OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Habitatge al carrer Francesc Layret, 23 (Castellar del Vallès)

L'Habitatge al carrer Francesc Layret, 23 és un edifici de Castellar del Vallès (Vallès Occidental) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Aquest habitatge es troba actualment en un estat ruïnós pel que fa bàsicament a l'estructura. La façana, que és la part més ben conservada, mostra una distribució simètrica, l'eix el marca la porta d'entrada i coincideix amb la part central de l'acabament de la façana i està flanquejada per dues finestres amb un arc escarser decorades amb maó vist. El sòcol està treballat amb blocs rectangulars de pedra local, aquest es troba diferenciat de la resta de la façana per un bordó decoratiu de maó vist i en forma semicilíndrica que recorre el perímetre de la part superior de la façana. L'acabament de la façana, seguint aquest tipus de decoració, mostra un joc de línies còncaves i convexes destacant la part central que coincideix amb l'eix de simetria. Aquest acabament ve destacat a la façana mitjançant una ornamentació en maó vist marcant una línia horitzontal que es contraposa al joc de línies ondulants.
# Acrochordonichthys mahakamensis

Acrochordonichthys mahakamensis és una espècie de peix de la família dels akísids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir els 8,3 cm de llargària total.
* Nombre de vèrtebres: 41.

## Distribució geogràfica

Es troba al Sud-est asiàtic: Borneo (Indonèsia).

## Referències

* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313. ISBN 0-86622-131-X.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Ng, H. H. i P. K. L. Ng 2001: A revision of the akysid catfish genus Acrochordonichthys Bleeker. Journal of Fish Biology v. 58 (núm. 2): 386-418.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# (51) Nemausa

(51) Nemausa és l'asteroide núm. 51 de la sèrie, descobert a Nimes el 22 de gener del 1858 per l'A. Laurent qui mai més va fer cap altre descobriment relacionat amb els asteroides i de qui no se'n sap gaire cosa.
El descobriment es feu emprant l'observatori privat d'en Benjamin Valz poc després que aquest marxés com a nou director de l'Observatori de Marsella. L'adreça d'aquest observatori a Nimes és al 32 de la "Rue Nationale" on es va col·locar una placa commemorativa vers el descobriment.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 16 octubre 2023].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center.
* ↑ Afirmat a: Dictionary of Minor Planet Names (sisena edició revisada i ampliada). Pàgina: 18. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 3 novembre 2024].
# Anna Thillon

Anna Thillon (Londres, 1816 - Torquay, 5 de maig de 1903) fou una cantant d'òpera londinenca.
Va fer els estudis a França amb Tadolini i Claudio Thomas Thillon, director d'orquestra, amb el qual va contraure matrimoni. Debutà amb gran èxit en el teatre de la Renaissance, de París, el 1838. Fou una les més notables sopranos lleugeres de la seva època. El compositor Daniel Auber, gran entusiasta seu, li confià el principal rol en diverses de les seves obres, entre elles Les Diamants de la couronne, estrenada el 1841.
El compositor anglès, Balfe va compondre per a ella la seva òpera Enchantress, estrenada el 1845. Actuà diversos anys en les principals escenes dels Estats Units, i al seu retorn a Europa, el 1854, abandonà el teatre per a dedicar-se al gènere de concert, en el qual també assolí destacar.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 54, pàg. 436 (ISBN 84-239-4554-5)
# Glicó

Glicó és el nom dels següents personatges:
* Glicó (poeta), poeta líric grec
* Glicó (escultor), escultor atenenc
* Glicó (metge), metge roma
# Carl Friedrich Weinmüller

Carl Friedrich Weinmüller (1765-1828) fou un cantant de la corda de baix alemany
Fou cantant de cambra de l'emperador Francesc I d'Àustria. Presentat al públic el 1795, conquistà en pocs anys gran anomenada. Durant trenta anys actuà en les principals escenes líriques d'Alemanya i Àustria, i va ser reconegut un dels millors baixos del seu temps.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 70, pàg. 30 (ISBN 84-239-4570-7)
# Serra del Boix (Ripoll)

La Serra del Boix és una serra situada entre els municipis de Ripoll i de Sant Joan de les Abadesses a la comarca del Ripollès, amb una elevació màxima de 972,1 metres, al Turó del Pont del Serra.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Habitatge al carrer Gurb, 51 (Vic)

L'Habitatge al carrer Gurb, 51 és una obra eclèctica de Vic (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici civil. Casa entre mitgeres. Consta de planta baixa i tres pisos. La façana presenta un eix de simetria central. Presenta un portal rectangular central i dos laterals. Dos balcons a cada pis que disminueixen amb l'alçada. Al centre del primer pis hi ha una fornícula buida. Les baranes dels balcons són de ferro forjat amb decoracions. Estuc amb imitacions de pedra picada. Colls de biga amb ceràmica vidriada.

