OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alburnus mento

Alburnus mento és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 28,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba als llacs del curs superior del Danubi.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Freyhof, J. i M. Kottelat, 2007. Review of the Alburnus mento species group with description of two new species (Teleostei: Cyprinidae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 18(3):213-225.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Heckel, J. J. 1837. Über einige neue, oder nicht gehörig unterschiedene Cyprinen, nebst einer systematischen Darstellung der europäischen Gattungen dieser Gruppe. Annalen des Wierner Museums der Natrugeschichte v. 1 (núm. 10): 219-234, Pls. 19-21.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Teseu Valentí

Teseu Valentí i Dameto (Ciutat de Mallorca, 1449–1511), fou un jurista, donzell i polític mallorquí.
Fill de Ferran Valentí, de qui n'heretà la seva rica biblioteca humanística, i d'Elionor Unís, es doctorà en dret a Bolonya el 1483. Es relacionà amb personatges rellevants de les lletres catalanes de l'època, com l'arxiver, historiador i cal·lígraf Pere Miquel Carbonell i l'hel·lenista Jeroni Pau.
Ocupà diversos càrrecs públics, com els de conseller del Gran i General Consell per l'estament dels ciutadans (1485, 1492 i 1500); jurat en representació del mateix estament (1496); assessor del veguer de la ciutat (1486, 1496, 1502 i 1508); advocat de la Universitat (1485 i 1495); assessor del veguer de fora (1500 i 1511), i assessor del batle de la ciutat (1489, 1493 i 1506).
És l'autor del «Sumari e repertori de les franqueses e privilegis del Regne de Mallorques» (1495), conegut com la Valentina, escrit en català i amb un pròleg erudit sobre l'art de govern, amb referències a Ciceró.

## Referències

* ↑ Barceló / Ensenyat - 1996, pàg. 64.
* ↑ «Teseu Valentí i Dameto» (en castellà). Real Academia de la Historia. [Consulta: 20 gener 2025].
* ↑ Barceló / Ensenyat - 1996, pàg. 63.
* 1 2 Barceló / Ensenyat - 1996, pàg. 65.
* ↑ Barceló / Ensenyat - 1996, pàg. 67.

## Bibliografia

* Barceló Crespí, Maria; Ensenyat Pujol, Gabriel. «4. Teseu Valentí». A: Ferrando Valentí i la seva família. Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 1996. ISBN 9788478267507.
# Hospital Militar de l'Illa del Rei

L'Hospital Militar de l'Illa del Rei es troba al port de Maó (Menorca).
Fou construït en el Segle XVIII a causa de les dominacions francesa i anglesa. En 1711 els anglesos construïren en aquest indret el primer hospital naval d'una sola planta. Llavors els anglesos la batiaren com l'hospital de l'illa de sang (The Bloody Island). Més endavant es construiria una segona planta per poder cobrir 1.200 llits dedicats a acollir als malalts de la guerra.
En 1830, i després de tornar en mans dels espanyols, l'hospital fou la base logística dels francesos quan França conquerí Algèria, llavors tenia capacitat per 3.000 malalts. En 1833 els nord-americans ocupen l'illa i la fan base que servirà més com a magatzem de carbó francès i taller de vestuari que com a hospital.
L'edifici de l'hospital funcionà fins a 1964, quedant el lloc abandonat totalment. En 1974 l'ajuntament de Maó, propietari de l'illa del rei, el donà a l'Estat Espanyol, per construir-ne un Parador de Turisme. El contacte amb l'Estat acordava que passant un terme de temps marcat, si no es construïa el parador, aquest lloc tornaria al patrimoni de Menorca. Al llarg de tot aquest temps, l'illa ha sofert molts actes de vandalisme i espoli que el destruïren.
En 1979 el Govern Espanyol declarà l'Illa del Rei com un Monument Històric-Artístic i Arqueològic de caràcter Nacional, i en el que incloïa la basílica, l'hospital i altres construccions.
L'Associació Amics de l'Illa de l'Hospital vol recuperar l'indret i per això tenen un pressupost de recuperació de 2,5 milions d'Euros. Les obres de recuperació duraran fins a l'any 2011. El general Lluís Alexandre impulsà en setembre de 2004 la creació d'aquesta associació sense cap tipus d'ànim de lucre per recuperar l'esplendor i la seva dignitat.
En 2006 l'associació se transformà en una fundació amb la fi de canalitzar ajudes destinades a evitar la progressiva degradació de llocs històrics.
En setembre de 2008 el rei Joan Carles I visità l'Illa del Rei i parlà amb l'associació per la recuperació de l'illot.
A l'illa també es conserven les restes d'una basílica paleocristiana del segle vi dC.

