OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hostal de l'Arç

L'Hostal de l'Arç és una obra del poble de Lliurona, actualment del municipi d'Albanyà (Alt Empordà), inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

A l'antic poble de Llorona o Lliurona hi havia hagut dos hostals molt anomenats a l'Alta Garrotxa; el de Ca la Petronilla era molt senzill i estava situat en el carrer del costat de l'església de Sant Andreu. L'altre hostal, de més categoria, estava situat a una certa distància del nucli central del poble; era l'Hostal de l'Arç, avui convertit pels seus propietaris en una petita residència de cacera. L'edifici és de planta en forma de L, amb teulat a una sola vessant i alguns edificis annexionats a aquest nucli primitiu. Disposa de baixos amb dues portes d'ingrés i pis amb menudes obertures per les cambres. Els murs exteriors estan emblanquinats, deixant vistos els carreus cantoners i aquells que formen les obertures. És dels pocs edificis de l'antic poble de Llorona que el seu estat de conservació sigui favorable.
# Amazona capgroga

L'amazona capgroga (Amazona oratrix) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita boscos dels dos vessants de Mèxic, fins a Belize, nord-oest de Costa Rica, Hondures i nord-est de Nicaragua.

## Subespècies

S'han descrit quatre subespècies:
* A. o. oratrix Ridgway, 1887. De Mèxic meridional.
* A. o. belizensis Monroe et Howell, TR, 1966. De Belize.
* A. o. hondurensis Lousada et Howell, SNG, 1997. D'Hondures septentrional.
* A. o. tresmariae Nelson, 1900. De les illes Marias, Mèxic. Aquesta sovint considerada una espècie diferent, Amazona tresmariae.
# IBA Ilhéu de Curral Velho i costa adjacent

L'IBA Ilhéu de Curral Velho i costa adjacent es troba a l'extrem sud de l'illa de Boa Vista a l'arxipèlag Cap Verd davant de les costes del nord-oest d'Àfrica a l'oceà Atlàntic. És un lloc de 600 hectàrees que consisteix en l'illot de Curral Velho, així com la zona oposada a Boa Vista centrada al poble gairebé desert de Curral Velho. Disposa de la típica flora i fauna de zones àrides.

## Descripció

Les 0,5 hectàrees de l'ilhéu de Curral Velho són una roca calcària sense vegetació i molt erosionada, de 15 m d'alçada, situada a uns 500 m del punt més meridional de Boa Vista. A causa dels penya-segats de l'illot i els mars pesats que prevalen, l'accés és difícil i moltes vegades impossible. La zona principal de l'illa principal es compon de dunes de sorra, una llacuna i un oasi amb una vegetació dominada per palmes, acàcies i Tamarix senegalensis. Les platges de sorra són importants llocs d'implantació de les amenaçades tortuga carei i tortuga careta. Els llangardaixos trobats a l'àrea inclouen Chioninia spinalis i Hemidactylus bouvieri. El lloc està identificat com a Important Bird Area (IBA) per BirdLife International perquè dona suport a una població de pardals de Cap Verd.

## Referències

* ↑ «Ilhéu de Curral Velho and adjacent coastal area». Important Bird Areas factsheet. BirdLife International, 2013. [Consulta: 10 agost 2013].
# Habitatge al carrer Sant Josep, 39 (Viladecans)

L'Habitatge al carrer Sant Josep, 39 és una obra del municipi de Viladecans (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una casa emplaçada en una cantonada, amb planta baixa, pis i terrat. Té planta rectangular i les façanes presenten poques obertures. El més interessant és el terrat, per algun dels elements distribuïts per la façana: un fris vegetal esgrafiat, a base de flors i fulles, i un cap esculpit en mig relleu damunt la data 1888, emplaçat sota la mènsula del balcó.

## Història

Si 1888 és la data de construcció d'aquesta casa, és una de les poques conservades a Viladecans d'aquest moment.

## Referències

* 1 2
# Amazona de Yucatán

L'amazona de Yucatán (Amazona xantholora) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita boscos del sud-est de Mèxic, Belize i algunes illes properes al nord d'Hondures.
# Amazona de coroneta lila

L'amazona de coroneta lila (Amazona finschi) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita els boscos i conreus del vessant occidental de l'oest de Mèxic.
# Amazona frontblanca

L'amazona frontblanca (Amazona albifrons) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita boscos, sabanes i terres de conreu de Mèxic i Amèrica central, per l'oest des del sud de Sonora fins a Jalisco, i des de Guerrero i la Península del Yucatán, cap al sud fins a Hondures.
# Amazona frontgroga

L'amazona frontgroga o lloro de corona groga, lloro de cap groc o lloro reial (Amazona ochrocephala) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids amplament emprat com a ocell de gàbia.

