OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Associació d'empresaris de Manlleu

L'Associació d'empresaris de Manlleu es va constituir formalment el febrer de l'any 1992, a iniciativa d'uns quants empresaris locals, motivats per la crisi industrial del moment. Actualment està integrada, a nivell català, en la gran patronal Foment del Treball Nacional. I a nivell comarcal és membre fundador del Consell Empresarial d'Osona (Ced'O).
Han estat presidents de l'Entitat: (1992-2001) Joan Rovira Vilaró, (2002-2008) Miquel Altimiras Bancells, (2008-) Francesc Altarriba Terricabras L'any 2010 l'associació manifestà la necessitat de modificar les restriccions de pas de camions a través del Túnel de Bracons perquè hi puguin circular els vehicles pesants amb destinació a les comarques d'Osona i la Garrotxa.

## Referències

* ↑ Girona, Diari de. «Els empresaris volen fer passar camions per Bracons - Diari de Girona». [Consulta: 23 desembre 2017].

## Enllaços externs

* ae-manlleu.org Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
# Escultura romana d'Orient

L'escultura romana d'Orient o escultura bizantina es desenvolupà en paral·lel amb l'arquitectura romana d'Orient i quedà definida a partir del segle vi. Anteriorment a aquest segle dominava l'estil romà decadent, àdhuc en la mateixa Constantinoble, com ho demostren les dues estàtues del Bon Pastor i els relleus del gran sòcol sobre el qual reposa l'obelisc egipci col·locat per Teodosi I el Gran en una plaça de la capital a finals del segle v (obelisc de Teodosi). Tanmateix, en altres monuments de l'època ja començava el gust romà d'Orient, com ho demostra el clipeus votiu d'argent o disc de Teodosi de Madrid que presenta en baix relleu les figures sedents de l'emperador i els seus fills amb altres cortesans dempeus i que data del 393.
L'art romà d'Orient cultivà molt poc l'estatuària, però abundà en mosaics i en relleus sobre ivori, argent i bronze, i no abandonà del tot l'ús de camafeus i entalladures de pedres fines. En els relleus, com en les pintures i mosaics, es presenten les figures mirant de cara.

## Bibliografia

* Naval, F. Arqueología y bellas artes (en castellà). Ruiz Hermanos, 1922.
# Escuraflascons de Wilson

L'escuraflascons de Wilson (Phalaropus tricolor) és una espècie d'ocell de la família dels escolopàcids (Scolopacidae) sovint considerat l'única espècie del gènere Steganopus. A l'estiu habita pantans i praderies humides del sud-oest del Canadà i el quadrant nord-oest dels Estats Units i zona dels Grans Llacs. A l'hivern habita llacs i aiguamolls de l'oest i sud de Sud-amèrica.

## Referències

* ↑ Escuraflascons de Wilson a CERCATERM Rev. 12/03/2012
# Escurçador d'adreces web

L'escurçador d'adreces web o d'URL és una eina d'Internet que permet reduir la longitud d'una adreça web. L'aplicació crea una adreça molt curta que redirigeix a la web original. S'utilitza principalment per compartir enllaços en canals de comunicació amb un espai limitat, és el cas de xarxes socials com Twitter, i també per facilitar el tecleig d'una adreça web en el navegador, per exemple quan l'adreça està escrita en suport paper.

