OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Adele (llengua)

L'adele és una llengua kwa que parlen els adeles de Togo i de Ghana. Hi ha entre 37.400 (ethnologue, 2012) i 41.000 adele-parlants. El seu codi ISO 639-3 és ade i el seu codi al glottolog és adel1244.

## Família lingüística

L'adele és una llengua que està juntament amb l'anii en un subgrup de les llengües nyos, que són llengües kwa, que formen part de la gran família de les llengües nigerocongoleses.

## Geolingüística i pobles veïns

L'adele es parla a Togo i a Ghana. A Togo, es parla a la zona de la població de Pagala, a la prefectura de Sotouboua, a la Regió Central.
Segons el mapa lingüístic de Ghana de l'ethnologue, el territori adele està situat al centre-est del país, al sud del poble de Nkwanta, a la frontera amb Togo, al nord de la Regió Volta. Al nord limiten amb els Gikyodes i amb els Chala i al sud limiten amb els Delo. A l'est limiten amb Togo. Segons el mapa lingüístic de Togo, el territori adele en aquest país està en el centre-oest, a la frontera amb Ghana. Els territori adele en els dos estats és contigu. Els adeles togolesos limiten amb els Delos al sud i amb els ginyangues, els kabiyès, els nawdms, els lames i els tems.

## Dialectologia

El baix adele i l'alt adele són els dos dialectes de l'adele. Entre ells hi ha una intel·ligibilitat d'entre el 85 i el 90%, que tenen poques diferències en el to i el lèxic. Els dialectes de l'adele de Togo i de Ghana són diferents.

## Sociolingüística, estatus i ús de la llengua

L'adele és una llengua desenvolupada (EGIDS 5): Està estandarditzada té literatura i gaudeix d'un ús vigorós per persones de totes les edats i generacions tant en la llar com en societat en tots els àmbits tot i que no és totalment sostenible. Només l'1% dels adeles han estat escolaritzats en la llengua adele. L'adele s'escriu en alfabet llatí. Els alladians també parlen l'ewe. Els delo també utilitzen l'adele com a segona llengua.

## Referències

* 1 2 3 4 «Adele, a language of Togo».
* 1 2 «Language: Adele». joshuaproject. [Consulta: 12 octubre 2015].
* ↑ «Language: Adele». glottolog. [Consulta: 12 octubre 2015].
* ↑ «Basila-Adele». ethnologue. [Consulta: 12 octubre 2015].
* ↑ «Mapa lingüístic de Ghana. L'adele és el número 39». ethnologue. [Consulta: 12 octubre 2015].
* ↑ «Mapa lingüístic de Togo. L'adele és el número 27». ethnologue. [Consulta: 12 octubre 2015].
* ↑ «Adele in the Language Cloud» (en anglès). ethnologue. [Consulta: 11 octubre 2015].

## Bibliografia

* Rongier, Jacques. 1998. Dictionnaire français-adele. Inst. de Linguistique Appliquée (ILA). Abidjan: Inst. de Linguistique Appliquée (ILA). 90pp.
* Christaller, J. G. 1895. Die Adelesprache im Togogebiet. A: Zeitschrift für afrikanische und orientalische Sprachen I. 16-33.
* Adinyah, John B. 1995. Adele kinship terms, role relationships, and family obligations. A: GILLBT (Ghana Institute of Linguistics, Literacy and Bible Translation) academic seminar week: proceedings of the 1994 seminar, 4-11. Legon: Institute of African Studies, University of Ghana.
# Adenocarcinoma

L'adenocarcinoma (ADC) és un carcinoma que té el seu origen en cèl·lules que constitueixen el revestiment intern de les glàndules de secreció externa. Aquestes cèl·lules són les encarregades de sintetitzar i d'abocar els productes que generen a la llum glandular.
Els adenocarcinomes són un conjunt de càncers molt freqüents, ja que s'originen en un tipus de cèl·lules que es troben en continua divisió cel·lular i presenten un major risc de mutació. Poden presentar-se inicialment en forma d'adenoma (un tumor glandular que és benigne).

