OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Astyanax dnophos

Astyanax dnophos és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: riu Xingu (Brasil).

## Referències

* ↑ Baird, S. F. & C. F. Girard 1854. Descriptions of new species of fishes collected in Texas, New Mexico and Sonora, by Mr. John H. Clark, on the U. S. and Mexican Boundary Survey, and in Texas by Capt. Stewart Van Vliet, U. S. A. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 7: 24-29.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Lima, F. C. T. & J. Zuanon. 2004. A new species of Astyanax (Characiformes: Characidae) from the rapids of the lower rio Xingu, Brazil. Neotropical Ichthyol. v. 2 (núm. 3): 117-122.
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Kavalco, K.F., R. Pazza i L. Foresti de Almeida-Toledo 2009. Astyanax bockmanni Vari and Castro, 2007: an ambiguous karyotype in the Astyanax genus. Genetica (2009) 136:135-139.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Courer

Un courer era un menestral que tenia l'ofici de treballar el coure o aram, per fer-ne atuells, sobretot de cuina. Treballava principalment amb coure, d'aquí ve el seu nom.
A Barcelona, al segle xv, hi havia un gremi de courers i de llautoners.

## Referències

* ↑ Bolòs, Jordi: Diccionari de la Catalunya medieval (ss. VI-XV). Edicions 62, Col·lecció El Cangur / Diccionaris, núm. 284. Barcelona, abril 2000. ISBN 84-297-4706-0, plana 92.
# International Auxiliary Language Association

L'Associació de la Llengua Auxiliar Internacional (IALA) (International Auxiliary Language Association, en anglès) va ser fundada en 1924 per a "promoure l'estudi generalitzat, el debat i la divulgació de totes les qüestions involucrades en l'establiment d'una llengua auxiliar, juntament amb la recerca i l'experimentació que poden accelerar aquest establiment d'una manera intel·ligent i estable en fundacions". A pesar que va ser creada per a determinar quin idioma auxiliar d'un ampli camp d'opcions era el més adequat per a la comunicació internacional, finalment va determinar que cap d'ells era adequat i va desenvolupar el seu propi llenguatge, conegut com a interlingua. La IALA va publicar materials sobre l'interlingua fins a 1954, quan les seves activitats van ser assumides per la Divisió Interlingua del Servei de Ciències (Societat per a la ciència i el públic).

## Referències

* ↑ International Auxiliary Language Association, Esquema del Programa, 1924, pàgina 9
# Brachyglanis phalacra

Brachyglanis phalacra és una espècie de peix de la família dels heptaptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 8,1 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Essequibo a Guaiana.

## Referències

* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ Eigenmann C. H., 1912. The freshwater fishes of British Guiana, including a study of the ecological grouping of species, and the relation of the fauna of the plateau to that of the lowlands. Memories of the Carnegie Museum v. 5 (núm. 1). i-xxii + 1-578.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Eigenmann, C. H., 1912. The freshwater fishes of British Guiana, including a study of the ecological grouping of species, and the relation of the fauna of the plateau to that of the lowlands. Memories of the Carnegie Museum v. 5 (núm. 1): i-xxii + 1-578, Pls. 1-103.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Bockmann, F.A. i G.M. Guazzelli 2003. Heptapteridae (Heptapterids). p. 406-431. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# RL60

L'RL60 és un motor de coet desenvolupat per Pratt and Whitney. El disseny consisteix en un cicle d'expansió hidrogen líquid/oxigen líquid d'alta energia, capaç de múltiples ignicions a l'espai.

## Enllaços externs

* RL-60 a Astronautix
# Bandera de Santa Bàrbara

La bandera oficial de Santa Bàrbara té la descripció següent:
    Bandera apaïsada de proporcions dos d'alt per tres de llarg, vermella amb un pal blanc de gruix 5/21 de la llargària del drap a la vora de l'asta, i la torre oberta blanca de l'escut, d'altura 2/7 de la del drap i amplada 2/21 de la llargària del mateix drap, situada a 1/7 de la vora superior i a 2/21 del pal.
Va ser aprovada en el Ple de l'Ajuntament del 30 de març de 2000 i publicada en el DOGC número 3182 el 13 de juliol de 2000. Està basada en l'escut heràldic de la localitat.