## Història

L'antic camí de Gurb sorgí com la prolongació del carrer de les Neus vers el segle xii i on s'anaren transformant les masies i edificacions en cases entre mitgeres que seguien el traçat natural del camí. Al segle xv es construí l'església gòtica dels Carmelitans prop de l'actual carrer Arquebisbe Alemany, enderrocada el 1655 en convertir-se la ciutat en plaça fortificada contra els francesos durant la guerra dels Segadors. Als segles XVII-XVIII es construí l'actual convent i l'església dels Carmelitans calçats. Al segle xviii la ciutat experimenta un fort creixement i aquests carrers itinerants es renoven formant part de l'Eixample Morató. Al segle xix, amb la urbanització de l'Horta d'en Xandri entre el carrer Gurb i de Manlleu també es renova. Actualment el carrer viu una etapa d'estancament i convindria revitalitzar-lo
L'edifici és probablement del segle xviii i l'estat actual prové d'una reforma del 1890.

## Referències

* 1 2 3 4
# Acropoma

Acropoma és un gènere de peixos pertanyent a la família dels acropomàtids.

## Taxonomia

* Acropoma argentistigma (Okamoto & Ida, 2002)
* Acropoma boholensis (Yamanoue & Matsuura, 2002)
* Acropoma hanedai (Matsubara, 1953)
* Acropoma japonicum (Günther, 1859)
* Acropoma lecorneti (Fourmanoir, 1988)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Okamoto, M. & H. Ida, 2002. Acropoma argentistigma, a new species from the Andaman Sea, off southern Thailand (Perciformes: Acropomatidae). Ichth. Research v. 49 (núm. 3): 281-285.
* ↑ Yamanoue, Y. & K. Matsuura, 2002. A new species of the genus Acropoma (Perciformes: Acropomatidae) from the Philippines. Ichth. Research v. 49 (núm. 1): 21-24.
* ↑ Matsubara, K., 1953. Revision of the Japanese serranid fish, referable to the genus Acropoma. Mem. Coll. Agric. Kyoto Univ. Núm. 66: 21-29.
* ↑ Günther, A., 1859. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the acanthopterygian fishes in the collection of the British Museum. Gasterosteidae, Berycidae, Percidae, Aphredoderidae, Pristipomatidae, Mullidae, Sparidae. Cat. Fishes v. 1: i-xxxi + 1-524.
* ↑ Fourmanoir, P., 1988. Acropoma lecorneti, une nouvelle espèce de Nouvelle-Calédonie (Pisces, Perciformes, Acropomatidae). Cybium v. 12 (núm. 3): 259-263.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)

## Bibliografia

* Fritzsche, R.A., 1982. Osteichthyes. A: Parker, S.P., Synopsis and Classification of Living Organisms, vol. 2. McGraw-Hill, Nova York: 858-944.
# (67) Àsia

Asia és l'asteroide núm. 67 de la sèrie. Fou descobert a Madràs per en Norman Robert Pogson (1829-91) el 17 d'abril del 1861. És un asteroide brillant del cinturó principal. El seu nom es deu a Àsia, una tità de la mitologia grega, però també al continent, ja que fou el primer asteroide descobert des d'Àsia.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 16 octubre 2023].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 23 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Dictionary of Minor Planet Names (sisena edició revisada i ampliada). Pàgina: 19. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 3 novembre 2024].
* ↑ «IAU Minor Planet Center». [Consulta: 10 gener 2021].
# Anna Txakvetadze

Anna Djambulilevna Txakvetadze (rus: Анна Джамбулилевна Чакветадзе), és una jugadora de tennis professional russa nascuda el 5 de març de 1987 a Moscou, Unió Soviètica. Actualment és la núm. 59 del rànquing mundial de la WTA.

