OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Estació de Bailén

L'Estació de Bailén és una estació subterrània localitzada al barri de la Roqueta de València i que forma part de la línia 7 de l'operador Metrovalència. L'estació pertany a la zona tarifària A de Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana (FGV) i l'Autoritat de Transport Metropolità de València (ATMV). L'adreça oficial de l'estació és el carrer de Bailén, número 56.

## Història

Originalment, l'estació de Bailén es plantejà com una estació intermodal que uniria el Metro de València amb la Rodalia de València, amb la visió de construcció d'una anomenada "estació central" a l'actual Parc Central de València. L'estació de Bailen s'inaugurà i entrà en servici el 3 d'octubre de 2005, únicament presentant servei a la línia 7. El nom de l'estació, Bailén, ve del nom del carrer on es troba i aquest del municipi de Bailén, a la província de Jaén.
Amb la inauguració de la línia 10 el 2022, es va connectar aquesta estació amb l'estació d'Alacant per mitjà d'un túnel per a vianants

## Distribució

L'estació, de tipologia subterrània, compta amb diversos nivells: el superior, on s'hi troben els diversos accessos, finestretes d'atenció i venda de bitllets, etc.; el mitjà, on hi ha una plataforma amb dues andanes i dues vies per on passen els convois de la línia 7 de Metrovalència en ambdós sentits i l'inferior, tancat a l'ús des dels orígens de l'estació. Les andanes no compten amb mampares de seguretat. L'estació disposa d'accessibilitat per a persones amb discapacitat física, visual i auditiva.
L'estació es troba molt a prop de l'Estació del Nord, des d'on ixen els trens de Rodalia de València i Mitjana Distància Renfe; així com de l'Estació de València - Joaquim Sorolla, terminal valenciana de l'Alta Velocitat Espanyola (AVE). Els accessos a l'estació s'hi troben al carrer de Bailén, número 56; al carrer de Vives Liern, número 10; al carrer del doctor Vila Barberà, número 19 i per un passadís subterràni a la Gran Via de les Germanies.

### Línies

| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Torrent Avinguda | Jesús | | Colón | Marítim |

## Vegeu també

* Llista d'estacions de Metrovalència

## Referències

* ↑ https://www.trenscat.com/pval/metrovlc7_ct.html
* ↑ Plànols zonals de l'ATMV
* ↑ https://www.metrovalencia.es/ca/consulta-estaciones/
* ↑ https://www.abc.es/espana/comunidad-valenciana/abci-estacion-bailen-metro-valencia-servira-personas-partir-2005-200309030300-205289_noticia.html
* ↑ Metrovalencia - Evolución histórica (consultado el 23 de febrero de 2015)
* ↑ https://www.vialibre-ffe.com/noticias.asp?not=30803
* ↑ https://www.lasprovincias.es/valencia-ciudad/tuneles-peatonales-uniran-20210122011643-ntvo.html
# Estació de Besiers

Línia Catalán Talgo :
Línia Talgo Mare Nostrum :
L'Estació de Besiers, oficialment i en francès Gare de Béziers, és una estació de la ciutat occitana de Besiers, al departament francès de l'Erau.

## Línies

* Línia Bordeus-Seta
* Línia Besiers-Neussargues

## L'estació

* TGV de París (Lilla, Dijon, Marsella) amb destinació Perpinyà o Tolosa i Bordeus,
* Corail Téoz Bordeus-Marsella o Niça,
* Corail Lunéa de Metz ou Estrasburg direcció Cervera de la Marenda i Portbou,
* Talgo de Montpeller a Barcelona,
* TER Llenguadoc Rosselló.
# Estació de Breda

L'Estació de Breda era una obra de Riells i Viabrea (Selva) actualment enderrocada.

## Descripció

L'estació de Breda forma part de la línia de ferrocarril Barcelona-Portbou, que dona servei a una bona part del pla de la Selva.
L'edifici enderrocat datava del 1910-14 i seguia un model habitual en moltes estacions d'aquesta línia. Era un edifici de tres cossos. El central, més gran, tenia tres plantes i els laterals, dues. A la planta baixa hi havia els diversos serveis de l'estació. La façana era de falsos maons, amb les obertures, de grans dimensions, d'arc rebaixat, emmarcades de blanc i amb guardapols. Va ser restaurada i es trobava en molt bon estat de conservació.
Al costat de la dreta hi havia una petita construcció on es trobaven els serveis. Enfront, a l'altre costat de la via de moment encara es conserva l'edifici de l'antic moll o magatzem, actualment en desús.

