OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Riu Alfeu

L'Alfeu (en grec: Aλφειός, Alfiós; anteriorment conegut també com a Ρουφιάς, Rufiàs) és el riu més important del Peloponès. Neix al sud-est d'Arcàdia, a la frontera amb Lacònia, i recorre la regió cap a l'oest, rebent les aigües de l'Helissont, el Ladó i l'Erimant, per entrar a la regió de l'Èlida i desembocar a la mar Jònica al sud de la vila de Pirgos.
A la mitologia grega, Alfeu era una divinitat fluvial fill d'Ocèan i Tetis. El Peneu i l'Alfeu eren els dos rius que Hèracles, en el seu cinquè treball, va desviar per netejar la brutor dels estables d'Augies, cosa que va fer en un sol dia, una tasca que s'havia suposat impossible. A l'Eneida, Virgili explica que l'Alfeu flueix sota la mar per ressorgir a Ortígia, a Sicília, cercant la nimfa Aretusa.
A la part més alta, l'Alfeu, com també fan molts altres rius d'Arcàdia, desapareix més d'una vegada sota la roca calcària, fluint un temps sota terra i reemergint més endavant. Pausànias diu que la font de l'Alfeu es trobaven a Files, a les fronteres d'Arcàdia i Lacònia, i que, després de rebre un petit rierol que naixia de moltes fonts, feia cap a Tègea, on s'enfonsava sota terra. Tornava a sorgir a uns 5 estadis d'Àsea, a prop de la font de l'Eurotes, on els dos rius es barrejaven i recorrien uns 20 estadis conjuntament, per tornar a enfonsar-se sota terra i reaparèixer: l'Eurotes a Lacònia i l'Alfeu vora Megalòpolis, a Arcàdia. Estrabó explica una història semblant. Aquesta gran confusió es deu al fet que l'altiplà arcadi entorn de Tègea i Mantinea no pertany a cap conca hidrogràfica concreta.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i llatina. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 67. ISBN 9788496061972.
* ↑ Virgili. Eneida, III, 694-696
* ↑ Pausànias. Descripció de Grècia, VIII, 54, 1; 44, 4
* ↑ Smith, William (ed.). «Alpheius». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 23 novembre 2022].
# Bartolomeus Tours

Bartolomeus (Barthelmy) Tours (Rotterdam, 1797-1864) fou organista i director d'orquestra holandès, fill i pare respectivament dels també músics Jacob i Berthold. Va ser organista de la Nova Església i de la de Sant Llorenç de la seva ciutat natal i un dels fundadors de la societat Eruditio musica. També es distingí coma director d'orquestra i organitzà concerts regulars.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 63, pàg.32 ISBN 84-239-4563-4
# Roc Monllor Boronat

Roc Monllor Boronat (Alcoi, 1910 – 1994) fou un arquitecte molt vinculat a Alcoi.
Roc Monllor va ser arquitecte municipal d'Alcoi de l'any 1941 a 1973 i Assessor artístic de l'Associació de Sant Jordi. A ell es deu el projecte i la direcció de la reconstrucció de la parròquia de Santa Maria després de la guerra civil així com suggerix que siga Ramón Castañer qui pinte els murals de la nova església, part de la decoració de l'església de Sant Jordi, la construcció del Preventori, la reforma del Casal de Sant Jordi, la Residència Pintor Sala, el Mercat de Sant Roc o el Polígon Industrial "Cotes Baixes" entre altres a la ciutat d'Alcoi. Va ser conseller de la Caixa d'Estalvis. Era un gran defensor de la cultura i la llengua valencianes.

## Referències

* ↑ Botella, Pepa, (2007). Autoretrato con paisaje (Ramón Castañer), [Elx]: Ramón Castañer Segura. ISBN 978-84-611-5631-3
* ↑ «Casal de Sant Jordi». Arxivat de l'original el 2001-04-22. [Consulta: 22 abril 2001].
* ↑ «Mercat de Sant Roc». Arxivat de l'original el 2007-09-29. [Consulta: 4 febrer 2008].

