# Can Derrocada

Can Derrocada és una masia de Sant Pere de Vilamajor (Vallès Oriental) catalogada com a bé cultural d'interès local.

## Història

Està documentada des del segle xii, quan el rei Alfons el Cast donà en feu un mas a l'entrada del poble a Pere Roig. Pel que sembla, les terres del eren treballades pels Derrocada, ja que el 1309, Jaume el Conqueridor concedí a Ferrer ses Derrocada l'exempció de la remença.
A la mort del seu oncle avi Rafael Derrocada i Comas (1614-1693), rector de Santa Maria de Vilamajor, el mas i tot el patrimoni dels Derrocada passà a mans de la pubilla Maria Rosa Derrocada (1670-1719), que el 1686 s'havia casat amb Josep de Llança i Eroles (1665-1724), de Vilassar de Dalt, que a la mort dels seus pares i del seu germà gran Jaume (†1720) esdevingué hereu de Can Maians, del qual era usufructuària la vídua d'aquest darrer, Maria Amell i Fructuós (1674-1750).
Durant les tres generacions següents, els propietaris de Can Derrocada i Can Maians portaren els cognoms Llança i Derrocada: Rafael de Llança i Derrocada (†1744), casat el 1714 amb Marianna Amell i Fructuós; Jaume de Llança-Derrocada i Amell (†1778), casat amb Margarida Perpunter i Pons; i Rafael de Llança-Derrocada i Perpunter, casat amb Caterina de Valls-Morera i Bosch; L'hereu Rafael de Llança i de Valls (1772-1833) era militar i es va casar amb Dolors Esquivel i Hurtado de Mendoza, amb qui va tenir tres fills: l'hereu Rafael (1821-1893), Benet (1822-1863) i Dolors de Llança i Esquivel (1825-1903). La seva dona va morir com a conseqüència del tercer part.
Rafael de Llança i Esquivel es va casar amb Ramona Vilavella i van ser pares de Ramona de Llança i Vilavella, casada amb Manuel Moreno-Churruca. La seva filla Dolors Moreno-Churruca i de Llança (1880-1955) es va casar amb Ignasi de Bufalà i de Ferrater (1879-1954), i Can Derrocada va ser heretat pel seu fill Rafael de Bufalà i Moreno-Churruca, casat amb Isabel Ferrer-Vidal i Llorens, que es va vendre la finca al segon terç del segle xx. Actualment, i després de diverses vendes, pertany a la familia Icart.

## Descripció

És una de les masies més grans del lloc, i es creu que és de principis del segle xvii. De planta quadrada, té una teulada a quatre vessants, un gran portal adovellat de mig punt i les finestres emmarcades amb pedra. Sobre la porta, a l'altura del primer pis neix una llarga balconada. A més de l'edifici principal, té diverses i considerables dependències. A l'exterior s'aprecien algunes construccions defensives i un contrafort.
Hi havia una capella, acabada sobre el 1610 i dedicada a Sant Joan i a Sant Benet, que es trobava junt a la porta del barri, que possiblement no sigui l'actual sinó una altra que dona al camí de Sant Elies, i que té a prop un contrafort.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Can Derrocada». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
* 1 2 3 «Can Derrocada». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
* ↑ Plantada y Aznar, 1968, p. 15-16.
* ↑ «Maria Rosa Derrocada Xammar y Vendrell». geneanet. Juan Ramón de Ros.
* ↑ Plantada y Aznar, 1968, p. 28-29, 31-32.
* ↑ «Joseph de LLanza y Eroles». geneanet. Juan Ramón de Ros.
* ↑ «Jaume de LLanza y Eroles». geneanet. Juan Ramón de Ros.
* ↑ «María Amell». geneanet. Juan Ramón de Ros.
* ↑ Plantada y Aznar, 1968, p. 31-33.
* ↑ «Rafael de LLanza y Derrocada». geneanet. Juan Ramón de Ros.
* ↑ «Marianna Amell». geneanet. Juan Ramón de Ros.
* ↑ Plantada y Aznar, 1968, p. 34.
* ↑ «Jaume de Llanza Derrocada y Amell». geneanet. Juan Ramón de Ros.
* ↑ «Margarita Pergunter y Pons». geneanet. Juan Ramón de Ros.
* 1 2 3 4 5 6 7 Plantada y Aznar, 1968, p. 35.
* ↑ «Margarita Pergunter y Pons». geneanet. Juan Ramón de Ros.
* ↑ «Caterina Maria Serafina de VALLS-MORERA». geneanet. Martín Rodríguez.
* ↑ «Rafael de Llanza y Valls». geneanet. Juan Ramón de Ros.
* ↑ «Maria Dolores Esquivel y Hurtado de Mendoza». geneanet. Juan Ramón de Ros.
* ↑ «Rafael Llanza y Esquivel». geneanet. Juan Ramón de Ros.
* ↑ «Benet Ramon de Llanza y de Esquivel». geneanet. Juan Ramón de Ros.
* ↑ «María Dolores de Llanza y Esquivel». geneanet. Juan Ramón de Ros.
* ↑ Alcalá, César. «Rafael de Llanza de Valls Perpintiey Hurtado de Mendoza». Diccionario Biográfico. Real Academia de la Historia.
* ↑ «Raimunda VILABELLA». geneanet. Francisco Javier Andrés García.
* ↑ «Ramona LLANZA VILABELLA». geneanet. Francisco Javier Andrés García.
* ↑ «Manuel MORENO-CHURRUCA». geneanet. Francisco Javier Andrés García.
* ↑ «Mª Dolores MORENO-CHURRUCA DE LLANZA». geneanet. Francisco Javier Andrés García.
* ↑ «Ignacio BUFALÁ DE FERRATER». geneanet. Francisco Javier Andrés García.
* ↑ Baiges Minguella i Suau Castro, 2020, p. 27-28.
* ↑ «Rafael BUFALÁ MORENO-CHURRUCA». geneanet. Francisco Javier Andrés García.
* ↑ «Isabel FERRER-VIDAL LLORENS». geneanet. Francisco Javier Andrés García.
* ↑ Baiges Minguella i Suau Castro, 2020, p. 28-29.
* ↑ «Sant Pere aprova un nou conveni per deslocalitzar Pinsos Picart». El Nou, 30-11-2012.

## Vegeu també

* Palau Centelles
* Casa Rafael de Llança
* Casa Ramon de Vilar

## Bibliografia

* Baiges Minguella, Montse; Suau Castro, Jaume «Aproximació històrica a la família Bufalà de Bellvís, entre la llegenda i la realitat». Mascançà: revista d’estudis del Pla d’Urgell, núm. 11, 2020, pàg. 17-32.
* Plantada y Aznar, Jorge. Nobleza rural catalana. Masías del Vallés. Madrid: Ediciones Hidalguía, 1968.

## Enllaços externs

* «Can Derrocada». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.