## Serveis d'escurçament d'URL

| Web | Companyia | Ubicació del servidor | Tipus | Política de privadesa | Programari lliure | Disponible en català | Personalitzar l'URL | Analítiques i seguiment |
| bitly.com | Bitly | EUA | Qualsevol URL | Sí | No | No | Sí | Sí |
| Goo.by | Gooby | EUA | Qualsevol URL | Sí | No | No | Sí | Sí |
| ja.cat | Fundació Puntcat i Dinahosting | Espanya | Qualsevol URL | Sí | Sí, GNU GPL | Sí | Sí | Sí |
| Ow.ly | Hootsuite | EUA | Qualsevol URL | Sí | No | No | Sí | Sí |
| scur.cat | Oma Technologies | Països Baixos | Qualsevol URL | No | No | Sí | No | No |
| TinyURL | TinyURL | | Qualsevol URL | | | No | Sí | |
| tuit.cat | Particular | França | Qualsevol URL | Sí | No | Sí | No | Sí |
| url.bic.cat | Particular | Espanya | Qualsevol URL | No | No | Sí | No | No |
| w.wiki | Fundació Wikimedia | EUA | URL de Wikimedia | Sí | Sí, llicència Apache | No | No | No |

## Referències

* ↑ «| TERMCAT». [Consulta: 6 març 2020].
* 1 2 Peña-López, Ismael; Guillén Solà, Mercè. «Xarxes socials i professionals a l'empresa» p. 25. Universitat Oberta de Catalunya, 2018. [Consulta: 7 març 2020].
* ↑ «URL Shorteners: Which Shortening Service Should You Use?», 04-04-2009. [Consulta: 6 març 2020].
# Escurçana americana

L'escurçana americana és una espècie de peix de la família dels dasiàtids i de l'ordre dels raïformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 200 cm de longitud total i 135,6 kg de pes.

## Reproducció

És ovovivípar i té 3-4 cries en cada ventrada.

## Alimentació

Menja principalment bivalves i cucs, i, en segon terme, gambes, crancs i peixets.

## Depredadors

És depredat per Epinephelus itajara.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima subtropical (36°N-4°S, 100°W-37°W) i associat als esculls de corall que viu entre 0-53 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'oceà Atlàntic occidental: des de Nova Jersey i el nord del golf de Mèxic fins al sud del Brasil, incloent-hi les Antilles.

## Observacions

Pot causar ferides doloroses als humans.

## Referències

* ↑ The Paleobiology Database (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Stehmann, M., J.D. McEachran i R. Vergara R., 1978. Dasyatidae. A: W. Fischer (ed.) FAO species identification sheets for fishery purposes. Western Central Atlantic (Fishing Area 31). Vol. 1. (pag. var.). FAO, Roma. (anglès)
* ↑ IGFA, 2001. Base de dades de registres de pesca IGFA fins al 2001. IGFA, Fort Lauderdale, Florida, Estats Units. (anglès)
* ↑ Michael, S.W., 1993. Reef sharks and rays of the world. A guide to their identification, behavior, and ecology. Sea Challengers, Monterey, Califòrnia. 107 p. (anglès)
* ↑ Stehmann, M., J.D. McEachran i R. Vergara R., 1978. (anglès)
* ↑ Stokes, M.D. i N.D. Holland, 1992. Southern stingray (Dasyatis americana) feeding on lancelets (Branchiostoma floridae). J. Fish Biol. 41(6):1043-1044. (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Uyeno, T., K. Matsuura i E. Fujii (eds.), 1983. Fishes trawled off Suriname and French Guiana. Japan Marine Fishery Resource Research Center, Tòquio (Japó). 519 p. (anglès)
* ↑ Halstead, B.W., P.S. Auerbach i D.R. Campbell, 1990. A colour atlas of dangerous marine animals. Wolfe Medical Publications Ltd, W.S. Cowell Ltd, Ipswich, Anglaterra. 192 p. (anglès)

## Enllaços externs

* AQUATAB (txec)
# Escurçó bufador

L'escurçó bufador o monarub (Bitis arietans) és una espècie de serp de la família Viperidae. La seva àmplia distribució a Àfrica, la seva gran mida i potent verí la fan responsable de més morts que qualsevol altra serp.