## Bibliografia

* Berenguer Barceló, Julio, (1977). Historia de Alcoy Alcoy: Llorens. ISBN 84-400-4018-0
* Botella, Pepa (2007). Autoretrato con paisaje (Ramón Castañer) Elx: Ramón Castañer. ISBN 978-84-611-5631-3
# Chaetostoma machiquense

Chaetostoma machiquense és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del llac Maracaibo (Veneçuela).

## Referències

* ↑ Tschudi J. J. von 1846. Ichthyologie. Pp. ii-xxx + 1-35, Pls. 1-6. A: Untersuchungen über die Fauna Peruana. Scheitlin & Zollikofer, St. Gallen. 1844-46, in 12 parts. Fauna Peru.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fernández-Yépez, A. & F. Martin Salazar. 1953. Apuntes sobre la ictiologia de Perija. Mem. Soc. Cienc. Nat. La Salle v. 13 (núm. 35): 227-243.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Salcedo, N. J. 2006: New species of Chaetostoma (Siluriformes: Loricariidae) from central Peru. Copeia 2006 (núm. 1): 60-67.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Auguste Franchomme

Auguste-Joseph Franchomme (Lilla, 10 d'abril de 1808 – 24 de gener de 1884) fou un violoncel·lista belga.
Estudià en el Conservatori de París i després va pertànyer a l'orquestra de diversos teatres de París, fundant una societat de música de cambra amb Jean-Delphin Alard i Charles Hallé. De 1840 a 1846 formà part del quartet format per Eugène Sauzay, el qual abandonà el 1846 per entrar com a professor de violoncel al Conservatori de París, on tingué, entre altres alumnes, Charles Lebouc. Se l'ha considerat com un dels concertistes més eminents de la seva època. Per contra és poc fecund com a compositor, devent-se-li només un concert, diverses variacions i altres obres d'escassa importància.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 29, pàg. 1249 (ISBN 84 239-4529-4)

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 24, pàg. 1110 (ISBN 84-239-4524-3)
# Riu Almà

L'Almà (en ucraïnès i rus, Альма; en tàrtar de Crimea, Almà) és un petit riu costaner de Rússia (reclamat per Ucraïna) que neix a la muntanya Yaila i discorre cap a l'oest per la República de Crimea i que desemboca a la mar Negra. La seva desembocadura es troba a mig camí entre Ievpatòria i Sebastòpol (a 25 km). Té un curs de 72 km. Almà és la paraula en tàtar de Crimea per a "poma". Prop del riu Almà els exèrcits aliats britànics, francesos i otomans van derrotar els russos a les ordres del príncep Aleksandr Serguéievitx Ménxikov el 20 de setembre de 1854, a la batalla del riu Almà. Es van lliurar importants combats a l'entorn del riu durant la Segona Guerra Mundial, primer durant el Setge de Sebastòpol (1941-1942) per alemanys i romanesos i després en la reconquesta de Crimea pels soviètics.

## Referències

* Gran Enciclopedia del Mundo, Bilbao, 1965
# Bartomeu Gras

Bartomeu Gras (Reus, 1386 - ?) va ser tresorer reial i diplomàtic.
El 1410 era notari a Barcelona i del 1416 a 1420 tresorer del rei Alfons el Magnànim. Segons l'historiador reusenc Andreu de Bofarull el rei el va enviar com a ambaixador davant del papa Nicolau V i el nomenà secretari i escrivà de la seva esposa Maria de Castella l'any 1440. El príncep Carles de Viana, fill de Joan II, el va enviar amb poders a Portugal el 1460 per tractar el seu casament amb Caterina, filla del rei Eduard I de Portugal. El rei Joan II el va nomenar ambaixador el 1469 davant del comte de Foix.
Però l'historiador i geògraf Josep Iglésies qüestiona aquestes afirmacions de Bofarull, ja que el 1469 Bartomeu Gras tindria més de 80 anys, i és una edat molt avançada per a ser ambaixador. Cita un document de Maria de Castella de l'any 1422 on fa referència al testament de Bartomeu Gras. Iglésies pensa que Bartomeu Gras morí aquell any, i que el secretari de Maria de Castella i ambaixador va ser el seu fill, també Bartomeu Gras i també reusenc, ja que és citat com a "Bartomeu de Reus" en un document de 1454.