## Bibliografia

Topografia del Hospital Militar de Mahón : 1806. Menorca: Reial Acadèmia de Medicina de les Illes Balears, 2010. 245 pàgines. ISBN 9788488263728.

## Referències

* Revista "Magazine" Diari El Mundo/El Día de Balears- 8/3/2009.
* Pàgina Oficial de l'Associació
* ↑ «foto SM».
# Hipopòtam de Sicília

L'hipopòtam de Sicília (Hippopotamus pentlandi) és una espècie extinta d'hipopotàmid que visqué a Sicília durant el Plistocè. Era el més petit dels hipopòtams nans de la regió mediterrània i pesava 320 kg.

## Referències

* ↑ · Von Meyer, H., 1832. Palaeologica zur Geschichte der Erde und ihrer Geschöpfe. Frankfurt. 11. 560pp.

## Enllaços externs

* Ferrara University Museum Photo of Hippopotamus pentlandi
# Espineta verdosa

L'espineta verdosa (Aethomyias arfakianus) és una espècie d'ocell de la família dels acantízids (Acanthizidae) que habita la selva humida de les muntanyes de Nova Guinea.

## Referències

* ↑ «Espineta verdosa». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2021(català)
# Alburnus mossulensis

Alburnus mossulensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 16,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba als rius Tigris i Eufrates, i als rius Kor, Mand i Kul de l'Iran.

## Referències

* ↑ Rafinesque C. S. 1820. Ichthyologia Ohiensis [Part 5]. Western Rev. Misc. Mag. v. 2 (núm. 4). 235-242.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Özulug, M. i J. Freyhof, 2007. Alburnus demiri, a new species of bleak from Western Anatolia, Turkey (Teleostei: Cyprinidae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 18(4):307-312.
* ↑ Coad, B.W., 1996. Zoogeography of the fishes of the Tigris-Euphrates basin. Zoology in the Middle East 13:51-70.
* ↑ Bogutskaya, N.G., 1997. Contribution to the knowledge of leuciscine fishes of Asia Minor. Part 2. An annotated check-list of leuciscine fishes (Leuciscinae, Cyprinidae) of Turkey with descriptions of a new species and two new subspecies. Mitt. Hamb. Zool. Mus. Inst. 94:161-186.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Heckel, J. J. 1843. Ichthyologie [von Syrien]. In: J. von Russegger. Reisen in Europa, Asien und Africa, mit besonderer Rücksicht auf die naturwissenschaftlichen Verhältnisse der betreffenden Länder unternommen in den Jahren 1835 bis 1841, etc. Stuttgart. Ichthyol. von Syrien v. 1 (pt 2): 990-1099.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Eleccions generals japoneses de 2014

Les eleccions generals japoneses de 2014 per a elegir els diputats de la Cambra de Representants del Japó (en japonès: 第47回衆議院議員総選挙 dai-yonjūnanakai Shūgiin giin sōsenkyo) es van celebrar el 14 de desembre de 2014. Per aquestes votacions es van escollir els 475 membres de la cambra baixa del Parlament japonès i ells van escollir una altra vegada a Shinzō Abe com a primer ministre del Japó al guanyar-les.

