OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# EuroFormula Open

L'EuroFormula Open, antigament anomenat European F3 Open, és un campionat internacional de Fórmula 3 que es disputa a Europa des del 2009. Organitzat per l'empresa espanyola GT Sport en col·laboració amb la Reial Federació Espanyola d'Automobilisme (RFEDA), el campionat es va iniciar el 2001 com a Campionat d'Espanya de Fórmula 3 i actualment encara tres de les seves curses puntuen per a aquell campionat (Estoril, Montmeló i Jerez).
L'Euroformula Open és reconeguda com a competició oficial per la FIA i és un referent dins el camp dels monoplaces. Pel que fa als vehicles, els que hi participen són fabricats per Dallara, amb una potència superior als 200 CV.

## Palmarès

Font:
    A 31 de desembre de 2015
| Any | Denominació | Pilot | Equip | Classe complementària |
| 2001 | Campionat d'Espanya de F3 | Ander Vilariño | Racing Engineering | Juan Antonio del Pino (Rookie) |
| 2002 | Campionat d'Espanya de F3 | Marcel Costa | Racing Engineering | Andy Soucek (Rookie) |
| 2003 | Campionat d'Espanya de F3 | Ricardo Maurício | Racing Engineering | Ricardo Risatti (Copa d'Espanya Júnior) Borja García (Trofeo Ibérico) |
| 2004 | Campionat d'Espanya de F3 | Borja García | Racing Engineering | Javier Villa (Copa d'Espanya Júnior) Borja García (Trofeo Ibérico) |
| 2005 | Campionat d'Espanya de F3 | Andy Soucek | Racing Engineering | Arturo Llobell (Copa) Andy Soucek (Trofeo Ibérico) |
| 2006 | Campionat d'Espanya de F3 | Ricardo Risatti | Racing Engineering | Germán Sánchez (Copa) Roldán Rodríguez (Trofeo Ibérico) |
| 2007 | Campionat d'Espanya de F3 | Máximo Cortés | Escuderia TEC-Auto | Christian Ebbesvik (Copa) |
| 2008 | Campionat d'Espanya de F3 | Germán Sánchez | Campos F3 Racing | Natacha Gachnang (Copa) |
| 2009 | European F3 Open | Bruno Méndez | Campos Racing | Callum MacLeod (Copa) |
| 2010 | European F3 Open | Marco Barba | Cedars Motorsport | Noel Jammal (Copa) |
| 2011 | European F3 Open | Alex Fontana | Team West-Tec | Fabio Gamberini (Copa) |
| 2012 | European F3 Open | Niccolò Schirò | RP Motorsport | Kevin Giovesi (Copa) |
| 2013 | European F3 Open | Ed Jones | RP Motorsport | Richard Gonda (Copa) |
| 2014 | Euroformula Open | Sandy Stuvik | RP Motorsport | Costantino Peroni (Copa Campionat) |
| 2014 | C. Esp. F3 | Sandy Stuvik | RP Motorsport | Costantino Peroni (Copa Campionat) |
| 2015 | Euroformula Open | Vitor Baptista | RP Motorsport | No premiada |
| 2015 | C. Esp. F3 | Konstantin Tereshchenko | Campos Racing | No premiada |

## Referències

* ↑ «Calendario» (en castellà). rfeda.es. RFEDA. [Consulta: 8 setembre 2016].
* ↑ «Campeonato de España de Formula 3» (en castellà). rfeda.es. RFEDA. [Consulta: 8 setembre 2016].
* ↑ «Introduction» (en anglès). euroformulaopen.net. GT Sport, 2011. [Consulta: 8 setembre 2016].
* ↑ «Histórico de Clasificaciones» (en castellà). rfeda.es. RFEDA. [Consulta: 8 setembre 2016].

## Enllaços externs

* Lloc Web oficial del campionat Euroformula Open (anglès)
* Lloc Web oficial del campionat d'Espanya de F3 (castellà)
# Eurobaròmetre

L'eurobaròmetre és una enquesta periòdica als ciutadans de la UE sobre assumptes d'interès general que inclou dades des de 1973, essent així un dels instruments més rellevants per analitzar l'evolució de l'opinió pública. En algunes edicions es desglossa per grups d'edat, per comparar les diferències generacionals.
L'eurobaròmetre es divideix entre edicions estàndards (dues l'any) i especials o flaix, on s'analitza un tema amb més profunditat. Els temés més recurrents són
* Nivell de felicitat
* Satisfacció general sobre la situació de la UE o el propi país
* Coneixement de la UE
* Ampliacions de la UE
* Relacions amb els Estats Units
* Immigració
* Llengües
* Moneda única i economia comuna

