OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Associació de Futbol d'Eswatini

L'Associació de Futbol d'Eswatini (francès: Fédération d'Eswatini de football; anglès: Eswatini Football Association; EFA), antiga Associació Nacional de Futbol de Swazilàndia (National Football Association of Swaziland (NFAS)), és la institució que regeix el futbol a Swazilàndia. Agrupa tots els clubs de futbol del país i es fa càrrec de l'organització de la Lliga swazi de futbol i la Copa. També és titular de la Selecció de futbol de Swazilàndia absoluta i les de les altres categories.
Va ser fundada el 1968.
* Afiliació a la FIFA: 1978
* Afiliació a la CAF: 1976

## Referències

* ↑ «It's Now eSwatini Football Association». Swazi Observer, 02-07-2018 [Consulta: 20 setembre 2018].
* ↑ «Swaziland Name Change To eSwatini Affects National Football Body». Kahawa Tungu, 14-09-2018 [Consulta: 20 setembre 2018]. Arxivat 21 de setembre 2018 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2018-09-21. [Consulta: 2 febrer 2020].
* ↑ Eswatini Arxivat 2018-06-27 a Wayback Machine. at the FIFA website.
* ↑ Eswatini at CAF Online

## Enllaços externs

* Associació de Futbol d'Eswatini - Lloc web oficial
# Associació de Futbol del Iemen

L'Associació de Futbol del Iemen (en àrab الاتحاد اليمني لكرة القدم, al-Ittiḥād al-Yamanī li-Kurat al-Qadam) és la institució que regeix el futbol al Iemen. Agrupa tots els clubs de futbol del país i es fa càrrec de l'organització de la Lliga iemenita de futbol i la Copa. També és titular de la Selecció de futbol del Iemen absoluta i les de les altres categories. Té la seu a la capital, Sanà.
L'any 2005 va ser suspesa per la FIFA per interferències greus de les autoritats polítiques, violant l'article 17 dels estatuts de la FIFA.
* Afiliació a la FIFA: 1967 (Iemen del Sud), 1980 (Iemen del Nord)
* Afiliació a l'AFC: 1972 (Iemen del Sud), 1980 (Iemen del Nord)
* Afiliació a la UAFA: 1978
* Afiliació a la WAFF: 2009
* Afiliació a l'AGCFF: 2016

## Presidents

* Ali Al Ashwal 1987-2000
* Ahmed Saleh Al-Eissi 2000-

## Referències

* ↑ Yemen Football Association Arxivat 2017-11-16 a Wayback Machine. a FIFA
* ↑ Yemen Football Association a AFC
* ↑ «Estatuts». Arxivat de l'original el 2010-05-17. [Consulta: 25 maig 2018].
* ↑ «Arabia and Yemen are new members». The Straits Times, 28-07-1972.
* ↑ June 25, 1980: "Asian Football Confederation holds 9th congress in Hong Kong: Oman and Democratic Yemen were admitted into the Asian Football Confederation (AFC) by a resolution passed at its ninth congress here yesterday, thus bringing the AFC total membership to 35." Xinhua General News Service
* ↑ «Welcome to UAFA» (en anglès). UAFA. [Consulta: 8 gener 2020].
* ↑ «Yemen Football Association» (en anglès). WAFF. Arxivat de l'original el 31 de desembre 2019. [Consulta: 8 gener 2020].
* ↑ «الاتحاد اليمني» (en àrab). AGCFF. [Consulta: 8 gener 2020].
# Associació de Música Country

L'Associació de Música Country (o CMA per les seves sigles en anglès) es va fundar l'any 1958 a Nashville, Tennessee. Originalment tenia 233 membres, i els seus objectius principals són: guiar i promoure el desenvolupament de la música country arreu del món, fer veure que és un canal viable per a anunciants, consumidors i mitjans de comunicació, i aportar una unitat de finalitat a la indústria de la música country.
La CMA és també coneguda per ser l'encarregada de presentar els Premis de l'Associació de Música Country.

