OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ampicil·lina

L'ampicil·lina és un antibiòtic β-lactàmic que ha estat extensament utilitzat per tractar infeccions bacterianes des de l'any 1961.
Com tots els antibiòtics β-lactàmics, l'ampicil·lina és capaç de penetrar bacteris gram positius i alguns gram negatius i anaerobis. Inhibeix la síntesi de la paret cel·lular del bacteri en les seves últimes dues etapes (3 i 4), unint-se a les PBP (proteïnes fixadores de penicil·lines), el que porta a la destrucció de la paret i lisis cel·lular. És un dels antibiòtics més comuns utilitzats en el mercat.

## Referències

* ↑ «Ampicil·lina». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Analogue-based Drug Discovery (en anglès). John Wiley & Sons, 2006, p. 490. ISBN 9783527607495.
* ↑ «Ampicillin». The American Society of Health-System Pharmacists. Arxivat de l'original el 12 July 2015. [Consulta: 1r agost 2015].
* ↑ World Health Organization model list of essential medicines: 21st list 2019. Geneva: World Health Organization, 2019. WHO/MVP/EMP/IAU/2019.06. License: CC BY-NC-SA 3.0 IGO.

## Vegeu també

* Penicil·lina
# Ampolla de cervesa

L' ampolla de cervesa és un recipient de vidre que s'ha dissenyat per contenir cervesa, dissenyat perquè la beguda es pugui emmagatzemar durant el major temps possible. Solen emprar vidres de color fosc (verd o marró) per tal de poder evitar les possibles interaccions de la llum solar amb el llúpol. Les ampolles van tenir un gran protagonisme al començament del segle XX (eren fàcils de reciclar), fins que 1960 van patir decadència a causa de l'aparició de llaunes d'alumini.

## Història

L'ampolla de vidre s'empra com a contenidor de cervesa a mitjan segle xix. El seu ús permet que la cervesa pugui distribuir a grans sectors de la població. Una de les primeres ampolles de cervesa elaborades amb criteris industrials es va realitzar al Canadà el 1825 a Mallorytown, Ontario, en la Mallorytown Glass Works. No va ser fins a començaments del segle XX fins que es va poder implementar el seu farciment en una línia de producció. Fins a l'any 1956 les ampolles tenien una forma específica anomenada steinieform, reglades per la norma alemanya DIN 6199 ("Normblatt für die Bierflasche Steinieform 0,33-l").

## Característiques

Una de les principals característiques de les ampolles de cervesa és que són impermeables (a líquids i gasos) i permeten retenir el líquid que contenen. El desenvolupament de taps va millorar el seu ús davant els consumidors. El seu disseny ha de permetre que el diòxid de carboni procedent de la fermentació i la carbonatació quedi retinguda (és a dir de qualsevol gas inert injectat durant les fases de producció). Les primeres ampolles eren transparents i la llum solar modificava els gustos, posteriorment es va descobrir que el color marró detenia la radiació ultraviolada que afectava els continguts de llúpol.
La forma de l'ampolla i el gruix del vidre és important, ja que ha de suportar la pressió del gas dissolt. En alguns casos les ampolles es refermenten (tècnica de maduració i carbonatació de la beguda a l'interior de l'ampolla), el que inclou una pressió extra. Depenent de les reglamentacions dels països sol contenir un volum d'un quart, un terç, mig litre o un litre.
Quinto (cervesa), tipus d'ampolla de cervesa, derivat del castellà quinto, ja que conté una cinquena part de litre.