## Referències

* ↑ http://ec.europa.eu/public_opinion/index_en.htm
# Eurocampus

L'Eurocampus és un projecte de l'Euroregió Pirineus Mediterrània enfocat a la creació del campus universitari més gran d'Europa i el 7é campus del món, capaç de reunir més de mig milió d'estudiants, 45.000 investigadors i 87 centres d'educació superior. L'Eurocampus Pirineus Mediterrània està format per centres d'educació superior i governs de Midi-Pyrénées, Languedoc-Roussillon, Catalunya i Illes Balears.

## Els objectius
### Afavorir l'intercanvi de coneixements i la mobilitat dels estudiants, dels professors i dels investigadors

Destinat a reunir tots els actors de l'ensenyament superior i de la recerca al si de les quatre regions membres, l'objectiu de l'Eurocampus és crear un pol de mobilitat Eurocampus. Aquest pol es basa en l'establiment d'avantatges i ajudes concretes reservats als estudiants, així com en el desenvolupament d'un pla d'estudis que condueixi a una doble formació.
A més, l'Eurocampus fomenta l'aprenentatge de les llengües de l'Euroregió proposant un ensenyament gratuït i intensiu, que facilita la intercomprensió de les llengües per part dels estudiants en mobilitat (Projecte IC4).
Pel que fa als professors i els investigadors, l'Eurocampus estimula la mobilitat a través dels intercanvis entre universitats, laboratoris i centres de recerca.

### Reforç la cooperació en matèria d'innovació i recerca

Un dels factors per al desenvolupament de les regions depèn de la capacitat per a desenvolupar els nostres recursos en els àmbits de tecnologia, recerca i innovació. L'objectiu de l'Eurocampus és, per tant, promoure l'acostament entre les estructures de recerca i les empreses del mateix sector per crear una sòlida xarxa en el territori de l'Euroregió, gràcies a la creació de clústers o pols de competitivitat.

### Una plataforma digital

L'Eurocampus digital serveix no solament de plataforma d'intercanvis interactiva, dinàmica i fàcilment accessible, si no que també es posiciona com una comunitat virtual d'estudiants, investigadors i docents dels territoris de l'Euroregió.
"L'Eurocampus digital" ofereix molts serveis, com la publicació en línia de les ofertes de formació de les quatre regions membres, així com cursos, informacions sobre la vida dels estudiants o la creació de plataformes per als investigadors. El lloc web Eurocampus evoluciona i s'adapta per oferir més serveis en funció de les necessitats dels actors implicats en l'Eurocampus, al mateix temps que garanteix la visibilitat internacional de la seva activitat.

## Referències

* ↑ Agència EFE. "Cuatro regiones de España y Francia crean un campus con medio millón de estudiantes".
* ↑ «Eurorregión Pirineos Mediterráneo» (en espanyol europeu), 14-02-2016. Arxivat de l'original el 2019-07-16. [Consulta: 16 juliol 2019].

## Enllaços externs

* Plataforma web l'Eurocampus Pirineus Mediterrània
* Eurorregión Pirineos Mediterráneo Arxivat 2019-07-16 a Wayback Machine. - Eurodistricte de l'ECT
# Eutèlia

L'eutèlia és la qualitat biològica que presenten algunes espècies animals caracteritzada per la presència d'un nombre constant de cèl·lules somàtiques un cop l'individu en qüestió ha assolit l'estat de maduresa. Aquest nombre constant de cèl·lules somàtiques és el mateix en tots els individus de l'espècie. Els mecanismes cel·lulars que governen el desenvolupament d'aquestes espècies són:
* divisió cel·lular mitòtica, fins que l'individu assoleix l'estat de maduresa
* creixement cel·lular sense divisió (augment en la mida de les cèl·lules però no en el seu nombre)
La majoria d'animals eutèlics són microscòpics, com ara Caenorhabditis elegans (organisme model pertanyent al fílum dels nemàtodes). El sexe masculí d'aquesta espècie presenta 1031 cèl·lules quan ha assolit la maduresa. A banda d'altres espècies de nemàtodes, hi ha més taxons animals que presenten eutèlia, com ara els rotífers, els ascarídids, els larvàcids, els tardígrads i els dicièmids.

