OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Careproctus georgianus

Careproctus georgianus és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima polar (53°S-56°S) i demersal que viu entre 85 i 285 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'illa de Geòrgia del Sud.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Krøyer H. N., 1862: Nogle Bidrag til Nordisk ichthyologi. Naturhist. Tidsskr. Kjøbenhavn (Ser. 3) v. 1. 233-310.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Lönnberg, E., 1905. The fishes of the Swedish South Polar Expedition. Wissenschaftliche Ergebnisse der Schwedischen Südpolar-Expedition, 1901-1903 v. 5 (núm. 6): 1-72, Pls. 1-5.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Andriàixev, A. P., 1998. A review of recent studies of Southern Ocean Liparidae (Teleostei: Scorpaeniformes). Cybium 22(3):255-266.
* ↑ Tarverdiyeva, M.I. i I.A. Pinskaya, 1980. The feeding of fishes of the families Nototheniidae and Chaenichthyidae on the shelves of the Antarctic Peninsula and the South Shetlands. J. Ichthyol. 20(4):50-59.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Txernova, N. V.; Stein, D. L.; Andriàixev, A. P «Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes» (en anglès). California Academy of Sciences Annotated Checklists of Fishes, 31, 72, 2004.
* Museu Suec d'Història Natural. Base de dades de la col·lecció d'ictiologia. Secció d'Ictiologia, Departament de Zoologia de Vertebrats. Estocolm, Suècia, 1999.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Apodichthys

Apodichthys és un gènere de peixos de la família dels fòlids i de l'ordre dels perciformes. que es troba al Pacífic oriental: des de l'illa Kodiak (Alaska, els Estats Units) fins a l'illa Santa Bàrbara (el sud de Califòrnia, els Estats Units), l'illa Guadalupe i Baixa Califòrnia (Mèxic), incloent-hi la Colúmbia Britànica (el Canadà).

## Taxonomia

* Apodichthys flavidus (Girard, 1854)
* Apodichthys fucorum (Jordan & Gilbert, 1880)
* Apodichthys sanctaerosae (Gilbert & Starks, 1897)

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Girard C. F., 1854. Observations upon a collection of fishes made on the Pacific coast of the United States, by Lieut. W. P. Trowbridge, U. S. A., for the museum of the Smithsonian Institution. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. V. 7. 142-156. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 30 octubre 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Evermann, B. W. i E. L. Goldsborough, 1907. The fishes of Alaska. Bull. U.S. Bur. Fish. 26: 219-360.
* ↑ Boyle, K. S. i M. H. Horn, 2006. Comparison of feeding guild structure and ecomorphology of intertidal fish assemblages from central California and central Chile. Mar. Ecol. Prog. Ser. 319:65-84.
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Jordan, D. S. & C. H. Gilbert, 1880. Descriptions of new species of Xiphister and Apodichthys, from Monterey, California. Proceedings of the United States National Museum V. 3 (núm. 130): 135-140.
* ↑ Gilbert, C. H., 1897. Descriptions of twenty-two new species of fishes collected by the steamer Albatross, of the United States Fish Commission. Proceedings of the United States National Museum V. 19 (núm. 1115): 437-457, Pls. 49-55.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Encyclopedia of Life (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ The Animal Diversity Web (anglès)
* ↑ Arctos Specimen Database (anglès)
* ↑ AQUATAB (txec)
* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ NatureServe Arxivat 2009-04-22 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
* CalPhotos (anglès)
# Oracle de Plutó i Cora

L'oracle de Plutó i Cora de Carax, a prop de Nisa (entre Lídia i Cària), era un oracle amb un temple en una cova amb passos subterranis de natura miraculosa (la cova de Caró) destinat a persones malaltes; eren tractats per sacerdots que vivien prop de la cova, i passaven una nit en aquesta i després revelaven als malalts el remei que els havia estat comunicat en el somni a l'interior.
A vegades el pacient era portat dins la cova on podien estar alguns dies sense menjar i ocasionalment queien en un somni profètic, preparant-se per rebre la notícia del sacerdot. Cap més persona hi podia entrar. Cada any les persones que s'havien recuperat anaven al lloc i feien un festival on un bou era portat a la cova i moria immediatament després d'entrar.