## Referències

* ↑ «About the CMA Foundation» (en anglès americà). [Consulta: 25 gener 2023].
# Associació de Pessebristes de Ciutat Vella

L'Associació de Pessebristes de Ciutat Vella fou fundada el 2008 amb el nom d'Amics del Pessebre de Santa Maria del Mar. Va néixer amb la finalitat de recuperar el pessebre tradicional de la basílica de Santa Maria del Mar, objectiu que va completar després de construir un pessebre de 32 m2, situat a la cripta de sota l'altar de l'església. Havent obtingut aquesta fita, els nous propòsits són: la difusió de l'art i la tècnica dels pessebres, la necessitat de la innovació i la investigació en aquest camp i el foment de la creació de pessebres públics.
A banda la construcció del pessebre de la basílica, n'instal·len també un a la seu del districte en què cada any incorporen un element sorpresa. Així mateix, en munten un a la seu de la Coordinadora de Geganters de Barcelona i un altre d'humorístic a la Casa dels Entremesos, fet amb figures de iakaré que representen els gegants i la imatgeria festiva de la Ciutat Vella. A més, organitzen exposicions de diorames de l'Escola-Taller de Pessebres de Barcelona, creada per l'associació, i xerrades relacionades amb la tradició pessebrista. Des del 2012, programen visites de l'Esperit de Nadal a diversos indrets de la ciutat. L'Esperit de Nadal és un capgròs que duu sobre la calba un petit pessebre renovat cada any.

## Vegeu també

* Associació de Pessebristes de Barcelona

## Referències

* 1 2 «Associació de Pessebristes de Ciutat Vella». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Evolució dirigida

L'evolució dirigida és un mètode utilitzat en l'enginyeria de proteïnes per aprofitar el poder de la selecció natural i obtenir proteïnes o ARN amb les propietats desitjades que no es troben a la natura.
Un experiment típic d'evolució dirigida implica tres passos:
* Diversificació: El gen que codifica la proteïna d'interès és mutat i/o recombinat a l'atzar per a crear una gran biblioteca de gens variants. Les tècniques usades generalment en aquest pas són les de multiplicació per la Reacció en cadena de la polimerasa (PCR en anglès) amb propensió a errors i barrejat d'ADN (DNA shuffling en anglès).
* Selecció: La biblioteca de mutants és analitzada per trobar la presència de gens que posseeixen la propietat desitjada usant mètodes de cribatge o selecció.
* Amplificació: Els gens variants identificats en la selecció o cribatge es repliquen multitud de vegades per a poder sequenciar el seu ADN. La sequencia resultant servirà per analitzar i entendre les mutacions que han tingut lloc.
Junts, aquests 3 passos són considerats una volta de l'evolució dirigida. La majoria d'experiments realitzaran més d'una volta. En aquests experiments, els "guanyadors" de la volta anterior són diversificats en la següent volta per a crear una nova biblioteca. Al final de l'experiment, totes les noves proteïnes o els ARN mutats seran caracteritzats mitjançant mètodes bioquímics.
La possibilitat d'èxit en un experiment d'evolució dirigida està directament relacionat amb la mida total de la biblioteca, ja que analitzant més mutants s'augmenta la probabilitat de trobar-ne un amb les propietats desitjades. Realitzar múltiples voltes d'evolució és útil no només perquè una nova biblioteca de mutants es crea en cada volta, sinó també perquè cada volta utilitza mutants millors com a plantilla de la següent volta.
L'evolució dirigida pot ser realitzada en cèl·lules vives (evolució "in vivo") o en tubs d'assaig (evolució "in vitro"). L'evolució amb cèl·lules vives té l'avantatge que se seleccionen propietats basades en un entorn cel·lular, que és útil quan la proteïna o ARN resultants ha de ser usada en organismes vius. L'evolució "in vitro", en canvi, és més versàtil en els tipus de seleccions que es poden realitzar. A més, els experiments realitzats "in vitro" poden generar biblioteques més àmplies, ja que l'ADN no ha de ser introduït dins de les cèl·lules, actualment un dels passos limitants de la tècnica "in vivo".
L'avantatge del plantejament de l'evolució dirigida és que el científic que fa la recerca no necessita entendre el mecanisme de l'activitat que es desitja per poder-la millorar. Un mètode alternatiu és la mutagènesi dirigida a la ubicació que es basa en dades de cristal·lografia de raigs-X.
La majoria dels projectes amb plantejament d'evolució dirigida busquen evolucionar les propietats que són útils als humans en termes d'agricultura, medicina o industrialització. És, doncs, possible, d'usar aquest mètode per a optimitzar les propietats que no van ser seleccionades per l'organisme original. Algunes d'aquestes propietats podrien ser especificitat, termoestabilitat i moltes d'altres.
# Hospital Universitari Ramón y Cajal

L'Hospital Universitari Ramón y Cajal és un hospital públic localitzat al madrileny barri de Valverde. És part de la xarxa d'hospitals del Servei Madrileny de Salut (SERMAS).
És un dels centres associats amb la Universitat de Alcalá (UAH) pel propòsit de pràctiques clíniques.