## Referències

* ↑ Azevedo, R. B.; Leroi, A. M. «A power law for cells». Proceedings of the National Academy of Sciences of the United States of America, 98, 10, 08-05-2001, pàg. 5699–5704. DOI: 10.1073/pnas.091485998. ISSN: 0027-8424. PMC: PMC33276. PMID: 11331756.
* ↑ «Wayback Machine Internet Archive | How many cells are there in an organism?» (en anglès). Arxivat de l'original el 10 de març 2016. [Consulta: 24 gener 2021].
* ↑ Ruppert, E; Fox, R; Barnes, R. Invertebrate Zoology (en anglès). 7a edició. Cengage Learning, 2004. ISBN 978-81-315-0104-7.
* ↑ Schacher, J. F.; Geddawi, M. K. «An analysis of speciation and evolution in Wuchereria bancrofti by the study of nuclear constancy (eutely) in microfilariae». Annals of Tropical Medicine and Parasitology, 63, 1, 3-1969, pàg. 67–82. DOI: 10.1080/00034983.1969.11686602. ISSN: 0003-4983. PMID: 5820986.
* ↑ «Wayback Machine Internet Archive | Zoology Contributions» (en anglès). Arxivat de l'original el 6 d’octubre 2016. [Consulta: 24 gener 2021].
# Excavació arqueològica

L'excavació arqueològica és un mètode arqueològic que permet recollir dades sobre un determinat jaciment arqueològic. Es tracta d'un mètode destructiu, ja que tot i recollir objectes, es perd l'estructura i la disposició durant aquest procés. Per tant, se sol recollir en un registre acurat en el moment de retirar els materials del jaciment. Tot allò que no es registri en el moment de l'excavació no prodà ser tornat a analitzar en un futur.

## Tipus

Hi ha dos tipus d'excavacions:
* D'urgència: aquestes són promogudes per la necessitat de recuperar informació d'un jaciment afectat per obres que comportaran la destrucció del registre arqueològic. Aquestes moltes vegades no necessita esperar a l'autorització de les autoritats.
* Programades: aquest tipus d'excavació es fa a partir de projectes, a diferència del mètode d'excavació d'urgència, aquest no està amenaçat per causes humanes però possiblement si per ambientals. Els projectes d'excavació programades poden ser a mitjà o a llarg termini.
S'excava per dues raons: per resoldre un problema històric formulat o per no perdre la informació d'un jaciment.

## Vegeu també

* Artefacte arqueològic

## Bibliografia

* Colin Renfrew, Arqueologua: Teorias, metodos y practica. Ediciones Akal: ISBN 8446002345
* Clive Gamble, Arqueología Básica. Barcelona: Editorial Ariel. ISBN 9788434466791
# Excerpta llatina barbari

L'Excerpta llatina barbari (a voltes simplement Excerpta barbari) és una crònica universal en llatí conservada en un manuscrit de la Biblioteca Nacional de França. El text llatí, escrit per un autor merovingi desconegut de mitjan segle VIII, és una traducció d'un text original grec de la fi de segle V o primeria del VI.

## Descripció

El text d'Excerpta llatina barbari és una traducció llatina d'una crònica grega, variant de la Crònica universal alexandrina composta a Alexandria durant el regnat de l'emperador romà d'Orient Zenó o del seu successor Anastasi I Dicor. Ara es pensa que, pel contingut de la segona part d'aquesta obra, l'autor alexandrí es basà sobretot en la Crònica perduda de Sext Juli Africà. Es desconeix com aquest text arribà al Regne merovingi, però la seua versió llatina es va traduir dos segles i mig després per un autor anònim (c. 750).
L'Excerpta llatina barbari duu aquest títol pels freqüents errors de traducció que evidenciava l'escassa formació de l'autor tant en grec com en llatí. Al costat d'aquests errors, el traductor va introduir modificacions respecte de l'original, en particular vinculant la dinastia merovíngia als reis de Troia, una invenció que també es troba en el Liber Historiae Francorum i en la Crònica de Fredegari.
La crònica té dues seccions: (a) la història del món des de la creació fins a Cleòpatra i (b) una llista de reis o governants des d'Assíria fins als cònsols de Roma (incloent-hi la dinastia ptolemaica, una llista amb "summes sacerdots i reis jueus" i una entrada per als monarques macedonis). Les llistes reials comencen amb la inclusió d'alguns reis mitològics, com ara Menelau, que és considerat un rei històric d'Esparta.
El manuscrit es troba ara a la Biblioteca Nacional de França amb el número de catàleg París. lat. 4884 i és accessible en línia. Aquest manuscrit és còpia de l'original i el van escriure a l'Abadia de Corbie a mitjan segle viii. En dècades posteriors, un bibliotecari escrigué (en minúscula carolina) el títol erroni Cronica Georgii Ambianensis episcopi. Aquest manuscrit, que formà part de la biblioteca de l'humanista francés Claude Dupuy, fou llegat a la Biblioteca Reial pel seu fill Jacques a la seua mort, el 1656. El text fou publicat per primera vegada a Leiden el 1606 per Joseph Juste Scaliger en el seu Thesaurus temporum Eusebii.

