, i es convertí en una joia gòtica. A la façana, conserva l'escut dels Vilarrasa (cinc roses), i l'escut dels Vilarrasa i Vives de Canyamàs.

## Referències

* ↑ URL de la referència: https://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=479. Data de consulta: 17 gener 2025.
* ↑ http://www.cult.gva.es/dgpa/bics/detalles_bics.asp?IdInmueble=5626
* ↑ http://www.fauraweb.net/
* ↑ http://www.fauraweb.net/index.php?accionMenu=pueblo.VisualizaArticuloPuebloIU.visualiza&articulo_id=30&cat_pueblo=Coneix-nos&PHPSESSID=61836af1958e1a096283e6c17e811722
# Escutel·lària

L'escutel·lària (Scutellaria galericulata), és una planta herbàcia de la família Lamiaceae que són naturals de Nord-amèrica, Europa i Àsia on creix en prats i llocs humits a la riba dels rius.
El seu nom deriva de llatí "scutella" (escudella o petit plat), a causa de la forma de la seva calze.
És una planta herbàcia gairebé com un arbust que mesura entre 10 cm i 1 metre d'altura. Té una arrel perenne. Les seves tiges son de secció quadrada i ramificades. Les fulles oposades i lanceolades amb vores dentades tenen 5 cm de longitud i 1 cm d'ample. Les flors, en parelles, es desenvolupen a l'extrem de les bràctees, que són iguals a les fulles i són de color blau o violeta.

## Referències

* ↑ «Scutellaria galericulata | Flora Catalana». [Consulta: 24 març 2023].
* ↑ «Scutellaria galericulata» (en anglès). UICN Red List. [Consulta: 23 març 2024].
* ↑ «Herbario de Jaca» (en castellà). Gobierno de Aragón - Departamento de Medio Ambiente. [Consulta: 24 març 2023].
* ↑ L. Carters, Michael. «California Plant Names: Latin and Greek Meanings and Derivations» (en anglès). calflora.org. [Consulta: 24 març 2023].
* ↑ «Dictionary of Botanical Epithets». [Consulta: 24 març 2023].
* ↑ «Flora amenaçada de Catalunya: Scutellaria galericulata» (PDF). Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 març 2024].
* ↑ «Scutellaria galericulata» (en anglès). The Jepson Herbarium - University of California, Berkeley. [Consulta: 24 març 2023].
# Esdeveniment de Cando

L'Esdeveniment de Cando o Succés de Cando es refereix a una suposada explosió ocorreguda al poble gallec de Cando (Outes, Espanya), el matí del 18 de gener de 1994. Els testimonis asseguren haver observat una bola de foc solcant el cel durant més d'un minut. Atès l'apartat i agrest de la zona, inicialment no es va localitzar el lloc suposat de l'impacte. Dos dies després, el departament d'astronomia de la Universitat de Santiago de Compostela inicià una investigació sobre els fets, encapçalada pels doctors José Ángel Docobo i Vakhtang T. Arzakanian. Dos mesos després, l'abril de 1994, es fa pública una possible zona d'impacte: «Un cràter de 25 metres de diàmetre per 1,5 de profunditat. Pins de més de 20 metres d'alçada havien estat desplaçats a uns 60 metres de distància, suggerint un gran impacte. Tot aquest conjunt es trobava a uns 300 metres d'un nucli de població i a uns 75 metres de la casa més propera». La versió divulgada com a oficial va ser formulada inicialment per Zdeněk Ceplecha de l'Observatori de Ondejov (República Txeca), col·laborador a la investigació original. Segons aquest l'incident va poder haver estat ocasionat per una bombolla de gas subterrani que va emergir fins a la superfície en una erupció sobtada, deguda probablement a un esllavissament de terres. La ràpida acció convectiva hauria ocasionat una separació de la càrrega elèctrica suficient com per provocar una espurna i incendiar el gas.