## Referències

* ↑ EIE, Thomas (2009), "Light Protection from Packaging", in Yam, K. L., Encyclopedia of Packaging Technology, Wiley, pàg. 655-659

## Vegeu també

* Ampolla de vi
* Tap corona
* Ampolla de plàstic
* Steinieform
* Soft drink
* Barril de cervesa
# Amstel Gold Race 1972

L'Amstel Gold Race 1972 fou la 7a edició de l'Amstel Gold Race. La cursa es va disputar el 26 de març de 1972. El vencedor final va ser el belga Walter Planckaert, que va imposar-se a l'esprint als seus companys d'escapada en la meta de Meerssen.
97 ciclistes hi van prendre part, acabant la cursa 29 d'ells.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Walter Planckaert | Watney-Avia | 6h 17' 39" |
| 2 | Willy de Geest | Van Cauter-Magniflex-De Gribaldy | m. t. |
| 3 | Joop Zoetemelk | Flandria-Beaulieu | m. t. |
| 4 | Gerard Vianen | Goudsmit-Hoff | + 14" |
| 5 | Willy Planckaert | Goldor-Ijsboerke | m. t. |
| 6 | André Dierickx | Flandria-Beaulieu | m. t. |
| 7 | Frans Verbeeck | Watney-Avia | m. t. |
| 8 | Gerben Karstens | Rokado | m. t. |
| 9 | Rik van Linden | Van Cauter-Magniflex-De Gribaldy | m. t. |
| 10 | Willy Teirlinck | Sonolor | m. t. |

## Enllaços externs

* Resultats complets
* Web oficial de la cursa
# Amstel Gold Race 1983

L'Amstel Gold Race 1983 fou la 18a edició de l'Amstel Gold Race. La cursa es disputà el 14 d'abril de 1983, sent el vencedor final l'australià Phil Anderson, que s'imposà en solitari en la meta de Meerssen. Aquesta fou la primera victòria d'un ciclista australià en aquesta cursa.
156 ciclistes hi van prendre part, acabant la cursa 57 d'ells.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Phil Anderson | Peugeot-Shell-Michelin | 5h 50' 26" |
| 2 | Jan Bogaert | Europdecor-Dries-Eddy Merckx | + 31" |
| 3 | Jan Raas | TI-Raleigh-Campagnolo | m. t. |
| 4 | Jacques Hanegraaf | TI-Raleigh-Campagnolo | m. t. |
| 5 | Etienne de Wilde | La Redoute-Motobecane | m. t. |
| 6 | Gilbert Duclos-Lassalle | Peugeot-Shell-Michelin | m. t. |
| 7 | Luc Colijn | Fangio-Tonissteiner-O.m.trucks-Mavic | m. t. |
| 8 | Patrick Cocquyt | Safir-Van de Ven-Moser | m. t. |
| 9 | Ad Wijnands | TI-Raleigh-Campagnolo | m. t. |
| 10 | Steven Rooks | Sem-Mavic-Reydel | m. t. |

## Enllaços externs

* Resultats complets
* Web oficial de la cursa
# Amstel Gold Race 1993

L'Amstel Gold Race 1993 fou la 28a edició de l'Amstel Gold Race. La cursa es disputà el 28 d'abril de 1993, sent el vencedor final el suís Rolf Jaermann, que s'imposà a l'esprint al seu company d'escapada en la meta de Maastricht.
158 ciclistes hi van prendre part, acabant la cursa 87 d'ells.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Rolf Jaermann | Ariostea | 6h 40' 04" |
| 2 | Gianni Bugno | Gatorade | m. t. |
| 3 | Jens Heppner | Team Telekom | + 1' 02" |
| 4 | Maurizio Fondriest | Lampre | + 1' 07" |
| 5 | Maximilian Sciandri | Motorola | m. t. |
| 6 | Adri van der Poel | Mercatone Uno-Zucchini | m. t. |
| 7 | Davide Cassani | Ariostea | m. t. |
| 8 | Gert-Jan Theunisse | TVM | m. t. |
| 9 | Giorgio Furlan | Ariostea | + 2' 17" |
| 10 | Franco Ballerini | GB-MG Maglificio | m. t. |