## Subespècies

Actualment se li reconeixen dues subespècies:
* Bitis arietans arietans (Merrem 1820)
* Bitis arietans somalica Parker 1949

## Referències

* ↑ Termcat
* ↑ Reptile Database
# Victor D'Hondt

Victor Joseph Auguste D'Hondt (20 de novembre, 1841 - † 30 de maig, 1901) va ser un jurista belga i professor de dret civil i de dret fiscal en la Universitat de Gant. Va ser també matemàtic. Va idear un mètode, descrit el 1878 per a repartir els seients dels càrrecs electes en un sistema de partits en eleccions proporcionals, conegut com a Regla D'Hondt.
El seu mètode va ser adoptat en molts països, com per exemple Argentina, Àustria, Bèlgica, Brasil, Bulgària, Xile, Colòmbia, Croàcia, Eslovènia, Espanya, Finlàndia, Guatemala, Irlanda, Israel, Japó, Països Baixos, Paraguai, Polònia, Portugal, República Txeca, Suïssa, Turquia o Veneçuela.

## Publicacions

* La représentation proportionnelle des partis par un électeur, Gant,1878.
* Système pratique et raisonné de représentation proportionelle, Brussel·les, 1882.
* Exposé du système pratique de représentation proportionnelle, Gant, 1885.
* Tables de division des nombres 1 à 400 par 1 à 31 et 401 à 1000 par 1 à 13 pour la répartition proportionnelle des sièges en matière électorale avec exposé de la méthode, Gant, 1900.

## Referències

* ↑ «Victor d'Hondt - Oxford Reference» (en anglès). DOI: 10.1093/oi/authority.20110803095715357. [Consulta: 22 desembre 2017].
# International Technology Roadmap for Semiconductors

L'International Technology Roadmap for Semiconductors (amb acrònim ITRS) és un conjunt de documents produïts per un grup d'experts en la indústria dels semiconductors. Aquests experts són representants de les organitzacions patrocinadores que inclouen les associacions de la indústria de semiconductors de Taiwan, Corea del Sud, els Estats Units, Europa, el Japó i la Xina. A partir del 2017, l'ITRS ja no s'actualitza. El seu successor és el full de ruta internacional per a dispositius i sistemes.
Els documents contenien una exempció de responsabilitat: "L'ITRS està dissenyat i pensat només per a l'avaluació de tecnologia i sense tenir en compte cap consideració comercial relacionada amb productes o equips individuals".
Els documents representen la millor opinió sobre les direccions de la investigació i les línies de temps fins a uns 15 anys en el futur per a les següents àrees de tecnologia:
* Muntatge i embalatge.
* Medi ambient, seguretat i salut.
* Millora del rendiment.
* Metrologia.
* Modelatge i simulació.
* Dispositius de recerca emergents.
* Materials de recerca emergents.
* Integració a fàbrica.
* Controladors/disseny del sistema.
* Equips de prova.
* Processos front-end.
* Integració de processos, dispositius i estructures.
* Tecnologies de radiofreqüència i de senyal analògic/mixt.
* Sistemes microelectromecànics (MEMS).
* Fotolitografia Interconnexions IC.

## Referències

* ↑ Orji, Ndubuisi G.; Obeng, Yaw S.; Beitia, Carlos; Mashiro, Supika; Moyne, James «Virtual Metrology White Paper - INTERNATIONAL ROADMAP FOR DEVICES AND SYSTEMS(IRDS)» (en anglès). NIST, 09-04-2018.
* ↑ Hoefflinger, Bernd. IRDS—International Roadmap for Devices and Systems, Rebooting Computing, S3S (en anglès). Cham: Springer International Publishing, 2020, p. 9–17. DOI 10.1007/978-3-030-18338-7_2. ISBN 978-3-030-18338-7.
* ↑ «International Roadmap for Devices and Systems» (en anglès). https://standards.ieee.org.+[Consulta: 18 desembre 2022].
# Hostal de Can Sivila

L'Hostal de Can Sivila és una obra de Súria (Bages) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici situat a la vorera de la carretera C-1410 (de Súria a Cardona) de planta rectangular, coberta a doble vessant i quatre altures. La construcció ha sofert remodelacions. Destaca la simetria de la composició de la façana, aconseguida per la distribució dels vans allindats. A la façana sud destaquen dos arcs dobles.