## Referències

* ↑ Rànquing oficial del circuit professional de la WTA Arxivat 2010-04-26 a Wayback Machine. - a sonyericssonwtatour.com 14 de setembre del 2009 (anglès)
# Carl Gollmick

Carl Gollmick (Dessau, Saxònia, 19 de març de 1796 - Frankfurt del Main, 3 de setembre, 1866) fou un teòleg musical i compositor alemany, pertanyent a una nissaga de músics: el seu pare Karl Friedrich (1774-1852) i el seu fill Adolf (1825-1883) ambdós també músics.
Estudià música i teologia a Estrasburg i el 1817 s'establí a Frankfurt com a professor de francès, i més tard el contractà Spohr com a timbaler per al teatre municipal d'aquesta ciutat, del que en fou mestre acompanyant. Va compondre diverses obres per a piano, lieder, etc. A més se li deuen:
* Praktische Gesangschule
* Leitfaden für junge Musiklehrer
* Kritische Terminoilogie für Musiker und Musikfreunde (1833)
* Musikalische Norellen und Silhonetten (1838)
* Felzüge und Streifereien im Gebiete der Tonkunst (1846)
* Rosen und Dornen (1851)
* Herr Fetis... als Mensch, Kritiker, Theoretiker und Komponist (1852)
* Handlexikon der Tonkunst (1856)
* Autobiographie (1866).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 27, pàg. 529 (ISBN 84-239-4527-8)
# Bathophilus kingi

Bathophilus kingi és una espècie de peix de la família dels estòmids i de l'ordre dels estomiformes.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu entre 1-1.100 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Papua Nova Guinea i Xile.

## Referències

* ↑ Giglioli E. H., 1882. New deep-sea fish from the Mediterranean. Nature (Lond.) v. 27. 198-199.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Mundy, B.C., 2005. Checklist of the fishes of the Hawaiian Archipelago. Bishop Museum Bulletins in Zoology. Bishop Mus. Bull. Zool. (6):1-704.
* ↑ Kailola, P.J., 1987. The fishes of Papua New Guinea. A revised and annotated checklist. Vol. 1. Myxinidae to Synbranchidae. Research Bulletin Núm. 41. Department of Fisheries and Marine Resources, Port Moresby, Papua Nova Guinea. 194 p.
* ↑ Sepúlveda, J.I.V. i G.R. Pequeño, 1985. Fauna íctica del archipiélago de Juan Fernández. p. 81-91. A: P. Arana (ed.) Escuela de Ciencias del Mar. Universidad Católica del Valparaíso, Valparaíso, Xile.
* ↑ Pequeño, G., 1989. Peces de Chile. Lista sistemática revisada y comentada. Rev. Biol. Mar., Valparaiso 24(2):1-132.

## Bibliografia

* Barnett, M. A. i R. H. Gibbs, Jr., 1968: Four new stomiatoid fishes of the genus Bathophilus with a revised key to the species of Bathophilus. Copeia 1968 (núm. 4): 826-832.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Swinney, G. N., 1988: Two species of Bathophilus (Stomiiformes, Stomiidae) new to the north-eastern Atlantic. Journal of Fish Biology v. 32: 157-158.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Habitatge al carrer Gurb, 79 (Vic)

L'Habitatge al carrer Gurb, 79 és una obra de Vic (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa mitgera de planta baixa i dos pisos, l'alçat dels quals i les mides dels badius disminueix amb l'alçada. És de planta rectangular i coberta a dues vessants. Presenta un eix de composició vertical respecte a l'obertura principal de la planta baixa. Els brancals i llindes de les obertures principals són de pedra. La llinda de la porta, per la seva part, presenta un relleu amb inscripció: "AVE MARIA PURÍSSIMA/ SENS PECAT SOU CONCEBUDA". És la part més remarcable de l'edifici. El ràfec és ampli i amb rajola i colls de biga de fusta.