## Enllaços externs

* Resultats complets
* Web oficial de la cursa
# Amstel Gold Race 2007

L'Amstel Gold Race 2007, 42a edició de l'Amstel Gold Race, es va disputar, per les carreteres de la província neerlandesa de Limburg, el diumenge 22 d'abril de 2007.
Stefan Schumacher en va ser el vencedor, seguit per Davide Rebellin, ambdós companys d'equip al Gerolsteiner. Rebellin, amb els punts obtingunts a la carrera, quedava en segona posició provisional de l'UCI ProTour de 2007.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps | UCI ProTour 2007 Punts |
| 1 | Stefan Schumacher | Gerolsteiner | 6h 11' 49" | 40 |
| 2 | Davide Rebellin | Gerolsteiner | + 0' 21" | 30 |
| 3 | Danilo Di Luca | Liquigas | + 0' 22" | 25 |
| 4 | Matthias Kessler | Astana | + 0' 23" | 20 |
| 5 | Michael Boogerd | Rabobank | + 0' 24" | 15 |
| 6 | Paolo Bettini | Quick Step-Innergetic | + 0' 27" | 11 |
| 7 | Alejandro Valverde | Caisse d'Epargne | + 0' 27" | 7 |
| 8 | Óscar Freire | Rabobank | +1' 07" | 5 |
| 9 | Riccardo Riccò | Saunier Duval-Prodir | m. t. | 3 |
| 10 | Fränk Schleck | Team CSC | m. t. | 1 |

## Referències

* ↑ El gener de 2016, a Michael Boogerd se li van anul·lar els resultats obtinguts del 2005 al 2007

## Enllaços externs

* Web oficial de l'Amstel Gold Race (anglès) (neerlandès)
# América Football Club (CE)

L'América Football Club és un club de futbol brasiler de la ciutat de Fortaleza a l'estat de Ceará.

## Història

El club va ser fundat l'11 de novembre de 1920. Els seus majors èxits han estat els campionats estatals dels anys 1935 i 1966. A més, els anys 1933, 1934, 1940, 1943, 1948 i 1954 l'América fou finalista de la competició. El 1967 participà en la Taça Brasil, el campionat nacional d'aquells anys. El club guanyà el Grupo Norte da Zona Norte da Taça Brasil, vencent el Paysandu SC de Belém per 1-0. Entre 1921 i 1997 el club jugà ininterrompudament a la primera divisió estatal. El 1997 baixà a segona categoria i més tard a tercera divisió. El 2014 retornà novament a segona divisió.
El seu futbolista més destacat de la història ha estat José Ribamar de Oliveira "Canhoteiro", qui jugà pel club entre 1949 fins al seu fitxatge pel São Paulo FC el 1953.

## Palmarès

* Campionat cearense:
** 1935, 1966

## Estadi

Juga els seus partits a l'Estadi Presidente Vargas, amb una capacitat per a 23.000 espectadors.

## Altres seccions

L'equip de basquetbol dominà el campionat de Ceará durant els anys 1960, vencent els campionats de 1962, 1963, 1964, 1966 i 1967.
L'equip de futsal també guanyà els campionats estatals dels anys 1957, 1958, 1964, 1965, 1966, 1967, 1968 i 1969.

## Referències

* ↑ «AFC - América Football Club». AFC - América Football Club. Arxivat de l'original el 2006-03-28. [Consulta: 20 maig 2014].
* ↑ «América». Futebol Nacional. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 20 maig 2014].
* ↑ «América FootBall Club». Totonho Laprovitera. [Consulta: 20 maig 2014].
* ↑ «Campeonato Cearense». Marcos Augusto RSSSF Brasil. [Consulta: 20 maig 2014].
* ↑ «Brazil Cup 1967». Ricardo Pontes, Julio Bovi Diogo RSSSF Brasil. [Consulta: 20 maig 2014].
# Anabolisme