## Topografia

Entre els adenocarcinomes més freqüents s'hi troben:
* Adenocarcinoma de pulmó.
* Adenocarcinoma de pròstata, suposa més del 95% dels càncers de pròstata.
* Adenocarcinoma de còlon, quasi tots els càncers de còlon.
* Adenocarcinoma de mama, existeixen molts subtipus de carcinomes de mama, essent el carcinoma ductal infiltrant el més freqüent.
* Malaltia de Paget extramamària, adenocarcinoma de pell extramamari.
* Adenocarcinoma d'estómac.
* Adenocarcinoma renal.
* Adenocarcinoma d'endometri.

## Enllaços externs

* Il·lustració a MedlinePLUS
* med/413 (anglès)
# Adiponectina

L'adiponectina (també coneguda com a Acrp30, AdipoQ, apM1 o GBP28) és una hormona sintetitzada exclusivament pel teixit adipós que participa en el metabolisme de la glucosa i els àcids grassos. Diversos estudis han comprovat que l'adiponectina augmenta la sensibilitat a la insulina en diversos teixits com fetge, múscul esquelètic i teixit adipós. Els nivells circulants d'adiponectina són inversament proporcionals a l'índex de massa corporal (IMC) i el percentatge de greix corporal. Les concentracions d'adiponectina es troben reduïdes en l'obesitat, diabetis mellitus de tipus 2 i la malaltia arterial coronària.
L'adiponectina és una de les proteïnes plasmàtiques més abundants, constituint el 0,01% de les proteïnes plasmàtiques totals. Les concentracions plasmàtiques d'adiponectina ronden els 5-10 μg/ML i presenten dimorfisme sexual, ja que les dones presenten nivells d'aquesta hormona superiors als homes.

## Estructura

L'adiponectina és una proteïna de 247 aminoàcids (Mr 30 kDa) que consta de 4 dominis. El primer domini és un pèptid senyal situat a la zona amino-terminal que permet la secreció de l'hormona a l'exterior dels adipòcits; el segon domini és una regió de 28 aminoàcids que varia entre espècies; el tercer domini és un domini col·lagen constituït per 22 triplets glicina-X-tirosina/; i finalment, un domini globular en la regió carboxi-terminal.
Les molècules d'adiponectina s'agrupen entre si formant trímers, hexàmers i polímers. La adiponectina monomèrica no s'ha detectat en la circulació sanguínia i la seva presència sembla confinada a l'adipòcit.

## Referències

* Scherer PE, Williams S, Fogliano M, Baldini G, Lodish HF «A novel serum protein similar to C1q, produced exclusively in adipocytes». J Biol Chem, 270 (45): 26746-9, 1995. PMID: 7592907.
# Administració Federal d'Aviació

L'Administració Federal d'Aviació (FAA, Federal Aviation Administration) és una agència governamental depenent del Departament de Transport del Govern federal dels Estats Units. És l'entitat encarregada de la regulació de tots els aspectes de l'aviació civil als Estats Units.
Les principals funcions de la FAA són:
* Regulació del transport espacial comercial als EUA
* Regulació de les infraestructures de navegació aèria i les normes d'inspecció de vols
* Fomentar i desenvolupar l'aeronàutica civil, incloses les noves tecnologies de l'aviació
* Concessió, suspensió o revocació dels certificats de pilot
* Regulació de l'aviació civil per promoure la seguretat, especialment a través de les oficines locals
* Desenvolupar i operar un sistema de control del trànsit aeri i de navegació per a avions civils i militars
* Recerca i desenvolupament de l'aeronàutica nacional de l'espai aeri del sistema i la societat civil
* Desenvolupar i dur a terme programes de control de soroll de les aeronaus i altres efectes ambientals