## Referències

* ↑ Burgess, 2013, p. 2-4.
* ↑ Wallraff, 2007, p. XXXVI.
* ↑ Burgess, 2013, p. 21-25.
* ↑ Burgess, 2013, p. 38.
# Excusat

L'excusat era un impost sobre les rendes del clergat concedit a la monarquia hispànica pel papa Pius V en 1567 consistent en la percepció dels delmes i dels drets de la casa que pagava més per cada parròquia. Els recursos obtinguts tenien com objecte finançar l'acció política dels monarques en defensa de la fe en el marc de la contrareforma que va sorgir del Concili de Trento. Felip II de Castella va ordenar detenir els diputats de la Diputació del General de Catalunya el 1569 per haver-se negat a pagar l'excusat, i fins després al règim borbònic en 1714 no es començà a pagar.

## Referències

* ↑ DIEC2
* ↑ Simon i Tarrés, Antoni «Catalunya en el siglo XVIIla revuelta campesina y popular de 1640» (en castellà). Estudi general: Revista de la Facultat de Lletres de la Universitat de Girona, 1, 1, 1981, pàg. 139. ISSN: 0211-6030.
* ↑ Fernández Terricabras, Ignasi. Les bases ideològiques: la confessionalització i la intolerància religiosa a l'Europa moderna (Segles XVI I XVII).
* ↑ Moreno Cullell, Vicente. «Felip II i Catalunya», 17-05-2012. [Consulta: 28 gener 2024].
# Exhibició de Derby de 1839

L'Exhibició de Derby de 1839 va ser la primera exhibició de Derby. Fou acollida a l'Institut de Mecànica de la ciutat, que més tard seria conegut com l'Albert Hall. L'exhibició estava en concordança amb els valors fundacionals de l'Institut que, des de l'any 1825, organitzava un ampli ventall d'esdeveniments com ara conferències, concerts i exposicions amb l'objectiu d'estendre el coneixement a la població de Derby. Anteriorment a la de Derby, l'exhibició havia estat a l'Institut de Mecànica de Manchester l'any 1837; la de Derby fou una entre moltes que organitzaren la del 1839, que es dugué a terme en diversos pobles i ciutats industrials d'Anglaterra. L'exhibició de Derby tingué un profund impacte i fou un dels factors que comportà la fundació de la Biblioteca Central de Derby i del Derby Museum and Art Gallery l'any 1878; aquest darrer actualment acull molts dels objectes de l'exhibició de l'any 1839.
L'exhibició fou organitzada per finançar el vestíbul de conferències que havia estat afegit el 1837 a l'Institut de Mecànica de Derby. L'exhibició atragué prop de 96.000 persones, la qual cosa deixà els comptes de l'Institut en bona salut.
L'exhibició és el tema del quadre Interior de l'Institut de Mecànica, una litografia pintada a mà a partir d'un dibuix de Samuel Rayner. Aquesta pintura mostra el vestíbul de conferències, que era el vestíbul principal de l'Institut. El hall era descrit en aquells temps com "d'estil grec... amb una aranya molt bonica... i moltes pintures d'alt valor". Al voltant de dalt de la sala hi ha un fris similar de John Henning. Més d'un miler d'objectes hi foren exposats, incloent-n'hi molts que eren propietat del filantrop Joseph Strutt. Es mostraven objectes com pintures, sobretot de Joseph Wright (com ara Romeu i Julieta: l'escena de la tomba), que es pot veure a la paret del fons), instruments científics, fòssils, un coco…
L'Exhibició de Derby fou admirada pels instituts de mecànica de les ciutats properes de Leicester i Nottingham; ambdues van organitzar exhibicions similars l'any següent.