## Vegeu també

* Escuts i banderes del Montsià
* Escut de Santa Bàrbara

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ de 27 de juny de 2000, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Santa Bàrbara.». DOGC núm. 3182, 13-07-2000. [Consulta: 22 febrer 2009].
# Astyanax intermedius

Astyanax intermedius és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Paraíba do Sul i rius costaners de l'estat de Rio de Janeiro (Brasil).

## Referències

* ↑ Baird, S. F. & C. F. Girard 1854. Descriptions of new species of fishes collected in Texas, New Mexico and Sonora, by Mr. John H. Clark, on the U. S. and Mexican Boundary Survey, and in Texas by Capt. Stewart Van Vliet, U. S. A. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 7: 24-29.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Eigenmann, C. H. 1908. Preliminary descriptions of new genera and species of tetragonopterid characins. (Zoölogical Results of the Thayer Brazilian expedition.). Bull. Mus. Comp. Zool. v. 52 (núm. 6): 91-106.
* ↑ «Astyanax intermedius». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# International Herald Tribune

L'Internacional Herald Tribune, també anomenat IHT o el Tribune, és un diari americà de llengua anglesa la seu del qual està situada a França. Creat a París el 1887, és sobretot destinat als Americans expatriats. Es deia a l'inici el New York Herald Tribune i era l'edició internacional del New York Herald.

## Històric

Durant l'Ocupació, la publicació del New York Herald va ser suspesa i va ser reemplaçada pel diari germanòfon, el Pariser Zeitung.
En resposta a la detenció de l'edició novaiorquesa del New York Herald el 1966, l'edició internacional va ser represa pel Washington Post i el New York Times que el van rebatejar International Herald Tribune. Avui és imprès en 35 llocs i llegit a 180 països, és a dir, gairebé la totalitat dels països del món.
D'ençà l'any 2003, la New York Times Company és l'accionista única de l'Internacional Herald Tribune. El desembre de 2007, l'Internacional Herald Tribune llança un suplement gratuït per a l'edició del cap de setmana, El T que és consagrat al món del luxe. El 2013, The New York Times Company va anunciar que l'International Herald Tribune s'havia de rebatejar com a The International New York Times. Com el Times, el Tribune adopta sovint posicions liberals.

## Referències

* ↑ Cody, Edward «Le Centennial». Washington Post, 03-10-1987.
* ↑ Greenslade, Roy. «The New York Times introduces its new 'International Edition'». the Guardian, 11-10-2016. [Consulta: 25 març 2018].

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2008-12-17 a Wayback Machine.
# Bandera de Santa Margarida i els Monjos

La bandera oficial de Santa Margarida i els Monjos té la següent descripció:
    Bandera apaïsada de proporcions dos d'alt per tres de llarg, color porpra, amb un terç inferior format per cinc faixes grogues i quatre vermelles, alternades les grogues i les vermelles; al centre del camper porpra un drac verd lampassat de vermell.
Va ser aprovada el 27 d'agost de 1990 i publicada en el DOGC el 19 de setembre del mateix any amb el número 1345.

## Vegeu també

* Escuts i banderes de l'Alt Penedès

## Referències

* ↑ «ANUNCI relatiu a l'aprovació de la bandera municipal de Santa Margarida i els Monjos (Alt Penedès).» (pdf). DOGC núm. 1345. Generalitat de Catalunya, 19-09-1990. [Consulta: 16 març 2009].
# Astyanax obscurus

Astyanax obscurus és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Laguna dos Patos.

## Referències

* ↑ Baird, S. F. & C. F. Girard 1854. Descriptions of new species of fishes collected in Texas, New Mexico and Sonora, by Mr. John H. Clark, on the U. S. and Mexican Boundary Survey, and in Texas by Capt. Stewart Van Vliet, U. S. A. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 7: 24-29.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Hensel, R. 1870. Beiträge zur Kenntniss der Wirbelthiere Südbrasiliens. (Fortsetzung). Arch. Naturgeschichte v. 36 (núm. 1): 50-91.
* ↑ «Astyanax obscurus». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Coves i avencs de la Ribera Alta

Les coves de la Ribera Alta del País Valencià són cavitats naturals del terreny, d'origen majoritàriament càrstic, ajudades en la seua forma canviant per les forces de compressió tectònica, els processos químics i les influències atmosfèriques. A la Ribera Alta trobem coves, abrics i avencs, cavitats on predominen els components verticals.