## Morfologia

* Fa una llargària de 33 – 38 cm.
* És un lloro verd, de cua curta, com tots els del gènere Amazona. Capell groc que varia en extensió en funció de la subespècie.
* Anell ocular blanc i bec fosc amb una taca vermellosa a la mandíbula superior, en la major part de les subespècies.
* Sense dimorfisme sexual evident.

## Distribució i hàbitat

Habita la selva, sabana, bosc i terres de conreu des de Panamà, nord de Colòmbia, Veneçuela, Trinitat i Guaiana, est de l'Equador i del Perú, nord de Bolívia i Amazònia i nord del Brasil. Emprat profusament com ocell de gàbia, ha fugit a la natura en diferents països, com ara a Catalunya.

## Llista de subespècies

S'han descrit quatre subespècies.
* Amazona ochrocephala nattereri (Finsch, 1865). La zona groga al cap es limita al capell. Des del sud de Colòmbia fins a l'est de l'Equador i de Perú, nord de Bolívia i oest de Brasil.
* Amazona ochrocephala ochrocephala (Gmelin) 1788. Des de l'est de Colòmbia, a través de Veneçuela, Trinitat i Guaiana fins al nord de Brasil.
* Amazona ochrocephala panamensis (Cabanis) 1874. La zona groga al cap està limitada al capell. El bec és color banya. Panamà i Oest de Colòmbia.
* Amazona ochrocephala xantholaema Berlepsch 1913. La major part del cap és groc. Illa Marajó, al nord de Brasil.

## Referències

* ↑ el lloro de corona groga al SIOC (català) Ref. 17/10/2011
* 1 2 «Amazona frontgroga». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 16 agost 2015].
* ↑ T. Juniper i M. Parr. 1998. A Guide to the Parrots of the World. Pica Press, East Sussex. ISBN 1-873403-40-2 (anglès)
* ↑ Steven Hilty (2003). Birds of Venezuela, 2nd edition. Princeton University Press. ISBN 0-691-02131-7. (anglès)
* ↑ Distribució del lloro de corona groga a INFONATURA (anglès) Rev. 17/10/2011
* ↑ Article on s'inclou el lloro de corona groga entre la fauna urbana de Barcelona (català) Rev. 17/10/2011
# Amazona frontvermella

L'amazona frontvermellao amazona de galtes verdes (Amazona viridigenalis) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita selva, boscos i terres de conreu del nord-est de Mèxic.

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Fundació Barcelona Zoo (Zoo de Barcelona); Institut Català d'Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia
* ↑ Amazona de galtes verdes al TERMCAT Rev. 05/09/2012
# Amazona galtagroga

L'amazona galtagroga (Amazona autumnalis) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita boscos, manglars, sabanes i conreus de la zona Neotropical, des del vessant oriental de Mèxic, cap al sud (absent de la Península del Yucatán), a través d'Amèrica Central fins a Panamà, oest i nord de Colòmbia, oest de l'Equador i nord-oest de Veneçuela.

## Subespècies

S'han descrit tres subespècies:
* A. a. autumnalis (Linnaeus, 1758). Des de Mèxic oriental fins Nicaragua septentrional.
* A. a. salvini (Salvadori, 1891). Des del nord de Nicaragua fins al SO de Colòmbia i NO de Veneçuela.
* A. a. lilacina Lesson, R, 1844. De l'oest de l'Equador. Aquesta subespècie és considerada una espècie de ple dret com amazona de l'Equador (Amazona lilacina) per alguns autors.