## Vegeu també

* Esdeveniment de Vitim
* Esdeveniment de Tunguska
* Esdeveniment de la Mediterrània Oriental

## Referències

* ↑ http://www.docobo.org Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine.
* ↑ http://web.usc.es/~oatamaz Arxivat 2009-12-13 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.asu.cas.cz/person/ceplecha.html Arxivat 2007-06-29 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.asu.cas.cz/
* ↑ JA Docobo, R.E. Spalding, Z. Ceplecha, F. Diaz-Fierros, V. Tamazian, Y. Onda, "Investigation of a bright flying object over northwest Spain, 1994 January 18", Meteoritics & Planetary Science, Vol 33

## Enllaços externs

* Investigació d'un objecte brillant sobrevolant el nord-oest d'Espanya, 18 de gener de 1994 (anglès)
# Església Franciscana de Cluj-Napoca

L'església franciscana de Cluj-Napoca és un lloc de culte en aquesta ciutat de Romania. Va ser construïda entre 1260 i 1290, al lloc d'una antiga Església catòlica destruïda durant les invasions tàrtares el 1241.

## Història

L'any 1390, els monjos benedictins van rebre l'església. El van ampliar i van construir un petit claustre gòtic prop de l'església, amb l'ajuda de Joan Hunyadi.
El 1556, la reina d'Hongria, Isabella Jagiełło, es va traslladar al claustre i hi va viure amb el seu fill Joan II Sigismund Zápolya fins al 1557.
L'església es troba a la plaça dels Museus (Piața Muzeului), abans coneguda com la plaça Petita (Piața Mică) per distingir-la de la Plaça Gran que envolta l'Església de Sant Miquel; Plaça Caroline (Piața Carolina o Karolina ter), després de l'Obelisc Caroline proper construït en honor a la visita de 1817 de Carolina Augusta de Baviera i el seu marit Francesc II; i la plaça Dimitrov (Piața Dimitrov), anomenada així a l'inici del període comunista per Georgi Dimitrov.

## Referències

* ↑ Piața Muzeului at the Cluj-Napoca City Hall site; accessed July 26, 2013
* ↑ Mănăstirea Franciscanilor Arxivat 2013-07-26 at Archive.is at the Cluj County Cultural Office; accessed July 26, 2013
* ↑ Centrul vechi Arxivat 2014-04-04 a Wayback Machine. at the Central University Library of Cluj-Napoca site; accessed July 26, 2013
* ↑ "Biserica şi fosta mănăstire franciscană din Cluj" Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine., Jurnalul Național, July 26, 2007; accessed July 26, 2013

## Bibliografia

* (en romanès) Lukacs Jozsef - Povestea „oraşului-comoară”, Editura Biblioteca Apostrof, Cluj-Napoca, 2005
* (en romanès) Bodea Gheorghe - Clujul vechi şi nou, Cluj-Napoca, 2002

## Enllaços externs

* (en romanès) Biserica şi fosta mănăstire franciscană din Cluj (The Franciscan church and cloister from Cluj-Napoca)
* (en hongarès) Old pictures of the church and cloister
# Església Mare de Déu dels Dolors de l'Hospital Psiquiàtric Femení

L'Església Mare de Déu dels Dolors de l'Hospital Psiquiàtric Femení és una obra renaixentista de Sant Boi de Llobregat (Baix Llobregat) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Església de planta de creu llatina i cúpula sobre el transepte, amb capelles laterals flanquejades per arcs rebaixats i emmarcades entre pilastres adossades que suporten una cornisa per emfatitzar l'efecte perspectiu fa confluir les línies a l'altar major. La nau es cobreix amb una falsa volta suspesa d'encavallades de fusta. Els brancals de la porta principal són originals esculpits en pedra. La porta que dona al carrer Benito Menni i el campanar d'estil nerorenaixentista són de pedra artificial. A les dependències auxiliars hi ha una volta amb lluernes sobre el cambril de la verge i a sota n'hi ha una amb maó de pla.
# Palmera de Creta

La palmera de Creta (Phoenix theophrasti) és una petita palmera nadiua de l'est de la regió mediterrània. La seva distribució està restringida al sud de Grècia i a uns quants llocs de l'illa de Creta, especialment al departament de Vai. També es troba a les illes d'Amorgos i Anafi i a la zona d'Epidaure, al Peloponès. En temps antics, també es trobava en altres llocs de Grècia. Al sud-oest de Turquia n'hi ha a Datça i Bodrum. Juntament amb el margalló, és una de les dues úniques palmeres autòctones d'Europa.
Phoenix theophrasti arriba als 15 m d'alçada, normalment amb diverses tiges primes. Les fulles són pinnades. El fruit (un dàtil) és una drupa marronosa-groguenca d'1,5 a 1 cm de llargada que no és gaire apreciada com a comestible.