L'anabolisme és el conjunt de processos d'assimilar els nutrients i convertir-ho en matèria vivent. És la primera fase del metabolisme i s'oposa a catabolisme.
En general, les molècules complexes que formen les estructures cel·lulars són produïdes pas a pas a partir de precursors petits i senzills. L'anabolisme inclou tres fases bàsiques. Primerament, la producció de precursors com ara aminoàcids, monosacàrids, isoprenoides i nucleòtids. Segonament, la seva activació en formes reactives utilitzant energia de l'ATP. Tercerament i final, l'assemblatge d'aquests precursors en molècules complexes com ara proteïnes, polisacàrids, lípids i àcids nucleics.
Els organismes presenten diferències en la quantitat de molècules de les cèl·lules poden produir ells mateixos. Els autòtrofs com ara les plantes poden produir les molècules orgàniques complexes com ara els polisacàrids i les proteïnes a partir de molècules senzilles com el diòxid de carboni i l'aigua. Els heteròtrofs, en canvi, requereixen una font de substàncies més complexes, com ara monosacàrids i aminoàcids, per a produir aquestes molècules complexes. Els organismes també es poden classificar segons la font última de l'energia; els fotoautòtrofs i els fotoheteròtrofs obtenen energia de la llum, mentre que els quimioautòtrofs i els quimioheteròtrofs obtenen energia de reaccions oxidatives inorgàniques.

## Referències

* ↑ «anabolisme». GEC. [Consulta: 4 novembre 2020].
# Anarquisme agrari

L'anarquisme agrari és un corrent de l'anarquisme que es va donar al camp a principis del segle xx, per exemple a Espanya abans del franquisme. Es basava en les teories de l'ajuda mútua, el rebuig a la propietat de les terres i l'apoderament dels camperols per ser autosufucients. Inspirat en les idees de Piotr Kropotkin, es va oposar a l'anarquisme de caràcter urbà i industrial, que seria el que acabaria triomfant per l'aïllament dels nuclis rurals i la manca de difusió de la seva doctrina, així com la pressió dels moviments conservadors al camp.

## Referències

* ↑ Joll, James (1980). The Anarchists. Cambridge, MA: Harvard University Press. ISBN 0-674-03641-7.
# Anasarca

L'anasarca és una forma severa i generalitzada d'edema, amb inflor del teixit subcutani a tot el cos. A diferència de l'edema, que gairebé tothom experimentarà en algun moment i que pot ser relativament benigne, l'anasarca és un procés patològic que reflecteix un estat de malaltia greu i pot afectar les cavitats del cos a més dels teixits.

## Referències

* ↑ Kumar Vinay. Robbins and Cotran Pathologic Basis of Disease. 8th ed. p.112; Philadelphia: Saunders Elsevier, 2010. ISBN 978-0-8089-2402-9
# Astor emmantellat

L'astor emmantellat (Tachyspiza albogularis; syn: Accipiter albogularis) és una espècie d'ocell de la família dels accipítrids (Accipitridae). Habita els boscos del sud-oest d'Oceania, a les illes Feni, Illes Salomó i Illes Santa Cruz meridionals. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Taxonomia

Tradicionalment l'astor emmantellat estava classificat dins el gènere Accipiter. Tanmateix, estudis filogenètics moleculars van trobar que aquest gènere era polifilètic i es va proposar reordenar les seves espècies en 5 gèneres monofilètics. En base a aquests estudis, el Congrés Ornitològic Internacional, en la seva llista mundial d'ocells (versió 14.2, 2024) transferí aquesta espècie al gènere Tachyspiza, que fou recuperat per a tal fí.
Segons el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), aquest tàxon apareix classificat dins del gènere Accipiter.

## Referències

* ↑ «Astor emmantellat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 desembre 2022 (català)
* 1 2 Gill, Frank; Donsker, David. «Hoatzin, New World vultures, Secretarybird, raptors – IOC World Bird List» (en anglès). IOC World Bird List v14.2. [Consulta: 25 octubre 2024].
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 278. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Pied Goshawk. Accipiter albogularis» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2021. [Consulta: 7 novembre 2022].
* ↑ «Hoatzin, New World vultures, Secretarybird, raptors» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022.
* ↑ Mindell, D; Fuchs, J; Johnson, J. Phylogeny, taxonomy, and geographic diversity of diurnal raptors: Falconiformes, Accipitriformes, and Cathartiformes (en anglès). Birds of Prey: Biology and conservation in the XXI century. Cham, Suïssa: Sarasola, J.H.; Grange, J.M.; Negro, J.J. (eds.), 2018, p. 3–32. ISBN 978-3-319-73744-7.
* ↑ Catanach, Therese A; Halley, Matthew R; Pirro, Stacy «Enigmas no longer: using ultraconserved elements to place several unusual hawk taxa and address the non-monophyly of the genus Accipiter (Accipitriformes: Accipitridae)» (en anglès). Biological Journal of the Linnean Society, 22-03-2024. DOI: 10.1093/biolinnean/blae028. ISSN: 0024-4066.
# Aliança per la Social-Democràcia