## Referències

* ↑ Josep del Hoyo i J. Nigel. Illustrated checklist of the birds of the world. Vol.1, Non passerines. Lynx Edicions, 2014. ISBN 978-84-96553-94-1
# Amazonita

L'amazonita és una varietat verda de la microclina, un mineral del grup dels feldespats potàsics. Durant molts anys es va pensar que el seu color era causa del coure, ja que els compostos d'aquest metall solen ser verds o blaus. No obstant això, estudis més recents suggereixen que el seu color verd-blavós es deu a les petites quantitats de plom i aigua que conté. Quan l'amazonita es poleix adquireix un color verd clar, motiu pel qual s'usa en joieria o com a adorn.
L'amazonita solia obtenir-se exclusivament de l'àrea de Miass, al sud-est de Txeliàbinsk, a Rússia, on es troba en roques granítiques. Recentment s'han trobat cristalls de gran qualitat en Pikes Peak, Colorado, on es troba associada amb quars fumats o ortosa. Hi ha més jaciments en altres llocs dels Estats Units i a Madagascar. El nom "amazonita" ve del riu Amazones, d'on es van obtenir certes pedres verdes. No obstant això, és dubtós que puguin trobar-se feldespats verds a l'àrea de l'Amazones.

## Referències

* ↑ «Amazonite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 5 desembre 2015].
# Hostal de l'Ermengol

L'Hostal de l'Ermengol és un mas situat al municipi dels Garidells, a la comarca catalana de l'Alt Camp.

## Referències

* ↑ «Serveis». [Consulta: 21 octubre 2022].
# Hostal el Collet d'Eina

L'Hostal el Collet d'Eina és una obra de Guardiola de Berguedà (Berguedà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia d'estructura clàssica coberta a dues aigües amb teula àrab i el carener perpencicular a la façana de migdia, on es concentren la major part de les obertures, distribuïdes simètricament respecte de la porta que funciona com l'eix central. A llevant, la façana és arrebossada i presenta obertures probablement més modernes, transformant l'aspecte primitiu del mur.

## Història

Construïda el 1764 pel mestre d'obres Francesc Comas Sallent. A finals del segle xix fou adquirida per Pere Pujol Tomàs que la convertí en seu d'una colònia agrícola i industrial dedicada a la fabricació de teixits, ciment, rulls, eines agrícoles, teules i calç hidràulica. Després de la guerra civil (1936- 1939) fou adquirida per l'empresa carbons de Berga, S.A., iniciant una explotació d'aquest mineral. Durant part de la dècada dels vuitanta del segle XX funcionà com a hostal però s'acabà tancant, quedant així sense úis tot l'immoble.

## Referències

* 1 2
# Peltefílids

Els peltefílids (Peltephilidae) són una família extinta de mamífers cingulats que visqueren a Sud-amèrica des de l'Eocè fins al Miocè superior, fa entre 9 i 41,3 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a l'Argentina, Bolívia, el Perú i Xile. El crani era ample i curt i el cap estava dotat d'osteodermes semblants a banyes. Hi ha indicis que fan pensar que eren depredadors que caçaven animals menuts, però l'anatomia dels músculs mastegadors i la configuració de les dents semblen més aviat pròpies d'animals que consumien arrels.

## Referències

* 1 2 Entrada «Peltephilidae» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 27 novembre 2023].
* ↑ Defler, 2019, p. 125 i 126.

## Bibliografia

* Defler, T. History of Terrestrial Mammals in South America: How South American Mammalian Fauna Changed from the Mesozoic to Recent Times (en anglès). Springer, 2019. DOI 10.1007/978-3-319-98449-0. ISBN 978-3-319-98448-3.
# Parutaetus

Parutaetus és un gènere extint de mamífers cingulats de la família dels clamifòrids (o, segons altres classificacions, dels dasipòdids) que visqueren a Sud-amèrica des de l'Eocè mitjà fins a l'Oligocè inferior, fa entre 28,4 i 47,8 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a l'Argentina, el Brasil i Xile. Foren uns dels primers eufractins a divergir. La tendència evolutiva que mostren cap a un major nombre de forats glandulars i pilífers podria tenir a veure amb el refredament global de mitjans i finals de l'Eocè. El nom genèric Parutaetus significa ‘prop d'Utaetus’.

## Referències

* 1 2 Entrada «Parutaetus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 4 desembre 2024].
* ↑ Klimeck et al., 2024, p. e2403581-3.
* ↑ Klimeck et al., 2024, p. e2403581-2.
* ↑ Klimeck et al., 2024, p. e2403581-1.
* ↑ Palmer, 1904, p. 516 i 517.