## Referències

* ↑ Bofarull, Andreu de. Anales históricos de Reus desde su fundación hasta nuestros días. Reus: Imprenta de Pedro Sabater, 1845, p. Vol. II, 337-338.
* ↑ Iglésies, Josep «En torn d'uns alts dignataris reusencs del segle XV». Revista del Centre de Lectura, 4a. època, núm. 181, IX-1967, pàg. 464.
# Rokujō

L'emperador Rokujō (六条 天皇, Rokujō-Tennō, 28 de desembre del 1164 - 23 d'agost del 1176) va ser el 79è Emperador del Japó, segons l'ordre tradicional de successió. Va regnar entre el 1165 i el 1168. Abans de ser ascendit al Tron de Crisantem, el seu nom personal (imina) era Príncep Imperial Nobuhito. També era conegut com a Príncep Imperial Yoshihito o Príncep Imperial Toshihito.

## Referències

* ↑ Titsingh, Isaac. (1834). Annales des emepeurs du japon, pp. 194-195; Brown, Delmer et al. (1979). Gukanshō, pp. 329-330; Varley, H. Paul. (1980). Jinnō Shōtōki. pp. 212.
* ↑ Brown, p. 329; Varley, p. 212.
* ↑ Titsingh, p. 194.

## Bibliografia

* Brown, Delmer M. e Ichirō Ishida, eds. (1979). [ Jien, 1221], Gukanshō (The Future and the Past, a translation and study of the Gukanshō, an interpretative history of Japan written in 1219) . Berkeley: University of California Press. ISBN 0-520-03460-0
* Titsingh, Isaac, ed. (1834). [Siyun-sai Rin-siyo/Hayashi Gahō, 1652], Nipon o daï itsi ran; ou, Annales des empereurs du Japon, tr. par M. Isaac Titsingh avec l'aide de plusieurs interprètes attachés au comptoir hollandais de Nangasaki; ouvrage re., complété et cor. sur l'original japonais-chinois, accompagné de notes et précédé d'un Aperçu d'histoire mythologique du Japon, par M. J. Klaproth . París: Oriental Translation Fund of Great Britain and Ireland.— Dos copias de este libro están disponibles en línea: (1) en la librería de la Universidad de Michigan, digitalizado el 30 de enero de 2007; y (2) en la librería de la Universidad de Stanford, digitalizado el 23 de junio de 2006. Texto original en francés.
* Varley, H. Paul, ed. (1980). [ Kitabatake Chikafusa, 1359], Jinnō Shōtōki ("A Chronicle of Gods and Sovereigns: Jinnō Shōtōki of Kitabatake
Chikafusa" translated by H. Paul Varley) . Nova York: Columbia University Press. ISBN 0-231-04940-4

## Vegeu també

* Llista d'emperadors del Japó
# Italo house

L'italo house és un gènere de música electrònica que fusiona la música house amb l'italo disco i que es basa en melodies alegres, ballables (amb un ritme per sobre dels 100 BPM) i amb un alt ús dels teclats com a instrument. Va sorgir a finals dels anys 80 a Itàlia i es va popularitzar per les discoteques occidentals en la dècada següent. Alguns dels seus conreadors més coneguts són Gigi D'Agostino, Black Box o Gianfranco Bortolotti, entre d'altres. Molts d'ells van alternar els temes italo house amb els d'italo dance, molt proper a aquest estilísticament.

## Referències

* ↑ Fireside, ed. (2004). Rolling Stone Album Guide (4th Edition ed.)
# Chaetostoma marcapatae

Chaetostoma marcapatae és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 10 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Perú.