## Història

Anomenat en referència a Santiago Ramón y Cajal, va ser inaugurat el 18 d'octubre de 1977, i va rebre el sobrenom de (el) piramidón. Va ser criticat llavors a causa de la seva ubicació, cost i dimensions.
Va desenvolupar el primer servei a Espanya per a cardiologia pediàtrica (1977) i la primera unitat de rehabilitació cardiaca (1979). A més dels seus serveis assistencials i d'hospital universitari, és destacat per la seva capacitat recercadora (el primer hospital a la regió en producció de recerca científica), particularment en els àmbits de la microbiologia clínica i malalties contagioses. El 2017 tenia 901 llits.

## Referències

* ↑ «La Universidad de Alcalá y el Hospital de Alcalá forman parte de Biomad». La Luna de Alcalá, 25-02-2019.
* 1 2 Escandón, Pelayo. «40 años del ‘Piramidón'». El País, 23-10-2017.
* ↑ «El Ramón y Cajal es el primer hospital de la región de Madrid en producción científica». El Correo, 18-10-2017. Arxivat de l'original el 24 de març 2020. [Consulta: 24 març 2020].
* ↑ Tovar, Javier. «Hospital Ramón y Cajal: 40 años “Haciendo historia”». efesalud.com. Agencia EFE, 19-10-2017.
* ↑ González, Marco. «El Hospital Gregorio Marañón pierde en seis años un 20% de sus camas». El Boletín, 20-12-2018.
# Estació Manuel-l'Énova

L'estació Manuel-L'Enova és una antiga estació ferroviària situada al municipi espanyol de Manuel a prop de l'Énova a la comarca de la Ribera Alta, Comunitat Valenciana. Es troba entre el carrerr Joan Moreno i la carretera CV-575, al sud del nucli urbà.
Va ser tancada el 10 de juliol de 2009 després de l'obertura de la variant ferroviària de Manuel i L'Enova.

## Història

L'estació va ser inaugurada l'1 de juliol de 1854 amb l'obertura del tram Manuel-Carcaixent de la línia que pretenia unir València amb Xàtiva. Les obres van anar a càrrec de la Companyia del Ferrocarril de Xàtiva al Grau de València. Posteriorment aquesta companyia va passar a anomenar-se primer Companyia del Ferrocarril del Grau de València a Almansa i després Societat dels Ferrocarrils d'Almansa a Xàtiva i al Grau de València fins que finalment, en 1862 va adoptar el que ja seria el seu nom definitiu i, per tant, el més conegut: el de la Societat dels Ferrocarrils d'Almansa a València i Tarragona o AVT després d'aconseguir la concessió de la línia que anava de València a Tarragona. El 1941, després de la nacionalització del ferrocarril a Espanya, l'estació va passar a ser gestionada per la recent creada RENFE. Aquesta gestió va durar fins al 31 de desembre del 2004 quan RENFE va ser dividida en Renfe Operadora i Adif, sent aquesta última la nova propietària del recinte.
El 10 de juliol del 2009 va ser tancada després de l'obertura de la variant ferroviària de Manuel i L'Enova. Tots els seus serveis ferroviaris van ser derivats cap a la nova estació de L'Enova-Manuel situada al sud de l'Énova per on discorre el traçat ferroviari.

