OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Esquirol volador siberià

L'esquirol volador siberià (Pteromys volans) és un esquirol volador del Vell Món que viu a la regió compresa entre la mar Bàltica a l'oest i l'oceà Pacífic a l'est. És l'única espècie d'esquirol volador present a Europa. A la Unió Europea se'l considera vulnerable, car només hi existeix a Finlàndia i Estònia.
L'esquirol volador siberià és nocturn. A l'estiu s'activen després de la posta de sol fins a l'alban principalment per cercar menjar. Quan està actiu, passa poc temps a terra. Salten d'arbre en arbre recollint i consumint aliments. Durant el vol, estenen les extremitats anteriors lateralment, però les posteriors es mantenen juntes al llarg de la cua. Això crea una silueta de triangle inusual. És una espècie social; molts conviuen en un sol arbre. Construeixen nius en forats d'arbres buits o a la unió d'una branca i el tronc. Els nius solen estar habitats per parelles.

## Referències

* ↑ «Pteromys volans (Linnaeus, 1758)» (en anglès). [Consulta: 24 març 2022].
* ↑ Jo, Yeong-Seok; Baccus, John T.; Koprowski, John L. «Mammals of Korea: a review of their taxonomy, distribution and conservation status». Zootaxa, 4522, 1, 18-11-2018, pàg. 1. DOI: 10.11646/zootaxa.4522.1.1. ISSN: 1175-5334.
* ↑ Nowak, Ronald M. Walker's mammals of the world (en anglès). Baltimore: Johns Hopkins University Press, 1999. ISBN 978-0-8018-5789-8.
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Aeroport de Xangongo

L'aeroport de Xangongo (codi IATA: XGN, codi OACI: FNXA) és un aeroport que serveix Xangongo a la província de Cunene a Angola. Fou construït pels cubans en 1988 com a base aèria durant les últimes campanyes contra el règim sud-africà de l'apartheid durant la Guerra Civil angolesa.

## Enllaços externs

* OurAirports - Xangongo
* OpenStreetMaps - Xangongo
# Hospital René Huguenin

L'Hospital René-Huguenin és un hospital docent de Saint-Cloud. Forma part dé Institut Curie i és hospital docent de la Universitat de Versalles Saint-Quentin-en-Yvelines.
Va ser creat el 2010.

## Referències

* ↑ (francès)UFR Simone Veil - santé Arxivat 2019-09-03 a Wayback Machine.
* ↑ (francès)NOTRE HISTOIRE
# Edifici d'habitatges a la plaça del Paradís, 4 (Vic)

L'Edifici d'habitatges a la plaça del Paradís, 4 és una obra eclèctica de Vic (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici entre mitgeres d'una planta baixa i dos pisos. L'organització de la façana es distribueix en tres eixos paral·lels formats per tres obertures, una en cada pis, marcant la jerarquització dels pisos.
A la planta baixa s'obren tres grans portals d'arc rebaixat, els quals només conserven els carreus de pedra dels brancals a la vista. En el primer pis s'obren tres grans balcons volats, iguals en dimensions. Les obertures, utilitzant l'arc rebaixat, estan emmarcades per una senzilla motllura i rematades amb un trencaaigües corbat. En el segon pis s'obren tres petites finestres geminades, amb una columna central. També estan emmarcades per una motllura senzilla. La façana estan coronada per una cornisa amb permòdols.