## Referències

* ↑ Tschudi J. J. von 1846. Ichthyologie. Pp. ii-xxx + 1-35, Pls. 1-6. A: Untersuchungen über die Fauna Peruana. Scheitlin & Zollikofer, St. Gallen. 1844-46, in 12 parts. Fauna Peru.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Regan, C. T. «A Monograph of the Fishes of the Family Loricariidae» (en anglès). Transactions of the Zoological Society of London, 17 (part 3), 1, 1904, pàg. 191-350.
* Salcedo, N. J. 2006: New species of Chaetostoma (Siluriformes: Loricariidae) from central Peru. Copeia 2006 (núm. 1): 60-67.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Auguste Pilati

Auguste Pilati (Bouchain (Nord – Pas de Calais) 29 de setembre de 1810 – París, 1887) fou un compositor francès del Romanticisme.
Estudià en el Conservatori de París, del qual en va ser acomiadat; després fou director d'orquestra en molts teatres de París, i va compondre diverses obres líriques teatrals, que rebel·laven el talent musical i la fecunditat de l'autor, contant-se entre elles; Les barricades, en col·laboració amb Eugenio Gautier;
* Les étoiles,
* Olivier Basseliu,
* Mademoiselle de Fontanges,
* Le naufrage de la Meduse en col·laboració amb Cogniard i Flotow,
* La modiste et le lord,
* L'amour et Psyché,
* Le postillon de Saint-Valery,
* La prova d'un opera seria,
* La fermière de Bolbec,
* Leona ou Le parisien en Corse,
* Farinelli,
* Il signor Cascarelli,
* Le roi de Danube, etc.
A excepció de l'última estrenada a Londres, les demés s'estrenaren a París. Pilati publicà diverses romances i composicions per a piano; algunes de les seves produccions porten el pseudònim A.P.Juliano.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 44, pàg. 890 (ISBN 84-239-4544-8)
# Bryceson Treharne

Bryceson Treharne (Merthyr Tudful, 30 de maig de 1879 - 4 de febrer de 1948 a Long Island, Nova York) fou un compositor gal·lès.
Estudià en el Royal Academy of Music de Londres i més tard a París, Múnic i Milà, dedicant-se al seu retorn Anglaterra a l'ensenyança. El 1908 es traslladà a Austràlia i fou professor de la Universitat d'Adelaida i al mateix temps director del teatre d'aquella ciutat. Tornà més tard a Europa i després de residir a París i Milà s'establí a Múnic; però fet presoner de guerra el 1914, i bescanviat el 1916 es traslladà als Estats Units, establint-se a Nova York.
A banda de més de dues-centes melodies vocals, va compondre diversos cors per a veus mixtes, diverses obres orquestrals i dues òperes.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 64. pàg. 30 (ISBN 84-239-4564-2)

## Enllaços externs

* Biografia a la Biblioteca Nacional de Gal·les (anglès)
# Castell Iulia Hașdeu

El castell Iulia Hașdeu és un capritx arquitectònic construït en forma de petit castell per l'historiador i polític Bogdan Petriceicu Hașdeu a la ciutat de Câmpina (Romania). Les seves obres es van iniciar el 1893, després que la filla de Hasdeu, Iulia Hașdeu, morís als 19 anys, fet que va sacsejar dramàticament la vida de Hasdeu. Deia que la seva difunta filla li va proporcionar els plans per construir el castell durant unes sessions d'espiritisme. L'edifici es va acabar el 1896.
El castell, que va necessitar moltes reparacions fins i tot quan Hașdeu era viu, va ser afectat per la Primera Guerra Mundial i el 1924 l'Ateneu Popular de Câmpina "BPHasdeu" va intentar portar-lo a restauració. El castell es va tornar a veure afectat per la Segona Guerra Mundial i es va mantenir en estat malmès fins al 1955, quan es va escriure el seu nom a la Llista de Monuments Històrics.
Des del 1994, el castell Iulia Hașdeu acull el Museu Memorial "BP Hașdeu" que mostra mobles i objectes personals de la família Hașdeu, incloses fotos, documents originals, manuscrits, ressenyes de Hasdeu i imatges de Nicolae Grigorescu i Sava Henția.