## Antecedents

El 2012, el govern del Partit Democràtic de Yoshihiko Noda va decidir augmentar l'impost al consum japonès. Aquest moviment impopular va permetre al Partit Liberal Democràtic (PLD) de Shinzo Abe recuperar el control del govern japonès a les eleccions generals japoneses de 2012. Abe va procedir a implementar una sèrie de programes econòmics coneguts com "Abenomics" en un intent per estimular l'economia. Malgrat aquests programes, el Japó va entrar en una recessió tècnica a mitjans del 2014, que Abe va culpar de l'augment de l'impost al consum, tot i que molts membres del LDP van donar suport a l'augment. Abe va convocar eleccions anticipades el 18 de novembre, en part amb el propòsit d'aconseguir el suport del LDP per posposar la pujada i implementar els Abenomics.
En virtut dels canvis de 2013 a la llei electoral dissenyats per reduir la mala distribució, es van tornar a traçar els límits dels districtes a 17 prefectures i es van eliminar cinc districtes. El nombre de diputats de primera volta es va reduir a 295, i el nombre total a 475.

## Conseqüències

El Partit Liberal Democràtic (PLD) va perdre un petit nombre d'escons però va ampliar lleugerament la seva coalició majoritària amb Kōmeitō, permetent la continuació del govern de Shinzo Abe. La participació va ser un rècord baix, i molts votants van veure les eleccions com una pèrdua de temps i diners. El president del Partit Democràtic, Banri Kaieda, va perdre el seu escó a Tòquio mentre el Partit Comunista Japonès va doblar la seva força. El Partit de la Innovació i el Partit per a les Futures Generacions d'inclinació dretana van perdre escons.

## Referències

* ↑ «政治意識月例調査｜NHK放送文化研究所». [Consulta: 18 gener 2023].
* ↑ «Japan election: Voters back Shinzo Abe as PM wins new term - BBC News» (en anglès). BBC News, 14-12-2014.
* ↑ Westlake, Adam. «Prime Minister Noda survives opponents' no-confidence vote» (en anglès). Japan Times, 10-08-2012. [Consulta: 12 gener 2025].
* ↑ «L'economia japonesa entra en recessió». El Punt Avui, 17-11-2014. [Consulta: 12 gener 2025].
* ↑ Masazumi Wakatabe. «Election With A Cause: Why Japan's Prime Minister Shinzo Abe Must Call General Election Now» (en anglès). Forbes, 20-11-2014. [Consulta: 12 gener 2025].
* ↑ «衆議院小選挙区の区割りの改定等について». 総務省. [Consulta: 12 gener 2025].
* ↑ «La coalició de govern guanya els comicis anticipats al Japó». El Punt Avui, 14-12-2014. [Consulta: 4 març 2025].
Eleccions al Japó :
# Argyripnus hulleyi

Argyripnus hulleyi és una espècie de peix pertanyent a la família dels esternoptíquids.

## Descripció

* Fa 7,3 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, d'aigües fondes i bentopelàgic.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índic occidental: l'illa de la Reunió.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gilbert C. H. & Cramer F., 1897. Report on the fishes dredged in deep water near the Hawaiian Islands, with descriptions and figures of twenty-three new species. Proceedings of the United States National Museum v. 19 (núm. 1114). 403-435. Pls. 36-48.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Quéro J.-C., Spitz, J. & Vayne, J.-J., 2009. Argyripnus hulleyi: une nouvelle espèce de Sternoptychidae (Stomiiformes) de l'île de la Réunion (France, océan Indien). Cybium, 33 (1): 39-43.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Hipèrbaton

L'hipèrbaton és una figura retòrica sintàctica que consisteix a alterar l'ordre dels mots habitual d'una llengua, canviant i fins forçant la posició dels elements d'una frase. És un recurs usat a la poesia per causar estranyesa i remarcar que es tracta d'un registre literari o per raons de rima i mètrica.