## Referències

* 1 2
# Herpetologia

L'herpetologia (del grec ἑρπετον "animal o ésser que repta" i λογος "estudi, coneixement") és la branca de la zoologia que estudia els tetràpodes poiquiloterms (rèptils i amfibis), incloent-hi la seva taxonomia, ecologia, comportament, fisiologia, anatomia i paleontologia. Salamandres, granotes, gripaus, serps, llangardaixos, tortugues, tuatares i crocodilians són alguns dels animals que són estudiats pels herpetòlegs.
Encara que rèptils i amfibis ofereixin una semblança relativa (per exemple, molt sovint salamandres i llangardaixos són confosos els uns pels altres quan, en realitat, pertanyen a línies evolutives diferents). Així, els amfibis tenen una pell permeable que permet l'intercanvi de gasos d'una manera semblant a com ho fan els pulmons dels mamífers. Molts amfibis no tenen pulmons en absolut sinó que fan servir llurs pells per a respirar. A més, tenen el cor dividit en tres compartiments i, tot i que la majoria d'espècies poden viure fora de l'aigua, necessiten tornar-hi per a la fertilització i la posta dels ous. Molts amfibis segreguen tòxics a través de la pell per protegir-se de llurs depredadors.
Els rèptils, per contra, tenen una pell hermètica seca i pulmons. El cor dels rèptils també té tres compartiments (llevat dels crocodilians que en tenen quatre) i ponen llurs ous en terra, incloent-hi les tortugues marines que només venen a terra per a aquest propòsit.
L'herpetologia ofereix múltiples beneficis pel paper dels amfibis i dels rèptils en l'ecologia global puix que els primers són sovint molt sensibles als canvis ambientals i poden oferir una advertència visible als éssers humans sobre canvis significatius que s'estiguin produint en l'entorn. Algunes toxines i verins produïts pels rèptils i els amfibis són útils en el camp de la medicina. Per exemple, alguns tipus de verins de serp són emprats per elaborar anticoagulants que treballen per tractar víctimes d'atacs de cor.

## Referències

* ↑ «Herpetología - EcuRed» (en castellà). [Consulta: 19 gener 2018].
* ↑ «Herpetología» (en castellà). Botanical-online. [Consulta: 19 gener 2018].
* ↑ «Àrea de investigació en herpetologia». [Consulta: 19 gener 2018].
* ↑ «hèrptils països catalans». Google Docs.
* ↑ «Reptiles» (en castellà). Enciclopedia virtual de los vertebrados españoles. Museo Nacional de las Ciencias Naturales CSIC. [Consulta: 19 gener 2018].
* ↑ «Anfibios». Enciclopedia virtual de vertebrados españoles. Museo Nacional de Ciencias Naturales. [Consulta: 19 gener 2018].
* ↑ «Amphibian Species of the World» (en anglès). [Consulta: 19 gener 2018].
* ↑ «THE REPTILE DATABASE». [Consulta: 19 gener 2018].
* ↑ «glàndules de verí | All you need is Biology». [Consulta: 19 gener 2018].

## Enllaços externs

* Societat Catalana d'Herpetologia
* Segells d'amfibis i rèptils amb mapes de distribució
* Base de dades de rèptils
# Hesperosaure

L'hesperosaure (Hesperosaurus) és un gènere de dinosaure herbívor que va viure del Kimmeridgià al Titonià, fa uns 150 milions d'anys, en el període Juràssic. Les seves restes fòssils s'han trobat a l'estat de Wyoming, als Estats Units, a la part més antiga de la formació de Morrison.
El nom és un mot científic fet de les paraules del grec clàssic, έσπερο-hespero- «oest» i σαυρος, saurus «llangardaix», doncs significa llangardaix de l'oest.

## Referències

* ↑ Carpenter, Kenneth; Miles, C.A.; Cloward, K. «New Primitive Stegosaur from the Morrison Formation, Wyoming». A: Carpenter, Kenneth (red.). The Armored Dinosaurs. Indiana University Press, p. 55–75. ISBN 0-253-33964-2.
# Josep Puy i Juanico

Josep Puy i Juanico (Terrassa, 1955) és un historiador català especialitzat en el republicanisme i el municipalisme a Terrassa durant el segle xx. El 2017 va rebre la Beca d'estudis històrics President Macià pel seu projecte sobre Samuel Morera Ribas. El 2024 va ser guardonat amb el premi Gorra Frígia per la seva tasca de recerca i divulgació sobre la repressió franquista i el republicanisme.

## Referències

* ↑ «Josep Puy». irla.cat. [Consulta: 1r març 2025].
* ↑ Paola, Martí. «El Sopar de la República distingeix Josep Puy amb el Gorra Frígia», 14-04-2024. [Consulta: 1r març 2025].

## Enllaços externs

* Web de en Josep Puy
# Heterocronia

L'heterocronia en biologia del desenvolupament abasta tot aquells canvis en el ritme dels processos ontogènics que donen lloc a transformacions de la forma i la mida dels éssers vius. En aquest procés es distingeixen dos components fonamentals: (i) el començament i el final del procés; i (ii) el ritme en el qual aquest es produeix. El terme heterocronia és relatiu: un procés de desenvolupament dins una espècie nomé pot ser descrit com eterocrònic en relació al mateix procés en una altra espècie (considerada com l'estat basal o ancestral) que opera amb diferents temps de començament i fi, i/o a diferents ritmes.