## Referències

* 1 2 «LacusCurtius • Oracles in Classical Antiquity (Smith's Dictionary, 1875)» (en anglès). [Consulta: 23 agost 2018].
# Ballester (menestral)

Un ballester era un menestral que tenia com a ofici fer ballestes i vendre-les. Als segles xiv i xv, treballaven ballesters a Barcelona (a mitjan segle xv, n'hi havia nou), Lleida, Girona, etc.

## Referències

* ↑ Bolòs, Jordi: Diccionari de la Catalunya medieval (ss. VI-XV). Edicions 62, Col·lecció El Cangur / Diccionaris, núm. 284, plana 40. Barcelona, abril del 2000 ISBN 84-297-4706-0

## Enllaços externs

* «Ballester (menestral)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Careproctus melanurus

Careproctus melanurus és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.
Fa 51 cm de llargària màxima (normalment, en fa 36) i 1.700 g de pes. Té Aleta caudal estreta i lleugerament arrodonida. Menja poliquets, crustacis petits, cloïsses i d'altres invertebrats.
Als Estats Units és depredat pel lleó marí de Califòrnia (Zalophus californianus).
És un peix marí i batidemersal que viu entre 89 i 2.286 m de fondària (normalment, entre 500 i 700). Es troba des del mar de Bering fins a San Diego (Califòrnia, els Estats Units). Té una esperança de vida de 8 anys. És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Gilbert, C. H., 1892. Descriptions of thirty-four new species of fishes collected in 1888 and 1889, principally among the Santa Barbara Islands and in the Gulf of California. A: Scientific results of explorations by the U. S. Fish Commission steamer Albatross. Proceedings of the United States National Museum v. 14 (núm. 880): 539-566.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Tokranov, A.M. i A.M. Orlov, 2003. Some biological traits of rare snailfishes (Liparidae) in the Pacific waters off the northern Kuril Islands and southeastern Kamchatka. Proc. Pac. Inst. Geogr. Kamchatka Branch 4: 209-226.
* ↑ Fitch, J. E. i R.J. Lavenberg, 1968. Deep-water teleostean fishes of California. California Natural History Guides: 25. University of California Press, Berkeley i Los Angeles, Califòrnia. 115 p.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Lowry, M.S., C.W. Oliver, C. Macky i J.B. Wexler, 1990. Food habits of California sea lions Zalophus californianus at San Clemente Island, California, 1981-86. Fish. Bull. 88:509-521.
* ↑ Clemens, W.A. i G.V. Wilby, 1946. Fishes of the Pacific coast of Canada. Fish. Res. Board Can. Bull. 68: 368 p.
* ↑ Quast, J.C. i E.L. Hall, 1972. List of fishes of Alaska and adjacent waters with a guide to some of their literature. U.S. Dep. Commer., NOAA Tech. Rep. NMFS SSRF-658, 47 p.

## Bibliografia

* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott, 1991. Common and scientific names of fishes from the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Pub. (20):183
# Chromis xouthos

Chromis xouthos és una espècie de peix de la família dels pomacèntrids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Índic.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Allen, G. R. & M. V. Erdmann. 2005. Chromis xouthos, a new species of damselfish (Pomacentridae) from the East Andaman Sea and central Indian Ocean. Aqua, J. Ichthy. Aquat. Biol. v. 10 (núm. 3): 89-94.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Apogon angustatus

Apogon angustatus és una espècie de peix de la família dels apogònids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 11 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del Mar Roig i de l'Àfrica oriental fins al nord de Taiwan i el sud de Nova Caledònia.