## Referències

* ↑ Nguyen, N. H. Essential 25000 English-Catalan Law Dictionary (en anglès i català).
* ↑ «Agencies - Federal Aviation Administration» (en anglès). www.federalregister.gov. [Consulta: 14 març 2017].
* ↑ «Federal Aviation Administration | USA.gov» (en anglès). www.usa.gov. [Consulta: 14 març 2017].
* ↑ «Federal Aviation Administration (F.A.A.)» (en anglès). www.nytimes.com. [Consulta: 14 març 2017].
* ↑ «Federal Aviation Administration Articles, Photos, and Videos - Los Angeles Times» (en anglès). www.latimes.com. [Consulta: 14 març 2017].

## Vegeu també

* EASA: Agència Europea de Seguretat Aèria

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial de l'Administració Federal d'Aviació
# Administració de Seguretat i Salut Ocupacional (EUA)

L'Occupational Safety and Health Administration (OSHA, traduït com Administració de Seguretat i Salut Ocupacional) és una agència del Departament de Treball dels Estats Units. El Congrés va establir l'agència sota la Llei de Seguretat i Salut en el Treball, que el president Richard M. Nixon va signar la llei el 29 de desembre de 1970. La missió de l'OSHA és "assegurar unes condicions de treball segures i saludables per als homes i dones que treballen a establir i fer complir les normes i per la capacitació, la divulgació, l'educació i l'assistència". L'agència també s'encarrega de fer complir una varietat de lleis i reglaments dels denunciants. L'OSHA està actualment encapçalada pel subsecretari de Treball David Michaels.

## Referències

* ↑ «About OSHA». Arxivat de l'original el 2019-06-09. [Consulta: 4 juliol 2015].
# Administració fiduciària d'Aran pels reis de Mallorca

L'administració fiduciària d'Aran pels reis de Mallorca transcorregué entre els anys 1298 i 1313, sota el govern de Jaume II de Mallorca i els primers anys de Sanç I de Mallorca, producte de l'acord de Jaume el Just i Felip el Bell d'encomanar el govern de la vall a un rei neutral mentre es resolia la disputa sobre la seva pertinença a un o altre monarca.

## Antecedents

En el context de la Croada contra la Corona d'Aragó el senescal de Tolosa, Eustaqui de Beaumarchais, invadí Aran el novembre de 1283, amb el suport d'Augèr de Berbedà, senyor de Les, i molts altres aranesos. Derrotats els francesos el 1285 Aran no va ser retornat a Pere el Gran amb l'excusa que l'ocupació era causada per les vexacions dels aranesos al comtat de Comenge i no a la guerra per Sicília, així que la Pau d'Anagni (1295) no resolgué la qüestió.

## l'Administració fiduciària d'Aran

En tot cas el conflicte fou resolt per la via diplomàtica, i pel tractat d'Argelers (1298) s'acordà conferir el govern d'Aran a Jaume II de Mallorca, en qualitat de rei neutral.
El govern de Jaume de Mallorca no fou d'estricta administració, sinó que exercí el seu govern amb totes les prerrogatives d'un sobirà: Aran fou regit per un governador vinculat a la lloctinència del Rosselló, es restabliren les institucions tradicionals de la vall que els francesos havien suprimit, s'aprovà nova legislació i hagué de lluitar contra les bandositats que hi havia entre els diferents partits aranesos, especialment contra els partidaris de la unió amb França comandats pels senyors de Les.
Es coneix el nom dels tres governadors mallorquins d'Aran: Arnau de Sant Marçal (1298-1307), Pere Bernat d'Asnava (1307-1310) i Pere de Castell (1310-1313).
Pel que fa a les disposicions legals, la Querimònia concedida per Jaume el Just, cita i mantén l'ordenació processal en matèria de dret penal fixada per Jaume de Mallorca.
Finalment el Concili de Viena de 1312 acordà crear una comissió amb representants dels dos bàndols que resolgué en favor de Jaume el Just, i així pel conveni de Poisy, Sanç de Mallorca retornà Aran a la Corona d'Aragó el 23 d'abril de 1313. Finalitzada la seva administració Sanç de Mallorca presentà els comptes de les despeses que havia suposat l'administració d'Aran al rei catalano-aragonès.