## Història

El terme heterocronia va ser encunyat per Ernst Haeckel per a referir-se a una de les excepcions de la recapitulació. El primer desenvolupament sistemàtic de la teoria de l'heterocronia és obra de Gavin de Beer (1930, 1940, 1951, 1958), que va estar influït pel descobriment de Richard Goldschmidt sobre que els gens podien afectar les taxes dels processos de desenvolupament i fisiològics (Goldschmidt, 1918, 1938). Si els gens controlaven aquestes taxes i si el desenvolupament està vinvulat a l'evolució, aleshores l'heterocronia podia ser un mecanisme evolutiu important. El 1977 Stephen Jay Gould recuperà la teoria de de Beer en el seu model del rellotge. El 1979 en un article publicat junt a Pere Alberch, David B. Wake i Oster, es formulà matemàticament el model conceptual en la següent equació diferencial:
    On α indica l'instant en el qual comença el creixement, β el de la fi del creixement i la diferenciació, κ la taxa de creixement i S$_0$ la mida inicial a l'edat α.

## Resultats fenotípics de l'heterocronia

La heterocronia és el mecanisme pel qual s'obtenen diferents resultats fenotípic:
* Neotènia
* Pedomorfosis
* Gerontomorfosi

## Referències

* ↑ Alberch, P., S. J. Gould, G. F. Oster, and D. B. Wake. 1979. "Size and shape in ontogeny and phylogeny" Paleobiology 5: 296-317.
# Heterotòpia (medicina)

En medicina, l'heterotòpia és la presència d'un determinat tipus de teixit en un lloc no fisiològic, però que sol coexistir amb el teixit original en la seva ubicació anatòmica correcta. En altres paraules, implica teixit ectòpic, a més de la retenció del tipus de teixit original.

## Exemples

En neuropatologia, per exemple, l'heterotòpia de substància grisa és la presència de substància grisa dins la substància blanca cerebral o els ventricles. L’heterotòpia dins del cervell es divideix sovint en tres grups: heterotòpia subependimària, heterotòpia cortical focal i heterotòpia de banda. Un altre exemple és el diverticle de Meckel, que pot contenir teixit gàstric o pancreàtic heterotòpic.

## Referències

* ↑ Diccionari Enciclopèdic de Medicina
# Hexaclorofè

L'hexaclorofè, també conegut com a Nabac, és un compost organoclorat que durant molt de temps ha estat utilitzat com a desinfectant. En medicina, l'hexaclorofè s'usa com un tòpic desinfectant, agent antibacterià, i es pot trobar en sabons i pastes de dents. En agricultura, també es fa servir com a agent fungicida i bactericida.
Als anys setanta s'emprava per a banyar els nounats per a evitar infeccions; gràcies a això es va descobrir que en absorbir-se per la pell, sobretot en criatures, tenia efectes neurotòxics produint edemes seguits de desmielinització (sobretot en intoxicacions greus). Els símptomes generals són debilitat, confusió, convulsions, i en casos greus, coma i mort.

## Producció

L'hexaclorofè (3) s'obté a partir de la condensació de dos mols de 2,4,5-triclorofenol (1) amb un mol de formaldehid (2) en presència d'àcid sulfúric concentrat.

## Curiositats

L'any 1976, en una planta química a la població italiana de Seveso, que es dedicava a la producció d'aquesta substància, es va produir una reacció secundària amb l'hexaclorofè produint TCDD, una dioxina tòxica, que es va escampar en forma d'aerosol per tota la població. Aquest accident anomenat Desastre de Seveso va tenir un gran impacte en la comunitat europea i a partir de llavors es van començar a aplicar certes directives.