## Història

El 12 de juliol de 1860 passa la primera locomotora fent el trajecte Granollers - Hostalric. L'any 1914 es construeix l'estació del ferrocarril en l'emplaçament que ha tingut fins al 2005, en substitució de l'antiga que es trobava prop del pont. Va ser bastit per la M.Z.A. Compañia de Ferrocarriles Madrid-Zaragoza-Alicante. L'arribada del tren i l'establiment de l'estació va propiciar la creació del barri conegut com a veïnat de l'Estació.
L'edifici havia albergat una emissora de ràdio i un petit museu dedicat al ferrocarril situat en l'antiga sala d'espera, inaugurat el maig de 1990.
Inicialment es va anomenar estació de Breda. Després es va passar a dir Breda-Riells i Viabrea i el 1985 es va canviar el nom per Riells i Viabrea-Breda.
El 14 de desembre de 1996, l'estació va ser tancada al públic i, després d'haver estat funcionant durant nou mesos com a baixador, es va tornar a obrir el dia 8 de setembre de 1997.
L'edifici de 1914 va ser enderrocat el mes d'octubre de l'any 2005 a causa de les obres i el traçat del TAV.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8
# Estació de Carrilet (Menàrguens)

L'Estació de Carrilet és una obra noucentista de Menàrguens (Noguera) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'estació del carrilet de Menàrguens es troba als afores del nucli, a uns 40 m al nord de la carretera local que enllaça amb el nucli de Térmens i pròxima a l'edifici ara abandonat de l'antiga companyia sucrera.
Es tracta d'una senzilla edificació de planta rectangular, amb construcció de maons a les cantonades i eixos estructurals i panys de paret de pedra irregular recoberta d'un arrebossat de morter de calç. Les finestres i les portes són d'arcs rebaixats emmarcats en maó roig. En total hi ha 10 finestres, avui en dia tapiades, i tres portes, de les quals destaca per la seva grandària la que afronta amb l'andana.
Una cornisa que es configura per la disposició de maons en quatre nivells decreixents, separa el nivell de planta baixa d'un fris llis previ a la teulada, que era a doble vessant i amb el carener longitudinal. El capcer de les façanes laterals presenten un frontó triangular amb un ull de bou d'obra de maó vist. La teulada està actualment enrunada sobre l'interior abandonat de l'edifici.
Actualment l'interior és inaccessible a causa de l'espès bardissar i l'acumulació de restes constructives caigudes. L'antiga andana està coberta de sediment en el qual ha crescut l'herba però encara se n'intueix l'extensió. L'edifici es troba cobert per la vegetació.

## Història

La línia fèrria de via estreta coneguda popularment com 'el carrilet' que unia Mollerussa amb Balaguer es va inaugurar l'any 1905. Tenia un brancal (anomenat l'Empalme) a Menàrguens per al servei de la companyia sucrera d'aquesta població. La línia va ser clausurada el 1951 quan havia perdut ja una de les finalitats que n'havien impulsat la construcció, ja que la sucrera de Menàrguens s'havia traslladat a Montsó.

## Referències

* 1 2 3 4 5
# Estació de Carrilet (Térmens)

L'Estació de Carrilet és una obra noucentista de Térmens (Noguera) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'estació del carrilet de Térmens es troba a llevant del nucli, arran de la carretera C-13 de Lleida a Balaguer (al marge dret d'aquesta carretera en direcció a Balaguer). La banda nord-oest afronta amb la carretera mentre que la banda sud-est, que antigament afrontava amb la via, actualment afronta amb un jardí privat.
Consisteix en una petita construcció de planta rectangular constituïda per maons a les cantonades i eixos estructurals i panys de paret recoberts d'un arrebossat de morter de calç. Les façanes ofereixen una disposició simètrica de les obertures: dues finestres a les façanes curtes i tres obertures (la porta al centre i dues portes, avui tapiades) a les façanes llargues. Les portes i les finestres són d'arcs rebaixats de maó disposat a plec de llibre i emmarcades amb maó vist. Les cantonades es configuren amb una disposició alternada de maons en tres trams amples i tres trams prims respectivament. A la part baixa de les façanes, inclòs a les cantonades, hi ha un sòcol de la mateixa altura que l'ampit de les finestres i a la part alta hi ha una cornisa configurada en quatre nivells decreixents separa la part central de les façanes d'un fris previ a la teulada. La teulada és a doble vessant i amb el carener longitudinal. El capcer de les façanes laterals es configura amb un frontó a un ull de bou d'obra de maó vist.
En general, l'estat de conservació de l'edifici és bo i segurament ha estat sotmès a restauració en època recent. Així, totes les zones amb maó vist estan actualment pintades en vermell: els marcs de les obertures, les cantonades, la cornisa, el frontó i l'ull de bou. Les parets estan pintades en blanc (inclòs les finestres tapiades de les façanes llargues) i el sòcol en gris. D'aquesta manera, l'aspecte de l'edifici deu de ser semblant al que oferia quan estava en funcionament com a estació (fins als anys 50 del segle XX). L'interior, en canvi, va ser totalment reformat i adaptat a altres usos.