## Conseqüències

Molt poc després, a l'agost del 1313, Jaume el Just disposà el conjunt de privilegis de la vall conegut amb el nom de la Querimonia i que estigueren vigents fins al segle xix.

## Fonts

* «Administració fiduciària d'Aran pels reis de Mallorca». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Martínez Ferrando, J. Ernest. La tràgica història dels reis de Mallorca. 2a edició. Barcelona: AEDOS, 1979. ISBN 8470030590.
# Advocació de la Mare de Déu

L'advocació de la Mare de Déu o advocació mariana és, en el cristianisme, un títol afegit al nom de Verge que posa en relleu alguna prerrogativa o circumstància important o n'indica un lloc geogràfic amb el qual té relació. Dit d'una altra manera, és una al·lusió mística relativa a aparicions, dons o atributs de la Mare de Déu. L'Església Catòlica reconeix innombrables advocacions que signifiquen la figura de la mare de Jesús o alguna de les seves qualitats, a les quals es ret culte de diverses maneres.
Les advocacions es poden dividir en dos tipus: les de caràcter místic, relatives a dons, misteris, actes sobrenaturals o fenòmens taumatúrgics de la Mare de Déu, com l'Anunciació, l'Assumpció, la Presentació, etc; i les aparicions terrenals (a vegades associades amb escultures, és a dir, "marededéus trobades"), i que en molts casos han donat lloc a la construcció de santuaris dedicats a la Mare de Déu, com el de Lorda a França, el de Fàtima a Portugal, el de Guadalupe a Mèxic, etc, o monestirs o abadies com el de Montserrat a Catalunya. Aquestes advocacions sovint donen lloc a molts patrocinis (com a Verge protectora) de pobles, ciutats o països.
Les advocacions marianes se solen anomenar amb les fórmules "Santa Maria de", "Verge de", "Nostra Senyora de", "Mare de Déu de", etc. Així doncs, les advocacions també donen lloc en molts casos a noms propis femenins, compostos del nom Maria i la seva advocació: Maria Carme, Maria Dolors, Maria de Lourdes... Encara que el nom sigui diferent quant a l'atribut relatiu a la Verge Maria, sempre es refereix únicament a Ella, així es faci menció de diversos noms en un mateix moment, la instància en qualsevol cas és sempre la Verge Maria, Mare de Jesús.
La seva celebració, en la majoria dels casos, es fa de forma conjunta el dia 8 de setembre o el primer diumenge de setembre, el dia en què l'Església celebra les "Aparicions de la Santíssima Verge en els més cèlebres santuaris".

## Referències

* ↑ «Advocació de la Mare de Déu». L'Enciclopèdia.cat. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ "Festes de les Mares de Déu Trobades", Festes.org [Consulta: 15 gener 2017]
* ↑ "Marededéus trobades", Jordi Vilamitjana, Diari de Girona, 8 setembre 2011 [Consulta: 15 gener 2017]

## Bibliografia

* José Mª Montes: El libro de los santos, Alianza Editorial, Madrid, 2001, ISBN 84-206-7203-3