## Coves més importants

* Abric rocós del Matamon
* Avenc de l'Infern
* Avenc del Candil (Tous)
* Avenc del Campillo (Tous)
* Avenc de la Llenca del Serrano (Tous)
* Cova de l'Aigua
* Cova de la Moneda (Cotes)
* Cova de les Graelles (Tous)
* Cova de les Meravelles d'Alzira (60 metres), prop del límit amb el terme municipal de Carcaixent.
* Cova de les Meravelles de Llombai
* Coveta dels Pilarets (La Barraca d'Aigües Vives)
* Cova del Tortero (Tous)
* Cova del Truig, (Benimodo).

## Imatges

* Coveta dels Pilarets, a La Barraca d'Aigües Vives
* Coveta o abric rocós del Matamon
* Avenc de l'Infern
* Avenc de l'Infern, Matamon
* Cova del Truig.
* Avenc del Candil, dins del terme de Tous.
* Cova del Tortero

## Vegeu també

* Parc Natural de les Coves del Truig
* Matamon
* Cova de les Meravelles d'Alzira

## Referències

* ↑ Glossari de Termes Ambientals. Barcelona: Fundació Bancaixa, 1996, p. 41. ISBN 84-88715-60-9.
* ↑ [«Generalitat Valenciana, Matamon PDF|data_accès=25 gener de 2016». Arxivat de l'original el 2016-02-01. [Consulta: 26 gener 2016]. Generalitat Valenciana, Matamon PDF|data_accès=25 gener de 2016]
* ↑ «Generalitat Valenciana, Avenc del Campillo». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 22 febrer 2016].
* ↑ «Generalitat Valenciana, Avenc de la Llenca del Serrano». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 22 febrer 2016].
* ↑ «Generalitat Valenciana, Cova de l'Aigua». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 26 gener 2016].
* ↑ «Generalitat Valenciana, Cova de la Moneda». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 22 febrer 2016].
* ↑ «Generalitat Valenciana, Cova de les Graelles». Arxivat de l'original el 2016-01-31. [Consulta: 26 gener 2016].
* ↑ «Generalitat Valenciana, Diagrama de la cova de les Meravelles d'Alzira». Arxivat de l'original el 2015-09-23. [Consulta: 26 gener 2016].
* ↑ «Generalitat Valenciana, Cova de les Meravelles de Llombai». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 26 gener 2016].
* ↑ «Generalitat Valenciana, Cova del Tortero». Arxivat de l'original el 2016-01-31. [Consulta: 26 gener 2016].
* ↑ MARTÍ OLIVER, B. Universitat de València. Departament de Geografia. Geoarqueologia i Quaternari Litoral. La Ribera del Xúquer a l'edat del Bronze, cap a un paisatge antròpic. Universitat de València. Departament de Geografia, 1999, p. 153. ISBN 84-370-4275-5.
* ↑ Universitat de València, Avenc de l'Infern

## Bibliografia

* MARTÍNEZ PÉREZ, Antonio. Ajuntament d'Alzira. La Cultura del Bronce Valenciano en la Ribera. Ajuntament d'Alzira, 1985, p. 13-112 (Al- Gezira, núm. 1. Revista d'Estudis Històrics-Ribera Alta).
# Brachyrhamdia imitator

Brachyrhamdia imitator és una espècie de peix de la família dels heptaptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5,4 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical (21 °C-25 °C).

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Caura (conca del riu Orinoco a Veneçuela).

## Referències

* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ Myers G. S., 1927. Descriptions of new South American fresh-water fishes collected by Dr. Carl Ternetz. Bull. Mus. Comp. Zool. v. 68 (núm. 3). 107-135.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Myers, G. S., 1927. Descriptions of new South American fresh-water fishes collected by Dr. Carl Ternetz. Bull. Mus. Comp. Zool. v. 68 (núm. 3): 107-135.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Bockmann, F.A. i G.M. Guazzelli 2003. Heptapteridae (Heptapterids). p. 406-431. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Baensch, H.A. i R. Riehl, 1985. Aquarien atlas. Band 2. Mergus, Verlag für Natur- und Heimtierkunde GmbH, Melle, Alemanya. 1216 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Americà d'Història Natural. Museu Americà d'Història Natural, Central Park West, NY 10024-5192 (Estats Units).
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Sands, D. D. i B. K. Black, 1985: Two new species of Brachyrhamdia, Myers, 1927, from Brazil and Peru, together with a redefinition of the genus. A: D. Sands, Catfishes of the World. Catfishes of the World. v. 3, Suppl (first set): 58(1)-58(8).
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Bandera de Torrelameu