## Història

La línia fèrria de via estreta coneguda popularment com 'el carrilet' que unia Mollerussa amb Balaguer es va inaugurar l'any 1905. Tenia un brancal (anomenat l'Empalme) que des del sud de Térmens anava a Menàrguens per al servei de la companyia sucrera d'aquesta població. A Térmens però, l'estació per a viatgers estava situada a tocar de la carretera de Balaguer i més pròxima al poble. La línia va ser clausurada el 1951 i l'estació fou venuda i adaptada com a vivenda.

## Referències

* 1 2 3 4
# Estació de Carrilet (Vallfogona de Balaguer)

L'Estació de Carrilet és una obra noucentista de Vallfogona de Balaguer (Noguera) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'estació del carrilet de Vallfogona de Balaguer està situada als afores del nucli, al sector nord-oest i a prop de la línia fèrria Lleida-Balaguer-la Pobla de Segur, ja que en aquest tram, la línia del carrilet de Mollerussa a Balaguer discorria paral·lela a aquella. Concretament es troba a 120 metres a l'oest de la carretera C-13 de Lleida a Balaguer a l'alçada del punt quilomètric 26,650.
Es tracta d'un senzill edifici de planta rectangular, amb construcció de maons a les cantonades i eixos estructurals horitzontals (pintats de vermell), i panys de paret recoberts d'un arrebossat de morter de calç (pintats de blanc). Totes les obertures són d'arcs rebaixats de maó disposat a plec de llibre i emmarcades amb maó vist, pintat de vermell. Es disposen simètricament a cada costat, amb dues portes a la façana que afrontava amb l'andana (a ponent) i una a l'oposada, mentre que les sis finestres s'intercalen entre aquelles (excepte la finestra dreta de la façana nord, que es troba tapiada. Al centre de la façana de ponent, s'aixeca un petit frontó de perfil curvilini que originalment contenia el rètol que anunciava l'estació.
Les cantonades es configuren amb una disposició alternada de maons en tres trams amples i tres trams prims respectivament. A la part baixa de les façanes, inclòs a les cantonades, hi ha un sòcol de la mateixa altura que l'ampit de les finestres i a la part alta hi ha una cornisa configurada en quatre nivells decreixents separa la part central de les façanes d'un fris previ a la teulada. La teulada, actualment reformada i feta amb placa metàl·lica vermella, és a doble vessant i amb el carener longitudinal. El capcer de les façanes laterals es configura amb un frontó a un ull de bou d'obra de maó vist. La part superior de la cornisa de les façanes, inclòs el capcer, es troba recoberta amb placa metàl·lica vermella.
En conjunt, l'exterior de l'edifici manté un aspecte immillorable i harmoniós que ret homenatge, en un rètol en el frontó de la façana oest, a la seva pròpia història amb l'esment de tres dates (1900-1952-2003) que corresponen respectivament al seu origen, abandó i rehabilitació.
L'interior es troba totalment reformat i adaptat a l'ús com a habitatge particular, amb una xemeneia afegida a la banda sud de l'edifici.