## Vegeu també

* Culte marià
* Mariologia
* Mare de Déu
* Marededéu trobada
* Goigs
# Aerinita

L'aerinita és un mineral de la classe dels silicats relacionat amb el grup dels piroxens. El nom ve del grec «ἀέρινος», eteri, (que té propietats de l'aire) i d'aquí se’n pot derivar alguna de les seves propietats com el color del cel (blau-cel).
A finals de la dècada de 1860 el Museu de Wroclaw (Polònia) va incorporar a la seva col·lecció un mineral de color blau intens procedent dels Pirineus. Lasaulx va estudiar-lo uns anys més tard adonant-se que es tractava de quelcom diferent fins al moment. Va proposar el nom d'Aërinit, tot i que encara es desconeixia la procedència exacta. No va ser fins al 1882 que es va descobrir el jaciment de Casserres del Castell, a Estopanyà, considerant-se des de llavors la localitat tipus.
Fou emprada entre els segles XI i XV com a pigment en les nombroses pintures murals del romànic de l'Aragó, Oest de Catalunya, Andorra i sud de França, zones properes als jaciments del mineral. El blau de Sant Climent de Taüll, per exemple, està fet amb aquest mineral.

## Formació i jaciments

És un mineral que es troba en fàcies de zeolites hidrotermals, format a relativament baixa temperatura a l'interior de fractures i vetes de roques ígnies màfiques. Es forma per l'alteració dels basalts i les andesites.
Típicament sol anar associat als minerals prehnita, ellagita i mesolita.
Se'n troben jaciments a Saint Pandelon a Aquitània (França), Cadis o Màlaga, així com a Nova Jersey (Estats Units). Als territoris de parla catalana se n'ha trobat a Tartareu (Les Avellanes i Santa Linya, Lleida), Casserres del Castell (Estopanyà, Osca) a la pedrera Los Serranos (Albatera, Alacant), a Los Vives (Orihuela, Alacant), a la pedrera Los Arenales (Torás, Castelló) i a Altura (Castelló).

## Referències

* ↑ Aerinite. Handbook of Mineralogy
* ↑ Aerinite. Webmineral
* ↑ Aerinite. Mindat.org
* ↑ Calvo Rebollar, M «Aerinita, la piedra azul del Pirineo». Naturaleza Aragonesa, 34, 2017, pàg. 63-68 [Consulta: 8 febrer 2023].
* ↑ «Aerinita». Museu Nacional d'Art de Catalunya. [Consulta: 8 febrer 2023].
# Aeroport Internacional Amata Kabua

L'Aeroport Internacional Amata Kabua, és l'únic aeroport de les Illes Marshall, inaugurat en 1972 en substitució de l'aeròdrom de Majuro, construit a l'illa de Delap pels japonesos en 1942 durant la Segona Guerra Mundial.
Opera des de la torre de control de Honolulu. Està situat a la capital, Dalap-Uliga-Darrit. Rep en nom en honor d'Amata Kabua, primer president de la república.

## Aerolínies i destinacions

| Aerolínies | Destinacions |
| Air Marshall Islands | Airok, Aur, Ebon, Enejit, Jaluit, Jeh, Kaben, Kili, Kwajalein, Majkin, Maloelap, Mejit, Mili, Namdrik, Utirik, Wotje |
| Continental Airlines | Chuuk, Guam, Honolulu, Kosrae, Kwajalein, Pohnpei |
| Our Airline | Nauru, Nadi, Tarawa, Brisbane |

## Referències

* ↑ «Amata Kabua International Airport». airnav.com, anglès. [Consulta: 26 agost 2021].
* ↑ «Nitijela of the Marshall Islands». pacificdigitallibrary.org, 19-02-2013. [Consulta: 9 desembre 2018].
# Aeroport Internacional Hassan I

L'Aeroport Internacional Hassan I (codi IATA: EUN, codi OACI: GMML) o Aeroport d'Al-Aaiun (codi IATA: EUN, codi OACI: GSAI) és un aeroport en Al-Aaiun, Sàhara Occidental administrat per ONDA.
A causa de la peculiar situació política del Sàhara Occidental, l'aeroport apareix duplicat en l'AIP, apareixent tant en el d'Espanya (GSAI) com el del Marroc (GMML).