## Referències

* ↑ «The Castle "Iulia Hasdeu"». Arxivat de l'original el 2008-01-06. [Consulta: 20 desembre 2007].
* ↑ «Romania Highlights - Castles & Palaces». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 20 desembre 2007].

## Enllaços externs

* El castell construït pel fantasma del poeta adolescent
# Cristatogobius aurimaculatus

Cristatogobius aurimaculatus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 3,9 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 26.

## Hàbitat

És un peix de clima subtropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental: el Japó, Papua Nova Guinea i Fiji.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Herre A. W. C. T., 1927. Gobies of the Philippines and the China Sea. Monogr. Bur. Sci. Manila Monogr. 23. 1-352.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Akihito & K. Meguro, 2000. Review of the gobiid genus Cristatogobius found in Japan with description of a new species. Ichth. Research v. 47 (núm. 3): 249-261.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Nakabo, T., 2002. Fishes of Japan with pictorial keys to the species, English edition II. Tokai University Press, el Japó, pp 867-1749.

## Bibliografia

* Akihito, K. Meguro i K. Sakamoto, 2003. A new species of gobiid fish, Cristatogobius rubripectoralis, from Australia. Ichthyol. Res. 50(2):117-122.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Itsasmuseum Bilbao

L'Itsasmuseum de Bilbao (Museo Marítimo Ría de Bilbao en castellà, Bilboko Itsasadarra Itsas Museoa en euskera) és un museu situat a la ciutat de Bilbao. Es troba al barri d'Indatxu, en els terrenys on abans hi havia les drassanes Euskalduna. A prop hi ha el Pont Euskalduna i el Palau Euskalduna. Les seves exposicions pretenen difondre el patrimoni marítim vinculat a la ria de Bilbao i el seu entorn. Es va inaugurar el 20 de novembre de 2003. En el moment del seu cinquè aniversari, 323.000 persones havien visitat el museu, que va exposar 28 vaixells i ha rebut 21 exposicions temporals.
El museu té una superfície de 27.000 m² repartits entre l'interior i una esplanada exterior on encara es conserven els dics de l'antiga drassana, a més d'una grua restaurada anomenada "la Carola".

## Referències

* 1 2 «El museo, museomaritimobilbao.org». Arxivat de l'original el 2009-03-09. [Consulta: 21 gener 2009].
* ↑ BILBAO, MUSEO MARÍTIMO RÍA DE. «Museo Marítimo Ría de Bilbao» (en castellà), 13-05-2005. [Consulta: 20 gener 2022].
# Chaetostoma marmorescens

Chaetostoma marmorescens és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 13,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: Perú.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eigenmann, C. H. & W. R. Allen. 1942. Fishes of western South America. I. The intercordilleran and Amazonian lowlands of Peru. II.- The high pampas of Peru, Bolivia, and northern Chile. With a revision of the Peruvian Gymnotidae, and of the genus Orestias. Univ. Kentucky. Fishes West. S. America: i-xv + 1-494, Pls. 1-22.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Salcedo, N. J. 2006: New species of Chaetostoma (Siluriformes: Loricariidae) from central Peru. Copeia 2006 (núm. 1): 60-67.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Auguste Sérieyx

Auguste Sérieyx nom complet Auguste Jean Maria Charles Sérieyx (Amiens, 14 de juny de 1865 - 19 de febrer de 1949) fou un pedagog, musicòleg i compositor francès.
Primer estudià Dret, però no tardà gaire temps a dedicar-se a la música i fou alumne de Gedalge i després d'Indy en la Schola Cantorum.
Les seves principals obres són: Les troisétats de la tonalité (1909); La musique de l'Eglise; Vincent d'Indy (1914) i diversos estudis en revistes. A més, és autor de La voie lactée, per a cor i orquestra, peces per a orgue i piano, i melodies vocals.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 55, pàg. 529 (ISBN 84 239-4555-3)