## Bibliografia

* Klimeck, T. D. F.; Ciancio, M. R.; Sedor, F. A.; Kerber, L. «Revealing the diversity of Paleogene cingulates from Brazil: a new species of Parutaetus (Euphractinae) in the Guabirotuba Formation (middle-late Eocene)» (en anglès). Journal of Vertebrate Paleontology, 44, e2403581, 2024. DOI: 10.1080/02724634.2024.2403581.
* Palmer, T. S. Index Generum Mammalium: A List of the Genera and Families of Mammals (en anglès). Departament d'Agricultura dels Estats Units, 1904.
# Amazonsaure

L'amazonsaure (Amazonsaurus) és un gènere de dinosaure sauròpode diplodocoïdeu que va viure al Cretaci inferior en el que actualment és Amèrica del Sud. L'amazonsaure probablement no feia més de 12 metres de longitud.

## Referències

* Carvalho, I.S., Avilla, L.S., & Salgado, L. 2003. Amazonsaurus maranhensis gen. et sp. nov. (Sauropoda, Diplodocoidea) from the Lower Cretaceous (Aptian–Albian) of Brazil. Cretaceous Research. 24: 697-713.
* Novas, F.E., de Valais, S., Vickers-Rich, P., & Rich, T.H. 2005. A large Cretaceous theropod from Patagonia, Argentina, and the evolution of carcharodontosaurids. Naturwissenschaften. 92: 226–230.
* Salgado, L., Garrido, A., Cocca, S.E., & Cocca, J.R. 2004. Lower Cretaceous rebbachisaurid sauropods from Cerro Aguada del León (Lohan Cura Formation), Neuquén Province, northwestern Patagonia, Argentina. Journal of Vertebrate Paleontology 24(4): 903-912.
Gèneres de sauropodomorfs :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Sauropsida
Clade: Avemetatarsalia
Clade: Dinosauria :
Sauropodomorpha :
Sauropoda :
Neosauropoda :
Macronaria :
Titanosauria :
# Hotel Catalonia Fira

L'Hotel Catalonia Fira és un gratacel de l'Hospitalet de Llobregat (Barcelonès). Fou completat el 2011 i té 26 pisos i una alçada de 105 m. Està situat a la Plaça d'Europa nº50.

## Vegeu també

* Llista de gratacels del Barcelonès

## Referències

* ↑ Hotel Catalonia Plaza Europa | Buildings | EMPORIS - emporis.com
# Amel (desambiguació)

«Amel» té aquests significats:
* Hidrografia: L'Amel (en alemany) o Amblève (en francès) és un riu afluent de l'Ourthe.
* Bèlgica: Amel és un municipi de la Comunitat Germanòfona de Bèlgica, a la província de Lieja.
* França: Amel-sur-l'Étang és un municipi del Mosa.
* Biografies: Amel Bent és una cantant francesa.
# Amenthes Fossae

L'Amenthes Fossae són un sistema de canals del quadrangle Amenthes de Mart centrat a 9,07 ° N i 102,68 ° E. Tenen una longitud de 850 km i van rebre el nom d'un clàssic element d'albedo. El nom clàssic de la característica albedo es basava en el nom egipci d'un lloc on van les ànimes dels morts (Amenthes o Duat). El nom d'Amenthes Fossae es va aprovar el 1976.
El terme "fossae" s'utilitza per indicar grans canals quan s'utilitza la terminologia geogràfica relacionada amb Mart. Els canals, de vegades també anomenats grabens, es formen quan l'estira de l'escorça fins a trencar-se, cosa que forma dos trencaments amb una secció mitjana que es mou cap avall, deixant escarpats penya-segats al llarg dels costats. De vegades, una línia de fosses es forma a mesura que els materials s'esfondren en un buit que es forma a partir de l'estirament.

## Referències

* ↑ "Amenthes Fossae". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Mars Global Surveyor MOC2-620 Release
# Aturada clínica

Aturada clínica (títol original: Article 99) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Howard Deutch, estrenada l'any 1992. Ha estat doblada al català. La banda original ha estat composta per Danny Elfman.

## Argument

En un hospital per vells combatents extremadament infrafinançat, un grup de metges es rebel·la contra la burocràcia que utilitza l'administració de l'establiment fent el que poden per assegurar les cures apropiades pels pacients.