## Exemples
### Literatura

* «És l'amo un homenàs de bona planta» (Josep Maria de Sagarra, El comte Arnau), en comptes de dir «L'amo és un homenàs de bona planta».
* «Catalans! tots en peu, l'Escorial deixem-los per trofeu.» (Joan Salvat-Papasseit)

### Llenguatge publicitari

* «Menys de fer sentir el sol, ens ocupem de tot.» (Àrea Metropolitana de Barcelona)
* «Perquè existeix la teva pell existeix Diadermin.» (Propaganda de Diadermin)
# Espiral de canyella

L'espiral de canyella és un tipus de pa dolç que adopta la forma d'un rotlle o una espiral i que és originari del Nord d'Europa (sobretot d'Escandinàvia, però també d'Àustria i Alemanya) i àdhuc de l'Amèrica del Nord.
Consisteix en una pasta de full enrotllada amb llevat, sobre la que s'empolvora una barreja feta de canyella i sucre sobre una fina capa de mantega. Aleshores la massa s'enrotlla, es talla en porcions individuals i o bé s'enforna o bé es fregeix. Els seus ingredients principals són la farina, la canyella, el sucre i la mantega, que li confereixen un sabor dolç i una textura esponjosa i suau.

## Referències

* ↑ «Espiral de canyella». TERMCAT [Consulta: 28 abril 2023].
# Alcalde pedani

Alcalde pedani és el nom que rep el representant de l'òrgan unipersonal executiu que se situa al capdavant del govern local d'una pedania o sindicatura (Entitat Local d'Àmbit Territorial Inferior al Municipal), sent aquestes entitats submunicipals. L'alcalde pedani seria l'alcalde d'un nucli de població, generalment rural i de petita grandària (caserius, parròquies, llogarets, barris, concejos, pedanies, anteiglesia, llocs annexos i altres anàlegs), situat dins d'un terme municipal regit per una altra localitat major, el govern de la qual i administració estan regits sota un règim de Concejo abierto.
Pot ser candidat per a Alcalde Pedani qualsevol elector resident en el municipi amb dret de sufragi passiu. L'Alcalde Pedani és comunament escollit pels electors del municipi mitjançant sistema majoritari.

## Normativa

* Reial decret Legislatiu 781/1986, de 18 d'abril, pel qual s'aprova el text refós de les disposicions legals vigents en matèria de Règim Local.
* Entrada en vigor: 13/05/1986

## Articles

* Art. 39.
    L'Alcalde pedani, òrgan unipersonal executiu de l'Entitat local, presideix la Junta Veïnal i és escollit conforme a la Llei Electoral.
* Art. 40.
    L'Alcalde pedani tindrà les atribucions que la Llei assenyali a l'Alcalde, circumscrites a l'administració de la seva Entitat, i en particular les següents:
          a) Convocar i presidir les sessions de la Junta o Assemblea veïnal, dirigir les seves deliberacions i decidir els empats amb vot de qualitat.
          b) Executar i fer complir els acords de la Junta o Assemblea veïnal.
          c) Aplicar el Pressupost de l'Entitat, ordenant pagaments amb càrrec al mateix, i retre comptes de la seva gestió.
          d) Vigilar la conservació de camins rurals, fonts públiques i muntanyes, així com els serveis de policia urbana i de subsistències.
          i) Totes les altres facultats d'administració de l'Entitat no reservades expressament a la Junta o Assemblea veïnal.
* Art 41.
    1. La Junta o Assemblea veïnal tindrà les següents atribucions:
          a) L'aprovació de Pressupostos i Ordenances d'exaccions, la censura de comptes i el reconeixement de crèdits, sempre que no existeixi dotació pressupostària.
          b) L'administració i conservació de béns i drets propis de l'Entitat i la regulació de l'aprofitament de béns comunals.
          c) L'exercici d'accions judicials i administratives.
          d) En general, quantes atribucions s'assignen per la Llei a l'Ajuntament Ple pel que fa a l'administració del Municipi, en l'àmbit de l'Entitat.
    2. Els acords de la Junta o Assemblea veïnal sobre disposicions de béns i operacions de crèdit i expropiació forçosa hauran de ser ratificats per l'Ajuntament respectiu.