## Enllaços externs

* Johnson (1998). Phoenix theophrasti. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 09 maig 2006 (en anglès).
# Cetatea de Baltă

Cetatea de Baltă (en hongarès: Küküllővár; alemany: Kokelburg) és un comú a la província d'Alba, Transsilvània (Romania). Es troba entre Târnăveni a 15 quilòmetres i Blaj a 21 quilòmetres a la carretera comarcal DJ 117. El comú es compon de quatre pobles: Cetatea de Baltă, Crăciunelu de Sus (Christendorf ; Felsőkarácsonyfalva), Sântămărie (Frauenkirch ; Boldogfalva) i Tătârlaua (Taterloch ; Felsőtatárlaka).

## Població

Segons el cens del 2011, la comuna tenia 2798 habitants, dels quals el 48,4% eren romanesos, el 33,3% gitanos, el 17,8% hongaresos i el 0,5% alemanys.
| En romanès | En hongarès | Majoria ètnica |
| Cetatea de Baltă | Küküllővár | Romanesos |
| Crăciunelu de Sus | Felsőkarácsonfalva | Romanesos |
| Săntămărie | Boldogfalva | Hongaresos |
| Tătârlaua | Felsőtatárlaka | Roma |

## Atractius turístics

* El castell de Bethlen, construït al segle xvi seguint l'estil renaixentista francès i restaurat als segles XVII-XVIII a l'estil barroc.
* Una fortalesa (segle I aC-I dC), avui només ruïnes.
* L'església reformada, un edifici del segle xiii.

## Galeria

* Castelul din Cetatea de Baltă
* Castell Barroc
* Castell Barroc primer pla
* Església reformada
* Església reformada
* Església ortodoxa romanesa

## Economia

El recurs econòmic més important és l'agricultura. Cetatea de Baltă forma part de la vinya de Târnave, cosa que converteix la viticultura en un component essencial de l'economia local.

## Referències

* ↑ «Comuna Cetatea de Balta – Pagina oficiala a Comunei Cetatea de Balta». [Consulta: 18 gener 2021].
* ↑ Rezultatele finale ale Recensământului din 2011: «Tab8. Populația stabilă după etnie – județe, municipii, orașe, comune». Institutul Național de Statistică din România, iulie 2013. Arxivat de l'original el 2016-01-18. [Consulta: 5 agost 2013].
# Avinguda de Kutúzov

L'avinguda de Kutúzov (rus: Куту́зовский проспе́кт, Kutúzovski prospekt) és una de les avingudes radials majors de Moscou, a Rússia. El seu nom fa honor a Mikhaïl Il·lariónovitx Kutúzov, cap de l'exèrcit rus durant la invasió francesa de Rússia. L'avinguda continua a l'oest el carrer de Vozdvíjenka i el Nou Carrer d'Arbat des del Nou Pont d'Arbat sobre el riu Moskvà fins a l'encreuament amb la carretera de Rubliovo; a partir d'aquest punt, la carretera canvia el seu nom a carretera de Mojaiski.

## Edificis notables

Edificis notables:
* 2 - Hotel Ukraïna
* 26 - Edifici d'apartments on visqueren Leonid Bréjnev, Mikhaïl Súslov i Iuri Andrópov
* 38 - Museu Borodinó Panorama
* Arc de triomf de Moscou a Plósxad Pobedi
* Museu de la Gran Guerra Patriòtica i Park Pobedi (Парк Победы, parc de la Victoria) al lloc de l'antic turó Poklónnaia).