## Referències

* ↑ Fiege, H.; Voges, H.-M.; Hamamoto, T; Umemura, S.; Iwata, T.; Miki, H.; Fujita, Y.; Buysch, H.-J.; Garbe, D.; Paulus, W. «Phenol Derivatives». Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry. Wiley-VCH [Weinheim], 2000. DOI: 10.1002/14356007.a19_313.
* ↑ «GDLC - hexaclorofè». Enciclopedia Catalana. [Consulta: 26 gener 2021].
# Hexametilenotetramina

L'hexametilenotetramina (C₆H₁₂N₄), coneguda també com a hexamina, metenamina o urotropina és una molècula amb propietats antibiòtiques.
És una pols blanca de sabor dolç i olor amoníacal i molt soluble en aigua. Va ser, i continua sent, utilitzat com a ingredient en alguns medicaments diürètics com antibiòtic per malalties urinàries.
Es pot obtenir per reacció de gas d'amoníac o amoníac aquós de formaldehid (formol) i evaporació de la solució:
    4 NH₃ + 6 CH₂O → (C₆H₂)N₄ + 6 H₂O
També s'utilitza com a matèria primera per a la fabricació d'explosius diversos, com Ciclotrimetilentrinitramina (RDX), HMX o HMTD, MMAN entre d'altres. També ha sigut emprada com a conservant en la indústria alimentària (INS 239), autoritzada en la Unió Europea amb la denominació E239.

## Referències

* ↑ Álvarez, Juan Domingo. «La hexamina no es una amina cualquiera…». CBRN, 31-05-2016. [Consulta: 7 agost 2021].
* ↑ Heathcote, Reginald St. A. «HEXAMINE AS AN URINARY ANTISEPTIC: I. ITS RATE OF HYDROLYSIS AT DIFFERENT HYDROGEN ION CONCENTRATIONS. II. ITS ANTISEPTIC POWER AGAINST VARIOUS BACTERIA IN URINE» (en anglès). British Journal of Urology, 7, 1, 3-1935, pàg. 9–32. DOI: 10.1111/j.1464-410X.1935.tb11265.x.
* ↑ Eller, Karsten; Henkes, Erhard; Rossbacher, Roland; Höke, Hartmut. Amines, Aliphatic (en anglès). Weinheim, Germany: Wiley-VCH Verlag GmbH & Co. KGaA, 2000-06-15, p. a02_001. DOI 10.1002/14356007.a02_001. ISBN 978-3-527-30673-2.
* ↑ McHugh, Callum J.; Smith, W. Ewen; Lacey, Richard; Graham, Duncan «The first controlled reduction of the high explosive RDX» (en anglès). Chemical Communications, 21, 18-10-2002, pàg. 2514–2515. DOI: 10.1039/B207885F. ISSN: 1364-548X.
* ↑ «E239 - Hexametilentetramina, HMTA». Aditivos Alimentarios. [Consulta: 7 agost 2021].
# Limacòdids

Els limacòdids (Limacodidae) són una família de lepidòpters ditrisis de la superfamília dels zigenoïdeus (Zygaenoidea) per bé que la seva situació taxonòmica és controvertida.
Les seves erugues tenen una llunyana semblança amb els llimacs. Els seus capolls tenen forma de tassa.
Són de distribució mundial, però la majoria són tropicals. Hi ha 1.672 espècies descrites i probablement moltes més encara per assignar.

## Referències

* ↑ «BioLib - Limacodidae» (en anglès). [Consulta: 28 febrer 2025].
* ↑ van Nieukerken et al. «Order Lepidoptera Linnaeus, 1758. In: Zhang, Z.-Q. (Ed.) Animal biodiversity: An outline of higher-level classification and survey of taxonomic richness». Zootaxa, 2011, pàg. 212–221.
# Hidrogen pastós

L'hidrogen pastós és una combinació d'hidrogen líquid i hidrogen sòlid al punt triple amb una temperatura inferior i densitat més elevada que l'hidrogen líquid. Es forma fent baixar la temperatura de l'hidrogen líquid fins a gairebé el punt de fusió (14,01 K o −259,14 °C) que incrementa la densitat en un 16-20% en comparació amb l'hidrogen líquid. S'ha proposat com a propergol en lloc de l'hidrogen líquid per millorar-ne l'emmagatzematge i reduir el pes sec del vehicle.
* Densitat de combustible 0,085 g/cm³
* Punt de fusió −259 °C
* Punt d'ebullició −259 °C

## Referències

* ↑ Nancy B. McNelis, Terry L. Hardy, Margaret V. Whalen, Maureen T. Kudlac, Matthew E. Moran, Thomas M. Tomsik i Mark S. Haberbusch (abril de 1995). A summary of Slush hydrogen. NASA (anglès)
* ↑ Density. Astronautix.com (anglès)

## Vegeu també

* Hidrogen comprimit
* Seguretat de l'hidrogen
# Una teràpia perillosa

Una teràpia perillosa (títol original: Analyze This) és una pel·lícula estatunidenca de Harold Ramis estrenada el 1999. Ha estat doblada i subtitulada al català.