## Referències

* ↑ BOE núm. 96 de 22/04/1986

## Enllaços externs

* Anàlisi jurídic
# Josué Vergara Blanco

Josué Vergara Blanco (Pinedo, 15 de desembre de 1977) és un compositor valencià.
De xicotet es muda a Suïssa per motius de treball de son pare, i als 10 anys va començar a estudiar al conservatori de Ginebra, on viurà fins al 1997, quan torna a València. Començà fent música jazz, pop o funk, però desil·lusionat es va especialitzar en bandes sonores. El primer treball el feu a Superherois, d'Abdelatif Hwidar, pel qual va rebre el Hollywood Music in Media Award el 2014. Durant el confinament arran de la pandèmia per Covid del 2020, va traure el disc Naked. Aconseguí la Medalla de Plata a la millor banda sonora de televisió als Global Music Awards per la sèrie Parany d'À Punt.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Josué Vergara, compositor». À Punt directe. [Consulta: 6 gener 2021].
* ↑ «El músico Josué Vergara recrea la atmósfera del último film de Montaz-Rosset». La Vanguardia, 30-12-2020. [Consulta: 6 gener 2021].
* ↑ «Josué Vergara, música de cine amb accent valencià». El Matí d'À Punt. [Consulta: 6 gener 2021].
* ↑ «El músico valenciano Josué Vergara compone, graba y publica en tiempo real». La Vanguardia, 12-04-2020. [Consulta: 6 gener 2021].
* ↑ S.L, EDICIONES PLAZA. «La serie 'Parany', premiada en los Global Music Awards» (en castellà). [Consulta: 25 abril 2021].
# Hospital Municipal de Badalona

L'Hospital Municipal de Badalona és un centre sanitari de caràcter públic de la ciutat de Badalona, gestionat per l'empresa municipal Badalona Serveis Assistencials (BSA).
Va ser inaugurat el 17 de gener de 1932, instal·lat en un edifici que hi havia al costat de la caserna de la Guàrdia Civil. Anomenat durant molts anys Hospital de Santa María y San José, al llarg dels temps va anar transformant-se. Amb motiu dels Jocs Olímpics d'Estiu de 1992 de Barcelona, es va decidir fer una gran reforma i ampliació entre 1985 i 1992, passant a tenir 153 llits, a donar cobertura a les poblacions del voltant i es va integrar en la xarxa de centres hospitalaris d'assistència sanitària del Comitè Organitzador de les Olímpiades de Barcelona. A més, amb la clausura definitiva de la Clínica del Carme el 1987, aquesta va passar a dependre de l'Hospital Municipal, i es va transformar en un centre de malalts de llarga duració.

## Referències

* ↑ Tot Badalona, Montgat i Tiana. «Badalona. Història gràfica d'una transformació» p. 96. Subirats & Subirats Editors. Arxivat de l'original el 2015-07-13. [Consulta: 14 agost 2013].
* ↑ Villarroya i Font, Joan (dir.); AADD. Història de Badalona. Badalona: Museu de Badalona, 1999, p. 290-291. ISBN 84-88758-03-0.
# Île des Cygnes (Annecy)

L'île des Cygnes o l'île aux Cygnes (illa dels Cignes, en català) és una petita illa artificial situada sobre el llac d'Annecy (Alta Savoia), a alguns metres de la riba dels Jardins de l'Europe d'Annecy.
L'illa es crea cap a 1854 i és ampliada el 1859 amb el que s'extreu del del dragatge del Thiou. S'hi planten arbres des del començament. El 1883, és realçada amb un fons de roca, degut als deterioraments que pateix per les ones.
Les dues primeres parelles de cignes van ser ofertes per la ciutat de Ginebra el 1857 i per la Casa de Savoia de Torí el 1858. Aquests bonics ocells van prendre el costum de niar a l'illa a la que els Annecians no van trigar a donar el sobrenom d'Île aux Cygnes.
Aleshores accessible al vianants, era tanmateix prohibit d'anar-hi durant el període de posta i d'incubació, al començament de la primavera.
# Argyrops

Argyrops és un gènere de peixos pertanyent a la família dels espàrids.