La bandera oficial de Torrelameu té la següent descripció:
    Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, vermella, amb la torre torrejada groga, de porta i finestres vermelles, de l'escut, d'alçària 2/3 de la del drap i amplària 2/7 de la llargària del mateix drap, al centre, i amb les dues creus de Malta blanques de l'escut, cadascuna d'alçària 2/7 de la del drap, posades a 1/3 de la vora inferior, la primera a 1/9 de la vora de l'asta i la segona a la mateixa distància de la del vol.
Va ser aprovada el 10 d'abril de 2018 i publicada al DOGC el 13 d'abril del mateix any amb el número 7598

## Vegeu també

* Escuts i banderes de la Noguera

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ GAH/684/2018, de 10 d'abril, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Torrelameu.» (pdf). DOGC núm. 7598. Generalitat de Catalunya, 13-04-2018. [Consulta: 2 juliol 2018].
# Astyanax paranahybae

Astyanax paranahybae és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Paranà.

## Referències

* ↑ Baird, S. F. & C. F. Girard 1854. Descriptions of new species of fishes collected in Texas, New Mexico and Sonora, by Mr. John H. Clark, on the U. S. and Mexican Boundary Survey, and in Texas by Capt. Stewart Van Vliet, U. S. A. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 7: 24-29.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Eigenmann, C. H. 1911. New characins in the collection of the Carnegie Museum. Ann. Carnegie Mus. v. 8 (núm. 1): 164-181, Pls. 4-9.
* ↑ «Astyanax paranahybae». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* López, H.L., R.C. Menni i A.M. Miguelarena 1987. Lista de los peces de agua dulce de la Argentina. Biología Acuatica Núm. 12, 50 p. (Instituto de Limnología "Dr. Raul A. Ringuelet").
* López, H.L., A.M. Miquelarena i R.C. Menni 2003. Lista comentada de los peces continentales de la Argentina. ProBiota Serie Técnica y Didáctica Núm. 5, 87p.
* Morelli, S., L.A. Bertollo, F. Foresti, O. Moreira-Filho i S.A. de Almeida-Toledo 1983. Cytogenetic considerations on the genus Astyanax (Pisces, Characidae). I. Karyotypic variability. Caryologia. 36(3):235-244.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Bandera de Tunísia

La bandera de Tunísia fou adoptada oficialment el 1959. Deriva de l'antiga insígnia naval del Regne de Tunis, adoptada el 1831 per Al-Husayn II ibn Mahmud, encara que el disseny actual data de 1999. El creixent lunar i estrella sobre fons vermell recorden la bandera de l'Imperi Otomà i recorden el passat del país dins de l'Imperi Otomà.

## Construcció i dimensions

La Llei Orgànica núm. 99-56, de 30 de juny de 1999, aprovada el 3 de juliol per la Cambra dels Diputats, va formalitzar per primera vegada la bandera nacional en llei, aclarint l'article 4 de la Constitució. La bandera té la forma d'un rectangle vermell amb una amplada igual a dos terços de la seva longitud. Al mig de la bandera hi ha un besant o cercle blanc el diàmetre del qual és igual a un terç de la longitud del rectangle i el centre del qual es troba a la intersecció de les diagonals del rectangle. Un estel vermell de cinc puntes es troba a la dreta del cercle, el centre del qual es troba a una distància igual a una trentena part de la longitud de la bandera des del centre del cercle.
L'article 4 de la constitució de 1959 especifica la presència d'un dossier tècnic que conté una maqueta de la bandera, una guia per dibuixar-la, que inclou les mesures adequades, i les especificacions tècniques dels seus colors.

### Colors

| Model de color | Vermell | Blanc |
| CMYK | 0-100-92-9 | 0-0-0-0 |
| RGB | 231, 0, 19 | 255, 255, 255 |
| HTML | #E70013 | #FFFFFF |

## Referències

* 1 2 «Loi du 30 juin 1999 relative au drapeau de la République tunisienne». Journal Officiel de la République Tunisienne, 54, 06-07-1999, pàg. 1088. Arxivat de l'original el 28 de gener 2021. ISSN: 0330-9258 [Consulta: 30 d’agost 2022].