## Enllaços externs

* (rus) Lloc oficial del districte de Dorogomílovo Arxivat 2007-03-07 a Wayback Machine.
# Huracà Maria

L'huracà Maria és un potent cicló tropical que va colpejar el 20 de setembre de 2017 l'illa de Puerto Rico com a huracà de categoria 4. El seu centre va tocar terra a 40 quilòmetres a l'oest de la capital, San Juan, i es va convertir en la tempesta tropical més forta que va pateir la ciutat des del 1928.
Va provocar pluges torrencials i vents de fins a 220 km/h quedant el 90% de l'illa sense electricitat. L'huracà Maria va deixar dos morts a l'illa francesa de Guadeloupe i va devastar completament la petita illa de Dominica, on va arribar el 19 de setembre com a huracà de categoria 5. La seva trajectòria va derivar després cap a les illes Verges dels Estats Units, on va provocar també enormes danys en una de les illes, Saint Croix.
El Maria és el segon gran huracà que va assolar les illes del Carib el mes de setembre de 2017, després que l'Huracà Irma deixés més d'una vuitantena de morts en el seu pas devastador per aquesta zona i també per l'estat nord-americà de Florida.
Després de Puerto Rico, el Maria es va encaminar cap a la costa de la República Dominicana, segons el National Hurricane Center dels EUA, resultant ser fins aquell moment el cicló més intens que va atacar els territoris dels Estats Units en la història registrada i va causar danys catastròfics a Puerto Rico.

## Referències

* 1 2 «El 'Maria' colpeja Puerto Rico com a huracà de categoria 4». Ara.cat, 20-09-2017.
* ↑ «El ‘Maria’ arrasa Dominica i torna a categoria 5 rumb a Puerto Rico». El Punt Avui, 20-09-2017.
* ↑ «Hurricane Maria - 2017» (en anglès). National Oceanic and Atmospheric Administration. [Consulta: 20 juny 2020].
# Oli de síndria

L'oli de llavors de síndria s'extreu per premsat de les llavors de la síndria, Citrullus vulgaris,És particularment usat a Àfrica occidental on s'anomena oli ootanga o oli kalahari. Tradicionalment les llavors s'assequen al sol i un cop seques es premsen per extreure'n l'oli.

## Composició química

Els principals àcids grassos que conté aquest oli són àcid linoleic i àcid oleic.

## Altres usos

L'oli de síndria és emol·lient, i es fa servir en productes per la cura del cos.

## Referències

* ↑ «Watermelon Seed Oil». From Nature With Love. [Consulta: 26 desembre 2006].
* ↑ Tarek A. El-Adawy and Khaled M. Taha «Characteristics and Composition of Watermelon, Pumpkin, and Paprika Seed Oils and Flours». J. Agric. Food Chem., 49, 3, 2001, pàg. 1253–1259. DOI: 10.1021/jf001117. PMID: 11312845.
* ↑ Bulk Oil (website}. Retrieved June 2009.
# Ibis capnegre

L'ibis capnegre (Threskiornis melanocephalus) és una espècie d'ocell de potes llargues de la família dels tresquiornítids (Threskiornithidae) que es va considerar coespecífic amb l'ibis sagrat.

## Morfologia

* Fan uns 75 cm de llarg, essent els mascles una mica majors que les femelles.
* Sense dimorfisme sexual.
* Color general del plomatge blanc, amb algunes zones grises a les ales. Cap i part anterior del coll nus, amb la pell negra.
* El bec, gros a la base i corbat cap a baix és de color groc fosc. Potes negres
* Els joves són semblants però amb el coll i el cap amb més zona emplomada.

## Distribució

Habita aiguamolls, llacs i llacunes, rius i terres de conreu. Cria al Pakistan, l'Índia, el Nepal, Sri Lanka, centre i nord-est de la Xina, Myanmar, Tailàndia i Java.

## Referències

* ↑ Ibis capnegre a AVIBASE Rev. 21/11/2011 (català)
* ↑ Distribució i justificació d'estatus en IUCN Redlist Rev.21/11/2011
# Avinguda òssia de les balenes

L'avinguda òssia de les balenes (en anglès Whale Bone Alley, en rus Китовая аллея) és un complex monumental de l'illa Yttygran, situada al Mar de Bering. El lloc està format per centenars d'ossos de balena, principalment mandíbules, costelles i vèrtebres i es calcula que va ser creat fa uns 6000 anys, fruit del treball cooperatiu de les tribus natives del territori. Té un recorregut d'uns 583 metres.
El jaciment va ser descobert l'any 1976 per una expedició arqueològica soviètica i durant els anys següents es van anant fent exploracions al lloc per estudiar-lo. L'any 1990 les autoritats russes van enviar-hi la primera missió internacional, dirigida per l'especialista en el món àrtic Jean Malaurie.