L'Aliança per la Social-Democràcia (francès: Alliance pour la Social-Démocratie) és un partit polític de Benín liderat per Robert Dossou. L'ASD va ser legalment reconeguda el 12 d'octubre del 1990.

## Referències

* ↑ Houngnikpo, Mathurin C.; Decalo, Samuel. Historical Dictionary of Benin (en anglès). Rowman & Littlefield, 2013. ISBN 978-0-8108-7171-7.
# Estornell cuacurt

L'estornell cuacurt (Aplonis minor) és un ocell de la família dels estúrnids (Sturnidae). El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les terres baixes des de Sulawesi, a través de les Illes Petites de la Sonda fins Java. Mindanao, a les Filipines meridionals.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «estornell cuacurt». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 7 novembre 2022].
* ↑ «Nuthatches, Wallcreeper, treecreepers, mockingbirds, starlings, oxpeckers». IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022.
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 678. ISBN 978-84-16728-37-4.
* 1 2 BirdLife International. «Short-tailed Starling. Aplonis minor» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 7 novembre 2022].
# Estornell de Burchell

L'estornell de Burchell (Lamprotornis australis) és una espècie d'ocell de la família dels estúrnids (Sturnidae). Habita les sabanes seques de l'Àfrica Austral. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.
El nom comú de Burchell fa referència al naturalista britànic William John Burchell (1782-1863).

## Referències

* 1 2 Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «estornell de Burchell». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ «Nuthatches, Wallcreeper, treecreepers, mockingbirds, starlings, oxpeckers». IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022.
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 675. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Burchell's Starling. Lamprotornis australis» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2018. [Consulta: 29 agost 2022].
# Estornell de Neumann

L'estornell de Neumann (Onychognathus neumanni) és una espècie d'ocell de la família dels estúrnids (Sturnidae). Es troba de forma fragmentada a l'Àfrica central i Occidental. Els seus hàbitats són els roquissars, els cursos d'àigua i les àrees urbanes. el seu estat de conservació es considera de risc mínim.
El nom específic de Neumann fa referència a l'ornitòleg alemany Oskar Rudolph Neumann (1867-1946).

## Referències

* 1 2 Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «estornell de Neumann». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 7 novembre 2022].
* ↑ «Nuthatches, Wallcreeper, treecreepers, mockingbirds, starlings, oxpeckers». IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022. [Consulta: 17 octubre 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 674. ISBN 978-84-16728-37-4.
* 1 2 BirdLife International. «Neumann's Starling. Onychognathus neumanni» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 7 novembre 2022].
# Estornell de Samoa

L'estornell de Samoa (Aplonis atrifusca) és un ocell de la família dels estúrnids (Sturnidae). El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Hàbitat i distribució

Habita boscos al voltant de l'hàbitat humà de les terres baixes fins les muntanyes de Samoa.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «estornell de Samoa». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 7 novembre 2022].
* ↑ «Nuthatches, Wallcreeper, treecreepers, mockingbirds, starlings, oxpeckers». IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022.
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 679. ISBN 978-84-16728-37-4.
* 1 2 BirdLife International. «Samoan Starling. Aplonis atrifusca» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 7 novembre 2022].
# Estornell ullblanc

L'estornell ullblanc (Aplonis brunneicapillus) és un ocell de la família dels estúrnids (Sturnidae). El seu estat de conservació es considera vulnerable.