## Taxonomia

* Argyrops bleekeri (Oshima, 1927)
* Argyrops filamentosus (Valenciennes, 1830)
* Argyrops megalommatus (Klunzinger, 1870)
* Argyrops spinifer (Forsskål, 1775)

## Referències

* ↑ Swainson W., 1839. The natural history and classification of fishes, amphibians, & reptiles, or monocardian animals. Londres. Nat. Hist. & Class. v. 2. i-vi + 1-448.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Oshima, M., 1927. A review of the sparoid fishes found in the waters of Formosa. Jpn. J. Zool. v. 1 (núm. 5): 127-155.
* ↑ Cuvier, G. & A. Valenciennes, 1830. Historie naturelle des poissons. Tome Sixième. Livre sixième. Partie I. Des Sparoïdes; Partie II. Des Ménides. Hist. Nat. Poiss. v. 6: i-xxiv + 6 pp. + 1-559, Pls. 141-169.
* ↑ Klunzinger, C. B., 1870. Synopsis der Fische des Rothen Meeres. I. Theil. Percoiden-Mugiloiden. Verh. K.-K. Zool.-Bot. Ges. Wien v. 20: 669-834.
* ↑ Forsskål, P., 1775. Descriptiones animalium avium, amphibiorum, piscium, insectorum, vermium; quae in itinere orientali observavit... Post mortem auctoris edidit Carsten Niebuhr. Copenhaguen. Descr. Animalium: 1-20 + i-xxxiv + 1-164, map.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
# La conversa (pel·lícula)

La conversa (títol original en anglès: The Conversation) és una pel·lícula americana dirigida per Francis Ford Coppola, estrenada el 1974 i doblada al català.

## Argument

Harry Caul és un especialista en vigilancies és contractat per seguir una parella i gravar les seves converses. Una vegada ha complert la seva missió, descobreix escoltant la seva gravació que la conversa és codificada.

## Repartiment

* Gene Hackman: Harry Caul
* John Cazale: Stan
* Allen Garfield: William P. 'Bernie' Moran
* Frederic Forrest: Mark
* Cindy Williams: Ann
* Michael Higgins: Paul
* Elizabeth MacRae: Meredith
* Teri Garr: Amy Fredericks
* Harrison Ford: Martin Stett
* Mark Wheeler: el recepcionista
* Robert Shields: el mim
* Phoebe Alexander: Lurleen
* Robert Duvall: M.C.

## Al voltant de la pel·lícula

* El rodatge va començar el 26 de novembre de 1972 i va tenir lloc a San Francisco.
* Destacar una petita aparició de Robert Duvall al paper del director que contracta Harry Caul.
* Gian-Carlo Coppola, el fill del cineasta que llavors tenia 12 anys, apareix a l'escena de l'església.
* El cap operador Haskell Wexler va ser reemplaçat per Bill Butler per causa de divergències artístiques.

## Banda original

* Sophisticated Lady, composta per Duke Ellington
* Bill Bailey Won't You Please Come Home, interpretada per Hughie Cannon
* When the Red Red Robin Comes Bob Bob Bobbin' Along, interpretada per Harry M. Woods
* When I Take My Sugar To Tea, composta per Sammy Fain
* To Each His Own, composta per Jay Livingston
* Out of Nowhere, composta per Johnny Green
* I Remember You, composta per Victor Schertzinger
* Take Five, interpretada per Paul Desmond

## Premis i nominacions
### Premis

* Palma d'Or i premi del jurat ecumenic al Festival Internacional de Cinema de Canes 1974.
* Millor pel·lícula de llengua anglesa, millor director i millor actor per Gene Hackman, per la National Board of Review el 1974.
* Millor muntatge i millor banda original, als BAFTA el 1975.

### Nominacions

* Oscar a la millor pel·lícula (Francis Ford Coppola)
* Oscar al millor guió original (Francis Ford Coppola)
* Oscar al millor so (Art Rochester)
* Millor director, millor guió i millor actor per Gene Hackman, als BAFTA.
* Globus d'Or a la millor pel·lícula dramàtica
* Globus d'Or al millor director
* Globus d'Or al millor guió
* Globus d'Or al millor actor dramàtic per Gene Hackman.

## Referències

* ↑ Títol en català a Ésadir.cat
* ↑ «La conversa». Goita què fan, ara!. [Consulta: 2 març 2025].
* ↑ «The conversation». The New York Times.
* 1 2 3 «The 47th Academy Awards» (en anglès). Acadèmia de les Arts i les Ciències Cinematogràfiques. [Consulta: 20 desembre 2023].