## Repartiment

* Ray Liotta: Dr. Richard Sturgess
* Kiefer Sutherland: Dr. Peter Morgan
* Forest Whitaker: Dr. Sid Handleman
* Lea Thompson: Dr. Robin Van Dorn
* John C. McGinley: Dr. Rudy Bobrick
* John Mahoney: Dr. Henry Dreyfoos
* Keith David: Luther Jermoe
* Kathy Baker: Dra. Diana Walton
* Eli Wallach: Sam Abrams
* Noble Willingham: l'inspector general
* Julie Bovasso: Amelia Sturdeyvant
* Troy Evans: Pat Travis
* Lynne Thigpen: la cangur blanca
* Jeffrey Tambor: Dr. Leo Krutz
* Leo Burmester: el tirador polonès

## Critiques

* Rotten Tomatoes: 46 %
* Internet Movie Database: 5,9/10 (per 1.942 vots)
* Critica de Roger Ebert Arxivat 2007-05-28 a Wayback Machine. pel Chicago Sun-Times
* Critica de Hal Hinson pel Washington Post
* Critica de Desson Howe pel Washington Post

## Referències

* ↑ «Aturada clínica». esadir.cat.
* ↑ «Article 99». IMDb.
* ↑ (anglès) Rottentomatoes.com.
* ↑ Aturada clínica a Internet Movie Database (anglès)
# Hotel Lauria

L'Hotel Lauria és una obra eclèctica de Tarragona protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici de planta baixa i amb dos pisos d'alçada, es tracta d'un conjunt de gran equilibri i sobrietat.
Totes les obertures estan resoltes amb arcs rebaixats i els muntants tenen pseudocolumnes i capitells.
Els buits de la planta baixa tenen més llum i alçada que els de la primera planta i aquests, a la vegada, més que els de la segona. Las motllures i encerclats dels balcons són de pedra.

## Referències

* 1 2 3
# Hotel Roger de Flor

L'Hotel Roger de Flor, o la Torre Esteve, és un edifici del municipi de Lloret de Mar (Selva) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. L'Hotel Roger de Flor està ubicat sobre una gran penya o turó orientat de cara el mar, cosa que li proporciona unes magnífiques vistes.

## Descripció

L'Hotel està compost per dues parts ben diferenciades, per una banda hi ha la construcció de factura més antiga; mentre que per l'altra hi ha la part més nova, de factura relativament moderna. La primera construcció és coneguda popularment com la Torre Esteve. En origen era una gran casa senyorial, la qual va ser reconvertida en hotel l'any 1956.
La Torre Esteve és el resultat final de la conjugació i acoblament de tres cossos. Al centre hi ha un cos de dues plantes cobert amb una teulada a dues aigües de vessants a façana. Aquest cos central es troba flanquejat, simultàniament, per dos cossos laterals - un per banda- en format de torretes. Aquestes torretes consten de tres plantes, respectivament, i estan cobertes amb una teulada a quatre aigües.
Dels tres cossos, destaca especialment el central, arran sobretot del magnífic mirador o porxo que posseeix en el primer pis, el qual està constituït per tres grans arcades de mig punt. Es tracta de tres arcades de mig punt irregulars, ja que només la de l'extrem esquerre apareix completament, mentre que les altres dues són totalment irregulars. Així la del centre és la més dispar, ja que tant la de la dreta com la de l'esquerra li envaeixen el seu espai físic. Mentre que la de l'extrem dret apareix parcialment tallada. Les tres arcades descansen sobre quatre columnes de fust llis, coronades amb uns magnífics exemplars de capitells jònics, amb unes volutes molt ben marcades i definides. Al mateix temps, aquestes columnes són suportades per un ampit en forma de balustrada, que simultàniament tanca el porxo per la part frontal.
En la part interna del porxo és on s'acumula tota la riquesa compositiva, com així ho acrediten tant les voltes per aresta ornades amb una decoració molt clara i alegre i sense cap mena de recarregament visual i ornamental; com també els quatre portals els quals reben un emmarcament esgraonat o piramidal, a l'interior dels quals trobem una profusa decoració molt variada a base de ceràmica policromada, conformant uns registres molt alegres i desinhibits en els quals apareixen, sobretot, petites figures relacionades amb l'entorn marí. Tanca la façana en la part superior, un ràfec prominent de fusta sustentat per mènsules i llates de fusta.
De la part més nova de l'Hotel no hi ha gaire a dir. Només comentar que la seva factura és relativament moderna i que a diferència de la Torre Esteve que està ubicada en posició longitudinal, aquest nou cos està ubicat transversalment.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8
# Gothika

Gothika és una pel·lícula de terror dirigida per Mathieu Kassovitz i protagonitzada per Halle Berry i Robert Downey Jr. el 2003. Ha estat doblada al català.