## Geografia i història

La península de Cutxi, on es troba l'illa Yttygran és una zona molt activa en la pràctica de la caça de balenes des del II mil·lenni aC. Nombroses restes donen fe de l'organització de les activitats de cacera i de l'ús de productes derivats per a la vida quotidiana o religiosa. Les comunitats indígenes van integrar llavors la balena a la seva producció cultural. La illa on es troba l'avinguda òssia és un espai privilegiat per la cacera de grans cetacis, doncs es troba al bell mig de les rutes migratòries d'algunes espècies.
Quan la primera expedició soviètica va arribar a l'illa el 1976 ja no hi havia restes d'ocupació recents al territori. Els experts estimen que va ser un lloc d'ocupació estacional per grups humans fins a principis del segle XX i que els humans que l'habitaven vivien en campaments de caçadors i seguien les rutes migratòries de balenes i morses.

## Referències

* ↑ «Whale Bone Alley» (en anglès). [Consulta: 7 febrer 2024].
* ↑ «Yttygran Island - Whale Bone Alley in Siberia» (en anglès britànic), 27-06-2017. [Consulta: 7 febrer 2024].
* ↑ «Expedition Magazine | Whale Alley» (en anglès). [Consulta: 7 febrer 2024].
* ↑ Krupnik, Igor I. «The Bowhead vs. The Gray Whale in Chukotkan Aboriginal Whaling». Arctic, 40, 1, 1987, pàg. 16–32. ISSN: 0004-0843.
* ↑ Gusev, Sergey «« Siqlluk - « Whale Alley»: Past, Present and Future (Eastern Chukotka) »». Studia Anthropologica: Сборник статей к юбилею проф. М. А. Членова, Мосты культуры, 2010, pàg. 449-514.
# Avot de Rabí Natan

L'Avot de Rabí Natan (en hebreu: אבות דרבי נתן) és un tractat extra-talmúdic. Existeixen dues versions d'aquest tractat de 41 i 48 capítols cadascuna, la primera habitualment és impresa al costat dels tractats menors del Talmud, com un apèndix de l'ordre de Nezikín del Talmud de Babilònia, i la seva estructura és semblant a un Midraix. No es basa en un passatge de la Bíblia, sinó en un tractat de la Mixnà, en una versió del tractat de Pirkei Avot, anterior a la versió que va ser canonizada per Yehudà ha-Nassí, i que segons la tradició, es va ensenyar a l'acadèmia del Rabí Natan. No obstant això, encara que ha estat atribuït a aquest savi de l'època de la Mixnà, l'Avot del Rabí Natan va ser possiblement escrit a l'època dels Gueonim. El seu estil és menys formal que el tractat de Pirkei Avot, i conté algunes tradicions úniques.

## Referències

* ↑ Jill Jacobs. «Avot de Rabí Natan» (en anglès).
# Awaruïta

L'awaruïta és un mineral de la classe dels elements natius. Va ser descoberta l'any 1885 prop de la badia de Awarua (Nova Zelanda), d'on rep el seu nom.

## Característiques

L'awaruïta és un aliatge natural de ferro i níquel, amb fórmula Ni₃Fe. Sol portar impureses barrejades amb tots dos, freqüentment: cobalt, coure, sofre, fòsfor o silici. Cristal·litza en el sistema isomètric, rarament formant cristalls. El seu hàbit més comú és el massiu, trobant-se també en forma de còdols, grans o flocs. També forma intercreixements regulars amb kamacita en meteorits. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'awaruïta pertany a «01.AE: Metalls i aliatges de metalls, família ferro-crom» juntament amb els següents minerals: vanadi, molibdè, crom, ferro, kamacita, tungstè, taenita, tetrataenita, antitaenita, cromferur, fercromur, wairauïta, jedwabita i manganès.
Es coneix una varietat anomenada awaruïta irídica, una varietat que conté iridi trobada al districte de Malakand, al Pakistan.

## Formació i jaciments

Sol trobar-se en plaers de rius en forma de palletes, en roques peridotites serpentinitzades, així com en meteorits. Sol trobar-se associada a altres minerals com: pentlandita, mil·lerita, magnetita, kamacita, heazlewoodita, or, coure o cromita.