## Aerolínies i destins
### Passatgers

| Aerolínies | Destinacions |
| Binter Canarias | Gran Canària |
| Canary Fly | Gran Canària |
| Royal Air Maroc | Agadir, Casablanca, Dakhla, Gran Canària |
| Royal Air Maroc Express | Agadir, Casablanca |

### Càrrega

| Aerolínies | Destinacions |
| Royal Air Maroc Cargo | Casablanca, Milà-Malpensa, Saragossa |

## Referències

* 1 2 http://airlineroute.net/2015/05/21/at-jun-jun15/
* ↑ http://airlineroute.net/2016/03/02/at-lpa-mar16/

## Enllaços externs

* Temps actual per a GMML a NOAA/NWS
* Historial d'accidents de l'Aeroport Internacional Hassan I a Aviation Safety Network (anglès)
# Aeroport Internacional Murtala Mohammed

L'Aeroport Internacional Murtala Muhammed (MMIA) (IATA: ELS, OACI: DNMM) és un aeroport internacional situat a Ikeja, estat de Lagos a Nigèria, i és el principal aeroport de la ciutat de Lagos.

## Referències

* 1 2 «Murtala Muhammed International airport – Economic and social impacts». Ecquants. [Consulta: 7 setembre 2013].
* ↑ Federal Airports Authority of Nigeria (FAAN): Murtala Muhammed International Airport, Lagos Arxivat 2008-01-20 a Wayback Machine.
* ↑ Informació de l'aeroport del World Aero Data
* ↑ Informació de l'Aeroport Internacional Murtala Mohammed a Great Circle Mapper. Font: DAFIF (vàlid a octubre de 2006).
# Aeroport Internacional Princesa Juliana

L'Aeroport Internacional Princesa Juliana (IATA: SXM, OACI: TNCM) es troba a Sint Maarten, la part neerlandesa de l'illa de Sant Martí, i és el tercer aeroport amb major nombre de passatgers anuals al Carib, darrere de l'Aeroport Internacional Luis Muñoz Marín a San Juan, Puerto Rico, i l'Aeroport Internacional de Punta Cana a Punta Cana, República Dominicana. En moviments d'avions és el segon després de l'Aeroport Luis Muñoz Marín.

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2011-09-07.
# Anna Bogucka-Skowrońska

Anna Bogucka-Skowrońska (Radom, 23 de febrer de 1942) és una política, advocada polonesa, senadora del Parlament polonès en diverses legislatures, antiga jutge del Tribunal de l'Estat durant 2 mandats.

## Premis i condecoracions

* 2016: Creu de Llibertat i Solidaritat
* 2009: Creu del comandant de l'Orde Polònia Restituta
* 2002: Creu d'oficial de l'Ordre de Polònia Restituta

## Referències

* ↑ Biographies of candidates to State Tribunal, 2011
* ↑ Anna Bogucka-Skowrońska in: Encyklopedia Solidarności [Encyclopedia of Solidarność
* ↑ «Postanowienie nr rej. 553/2016 Prezydenta Rzeczypospolitej Polskiej z dnia 23 listopada 2016 r. o nadaniu odznaczeń». [Consulta: 31 juliol 2021].
* ↑ «Postanowienie Prezydenta Rzeczypospolitej Polskiej z dnia 9 kwietnia 2009 r. o nadaniu orderów». [Consulta: 31 juliol 2021].
* ↑ «Postanowienie Prezydenta Rzeczypospolitej Polskiej z dnia 3 maja 2002 r. o nadaniu orderów.». [Consulta: 31 juliol 2021].
# Angela Walker

Angela Nicole Walker (19 de gener de 1974) és una organitzadora sindical estatunidenca i conductora de bus i camió. Walker és la candidata a la vicepresidència dels Estats Units del Partit Verd i del Partit Socialista a les eleccions presidencials de 2020. Va ser la candidata vicepresidencial del Partit Socialista a les eleccions del 2016 conjuntament amb la candidata presidencial Mimi Soltysik. Walker s'havia presentat com a independent socialista a xèrif del comtat de Milwaukee (Wisconsin). El maig de 2020, el candidat a la presidència dels EUA del Partit Verd Howie Hawkins va anunciar que Walker seria la seva companya de candidatura.