## Història

L'edifici va ser construït per a hostal de traginers, però va anar evolucionant, amb funció similar fins a la dècada del 1960.

## Referències

* 1 2
# ISO 3166

L'ISO 3166 és un estàndard publicat per l'Organització Internacional per a l'Estandardització (ISO per les seves sigles en anglès) que codifica els noms de països i colònies administratives i les seves principals divisions (p. ex. províncies o estats). El nom oficial de l'estàndard, en anglès, és Codes for the representation of names of countries and their subdivisions.

## Parts

Consisteix en 3 parts:
* ISO 3166-1, codis per a països i àrees dependents, publicat per primer cop el 1974.
** ISO 3166-1 alfa-2, codis de països de dues lletres.
** ISO 3166-1 alfa-3, codis de països de tres lletres.
** ISO 3166-1 numèric, codis de països de tres números.
* ISO 3166-2, codis de les principals subdivisions de països o àrees dependents.
* ISO 3166-3, codis substituts dels ISO 3166-1 alfa-2 que han quedat obsolets.

## Vegeu també

* Codi de país
* ISO639 Codis per a la representació de noms de llengües
* ISO 4217 Codis de divises
* ISO 15924 Codis per a la representació de noms de noms d'escriptures

## Enllaços externs

* Llista de codis ISO 3166 (anglès)
# Oli de llavors de raïm

L'oli de llavors de raïm és un oli vegetal que s'extreu de les llavors del raïm que és un abundant subproducte de la vinificació. Els seus àcids grassos principals són: linoleic, oleic, palmític, esteàric, linolènic i palmitoleic. L'energia que proporciona és similar a la dels altres olis: uns 3.700 kilojoules per 100 grams.

## Ús

És adequat per fregir, ja que la temperatura on comença a fumejar és alta 216 °C. Es conserva bé després d'haver-se refinat convenientment. Com que té un gust net i suau es fa servir també en amanides i en la preparació de certes margarines. En cosmètica aquest tipus d'oli és un ingredient preferit pel control de la humitat de la pell i també es fa servir en aromateràpia.

### Beneficis mèdics potencials

Contenen diversos antioxidants. Però amb el procés d'extracció en fred no n'hi ha gaire quantitat i n'hi ha més en el vi negre. Un estudi de l'any 1993 informa que l'oli de llavors de raïm incrementa el colesterol “bo” ((HDL-C) i redueix el “dolent” (LDL).

## Notes i referències

* ↑ Joshi, SS; Kuszynski C. A., Bagchi D. «The cellular and molecular basis of health benefits of grape seed proanthocyanidin extract». Curr Pharm Biotechnol., vol. 2, 2, 2001, pàg. 187–200. DOI: 10.2174/1389201013378725. PMID: 11480422 [Consulta: 13 gener 2008].
* ↑ Nakamura, Y; Tsuji S; Tonogai Y «Analysis of proanthocyanidins in grape seed extracts, health foods and grape seed oils». Journal of Health Science, vol. 49, 1, 2003, pàg. 45–54. DOI: 10.1248/jhs.49.45 [Consulta: 13 gener 2008].
* ↑ «Grape Seed». University of Maryland Medical Center. [Consulta: 27 juny 2010].
* ↑ Nash, DT «Cardiovascular risk beyond LDL-C levels: Other lipids are performers in cholesterol story». Postgraduate Medicine, vol. 116, 3, 2004, pàg. 11–5. PMID: 15460086 [Consulta: 13 gener 2008].
# Associació de Corredors Motociclistes de Catalunya