## Referències

* 1 2 Oficina de Información, MINISTERIO DE FOMENTO «[https://web.archive.org/web/20230511090304/https://www.azvi.es/data/pdf/1247487045_861838878.pdf El Ministerio de Fomento pone en servicio la variante ferroviaria de Manuel y L’Enova y la estación de ambas localidades]». Nota de premsa. Arxivat de l'original el 2023-05-11 [Consulta: 10 juny 2023].
* ↑ MANUEL, ELENA CÍVICO. «Estación y vías sin destino» (en castellà), 26-07-2015. [Consulta: 10 juny 2023].
* 1 2 3 fundador. «165 AÑOS DEL FERROCARRIL DE VALENCIA A XÁTIVA (I)» (en espanyol europeu), 04-01-2020. [Consulta: 10 juny 2023].
* ↑ «Spanish Railway » Blog Archive » Almansa á Valencia y Tarragona (AVT) Compañía del Ferrocarril de Almansa á Valencia y Tarragona» (en castellà). [Consulta: 10 juny 2023].
* ↑ Rodero, Miguel. «Renfe, la historia de los ferrocarriles en España» (en castellà), 02-08-2020. [Consulta: 10 juny 2023].
# Estació d'Aeroport (València)

L'estació d'Aeroport és una estació terminal de la xarxa d'ample mètric de Metrovalència, ubicada a l'Aeroport de València, al municipi de Manises.
Va entrar en servei a l'any 2007, donant servei a les línies (Rafelbunyol - Aeroport) i (Maritim - Aeroport).
Compta en dues vies i una única andana, encara que només es fa us de la via 1 on paren els trens d'ambues linies.

## Història

Des de 1941 l'aeroport va tenir el seu propi baixador amb el nom «Aeròdrom», corresponent a la línia C4 de Rodalies València de Renfe Operadora. El baixador mancava d'accessibilitat, ja que per arribar a la terminal calia creuar uns 200 metres de carreteres.
L'any 2004 va ser aprovat un acord entre el Ministeri de Foment i la Generalitat Valenciana, en el qual l'explotació del tram Aeroport-València passaria a assumir-se per la línia de MetroValencia en substitució de la línia , i al seu torn el metro també donaria servei fins a Riba-roja de Túria. Degut a aquest acord el baixador va deixar de prestar servei en 2005, data en què es va desmantellar gran part de la línia , deixant només el tram Xirivella - València, actualment ja sense servei.
Amb motiu de les obres de la nova terminal regional de l'aeroport de València, s'inclou en el projecte la construcció de l'estació subterrània "Aeroport", sota l'edifici terminal.
L'estació es va inaugurar a l'abril de 2007 baix de la terminal regional, amb la qual cosa es va fer accessible per metro des de la ciutat de València per primera vegada.
L'estació formava part de la zona tarifària B fins a 2012, quan FGV va decidir canviar-la a la zona D, augmentant considerablement el preu del bitllet. Actualment es pot anar des de l'estació de l'aeroport fins qualsevol altra estació de Metrovalencia amb el mateix bitllet.

## Serveis que presta l'estació

L'estació presta servei tots els dies de la setmana, festius inclosos. Els trens surten amb una freqüència d'una hora, aproximadament. Disposa de taulells amb personal d'ajuda i venda de bitllets, així com màquines expenedores amb ajuda i ajuda per a persones amb discapacitat visual o auditiva.
Així mateix, està adaptada per a minusvàlids. L'estació disposa d'escales mecàniques en dos sentits, ascensors adaptats, portes cancel·ladores adaptades i accés a les andanes adaptat. També disposa de taulell d'ajuda.

## Serveis ferroviaris

| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Aeroport | fi de trajecte | | Roses | Rafelbunyol |
| Aeroport | fi de trajecte | ... | Roses | Marítim |

## Referències

* ↑ «Aeroport». [Consulta: 18 desembre 2024].
* ↑ «Cinco años de metro hasta el aeropuerto de Manises» (en castellà). El Mundo, 18-04-2012.

## Vegeu també

* Metro de València
# Estació d'Alcoi

L'estació d'Alcoi és una estació de ferrocarril de caràcter terminal situada al municipi homònim a la comarca de l'Alcoià, País Valencià. Compta amb serveis de mitjana distància operats per Renfe.

## Situació ferroviària

L'estació es troba en el punt quilomètric 63,7 de la línia fèrria d'ample ibèric que uneix Xàtiva amb Alcoi a 566,13 metres d'altitud.
Va formar també part de la desapareguda línia d'ample mètric Alcoi-Gandia, pk 52,7.