## Referències

* ↑ AQUATAB.NET
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Radcliffe, L. 1911. Notes on some fishes of the genus Amia, family of Cheilodipteridae, with descriptions of four new species from the Philippine Islands. [Scientific results of the Philippine cruise of the Fisheries steamer "Albatross," 1907-1910.--No. 12.]. Proceedings of the United States National Museum v. 41 (núm. 1853): 245-261, Pls. 20-25.
* Wheeler, A.: The World Encyclopedia of Fishes, 2a edició, Londres: Macdonald. Any 1985.
# Oratge

«Oratge» té aquests significats:
* Meteorologia: Un oratge és un vent suau, generalment agradable. Vegeu vent.
* Meteorologia: L'oratge, per extensió i per a diferenciar-se del temps físic (pas del temps), és un nom alternatiu per al temps atmosfèric.
Viccionari
# Baltasar Dorda i Lloveras

Baltasar Dorda i Lloveras (Mataró, Maresme, 6 de gener de 1802 - 15 de novembre de 1838) fou un organista, compositor i sacerdot català.

## Biografia

Sentint la mateixa inclinació per l'Església i per la música ingressà en el col·legi Montserrat de Mataró i als set anys fou nomenat infant de cor, i quasi un nen encara, el clero i l'ajuntament de Mataró li oferiren la plaça d'organista de la parròquia d'aquella població, que desenvolupà poc temps per haver-se traslladat a Barcelona per a perfeccionar els coneixements musicals.
El 7 de gener de 1820, Dorda presentà un memorial a l'Ajuntament en el qual manifestava que davant la vacant del magisteri de l'orgue, a causa de la dimissió de Martí Bosch i Pontius, ell s'oferia per al càrrec; tanmateix, sol·licitava que acceptéssin amb caràcter interí a Tomàs Collell, mentre ell culminava els seus estudis de composició a Barcelona, amb Francesc Queralt, mestre jubilat de la catedral, i amb l'organista Mateu Ferrer.
El 1824 oposità a l'organistia de Santa Maria del Mar, i el 1829 a la de la catedral de Girona.
El 1826, després d'haver-se ordenat de sacerdot, se li concedí en propietat la citada plaça d'organista. Aconseguí per oposició, el mateix càrrec en la catedral de Girona, però no tardà a retornar a la seva vila nadiua.
Regí el magisteri de l'orgue de Santa Maria de Mataró entre els anys 1820 i 1830, i, posteriorment, el de la capella de la parroquial entre 1830 i 1833; tanmateix, es conserva un document, datat el 16 d'octubre del 1815, en el qual l'Ajuntament ja el nomenava organista interí.
Caritatiu i de caràcter alegre i incansable en el treball i en l'oració, es va sotmetre a les majors privacions i morí en olor de santedat, disposant que fossin cremades totes les seves obres, entre les quals es poden citar un Stabat Mater, tres Misses de glòria, una de Rèquiem, que va escriure pel seu propi funeral; rosaris, lamentacions, motets, etc.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 18, 2a part, pàg. 2008 (ISBN 84-239-4581-2)

## Referències

* ↑ Gregori i Cifré, Josep M.; Cabot i Sagrera, Neus «Fons del Museu-Arxiu de Santa Maria de Mataró». Fons del Museu-Arxiu de Santa Maria de Mataró, 2010.
# Anguera (Brasil)

Anguera és un municipi brasiler de l'estat de Bahia que pertany a l'Àrea d'Expansió Metropolitana de Feira de Santana. Al juliol de 2019 tenia 11.221 habitants.
El municipi fou desmembrat de Feira de Santana, del qual fins llavors era districte, per la Llei Estatal núm. 1.558, del 1961.

## Referències

* "Ranking descrecente do IDH-M dos municípios de Brasil". Atlas do Desenvolvimento Humano. Programa das Naçôes Unidas para o Desenvolvimento (PNUD), 2010. Consulta: 25 d'agost de 2013.