## Història

La línia fèrria de via estreta coneguda popularment com 'el carrilet' que unia Mollerussa amb Balaguer es va inaugurar l'any 1905. Tenia un brancal (anomenat l'Empalme) a Menàrguens per al servei de la companyia sucrera d'aquesta població. La línia va ser clausurada el 1951 quan havia perdut ja una de les finalitats que n'havien impulsat la construcció, ja que la sucrera de Menàrguens s'havia traslladat a Montsó i l'estació de Vallfogona fou venuda i adaptada com a habitatge. L'any 2003 l'edifici va ser rehabilitat amb una substitució de la coberta de teulades per una de plaques metàl·liques.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6
# Estació de Castillejo-Añover

L'estació de Castillejo-Añover és una estació ferroviària situada al municipi espanyol d'Aranjuez, a la Comunitat de Madrid però molt a prop d'Añover de Tajo a la província de Tolèdol, comunitat autònoma de Castella-La Manxa. Té serveis de mitjana distància operats per Renfe. Té també funcions logístiques.

## Línia

* Línia 300 (es) (Madrid - Castillejo-Añover - València)
* Línia 312 (es) (Castillejo-Añover - Algodor)

## Història

L'estació fou inaugurada el 12 de setembre de 1853 amb l'obertura del tram Aranjuez-Tembleque de la línia fèrria entre Madrid i Almansa que prolongava el traçat original entre Madrit i Aranjuez i que tenia per objectiu final arribar fins a Alacant. Fou construïda per part de la Companyia del Camí de Ferro de Madrid a Aranjuez que tenia a José de Salamanca com el seu principal impulsor. L'1 de juliol de 1856 José de Salamanca, que s'havia unit amb la família Rothschild i amb la companyia du Chemin de Fer du Grand Central obtingueren la concessió de la línia Madrit-Saragossa que unida a la concessió entre Madrit i Alacant donaria lloc al néixement de la Companyia de los Ferrocarrils de Madrit a Saragossa i Alacant o MZA. El 12 de juny de 1858 esta última completà els seus enllaços ferroviaris a la zona amb un ramal de 26 quilòmetres a Tolèdol. El 1941 la nacionalització de ferrocarril a Espanya suposà la integració de MZA a la recent creada RENFE.
El tram Castillejo-Añover a Tolèdol fou electrificat el 13 de setembre de 1965. El 2 de juliol de 2003 circulà l'últim tren destí Tolèdol, cortant la via a l'altura de l'estació d'Algodor.
Des del 31 de desembre de 2004 Renfe Operadora explota la línia mentre que Adif és la titular de les instal·lacions ferroviàries.

## L'estació

L'edifici per a viatgers és una àmplia estructura de base rectangular i planta única a excepció de la seua part central que té dues altures. Posseeix quatre andanes, dos d'ells laterals i dos centrals (l'edifici de viatgers) i vuit vies. El canvi d'andanes es realitza a nivell. L'andana central del costat de trens cap Alcázar de San Juan està cobert per una marquesina realitzada en acer fundit, parcialment desmantelada a l'actualitat. A prop de l'estació es conserva encara l'antiga torres d'enclavaments.
Si bé el recinte mai es caracteritzà per un gran volumen de viatgers, feia les funcions d'intercambiador entre les línies Madrit-Alcázar i Aranjuez-Tolèdol, deixà de tindre sentit com a intercambiador, el que va suposar una pèrdua notable de viatgers.
La presència d'indústries properes com a les cementeres Asland i Iberia van fer que el lloc tingués un tràfic elevat de trens de mercaderies. No obstant això, el seu llunyament dels núcleus urbans, la dificultat per a accedre a ella (només hi ha accés per camins sense asfaltar) i l'escassa oferta de trens amb parada (només n'hi paren dos al dia) l'han dut pràcticament a una situació d'abandonament

## Serveis ferroviaris

SERVEIS FERROVIARIS :
| Línia MD | Trens | Origen/Destí | Destí/Origen |
| 57 | MD | Madrid-Chamartín | Alcázar de San Juan Albacete |
# Estació de Clacy-Mons

L'estació de Clacy-Mons és una estació ferroviària situada al municipi francès de Clacy-et-Thierret, a prop de Mons-en-Laonnois (al departament de l'Aisne). És servida pels trens del TER Picardie.
Establida a 68 m d'altitud es troba al punt quilomètric PK 134.590 de la línia fronterera de La Plaine a Hirson i Anor. Està equipat amb dues andanes. Va ser estrenada el 3 de gener de 1866.
| Provinença | Estació anterior | Línia | Estació següent | Destinació |
| Paris-Nord | Anizy-Pinon | TER Picardie | La Neuville-sous-Laon | Laon |