## Argument

Ben Sobel, modest psiquiatre superat pel seu pare, és a punt de casar-se. Veu un dia desembarcar Paul Vitti, padrí mafiós de Nova York, que és víctima de crisis d'angoixa sobtades i no arriba a portar correctament la seva càrrega de padrí. Ben Sobel llavors ha de compondre's-les amb aquest carregant pacient, i s'arrisca en tot moment de ser liquidat.

## Repartiment

* Robert De Niro: Paul Vitti
* Billy Crystal: Ben Sobel
* Lisa Kudrow: Laura MacNamana
* Chazz Palminteri: Primo Sidone
* Joe Viterelli: Jelly
* Kyle Sabihy: Michael Sobel
* Pat Cooper: Salvatore Masiello
* Joe Rigano: Dominic Manetta
* Leo Rossi: Carlo Mangano
* Max Casella: Nicky Shivers
* Richard C. Castellano: Jimmy
* Pasquale Cajano: Frankie Zello
* Gene Ruffini: Joe Baldassare
* Judith Kahan: Elaine Felton
* Molly Shannon: Caroline
* Tony Bennett: ell mateix
* DonnaMarie Recco: Shiela
* Bill Macy: Isaac Sobel
* Rebecca Schull: Dorothy Sobel
* Aasif Mandvi: Dr. Shulman
* Frank Pietrangolare: Tuna
* Bart Tangredi: Vitti Sr. jove
* Michael Straka: Dominic Manetta, de jove

## Al voltant de la pel·lícula

A l'escena on Ben Sobel comprarà taronges a continuació es disparat per l'esquena i on Paul Vitti l'espera al cotxe, es veu perfectament la picada d'ull al film El Padrí, on Don Vito Corleone es disparat després d'haver comprat taronges.

### Premis 1999

    Globus d'or: 2 Nominacions: Millor Comèdia i Actor Comèdia (De Niro)

### Crítica

** Va obtenir bones crítiques tant a Amèrica del Nord com a Europa, a més d'estar 2 setmanes en el nº1 Box Office EUA.
** Et trenques de riure, de diàlegs hilarants, d'humor brutal"

## Referències

* ↑ «Una teràpia perillosa». esadir.cat.
* ↑ «Una teràpia perillosa». Goita què fan, ara!. [Consulta: 5 novembre 2023].
* ↑ Maslin, Janet «FILM REVIEW; Mobster With Panic Attacks Meets Therapist With Problems of His Own» (en anglès). The New York Times, 05-03-1999. ISSN: 0362-4331.
* ↑ Cavestany, Juan «Una terapia peligrosa». El País.
# Hidrotrineu

L'hidrotrineu (en anglès, hydrospeed) és una modalitat d'esport individual en aigües braves. S'utilitza un aparell similar a un trineu amb uns mànecs per a les mans i que un cop dins del corrent es comporta com una embarcació i garanteix la flotabilitat, però en aquest cas la propulsió és necessària fer-la amb les cames, i per això es va equipat amb unes aletes als peus. No és necessari estar gaire en forma. La propulsió de les cames tan sols s'utilitza per canviar de direcció, la major part del temps un es deixa portar pel corrent.

## Referències

* ↑ «hidrotrineu». Diccionari general de l'esport | TERMCAT. [Consulta: 1r novembre 2023].
* ↑ «hidrotrineu». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 1r novembre 2023].
# Les mans de l'esbudellador

Les mans de l'esbudellador (títol original en anglès: Hands of the Ripper) és una pel·lícula britànica dirigida per Peter Sasdy, el 1971. Ha estat doblada al català.

## Argument

Jack l'Esbudellador, que acaba de cometre un crim, confon els seus perseguidors i entra a casa seva. La seva dona comprèn que és un assassí fixant-se en les seves mans ensagnades. Jack l'Esbudellador apunyala llavors la seva dona davant els ulls d'Anna, la seva filla que quedarà traumatitzada a perpetuïtat. La retrobem quan és adolescent i juga als esperits amb Mrs. Granny Golding, una falsa espiritista. Aquesta última proposa a Mr. Dysart, membre del parlament de desflorar-la per una gran suma de diners, aquest últim es torna violent, l'espiritista s'interposa però Anna s'angoixa i mata d'un cop de daga la seva protectora. Dysart és sospitosa de l'homicidi per la policia, però el doctor John Pritchard l'absol gràcies a un fals testimoniatge. Deixeble de Sigmund Freud, s'interessa per la psicologia dels assassins.