## Referències

* ↑ «Howie Hawkins Announces Running Mate». Independent Political Report, 05-05-2020 [Consulta: 6 maig 2020].
* ↑ Shannon, Brooke «"Town Hall" Interview with Socialist Party USA's Vice Presidential Candidate Angela Nicole Walker». The Socialist [Consulta: 2 desembre 2015]. Arxivat 13 de setembre 2016 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-09-13. [Consulta: 14 agost 2020].
* ↑ Pollock, Tracey «Angela Walker, "Free Range Socialist," Runs for Sheriff in Milwaukee». , 18-06-2014 [Consulta: 2 desembre 2015].
* ↑ «Angela Walker for Vice President!», 05-05-2020. [Consulta: 5 maig 2020].
# Heura de terra

L'heura de terra (Glechoma hederacea) és una espècie de lamiàcia, hemicriptòfit, i de port ajagut i rastrer natural de les zones temperades d'Europa i Àsia septentrional.

## Descripció

Són plantes perennes repents, glabrescents o lleugerament piloses, i de color grisenc. Les tiges, de fins a 85 cm., són rogenques a la base, engrossides als nusos, els quals tenen capacitat arreladora i, per tant, es poden reproduir vegetativament per estolons. Les tiges florals són erectes i de vase quadrangular aconseguint els 50 cm d'altura. Les fulles són de color verd fosc amb un llarg pecíol d'1-9 cm., tenen un limbe de reniforme o cordiformes a cordato-suborbicular, de marge crenat, un xic piloses, de mida molt variable, de 0,5 a 4 centímetres (excepcionalment fins a 8 cm.). Les flors de color blau porpra o violàcies són aromàtiques, apareixen en cimes unilaterlas de 2 a 3 flors que apareixen a l'axil·la de les fulles. La corol·la (15-22 mm) és molt major que el calze, sent aquest llarg (de 5-7 mm.), corbat i amb el limbe oblic. El seu fruit és una núcula de color castany, 1,5 - 2mm. per 0,8 mm de forma el·lipsoides.

## Ecologia i distribució

Creix formant extensos tapissos apriofitant el seu port rastrer i la seva reproducció vegetativa per estolons. Espècie d'àmplia distribució, de distribució euroasiàtica, a des del nord de la península Ibèrica fins a la Sibèria. Habita boscos humits i ombrívols eurosiberians de tot tipus (fagedes, rouredes, freixenedes…) normalment sobre sòls tan bàsics com àcids però lleugerament nitrificats i en ambients d'ecotó o vorada, tot i que també pot créixer en prats. Als Països Catalans tan sols és present al vessant Nord dels Pirineus, als Pirineus orientals, a la serralada Transversal i més rarament al sector nord i humit de les serralades Litoral i Prelitoral (Montseny, Sant Lloreç del Munt i Montnegre). A certs indrets d'Amèrica del Nord ha esdevingut una planta invasora, degut a la seva velocitat i facilitat de propagació i per manca de controls biològics.

## Galeria d'imatges

* Fulla
* Planta en floració
* Detall de la flor

## Referències

* ↑ «Heura de terra». GEC. [Consulta: 28 març 2020].
* 1 2 3 4 Flora dels països catalans / 3, (Pirolàcies - Compostes).. Barcelona: Barcino, 1995. ISBN 84-7226-657-5.
* 1 2 3 «Glechoma hederacea». USDA. [Consulta: 28 març 2020].
* 1 2 3 Santiago Castroviejo. Flora ibérica : plantas vasculares de la Península Ibérica e Islas Baleares. Madrid: Real Jardín Botánico, C.S.I.C, 2010. ISBN 978-84-00-09041-8.