## Referències

* ↑ «Horaires et informations pratiques au départ de la gare de Clacy-Mons» (en francès). TER Hauts-de-France. SNCF. [Consulta: 18 desembre 2021].
* ↑ «Qu'est-ce Gare de Clacy - Mons.» (en francès). Encyclopédie. Arxivat de l'original el 2021-12-18. [Consulta: 18 desembre 2021].
* ↑ David. «Gare de Clacy - Mons (02)» (en francès). Le blog sur les gares SNCF, 02-08-2019. Arxivat de l'original el 2021-12-18. [Consulta: 18 desembre 2021].
* ↑ Baedeker, Karl. Le Nord de la France jusqu'à la Loire excepté Paris: manuel du voyageur (en francès). Baedeker, 1887, p. 41.
# Estació de Jacint Verdaguer

L'estació de Jacint Verdaguer és una estació del metro de Palma, com també de ferrocarril de Serveis Ferroviaris de Mallorca. Fou inaugurada el 18 de setembre de 2006, fet que la converteix en la primera línia soterrada de la història del ferrocarril a Mallorca
S'hi accedeix des de l'exterior a través d'un únic accés situat al carrer homònim de l'estació.
Té un primer nivell on se situen les màquines autovenda de bitllets, les barreres tarifàries i, un cop franquejades, un accés per al metro i un altre per al tren, que condueixen al segon nivell que són les dues andanes centrals, una per cada mitjà.
Mapa Metro de Palma :
Mapa Línies SFM :
Línies que passen per aquesta estació :
| Procedència/Destinació | < | > | Procedència/Destinació |
| Metro de Palma |||||
| Estació Intermodal - Plaça d'Espanya | Estació Intermodal - Plaça d'Espanya | Son Costa - Son Fortesa | Universitat |
| Estació Intermodal - Plaça d'Espanya | Estació Intermodal - Plaça d'Espanya | Son Costa - Son Fortesa | Marratxí |
| Serveis Ferroviaris de Mallorca (Només dissabtes, diumenges i festius) |||||
| Estació Intermodal - Plaça d'Espanya | Estació Intermodal - Plaça d'Espanya | Son Costa - Son Fortesa | Inca |
| Estació Intermodal - Plaça d'Espanya | Estació Intermodal - Plaça d'Espanya | Son Costa - Son Fortesa | sa Pobla |
| Estació Intermodal - Plaça d'Espanya | Estació Intermodal - Plaça d'Espanya | Son Costa - Son Fortesa | Manacor |
# Estació de Muro

L'estació de Muro és una estació de tren de Serveis Ferroviaris de Mallorca. Aquest baixador, malgrat tenir el nom de l'estació, es troba apartada del nucli de Muro, a causa de complicacions tècniques i econòmiques de la construcció original del ramal de la Pobla, l'any 1878. Tanmateix s'hi pot accedir per la carretera cap a Llubí.
Mapa Palma-sa Pobla :
Línies que passen per aquesta estació :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Serveis Ferroviaris de Mallorca |||||
| Estació Intermodal-Plaça d'Espanya | Llubí | Palma-sa Pobla | sa Pobla | sa Pobla |
# Estació de Málaga - María Zambrano

Mapa Rodalies Màlaga línia C-1 :
Mapa Rodalies Màlaga línia C-2 :
LAV Madrid-Còrdova-Sevilla-Màlaga :
L'Estació de María Zambrano és l'estació central de ferrocarril de Màlaga. Està situada sobre una estació de trens de la xarxa de Rodalies de Màlaga i tenen un intercanviador multimodal juntament amb els autobusos i en un futur pròxim amb el Metro de Màlaga.
# Estació de Naka-Meguro

L'estació de Naka-Meguro (中目黒駅, Naka-Meguro eki) és una estació de ferrocarril de les línies Hibiya i Tōyoko, operades pel Metro de Tòquio i el Ferrocarril Elèctric Exprés de Tòquio (Tōkyū) i localitzada al barri de Kami-Meguro, al districte especial de Meguro, a Tòquio, Japó.
L'estació de Naka-Meguro fou inaugurada el 28 d'agost de 1927. El 8 de març de 2000 va tindre lloc un accident ferroviari a l'estació que deixà cinc morts i 63 ferits de diversa gravetat.