## Repartiment

* Eric Porter: El Doctor John Pritchard
* Angharad Rees: Anna, la filla de Jack
* Keith Bell: Michael Pritchard, el fill de John Pritchard
* Jane Merrow: Laura, la promesa cega de Michael
* Derek Godfrey: Mr. Dysart, membre del parlament
* Dora Bryan: Mrs. Granny Golding
* Marjorie Rhodes: Mrs. Bryant
* Lynda Baron: Long Liz, una prostituta
* Marjie Lawrence: Dolly, la serventa
* Margaret Rawlings: Madame Bullard
* Norman Bird: L'inspector de policia

## Referències

* ↑ «Les mans de l'esbudellador». esadir.cat.
* ↑ «Hands of the ripper». The New York Times.
# L'ens

L'ens (original: The Entity) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Sidney J. Furie, estrenada el 1982 i doblada al català.

## Argument

Carla Moran, una jove interpretada per Barbara Hershey, veu el seu dia a dia trastornat quan una entitat invisible la turmenta i la viola moltes vegades, deixant-la marcada físicament. Psiquiatres s'interessen pel seu cas, i després, davant dels pocs resultats, especialistes d'esdeveniments supernaturals (UCLA) intenten ajudar la jove.

## Repartiment

* Barbara Hershey: Carla Moran
* Ron Silver: Phil Sneiderman
* David Labiosa: Billy
* George Coe: el Doctor Weber
* Margaret Blye: Cindy Nash
* Jacqueline Brookes: el Doctor Cooley
* Richard Brestoff: Gene Kraft
* Michael Alldredge: George Nash
* Raymond Singer: Joe Mehan
* Allan Rich: el Doctor Walcott
* Natasha Ryan: Julie
* Melanie Gaffin: Kim
* Alex Rocco: Jerry Anderson
* Sully Boyar: Mr. Reisz
* Tom Stern: Woody Browne

## Al voltant de la pel·lícula

* El cineasta experimental austríac Peter Tscherkassky ha utilitzat les imatges d'aquest film, a Outer Space i Dream Work.

## Banda original

* Saturday Nite's All Right for Fighting, interpretat per Elton John
* Tou Can't Have Me, interpretat per Risky Shift
* Poor, Poor Pitiful Me, interpretat per Linda Ronstadt

## Premis i nominacions
### Premis

* Interpretació femenina per Barbara Hershey a Avoriaz 1983

## Referències

* ↑ L'ens
* ↑ «The Entity». The New York Times.

## Enllaços externs

* Crítica DevilDead
# Hipogammaglobulinèmia

La hipogammaglobulinèmia és un trastorn del sistema immunitari en què no hi ha prou gammaglobulines a la sang, habitualment per manca de producció. Això es tradueix en un recompte d'anticossos més baix, que perjudica el sistema immunitari, augmentant el risc d'infecció. La hipogammaglobulinèmia pot ser el resultat d'una varietat de defectes genètics primaris del sistema immunitari, com ara la immunodeficiència variable comuna, o pot ser causada per efectes secundaris com la medicació, el càncer de sang o una mala alimentació, o la pèrdua de gammaglobulines a l'orina, com en la proteïnúria glomerular no selectiva. Els pacients amb hipogammaglobulinèmia tenen una funció immunitària reduïda; Les consideracions importants inclouen evitar l'ús de vacunes atenuades i prendre mesures de precaució quan es viatja a regions amb malalties endèmiques o higiene deficient, com són rebre les vacunacions requerides, tenir a disposició i poder prendre els antibiòtics requerits en cas de necessitat, beure només aigua potable o bullida, organitzar una cobertura mèdica adequada abans del viatge i assegurar la continuació de qualsevol infusió d'immunoglobulines.

## Referències

* ↑ "common variable immunodeficiency" en el Diccionari mèdic de Dorland
* ↑ Barmettler, Sara. «Hypogammaglobulinemia: Prognosis» (en anglès). Epocrates, 14-09-2021. Arxivat de l'original el 2021-12-05. [Consulta: 31 maig 2022].