L'Associació de Corredors Motociclistes de Catalunya (ACMC) fou una associació motociclista catalana que tingué activitat durant la segona República espanyola. Fundada el 1932 per un grup de pilots (entre els quals Joaquim Vidal, Fernando Aranda, Joan Gili, Ignasi Faura i Emili Tintoré), l'associació fou creada quan els seus promotors veieren que Catalunya s'havia quedat sense Campionat de motociclisme justament l'any en que s'havia aprovat l'Estatut d'Autonomia.
El 25 de desembre d'aquell mateix 1932, l'ACMC organitzà els primers Campionats Motociclistes de Catalunya en Carretera al circuit de Montjuïc, en les categories de 250 cc, 350 cc, 500 cc i sidecar. Era la primera cursa de vehicles de motor mai celebrada al traçat de Montjuïc i el guanyador en fou Fernando Aranda (500 cc), qui pilotà la seva Rudge a una mitjana de 90,320 km/h i marcà el primer rècord del circuit amb un temps de 2'27" a 92,382 km/h. L'associació organitzà els mateixos campionats fins al 1934.

## Referències

* 1 2 Del Arco, Javier; Arderiu, Miquel; Montero, Xavier; Camp, Jordi. «S'inventa Montjuïc amb l'apadrinament de Nuvolari». A: Història de l'automobilisme a Catalunya. Barcelona: Planeta, 1990, p. 62-63. ISBN 84-320-6249-9.
* ↑ «Associació de Corredors Motociclistes de Catalunya». enciclopedia.cat. GEC - Enciclopèdia de l'esport català. [Consulta: 9 febrer 2016].
# Associació de Futbol de Kuwait

L'Associació de Futbol de Kuwait (en àrab الإتحاد الكويتي لكرة القدم, al-Ittiḥād al-Kuwaytī li-Kurat al-Qadam, «Unió Kuwaitiana de Futbol») és la institució que regeix el futbol a Kuwait. Agrupa tots els clubs de futbol del país i es fa càrrec de l'organització de la Lliga kuwaitiana de futbol i la Copa. També és titular de la Selecció de futbol de Kuwait absoluta i les de les altres categories.
* Afiliació a la FIFA: 1964
* Afiliació a l'AFC: 1964
* Afiliació a la UAFA: 1976
* Afiliació a la WAFF: 2010
* Afiliació a l'AGCFF: 2016
Fou suspesa per interferències polítiques entre 2007 i 2011.

## Referències

* ↑ Kuwait Arxivat 2018-09-15 a Wayback Machine. at the FIFA website.
* ↑ Kuwait at AFC site
* ↑ «AFC Tells Indonesia: Pay or Be Sacked». The Straits Times, 28-08-1964.
* ↑ Kuwait hopeful of peace talks with FIFA. Sydney Morning Herald 27 February 2009
* ↑ «Priority given to protection of FIFA principles and members 29 October 2007 FIFA.com». Arxivat de l'original el 6 de març 2011. [Consulta: 27 maig 2018].
* ↑ «Kuwait federation board quit over FIFA ban www.soccernet.com 1 November 2007». Arxivat de l'original el 4 de juny 2011. [Consulta: 27 maig 2018].
* ↑ FIFA lifts ban on Kuwait after it pledges to prevent government interference USA Today 11 September 2007
# Associació de la Premsa de Madrid

L'Associació de la Premsa de Madrid (APM) és una associació professional de periodistes de la Comunitat de Madrid (Espanya). Creada el 31 de maig de 1895, els seus objectius bàsics són la defensa de les llibertats d'informació i expressió, la promoció del bon exercici professional del periodisme i la preocupació pel benestar dels seus socis, segons resen els seus Estatuts.
Actualment, la APM és la major associació de periodistes de l'Estat. l seu actual president (2019) és el periodista Juan Caño. L'Associació de la Premsa de Madrid és membre fundador de la Federació d'Associacions de Periodistes d'Espanya (FAPE).