## Història

L'antic camí de Gurb sorgí com la prolongació del c/ de les Neus cap al segle xii, moment en què les masies anaven canviant la seva fesomia a favor de cases mitgeres que seguien el traçat natural del camí. Al segle xv es construir l'església gòtica dels Carmelites prop de l'actual c/ Arquebisbe Alemenay que fou enderrocada el 1655 en convertir la ciutat en plaça fortificada contra els francesos durant la guerra dels Segadors. En els segles XVII-XVIII es va construir l'actual convent i l'església dels Carmelites calçats. Al segle xviii la ciutat experimenta un fort creixement i aquests carrers itinerants es renoven formant part de l'eixample Morató. Al segle xix amb la urbanització de l'Horta d'en Xandri, entre el c/ Gurb i el c/ de Manlleu, també es renova. Actualment el carrer viu una etapa d'estancament i convindria rehabilitar-lo. La casa és de finals del segle xviii i té moltes semblances amb altres del carrer.

## Referències

* 1 2
# (80) Safo

Safo (Sappho) és l'asteroide núm. 80 de la sèrie. Des de Madràs el descobrí el 2 de maig de 1864 Norman Robert Pogson (1829-1891).
Sappho està situat a una distància mitjana de 2,296 ua del Sol, podent acostar-s'hi fins a 1,836 ua i allunyar-se'n fins a 2,75 ua. La seva excentricitat és 0,2001 i la inclinació orbital 8,664°. Triga 1271 dies en completar una òrbita al voltant del Sol.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 16 octubre 2023].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Dictionary of Minor Planet Names (sisena edició revisada i ampliada). Pàgina: 20. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 3 novembre 2024].
* ↑ Springer. Dictionary of Minor Planet Names (en anglèss). 5a edició, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
* ↑ «(80) Sappho» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 9 juny 2018].
* ↑ «(80) Sappho» (en anglès). Jet Propulsion Laboratory. [Consulta: 9 juny 2018].
# Carl Hugo Grimm

Carl Hugo Grimm (Zanesville, Ohio, 31 d'octubre de 1890 – Cincinnati, Ohio, octubre de 1978) fou un organista i compositor estatunidenc. Fill d'un distingit professor, tingué per mestres el seu pare i el 1912 fou nomenat organista i mestre del cor de l'església baptista de Cincinnati.
Les seves obres principals són:
* The Coming of the Annointed, cantata per a solos, cor i orquestra;
* Modern Harmony (5a edició 1925);
* Harmony Studi of the piano (1916);
* Practical Instruction Book for Beginners on the Piano (26a edició 1925);
* Modern Technical Exercises;
* Chords and Arppegies;
* Book of Scales;
* System of Keytypes;
* Musical Writing Books;
I antífones, obres per a orgue, melodies vocals, cors, etc.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Apèndix núm. V, pàg. 1121 ISBN 84-239-4575-8
* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 26, pàg. 1338 ISBN 84-239-4526-X
# Bathophilus vaillanti

Bathophilus vaillanti és una espècie de peix de la família dels estòmids i de l'ordre dels estomiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 18 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu fins als 4.900 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic oriental (des de Portugal fins a Mauritània), l'Atlàntic occidental (des dels Estats Units fins a les Bahames), l'Atlàntic nord-occidental (Canadà) i el sud-oest del Pacífic (Nova Zelanda).

## Referències

* ↑ Giglioli E. H., 1882. New deep-sea fish from the Mediterranean. Nature (Lond.) v. 27. 198-199.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Bathophilus vaillanti». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Gibbs, R.H. i M.A. Barnett, 1990. Melanostomiidae. p. 308-337. A: J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, Portugal; SEI, París; i UNESCO, París, França. Vol. 1.
* ↑ Santos, R.S., F.M. Porteiro i J.P. Barreiros, 1997. Marine fishes of the Azores: annotated checklist and bibliography. Bulletin of the University of Azores. Supplement 1. 244 p.
* ↑ Brito, A., 1991. Catálogo de los peces de las Islas Canarias. Francisco Lemus, La Laguna, Illes Canàries, Espanya. 230 p.
* ↑ Scott, W.B. i M.G. Scott, 1988. Atlantic fishes of Canada. Can. Bull. Fish. Aquat. Sci. 219: 731 p.
* ↑ Paulin, C., A. Stewart, C. Roberts i P. McMillan, 1989. New Zealand fish: a complete guide. National Museum of New Zealand Miscellaneous Series Núm. 19. xiv+279 p.
* ↑ Bigelow, H.B., D.M. Cohen, M.M. Dick, R.H. Gibbs, Jr., M. Grey, J.E. Morrow, Jr., L.P. Schultz i V. Walters, 1964. Fishes of the western North Atlantic. Part four. New Haven, Sears Found. Mar. Res., Yale Univ.