## Història

L'estació va ser oberta al tràfic en 1904 amb l'obertura de l'últim tram de la línia que pretenia unir Xàtiva amb Alcoi que discorria entre Ontinyent i Alcoi. La difícil orografia va fer que aquest tram es retardara més de 10 anys en relació a la resta del traçat. Si bé les obres van ser realitzades per Nord, la concessió original la va obtindre el Marqués de Camp, qui va acordar l'explotació inicial a través de la Societat dels Ferrocarrils d'Almansa a València i Tarragona (AVT). La incapacitat d'aquesta última per complir els terminis de lliurament acordats van portar al fet que la línia fos cedida a Nord. En 1941, després de la nacionalització del ferrocarril, l'estació va passar a ser gestionada per l'acabada de crear RENFE.
Des del 31 de desembre de 2004, Adif és la titular de les instal·lacions ferroviàries.

## Serveis ferroviaris
### Mitjana Distància

Els trens de mitjana distància de Renfe cobreixen el trajecte València-Alcoi. La freqüència diària varia entre els 3 i 5 trens en cada sentit.
| Línia MD | Trens | Origen/Destinació | Destinació/Origen |
| 47 | Regional | València | Alcoi |

## Referències

* ↑ Red ferroviaria española Arxivat 2013-10-18 a Wayback Machine. Ministerio de Fomento
* ↑ Alcoy Euroferroviario
* ↑ Cronología básica del ferrocarril español de vía ancha Arxivat 2013-10-14 a Wayback Machine. Fundación de los Ferrocarriles Españoles
* ↑ Játiva a Alcoy Arxivat 2014-01-05 a Wayback Machine. Spanishrailway
# Estació d'Avinguda del Cid

L'Estació d'Avinguda del Cid és una estació subterrània localitzada al barri de Tres Forques de València i que forma part de les línies 3, 5 i 9 de l'operador Metrovalència. L'estació pertany a la zona tarifària A de Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana (FGV) i l'Autoritat de Transport Metropolità de València (ATMV). L'adreça oficial de l'estació és l'avinguda del Cid, número 78.

## Història

L'estació d'Avinguda del Cid es va fundar el 16 de setembre de 1998, juntament amb l'estrena de la marca comercial de Metrovalència per part de Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana (FGV). A la inauguració de la línia i l'estació assistiren els reis d'Espanya Joan Carles I i Sofia de Grècia, així com el President de la Generalitat Eduardo Zaplana, el President de les Corts Valencianes Héctor Villalba i l'Alcaldessa de València Rita Barberà. L'estació es creà com una perllongació de la línia 3, sent estació termini d'aquesta línia fins l'obertura del trma fins a l'estació de Mislata-Almassil el 20 de maig de 1999. Més tard, amb la creació de la línia 5 el 30 d'abril de 2003, aquesta també passà per l'estació per tal d'arribar l'any 2007 a l'estació d'Aeroport. Finalment, el 6 de març de 2015 s'inaugurà la línia 9, que també passa per l'estació cap al seu destí a l'estació de Riba-roja de Túria.
El nom de l'estació prové del de l'Avinguda del Cid de València, una de les vies de trànsit principal de la ciutat i que abans era coneguda com "avinguda de Castella", pel fet que hi conduïa.

## Distribució

L'estació es troba localitzada sota terra, dividint-se en dos semi-nivells: el superior on se troben els accessos i l'inferior on hi ha dues plataformes amb quatre andanes i tres vies. Les instal·lacions disposen d'ascensors i escales mecàniques. Les andanes no compten amb mampares de seguretat. L'estació es troba adaptada per a sords, inividents i discapacitats físics.
L'accés a l'estació es troba a l'avinguda del Cid i al carrer de Santa Creu de Tenerife; sent una estació pròxima a la caserna general de la Policia Local de València i al Parc de l'Oest.