## Referències

* ↑ Olmos, Víctor. Asociación de la Prensa de Madrid. La Casa de los Periodistas. Asociación de la Prensa de Madrid 1895-1950, 2006. ISBN 84-87641-25-3.
# Associació estel·lar d'Escorpió-Centaure

L'associació estel·lar d'Escorpió-Centaure (anomenada també Sco-Cen) és l'associació estel·lar OB més propera al Sol. Es compon de tres subgrups (Scorpius Superior, Centaurus Superior-Lupus, i Centaurus Inferior-Crux), les distàncies mitjanes del qual varien entre 380 i 470 anys llum. Els subgrups d'Sco-Cen tenen una edat compresa entre els 5 milions d'anys d'Scorpius Superior i els aproximadament 15 milions d'anys de Centaurus Superior-Lupus i Centaurus Inferior-Crux. Molts dels brillants estels blaus de les constel·lacions d'Scorpius, Lupus, Centaurus i Crux formen part de l'Associació d'Sco-Cen, incloent-hi Antares (el membre més massiu d'Scorpius Superior), i la majoria dels estels de la Creu del Sud. Centenars d'estels han estat identificats com a membres d'Sco-Cen, amb masses que van des d'unes 15 masses solars (Antares) fins per sota del límit de la fusió d'hidrogen (nans marrons), i és la població estel·lar total de cadascun dels tres subgrups de l'ordre de 1.000-2.000 membres.
Els estels que formen part de l'associació d'Sco-Cen tenen moviments propis convergents d'aproximadament 0,02-0,04 segons d'arc per any, indicant que els estels tenen vectors de velocitat gairebé paral·lels, movent-se a uns 20 km/s pel que fa al Sol. La dispersió de les velocitats dins dels subgrups és amb prou feines de 1-2 km/s i les components del grup probablement no estan gravitacionalment lligades entre si. Diverses supernoves han esclatat en Sco-Cen en els últims 15 milions d'anys, deixant una xarxa de superbombolles de gas en expansió al voltant del grup, entre les quals s'inclou la Bombolla Loop I. Per a explicar la presència de $^{60}$Fe radioactiu en escorces profundes de ferromanganès en l'oceà de la Terra, s'ha proposat que una supernova propera, possiblement membre d'Sco-Cen, va esclatar en el veïnatge del sistema solar fa uns 3 milions d'anys.

## Referències

* 1 2 3 4 «Kinematics of OB-associations and the new reduction of theHipparcosdata» (en anglès). Monthly Notices of the Royal Astronomical Society, 1, 21-11-2009, pàg. 518–523. DOI: 10.1111/J.1365-2966.2009.15484.X.
* ↑ de Zeeuw, P.T., Hoogerwerf, R., de Bruijne, J.H.J., Brown, A.G.A., & Blaauw, A. «A Hipparcos Census of Nearby OB Associations». The Astronomical Journal.
* ↑ Preibisch, T., et al. «Exploring the Full Stellar Population of the Upper Scorpius OB Association». The Astronomical Journal.
* ↑ Mamajek, E.E., Meyer, M.R., & Liebert, J. «Post-T Tauri Stars in the Nearest OB Association». The Astronomical Journal.
* ↑ Madsen, S., et al. «Astrometric radial velocities. III. Hipparcos measurements of nearby star clusters and associations». Astronomy and Astrophysics.
* ↑ de Geus, E.J. «Interaction of Stars and Interstellar Matter in Scorpio Centaurus». Astronomy and Astrophysics.
* ↑ Fields, B.D., Hochmuth, K.A., & Ellis, J. «Deep-Ocean Crusts as Telescopes: Using Live Radioisotopes to Probe Supernova Nucleosynthesis». The Astrophysical Journal.
# Associació per a la Reconstrucció de Material Ferroviari

L'Associació per a la Reconstrucció i Posada en Servei de Material Ferroviari Històric (ARMF) és una associació sense ànim de lucre creada l'any 1996 amb la finalitat de recuperar per a la circulació aquells vehicles ferroviaris que per llurs característiques o construcció han esdevingut peces històriques. La seva seu social és a Lleida. Els treballs de restauració i reconstrucció es realitzen als tallers situats l'Estació del Pla de Vilanoveta. El 23 de febrer de 2011, el taller d'ARMF va estar totalment habilitat per Adif per realitzar tot tipus d'intervencions al material ferroviari històric, amb especialització en locomotores de vapor.