## Metro de Tòquio

L'indicador de l'estació és l'H-01 i el color gris. Les plataformes i andanes de l'estació són compartides amb el Ferrocarril Elèctric Exprés de Tòquio (Tōkyū). Durant l'any fiscal 2019, una mitjana diària de 230.353 persones van utilitzar aquesta estació dins del servici del metro de Tòquio.
Línies que passen per aquesta estació :
| < | Línia | > |
| Metro de Tòquio |||
| Termini |
| Termini | Línia Hibiya | Ebisu (H-02) |

## Ferrocarril Elèctric Tōkyū

L'indicador de l'estació és el TY03 i el color vermelló. Les plataformes i andanes de l'estació són compartides amb el Metro de Tòquio. Durant l'any fiscal 2019, una mitjana diària de 196.777 persones van utilitzar aquesta estació dins del servici del Ferrocarril Elèctric Exprés de Tòquio (Tōkyū).
Línies que passen per aquesta estació :
| < | Línia | > |
| Ferrocarril Elèctric Exprés de Tòquio |||
| Yūtenji (TY04) |
| Yūtenji (TY04) | Línia Tōkyū Tōyoko | Daikan-yama (TY02) |

## Referències

* ↑ https://www.gotokyo.org/en/destinations/southern-tokyo/nakameguro/index.html
* ↑ https://tokyocheapo.com/place/nakameguro-station/
* ↑ http://www.shippai.org/fkd/en/cfen/CA1000608.html
* ↑ «ja: 各駅の乗降人員ランキング 2019年度» (en japanese). Japan: Tokyo Metro, 2020. Arxivat de l'original el 10 January 2021. [Consulta: 20 gener 2021].
* ↑ «ja: 2019年度乗降人員» (en japanese). Japan: TOKYU RAILWAYS Co., Ltd., 2020. Arxivat de l'original el 2021-01-01. [Consulta: 20 gener 2021].

## Enllaços externs

* Web oficial de l'estació al Metro de Tòquio
* Web oficial de l'estació Tōkyū
# Estació de Padrón-Barbanza

L'estació de Padrón-Barbanza és una estació de ferrocarril situada a la localitat gallega d'A Escravitude, al municipi de Padrón, a la província de la Corunya. Té serveis de mitjana distància operats per Renfe.
Es troba a l'eix atlàntic d'alta velocitat, en una variant del traçat original entre les estacions d'Osebe i Vilagarcía de Arousa.

## Trens
### Mitjana Distància

| Línia | Origen/destinació | Destinació/origen |
| 4 | A Coruña | Vigo-Urzáiz |

## Referències

* ↑ Adif. Eje Atlántico
# Estació de Patraix

L'estació de Patraix és una estació de les línies 1, 2 y 7 de Metrovalència. Inaugurada el 8 d'octubre de 1988, està situada a l'avinguda de Gaspar Aguilar, al barri valencià de Patraix. Compta des de 2009 amb accés adaptat per a persones de mobilitat reduïda amb habilitació d'ascensors entre carrer (a la cantonada del carrer Veneçuela amb Campos Crespo) i la zona central del vestíbul, i el vestíbul i les andanes, i en 2018 va tenir 1.339.456 usuaris.
Fins a la construcció del túnel que uneix les estacions d'Entroncament (Empalme) i Jesús i la inauguració de l'estació soterrada, hi havia en el mateix lloc una estació en superfície del Trenet de València de la línia de València-Jesús a Castelló.
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Bétera | Jesús | | Safranar | Castelló |
| Llíria | Jesús | ... | Safranar | Torrent Avinguda |
| Torrent Avinguda | Jesús | ... | Safranar | Marítim |

## Referències

* ↑ «Evolució històrica de Metrovalència». Metrovalència. Arxivat de l'original el 2020-12-02. [Consulta: 7 juliol 2016].
* ↑ «Infraestructuras pone en servicio los ascensores de la estación de Patraix de las Líneas 1 y 5 de Metrovalencia» (en castellà). El Periòdic, 08-10-2009. [Consulta: 17 agost 2023].
* ↑ «Vint-i-un estacions de Metrovalencia van superar el milió de viatgers en 2018». Metrovalencia, 23-01-2019. [Consulta: 17 agost 2023].
* ↑ «El metro de València cumple 30 años: una expansión continua marcada por la tragedia de 2006» (en castellà). 20 minutos, 08-10-2018. [Consulta: 21 juliol 2023].