## Argument

Miranda Grey (Halle Berry) és una psicòloga criminal que treballa en la institució femenina Woodward, sota la direcció del seu marit (Charles S. Dutton). Una nit plujosa, mentre condueix, Grey observa una jove al mig de la carretera. Després de donar un cop de volant, evitant així atropellar-la, comprova que la jove està inconscient fins que, de sobte, desperta. Han passat tres dies, Miranda està ingressada en l'hospital on treballava, descobrint que el seu marit ha estat brutalment assassinat per ella mateixa...

## Repartiment

* Halle Berry com a Dra. Miranda Grey
* Robert Downey Jr. com a Dr. Pete Graham
* Charles S. Dutton com a Dr. Douglas Grey
* John Carroll Lynch com a Xèrif Bob Ryan
* Penélope Cruz com a Chloe Sava
* Bernard Hill com a Phil Parsons
* Dorian Harewood com a Teddy Howard
* Bronwen Mantel com a Irene
* Kathleen Mackey com a Rachel Parsons
* Matthew G. Taylor com a Turlington
* Michel Perron com a Joe
* Andrea Sheldon com a Tracey Seaver

## Banda sonora

La banda sonora de Gothika va ser composta per John Ottman, i té una durada de 49 minuts i 59 segons.
* «Prologue» 2:11
* «Miranda's Theme» 1:50
* «Remembering Rachel» 2:37
* «Final Escape» 6:23
* «Road Block/First Contact» 2:37
* «An Affair?» 3:05
* «First Escape4:22
* «One Of Us/The Shower» 4:03
* «Willow Creek» 3:39
* «Recollections» 3:18
* «The House/Dream» 4:02
* «I'm The Mirror/Not Alone» 2:24
* «Revelation» 4:47
* «You're Next» 2:43
* «I See Dead Kids» 1:50

### Altres cançons

Cançons que apareixen en la pel·lícula, però no a la banda sonora
* «Behind Blue Eyes» - Limp Bizkit

## Referències

* ↑ «Gothika». Ésadir.cat. [Consulta: 14 setembre 2022].
* ↑ Scott, A. O. «Film Review; If You See a Roadside Ghost Afire, It's Best to Keep Right on Driving» (en anglès). NYTimes.com. [Consulta: 14 setembre 2022].
* ↑ «La banda sonora de Gothika» (en anglès). Soundtrackinfo.com. [Consulta: 14 setembre 2022].

## Enllaços externs

* Aullidos.com
* LaButaca.net Arxivat 2009-02-10 a Wayback Machine.
# American Radiator Building

L'American Radiator Building (esdevingut American Standart Building) es troba a la ciutat de New York als Estats Units al borough de Manhattan.
Immoble d'una alçada de 103 metres i de 23 pisos, ha estat concebut pels arquitectes Raymond Hood i John Mead Howells el 1924.
Ha estat construït per a la societat American Radiator and Standard Sanitary Company.
La forma de la seva estructura està basada en la Tribune Tower del Chicago Tribune.
El maó negre (que simbolitzava el carbó) sobre la façana de l'immoble va ser escollit per donar una idea de solidesa, i donar-li el seu cotitzat massís. Els motius Gòtics de l'edifici eren inicialment capa d'or (els maons d'or simbolitzaven el foc, les flames), i l'entrada decorada amb marbre i amb miralls negres. Per als guarniments i les escultures, Raymond Hood i Howells apel·laran a Rene Paul Chambellan.
Va ser venut a la societat "the American Standard Co", i aleshores va esdevenir propietat japonesa (que el van deixar buit durant anys). El 1998, l'edifici va ser venut a Philip Pilevsky per $15 milions, tres anys després, l'American Radiator Building va ser convertit en hotel ("The Bryant Park Hotel") amb 130 cambres i un teatre al soterrani.
Va ser també pintat per Georgia O'Keefe i es va fer un quadre molt cèlebre als Estats Units.

## Galeria

* L'American Radiator Building.
* L'Entrada a l'edifici.
* L'American Radiator Building de nit.

## Enllaços externs

* New York Architecture Images - American Standard Building