## Tren turístic Lleida - la Pobla de Segur

L'any 1989, es posà en servei el primer tren turístic regular a la línia Lleida - la Pobla de Segur, sota el patrocini de la marca turística "Ara Lleida", amb material històric. Des de l'any 2009, aquest servei opera sota la denominació comercialTren dels Llacs. El manteniment del tren turístic està a càrrec d'ARMF, mitjançant un conveni amb la Fundació dels Ferrocarrils Espanyols. El servei es presta mitjançant un conveni establert entre ARMF, Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya (FGC), el Patronat de Turisme de la Diputació de Lleida i diversos Ajuntaments de les poblacions servides per la línia ferroviària.

## Referències

* 1 2 «Notícies de la Diputació de Lleida.». Arxivat de l'original el 2012-07-06. [Consulta: 19 setembre 2011].
* ↑ Notícies de la Paeria de Lleida.
* ↑ Prieto i Tur; Enguix i Peiró 2008, p. 175.
* ↑ «Notícies de la Paeria de Lleida.». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 19 setembre 2011].
* ↑ Informació del Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya.
* ↑ «Notícies de la Diputació de Lleida.». Arxivat de l'original el 2010-06-23. [Consulta: 19 setembre 2011].

## Bibliografia

* Prieto i Tur, Lluís; Enguix i Peiró, Joan Carles. Línia Lleida-La Pobla: El Ferrocarril Transpirinenc del Noguera Pallaresa. Barcelona: Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya, 2008. ISBN 9788493517243.
* Casas, Juan Carlos «Un taller especializado en la reparación de viejas locomotoras» (en castellà). Vía Libre. Fundación de los Ferrocarriles Españoles, num. 479, 10-2004, p. 89-93. ISSN: 1134-1416 [Consulta: 1r setembre 2011].

## Enllaços externs

* Associació per a la Reconstrucció de Material Ferroviari - Lloc web oficial
# Associació Àkan

L'Associació Àkan es va constituir el 2004 anys a Girona per ajudar immigrants i conscienciar la societat dels reptes que implica la immigració. Àkan és el nom comú d'una ètnia i una llengua de Ghana que abasta sis milions de persones. A l'entitat se li ha reconegut la tasca diària d'atenció a les persones en situació de vulnerabilitat i l'esforç per la conscienciació social. El 2014 va ser guardonada al III Memorial Àlex Seglers.

## Referències

* ↑ «Miguel Ángel Aguilar i l'Associació Àkan, guardonats amb el III Memorial Àlex Seglers». Gencat, 29-09-2014 [Consulta: 17 febrer 2017]. Arxivat 18 de febrer 2017 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2017-02-18. [Consulta: 17 febrer 2017].
# Association Sportive Maniema Union

L'Association Sportive Maniema Union és un club de futbol congolès de la ciutat de Kindu.

## Palmarès

* Copa de la República Democràtica del Congo de futbol
** 2007, 2017, 2019
* Lliga provincial de Maniema
** 2006

## Referències

* ↑ Zaire 2008
* ↑ Club profile - Soccerway.com
* ↑ «Congo (Kinshasa) - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Association Sportive Sigui Kayes

L'Association Sportive Sigui Kayes és un club malià de futbol de la ciutat de Kayes.
La seva millor actuació a la lliga fou una tercera plaça la temporada 1991-92. Al final de la temporada 2006-07 descendí de primera divisió a segona divisió.
Els seus colors són el groc i el verd.

## Palmarès

* Copa maliana de futbol:
** 1987

## Referències

* ↑ «[hhttp://www.rsssf.com/tablesm/mali92.html Mali 1991/92]». rsssf. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Mali 2007». rsssf. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Sigui de Kayes en agonie et presque relégué en D2». iweb.ne. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Mali - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 agost 2019].