## Enllaços externs

* «Prefeitura Municipal de Anguera» (en portuguès brasiler). [Consulta: 31 març 2021].
* «Portal da Câmara Municipal de Anguera - Pagina Inicial». Arxivat de l'original el 2021-03-05. [Consulta: 31 març 2021].
* «Apelos Urgentes - YouTube». [Consulta: 31 març 2021].
* «Anguera Online». [Consulta: 31 març 2021].
* «Anguera | IBGE». [Consulta: 31 març 2021].
# Careproctus merretti

Careproctus merretti és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Descripció

* Fa 20,5 cm de llargària màxima.
* Cap petit.
* Nombre de vèrtebres: 69.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu fins als 3.920 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic nord-oriental: el sud d'Irlanda.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Krøyer H. N., 1862: Nogle Bidrag til Nordisk ichthyologi. Naturhist. Tidsskr. Kjøbenhavn (Ser. 3) v. 1. 233-310.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Andriàixev, A. P. & N. V. Chernova, 1988. A new species of the genus Careproctus (Liparididae) from the four-kilometer depth of the Porcupine Depression (northeastern Atlantic). Voprosy Ikhtiologii v. 28 (núm. 6): 1023-1026.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Txernova, N. V.; Stein, D. L.; Andriàixev, A. P «Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes» (en anglès). California Academy of Sciences Annotated Checklists of Fishes, 31, 72, 2004.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Orde de Dobrzyń

L'Orde de Dobrzyń o de Dobrin, en polonès Zakon Dobrzyński, o dels Germans de Dobrzyń o Cavallers Prussians de Jesucrist, fou un orde militar fundat a la frontera de Masòvia i Prússia, l'actual Terra de Dobrzyń (Polònia), durant la Croada Prussiana del segle xiii, per tal de defensar el país de les incursions dels prussians bàltics. En llatí foren coneguts com a Fratres Milites Christi de Prussia o de Mazovia. Fou l'únic orde militar creat a Polònia. Molt petita, desaparegué entre 1237 i 1240, en part absorbida per l'Orde Teutònic.

## Història

L'orde fou creat per Cristià d'Oliva, primer bisbe de Prússia (1216-1228), en 1216 per protegir Masòvia i Kujawy de les incursions dels prussians pagans, que volien conquerir les terres del duc Conrad I de Masòvia, que donà suport a la fundació de l'orde. La fundació fou confirmada pel papa Gregori IX (1227-1241) en 1228. Conrad I garantí als cavallers la ciutat de Dobrzyń nad Wisłą i les terres del voltant, al sud i frontereres de Prússia. L'orde ajudava i protegia els missioners cistercencs que anaven a evangelitzar Prússia, i protegien els poblats de les incursions dels prussians. La regla es basava en les dels Germans Livonians de l'Espasa i els Templers, basades en la regla cistercenca.
D'entrada, l'orde fou composta per quinze cavallers germànics de la Baixa Saxònia i Mecklenburg, dirigits pel mestre Brunó. Portaven hàbit blanc, amb l'escut de l'orde, amb una espasa i un estel vermell que representa la revelació de Crist als pagans.
L'orde no va tenir èxit en la lluita contra els prussians i sempre tingué petites dimensions (mai no va tenir més de 35 cavallers): cap al 1235 la majoria de cavallers s'uniren al nou Orde Teutònic, autoritzats pel papa amb la Butlla d'Or de Rieti. En 1237 la resta de cavallers foren traslladats per Conrad a Drohiczyn per enfortir la plaça. Drohiczyn, però, fou presa pel príncep Daniel de Kíev en 1240: és l'última menció documentada de l'orde de Dobrin.
Oficialment i segons el dret canònic, l'orde deixà d'existir a mitjan segle xiv, cent anys després de la mort del seu últim membre, probablement Henryk de Żygocin, la tomba del qual, a Drohiczyn, està datada en 1248 i el nomena cavaller de Dobrin.

## Bibliografia

* Alain Demurger. Chevaliers du Christ, les ordres religieux-militaires au Moyen Age. Seuil, Paris, 2002 ISBN 202049888X.
# Helmut Janz

Helmut Janz (Gladbeck, 11 d'abril de 1934 - Neu-Ulm, 19 de novembre de 2000) fou un atleta alemany, especialista en curses de tanques, que va competir sota bandera de la República Federal Alemanya durant les dècades de 1950 i 1960.
En el seu palmarès destaca una medalla de bronze en la prova dels 400 metres tanques del Campionat d'Europa d'atletisme de 1962; així com set campionats nacionals en la mateixa distància entre 1957 i 1963. Va millorar quatre vegades el rècord d'Alemanya en aquesta distància i el 1960 va establir un nou rècord d'Europa, en ser el primer europeu en baixar dels 50".
El 1960 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Roma, on fou quart en la cursa dels 400 metres tanques del programa d'atletisme.
El 1960 va rebre el premi Silbernes Lorbeerblatt.