### Línies

| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Aeroport | Àngel Guimerà | | Nou d'Octubre | Rafelbunyol |
| Aeroport | Àngel Guimerà | ... | Nou d'Octubre | Marítim |
| Riba-roja | Àngel Guimerà | ... | Nou d'Octubre | Alboraia Peris Aragó |

## Vegeu també

* Llista d'estacions de Metrovalència

## Referències

* ↑ https://www.trenscat.com/pval/metrovlc3_ct.html
* ↑ https://www.trenscat.com/pval/metrovlc5_ct.html
* ↑ https://www.trenscat.com/pval/metrovlc9_ct.html
* ↑ Plànols zonals de l'ATMV
* ↑ https://www.metrovalencia.es/ca/consulta-estaciones/
* ↑ Veinticinco años del primer servicio en tramo subterráneo de Metrovalencia (consultado el 23 de febrero de 2015)
* ↑ https://valenciablancoynegro.blogspot.com/2019/04/los-reyes-de-espana-inauguraron-un.html
* ↑ https://www.elperiodic.com/valencia/inicia-reparacion-escalera-automatica-estacion-avinguda-metrovalencia_448000
* ↑ https://www.metrovalencia.es/descargas/pdf/guia_accesibilidad.pdf
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2022-01-21. [Consulta: 1r abril 2021].
# Estació d'Elx-Parc

L'Estació d'Elx-Parc és l'estació de tren principal de la ciutat d'Elx.
Línia Talgo Mare Nostrum :
Línia Talgo Llorca i Talgo Múrcia :

## Serveis Ferroviaris
### Rodalies i Mitjana Distància de Renfe

L'estació es troba a mig camí entre Alacant i Oriola per la via de Rodalies Alacant - Múrcia C-1.
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Rodalies Alacant - Múrcia de Renfe |||||
| Alacant Terminal | Torrellano | C-1 | Elx-Carrús | Múrcia del Carmen |

### Llarga Distància de Renfe

| Tipus de tren | << | >> | Parades intermèdies | Observacions |
| Talgo Mare Nostrum | Cartagena | Montpeller Saint Roch | Torrepacheco · Balsicas-Mar Menor · Múrcia del Carmen · Oriola · Elx-Parc · Alacant Terminal · Elda-Petrer · Villena · Xàtiva · València-Nord · Castelló · Benicàssim · Benicarló-Peníscola · Vinaròs · L'Aldea-Amposta-Tortosa · Cambrils · Salou · Tarragona · Barcelona-Sants · Girona · Figueres · Portbou · Cervera de la Marenda · Perpinyà · Narbona · Besiers | Canvi d'ample a Portbou |
| Talgo | Barcelona-Sants | Llorca-Sutullena | Tarragona · Salou · L'Aldea-Amposta-Tortosa · Vinaròs · Benicarló-Peníscola · Benicàssim · Castelló · València-Nord · Xàtiva · Villena · Elda-Petrer · Alacant Terminal · Elx-Parc · Oriola · Múrcia del Carmen · Alhama de Múrcia · Totana | 1 tren al dia |
| Talgo | Barcelona-Sants | Múrcia del Carmen | Tarragona · Salou · Cambrils · L'Aldea-Amposta-Tortosa · Vinaròs · Benicarló-Peníscola · Orpesa · Benicàssim · Castelló · Sagunt · València-Nord · Xàtiva · Villena · Elda-Petrer · Alacant Terminal · Elx-Parc · Oriola | 1 tren al dia |
# Estació d'Inca

L'estació d'Inca és una estació de tren de Serveis Ferroviaris de Mallorca. Està situat al bell mig de la ciutat d'Inca, a prop de la plaça de toros i de la fàbrica de Quely.
Aquesta estació és una de les més importants de la xarxa, després de la Intermodal de Palma, atès que hi passen les tres línies de la xarxa i, a més, té una estació d'autobusos annexa que comunica l'estació amb altres pobles i amb la mateixa ciutat.
Consta de dues andanes laterals per on passen dues vies i dues vies d'apartador. Una de les dues vies desapareix en aquesta estació, però això ja no serà així quan es posi en servei la duplicació de via fins a Enllaç.
Línies que passen per aquesta estació :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Serveis Ferroviaris de Mallorca |||||
| Estació Intermodal-Plaça d'Espanya | Lloseta | Palma-Inca | terminal | terminal |
| Estació Intermodal-Plaça d'Espanya | Lloseta | Palma-sa Pobla | Enllaç | sa Pobla |
| Estació Intermodal-Plaça d'Espanya | Lloseta | Palma-Manacor | Enllaç | Manacor |
Mapa Línies SFM :