## Referències

* 1 2 Allard, Sarah; Nicola Rippon. Goodey's Derby p.96. Breedon Books, 2003, p. 157. ISBN 1 85983 379 9.
* ↑ Kusamitsu, Toshia «Great Exhibitions before 1851». Hist Workshop J, 9, 1, 1980, pàg. 70-89. DOI: 10.1093/hwj/9.1.70.
* ↑ Chadwick, A.F. «The Derby Mechanics' Institute 1825-1880». The Vocational Aspect of Education, XXVII, 68, Autumn, pàg. 10-105.
* ↑ Interior of the Mechanics' Institute Arxivat 2011-10-21 at the UK Government Web Archive, derby.gov.uk.
* ↑ Barton, Susan. «The Mechanics Institutes: Pioneers of Leisure and Excursion Travel». Leicester.ac.uk.
# Expedició de recerca de Mallory i Irvine

L'objectiu de l'Expedició de recerca de Mallory i Irvine de 1999 va ser intentar descobrir si George Mallory i Andrew Irvine van ser els primers a arribar al cim de l'Everest en el seu nefast intent entre el 8 i el 9 de juny de 1924. L'expedició va estar organitzada per l'expedició Everest liderada per Eric Simonson i amb l'ajuda de l'investigador Jochen Hemmleb, amb un equip d'escaladors dels EUA, la Gran Bretanya, i Alemanya.
Les investigacions incompletes d'Hemmleb d'anteriors informes d'avistamients i fotografies ha portat a identificar el que ell creia que era la zona en la qual es trobava el cos de Irvine, a certa distància muntanya avall des d'on es va trobar el seu piolet localitzat per Percy Wyn-Harris en l'expedició dirigida per Hugh Ruttledge el 1933. L'equip esperava, particularment, trobar una càmera al cos d'Irvine, si els dos havien arribat a cim, hauria de tenir una foto del cim. A les poques hores de començar la recerca l'1 de maig de 1999, Conrad Anker va trobar un cos a la cara nord, a 8.155 m. Per la seva sorpresa, era el de Mallory, no el d'Irvine.

## Referències

* ↑ Breashears, Salkeld. Mallorys Geheimnis. Was geschah am Mount Everest? (en alemany). Steiger, 2000, p. 173-174. ISBN 3896522205.

## Bibliografia

* PETER FIRSTBROOK.Perdidos en el Everest. En busca de Mallory& Irvine.Ed.RBA.Barcelona.2000.

## Enllaços externs

* Lloc web de la "1999 Mallory & Irvine Research Expedition", en MountainZone
* Lloc web de la "1999 Mallory & Irvine Research Expedition", en PBS/NOVA
* Expedició de recerca de Mallory i Irvine, 2001
* Expedició de recerca de Mallory i Irvine, 2004
# Explosió a l'Aeroport de Kabul del 2023

L'explosió a l'Aeroport de Kabul del 2023 va ser un atemptat suïcida en forma d'esclat produït el 1r de gener del 2023 a l'aeroport militar de Kabul, a uns 200 metres de l'Aeroport Internacional Hamid Karzai.

## Fets

L'atemptat es va dur a terme contra un lloc de vigilància a l'exterior de la zona militar de l'aeroport de Kabul. Es va produir vora les 8 del matí. El suïcida va ser més tard confirmat com un dels dos perpetradors de l'atemptat en un hotel de Kabul, que havia tingut lloc poques setmanes abans.

## Rerefons

Estat Islàmic de l'Iraq i el Llevant - Khorasan, la branca afganesa del grup gihadista Estat Islàmic, va reclamar l'atemptat l'endemà. Darrerament, ha augmentat la quantitat d'atacs per part del grup en qüestió a l'Afganistan d'ençà de la presa de poder dels talibans el 2021. En aquest cas, els objectius incloïen patrulles de talibans i membres de la minoria xiïta de l'Estat. Si bé els talibans refusen de creure-ho, Estat Islàmic Khorasan s'ha constituït com un dels perills més grans de l'estabilitat política a l'Afganistan.

## Conseqüències

Per culpa de l'explosió, moltes persones a l'Afganistan van resultar mortes o ferides. Pel que fa a la xifra precisa de víctimes, tot i que primerament es va difondre que hi havia hagut almenys 10 morts i 8 ferits, Estat Islàmic va declarar que hi van morir uns 20 soldats i en van quedar ferits uns altres 30. Amb tot, el govern interí dels talibans ha negat la veracitat de la informació aportada i ha afirmat que pròximament comunicaran el balanç oficial.