## Bibliografia

* Barnett, M. A. i R. H. Gibbs, Jr., 1968: Four new stomiatoid fishes of the genus Bathophilus with a revised key to the species of Bathophilus. Copeia 1968 (núm. 4): 826-832.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Swinney, G. N., 1988: Two species of Bathophilus (Stomiiformes, Stomiidae) new to the north-eastern Atlantic. Journal of Fish Biology v. 32: 157-158.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Habitatge al carrer Indústria, 22 (Sabadell)

L'Habitatge al carrer Indústria, 22 és una obra noucentista de Sabadell (Vallès Occidental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Habitatge unifamiliar de dos cossos format per planta baixa i pis. L'edifici s'utilitzà posteriorment com a jardí d'infància.

## Descripció

L'ornamentació de la façana presenta un gust pels elements classicistes. La façana presenta una distribució simètrica de la que es destaca, a partir de l'estuc, un cos sortint que inclou la porta d'entrada i la balconada central tractada a manera de balustrada. Aquest cos està coronat per un frontó triangular sustentat per mènsules, i la seva pròpia teulada, a l'interior presenta un esbocinament que coincideix amb l'arc de la finestra. L'acabament de la façana es decora amb una gran balustrada sustentada per una cornisa amb motllures. Destaca l'ornamentació de les obertures i el tractament de les reixes de ferro forjat.

## Història

Inicialment l'edifici fou utilitzat com habitatge. La casa, d'aspecte senyorial, es troba emplaçada en l'antic eix industrial de finals del segle XIX: Tres Creus, on a més d'indústries també es disposaren les residències dels industrials.

## Referències

* 1 2 3
# Acrossocheilus malacopterus

Acrossocheilus malacopterus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 15,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Xina (Yunnan, Guangdong, Guangxi i Guizhou).

## Referències

* ↑ Oshima, M. 1919. Contributions to the study of the fresh water fishes of the island of Formosa. Ann. Carnegie Mus. v. 12 (núms. 2-4): 169-328, Pls. 48-53.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4. .
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Zhang, E. 2005. Acrossocheilus malacopterus, a new non-barred species of cyprinid from South China. Cybium v. 29 (núm. 3): 253-260.
# (86) Sèmele

Semele (sem'-i-lee) és l'asteroide núm. 86 de la sèrie, descobert el 4 de gener del 1866 per l'astrònom alemany Friedrich Tietjen a Berlín. Fou el seu primer i únic asteroide descobert. És un asteroide gran i molt fosc del cinturó principal, probablement compost per carbonats. El seu nom prové de Sèmele, la mare mortal de Dionís de la mitologia grega.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 16 octubre 2023].
* ↑ Afirmat a: JPL Small-Body Database.
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Dictionary of Minor Planet Names (sisena edició revisada i ampliada). Pàgina: 21. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 4 desembre 2024].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 4 novembre 2024].
* ↑ «IAU Minor Planet Center». [Consulta: 10 gener 2021].
# Annibale Melone

Annibale Melone (Bolonya, primera meitat del segle xvi) o Meloni, fou un músic i teòric italià que va ser mestre de capella de la catedral de Bolonya.
Va compondre nombrosos motets, però és principalment conegut per la seva obra Il Desiderio, ovvero di concerti, etc., que donà lloc a apassionades polèmiques i de la que se'n feren nombroses edicions, i al motet In tenebris nostræ.

## Referències

* ↑ https://www.diamm.ac.uk/people/783/
* ↑ https://www.cpdl.org/wiki/index.php/In_tenebris_nostr%C3%A6_(Annibale_Meloni)

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 34, pàg. 483. (ISBN 84-239-4534-0)

## Enllaços externs

* Treballs per o sobre Annibale Melone en biblioteques (catàleg WorldCat) (anglès)
# Dianeura goochii

Dianeura goochii és una espècie de lepidòpter zigenoïdeu de la família dels himantoptèrids (Himantopteridae), subfamília Anomoeotinae. És endèmica de Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ «Funet - Dianeura» (en anglès). [Consulta: 1r març 2025].