## Millors marques

* 400 metres tanques. 49.9" (1960)

## Referències

* ↑ «Medallistes per prova». rfea.es. Federació Espanyola d'Atletisme. Arxivat de l'original el 26 d’octubre 2020. [Consulta: 22 abril 2020].
* 1 2 3 4 «Olympedia – Helmut Janz». [Consulta: 12 gener 2022].
* ↑ «Leichtathletik - Deutsche Meisterschaften (400m Hürden - Herren)». [Consulta: 12 gener 2022].
* ↑ Waśko, Janusz. Athletics national records evolution 1912-2012 : golden century of IAAF records. Zamość: GreenArt Jacek Kardasz, 2013, p. 85. ISBN 978-83-62033-30-0.
* ↑ «Track and Field Statistics». [Consulta: 12 gener 2022].
# Oratori d'Olletes

L'Oratori d'Olletes és una obra de la Vall d'en Bas (Garrotxa) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És un oratori molt nou situat sota el puig del Mallol, entrant al grup d'habitatges que formen la urbanització de "les Olletes". Inaugurat l'any 1975, s'hi fa festa el dia 8 de setembre, festivitat de la Nativitat de la Verge, popularment dit de les verges trobades. Construït en pedra. A la fornícula hi ha una imatge d'uns 30 cm posada en una peanya, a sota mateix hi ha penjades unes olles.
# Bandera d'Ingúixia

La bandera d'Ingúixia és un dels símbols d'aquesta república de la Federació Russa. Fou adoptada el 13 de maig de 1994 i l'11 de juliol de 1999 en la seva forma actual. L'11 de juliol és també el Dia Nacional Inguix, creat per decret del Cap de la República d'Ingúixia l'11 de setembre de 2014.

## Descripció

La llei original de la República relativa a la bandera nacional la defineix de la següent manera: "La bandera nacional de la República d'Ingúixia està feta en forma de rectangle blanc, al centre del qual hi ha un símbol solar en forma de cercle vermell amb tres raigs en arc que en surten. La relació entre l'amplada i la longitud de la bandera és d'1:2.
Hi ha dues franges verdes, a la vora de la part superior i inferior de la bandera. Cadascuna d'elles equival a 1/6 de l'amplada total de la bandera. El radi del cercle dins del símbol del sol és 1/6 de l'amplada de la bandera. Cadascun dels tres raigs del símbol del sol és un semicercle, el radi interior del qual és 1/8 de l'amplada de la bandera. L'amplada de la banda, donant una circumferència al símbol solar i als seus raigs, equival a 1/36 de l'amplada de la bandera.
Els raigs es col·loquen uniformement al llarg de la circumferència del símbol del sol i s'orienten en sentit contrari a les agulles del rellotge.»

## Simbolisme

En la religió i la filosofia dels pobles Nakh, del qual formen part els ingúixos el símbol solar al centre de la bandera representa no només el sol i l'univers, sinó també la consciència de la unitat de l'esperit del passat, present i futur, així com la infinitat de coses. Els raigs arquejats i la seva orientació representen la rotació de la Terra al voltant del sol, en sentit contrari a les agulles del rellotge, amb el disc blanc al mig que representa el sol en el seu eix.
El vermell recorda la lluita dels ingúixos per la seva supervivència i la defensa de les seves terres. El blanc simbolitza la puresa del pensament i l'acció nacionals inguix. El verd simbolitza la il·luminació, l'abundància, la fertilitat de la terra, així com l'islam, la religió majoritària a Ingúixia.