## Referències

* 1 2 «Taliban: Kabul checkpoint bomb blast kills, wounds several», 01-01-2023. [Consulta: 1r gener 2023].
* ↑ Yawar, Mohammad Yunus; Peshiman, Gibran. «Blast outside Kabul's military airport, multiple casualties, interior ministry says» (en anglès). Reuters, 01-01-2023. [Consulta: 3 desembre 2022].
* 1 2 Pelicano, Helena. «Almenys 10 morts i 8 ferits per una explosió a l'aeroport de Kabul». Principal.cat, 01-01-2023. Arxivat de l'original el 2 de gener 2023. [Consulta: 3 gener 2023].
* 1 2 «Estat Islàmic reivindica l’atac contra la zona militar de l’aeroport de Kabul». El Punt Avui, 02-01-2023. [Consulta: 3 gener 2023].
* ↑ «أفغانستان.. "داعش" يعلن مسؤوليته عن التفجير قرب مطار كابل العسكري». arabic.rt, 02-01-2023. [Consulta: 2 gener 2023].
* 1 2 «Una explosió sacseja la zona militar de l'aeroport de Kabul». Diari de Girona, 01-01-2023. [Consulta: 3 gener 2022].
* ↑ «Islamic State claims responsibility for Kabul attack» (en anglès). Reuters, 02-01-2023. [Consulta: 4 gener 2023].
# Explotació de les dones en els mitjans de comunicació de masses

L'explotació de les dones en els mitjans de comunicació de massa consisteix en la utilització de les dones en aquests mitjans (com ara la televisió, les pel·lícules i la publicitat) amb l'objectiu d'augmentar l'atractiu del producte en detriment dels interessos de les dones representades o de les dones en general. Col·lectius feministes i altres grups en defensa dels drets de les dones han criticat aquesta explotació. L'aspecte sovint més criticat és la cosificació sexual que pateixen les dones en aquest tipus d'explotació.

## Efectes per a la societat

Persones expertes en l'explotació de les dones en els mitjans de comunicació de masses n'observen un seguit de possibles conseqüències negatives per a diversos segments de la població, com ara:
* Les dones es codifiquen a elles mateixes, controlant la seva aparença física i dedicant molta atenció a com les altres persones perceben el seu propi cos.
* Els homes estableixen expectatives no-realistes i injustes sobre com les dones haurien de ser o comportar-se.
* S'estereotipa les dones que compleixen amb els cànons de bellesa establerts o cosificades, com és el cas de l'estereotip de "la rossa tonta". Aquest estereotip limita les oportunitats socials i professionals de les dones.
* Trastorns psicològics o de omportament alimentari com ara anorèxia, bulímia, i trastorn dismòrfic corporal.
* S'apel·la als instints sexuals per tal de vendre productes o promoure la popularitat de mitjans de comunicació.
* Es provoca l'increment i la legitimació de la violència sexual.

## Referències

* ↑ Roberts, Tomi-Ann; Fredrickson, Barbara L. «Objectification Theory: Toward Understanding Women's Lived Experiences and Mental Health Risks». Psychology of Women Quarterly, 01-06-1997.
* ↑ American Psychological Association, (APA) (2010). «Report of the American Psychological Association task force on the sexualization of girls, executive summary». American Psychological Association (Washington, DC).
* ↑ The Thing All Women Do That You Don't Know About, by Gretchen Kelly, Huffington Post, November 23, 2015
* ↑ Wells, Alan; Hakanen, Ernest A. Mass media & society. Greenwich, Connecticut: Ablex Publishing Corp, 1997, p. 553. ISBN 9781567502886.
* ↑ «Oasis_stats.pdf.». Arxivat de l'original el 2010-06-18. [Consulta: 8 agost 2018].
# Exposició Universal de Gant (1913)

L'Exposició Universal de Gant va tenir lloc del 27 d'abril al 3 de novembre de 1913 a Gant, Bèlgica.
El tema d'aquesta exposició va ser la commemoració del 75è aniversari de la independència de Bèlgica.

## Dades

* Superfície: 130 hectàrees.
* Països participants: 26
* Visitants: 3.503.419
* Cost de l'Exposició: 3.300.000 $.

## Enllaços externs

* Web del Buró Internacional d'Exposicions (francès)