## Referències

* ↑ «Awaruite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 31 agost 2015].
* ↑ «Iridian Awaruite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 31 agost 2015].
# Açma

L'Açma (pronunciat atxmá en català) és un pa de la cuina turca, similar en forma al simit i en sabor al boyoz i a la poğaça. La massa d'açma es fa amb llevat i ha de ser molt suau. L'açma gairebé sempre és decorat amb llavors de çörekotu (pebreta) o de vegades de nigella. Açma és tant un menjar de carrer com un element d'esmorzar o per menjar juntament amb el te turc.

## Vegeu també

* Kandil simidi
* Pans de Turquia

## Referències

* ↑ «Açma, Açma Tarifi | E-Tarifler.Com», 05-03-2016. Arxivat de l'original el 2016-03-05. [Consulta: 6 octubre 2024].

## Enllaços externs

* Imatges d'"açma"
# Târgu Frumos

Târgu Frumos (també escrit Tîrgu Frumos, de vegades Târgul / Tîrgul Frumos; pronunciació en romanès: [ˌtɨrɡu fruˈmos]) és una ciutat del comtat de Iași, Moldàvia occidental (Romania). Onze pobles van ser administrats per la ciutat fins al 2004, quan es van dividir per formar les comunes de Balș, Costești i Ion Neculce.

## Història

Durant la Segona Guerra Mundial, al març i maig de 1944, aquesta zona va ser l'escenari de les dues batalles de Târgu Frumos, part de la Primera Ofensiva Jassy-Kishinev.
Segons el cens de 1930, a Târgu Frumos vivien 1.608 jueus. A la tardor de 1940, tots els homes jueus, de 18 a 50 anys, van ser sotmesos a treballs forçats. Molts van ser enviats al camp de treball Tudoreni-Rechita, situat al comtat de Botoșani, mentre que altres van ser deportats a Transnistria. Târgu Frumos també va ser una parada de 24 hores del "Tren de la mort" que anava al campament de Călărași. L'1 de juliol de 1941, quan el tren va arribar a Târgu Frumos, 654 cossos van ser retirats del tren i transportats al cementiri jueu local on van ser enterrats.

## Demografia

A 2011, hi vivien 10.475 persones, un 81,6% de romanesos, un 9,14% de lipovencs i un 9,08% de gitanos.

## Fills il·lustres

* Gabriela Crețu
* Garabet Ibrăileanu
* Dumitru Theodor Neculuță
* Belu Zilber

## Galeria

* Esplanada Central
* Escola primària Garabet Ibrăileanu

## Referències

* ↑ «Execution Sites of Jewish Victims Investigated by Yahad-In Unum». Yahadmap.org. [Consulta: 11 abril 2018].
* ↑ Rezultatele finale ale Recensământului din 2011: «Tab8. Populația stabilă după etnie – județe, municipii, orașe, comune». Arxivat de l'original el 2016-01-18.
# Ibis clapejat

L'ibis clapejat (Bostrychia rara) és una espècie d'ocell de la família dels tresquiornítids (Threskiornithidae) que habita selves empantanegades africanes, localment a Guinea, Libèria i Costa d'Ivori, i al sud de Camerun i de la República Centreafricana, Guinea Equatorial, República del Congo i República Democràtica del Congo.

## Referències

* ↑ Mapa de distribució de IUCNREDLIST Rev. 23/11/2011]
# Ibis nan

L'ibis nan (Bostrychia bocagei) és una espècie d'ocell de la família dels tresquiornítids (Threskiornithidae) que s'ha considerat una subespècie de l'ibis oliva. És endèmic de les selves de São Tomé i Príncep, on sobreviu a escassos indrets.

## Referències

* ↑ L'ibis de São Tomé a BIRDLIFE Rev. 23/11/2011 (anglès)
# Ibis verd

L'ibis verd (Mesembrinibis cayennensis) és una espècie d'ocell de la família dels tresquiornítids (Threskiornithidae), l'única espècie del gènere Mesembrinibis, que habita boscos empantanegats, estanys i corrents fluvials als boscos de la zona Neotropical, des de Panamà, nord i est de Colòmbia sud de Veneçuela i Guaiana, cap al sud, a través de l'est de l'Equador i del Perú, Bolívia i Brasil fins al Paraguai i nord-est de l'Argentina.

## Referències

* ↑ L'ibis verd a CERCATERM Rev. 24/11/2011