## Banderes històriques

La relació entre l'amplada i la longitud de la bandera es va canviar l'11 de juliol de 1999, passant a 2:3. A la primera versió de la bandera, el disc dins del símbol del sol era 1/3 de l'amplada de la bandera, no 1/6.
* República de la Muntanya del Nord del Caucas (1917–1920)
* República Socialista Soviètica Autònoma de Txetxènia-Ingúixia (1936-1991)
* Bandera de 1994 a 1999.

## Referències

* ↑ Decret núm. 175 del cap de la República d'Ingúixia d'11 de setembre de 2014 «Diada d'Estat de la bandera de la República d'Ingúixia»
* ↑ «Ingushetia (Russia)». Flags Of The World. [Consulta: 11 setembre 2022].
* ↑ «ФЛАГ РЕСПУБЛИКИ ИНГУШЕТИЯ» (en rus). Геральдику.ру. [Consulta: 11 setembre 2022].
* ↑ «Республика Ингушетия» (en rus). Russian Centre of Vexillology and Heraldry. [Consulta: 11 setembre 2022].
# Anna Gironella i Llobet

Anna Alberta Felícia Gironella i Llobet (Barcelona, 23 de gener de 1881 - Ciutat de Mèxic, 3 de gener de 1967) va ser una filantropa catalana, cofundadora de les Llars Mundet de Barcelona.
Nascuda a Barcelona, era filla de Josep Gironella Dalmau, natural de Manresa, i de Ramona Llobet i Gardella, de Barcelona. Va casar-se el 1906 amb l'empresari surer Artur Mundet i Carbó, natural de Sant Antoni de Calonge, establert a Mèxic des de feia anys i que es dedicava a negocis de diversa índole a Amèrica. Gironella es va establir a Mèxic amb el seu marit, on el matrimoni va tenir cinc fills: Artur, Josefina, Teresa, Anna i Ramona.
Al llarg de la seva vida, conjuntament amb el seu marit, va dedicar tota la seva fortuna a la caritat i la filantropia a través de la creació de nombroses obres benèfiques i culturals, tant a Mèxic com a Catalunya. L'acte que més transcendència i ressò polític va tenir va ser la donació de 40 milions de pessetes a la Diputació de Barcelona per a la construcció del nou recinte de la Casa de la Caritat a la Vall d'Hebron. La donació acabaria donant lloc a les Llars Anna Gironella de Mundet o simplement conegudes com Llars Mundet, inaugurades el 1957. Com que la donació es va fer en el lloc d'origen d'Anna Gironella, el seu nom és el que va quedar establert al document de donació, a petició expressa del seu marit, que volgué que el centre assistencial portés el nom de Gironella a perpetuïtat i de forma ostensible.
Des de 2009 Anna Gironella té dedicada una plaça a Barcelona, on també es troben els busts d'ella i el seu marit, obra de l'escultor mexicà Alfonso del Cueto. El monument es va inaugurar el 2007, coincidint amb el 50è aniversari de la inauguració de les llars.
Un institut ubicat al Recinte Mundet porta també el seu nom.

## Referències

* 1 2 «Naixements. any 1881. Registre núm. 471. Jutjat "San Pedro"». Arxiu Municipal Contemporani de Barcelona, 23-01-1881. [Consulta: 17 febrer 2023].
* 1 2 3 4 5 «Nomenclàtor de carrers». Ajuntament de Barcelona. [Consulta: 5 juny 2022].
* ↑ «La historia del recinto Mundet de la Diputació de Barcelona. Inauguración de los Hogares Mundet y evolución posterior». Diputació de Barcelona. [Consulta: 17 febrer 2023].
* ↑ «esquela de José Gironella y Dalmau». La Vanguardia, 14-05-1907, pàg. 8.
* 1 2 3 4 Tribó i Traveria, Gemma (Coord.). El Campus Mundet: un entorn per descobrir: patrimoni, medi natural i sostenibilitat. Barcelona: Universitat de Barcelona, 2008, p. 119-122.
* 1 2 3 4 «Llars Mundet. Busts d'Artur Mundet i Anna Gironella». Pobles de Catalunya. [Consulta: 5 juny 2022].
* ↑ «Institut Anna Gironella de Mundet». Institut Anna Gironella de Mundet - xtec. [Consulta: 5 juny 2022].