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les terres baixes de Bougainville, Rendova i Guadalcanal a les illes Salomó.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «estornell ullblanc». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 7 novembre 2022].
* ↑ «Nuthatches, Wallcreeper, treecreepers, mockingbirds, starlings, oxpeckers». IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022. [Consulta: 17 octubre 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 678. ISBN 978-84-16728-37-4.
* 1 2 BirdLife International. «White-eyed Starling. Aplonis brunneicapillus» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2017. [Consulta: 7 novembre 2022].
# Estret Eureka

L'estret Eureka és un braç de l'oceà Àrtic que es troba a l'Arxipèlag Àrtic Canadenc, a Qikiqtaaluk, Nunavut. Separa les illes Axel Heiberg, a l'oest, de la d'Ellesmere, a l'est. Les illes Stor i Hat es troben al seu interior. L'estret té una llargada de 290 quilòmetres i entre 13 i 48 quilòmetres d'amplada.
La costa de l'estret Eureka està deshabitada, a excepció de l'estació de recerca àrtica base Eureka, al fiord Slidre, però nombroses troballes de la cultura Thule demostren l'existència d'assentaments anteriors.
L'estret Eureka Sound va rebre el seu nom durant la segona expedició del Fram, quan fou descobert durant la primavera de 1901 i va comprovar que l'illa Axel Heiberg no formava part de l'illa d'Elsmere, sinó que era una illa independent.

## Referències

* ↑ «Eureka Sound». The Columbia Gazetteer of North America, 2000. Arxivat de l'original el 2005-02-18. [Consulta: 10 abril 2008].
* ↑ Wayne Pollard. Encyclopedia of the Arctic. Axel Heiberg Island, 2003, p. 181–183. ISBN 1-57958-436-5.
* ↑ Otto Sverdrup: New Land. Four Years in the Arctic Regions, Band 2, Longmans, Green and Co., London 1904, 185 f. (anglès)
# Estret de Bransfield

L'estret de Bransfield, en anglès: Bransfield Strait (63° 0′ S, 59° 0′ O﻿ / ﻿63.000°S,59.000°O﻿ / -63.000; -59.000) és un estret marítim situat a l'Antàrtida d'unes 60 milles d'ample (100 km) que s'estén durant unes 200 milles (300 km) en una direcció general de nord-est a sud-oest entre les illes Shetland del Sud i la Península antàrtica. Li va ser donat aquest nom cap a l'any 1825 per James Weddell, Master, RN, en honor de Edward Bransfield, Master, RN, qui cartografià les illes Shetland del Sud el 1820. Argentina l'anomena Mar de la Flota.
Une depressió marina, coneguda com el Bransfield Trough, travessa l'estret entre les coordonedes 61° 30′ S 54° 0′ W / -61.5, -54.
El 23 de novembre del 2007, el vaixell MS Explorer xocà contra un iceberg en aquest estret i s'enfonsà. Tots els 154 passatgers van ser rescatats sense danys en les persones.

## Referències

* ↑ «estret de Bransfield | enciclopedia.cat». [Consulta: 7 febrer 2024].
* ↑ «Gazetteer of the British Antarctic Territory Id 107929». Arxivat de l'original el 9 de desembre de 2014. [Consulta: 6 desembre 2014].
* ↑ Armada Argentina
* ↑ Yi, S.; Batten, D. J.; Lee, S. J. «Provenance of recycled palynomorph assemblages recovered from surficial glaciomarine sediments in Bransfield Strait, offshore Antarctic Peninsula». Cretaceous Research, 26, 2005, pàg. 906–919. DOI: 10.1016/j.cretres.2005.06.004.
* ↑ PDF «Report of Investigation in the Matter of Sinking of Passenger Vessel Explorer». Bureau of Maritime Affairs, Liberia. [Consulta: 1er mai 2022].
# Estret de Castilló

L'Estret de Castilló és un paratge a cavall dels termes municipals de Conca de Dalt, del Pallars Jussà, a l'antic terme de Claverol, a l'enclavament dels Masos de Baiarri, i de Baix Pallars, al Pallars Sobirà, a l'antic terme de Baén, en territori de l'antic poble de Solduga.
Està situat a l'extrem nord d'aquest enclavament, just en el lloc on la Llau Fonda es transforma en el barranc de l'Infern.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer dos passos d'aproximació