# Casa-fàbrica La Paloma

La casa-fàbrica La Paloma és un edifici situat als carrers del Tigre, Sant Vicenç i la Paloma del Raval de Barcelona, catalogat com a bé amb elements d'interès (categoria C) arran de la MPEP del Patrimoni Arquitectònic Històrico-Artístic al districte de Ciutat Vella, per a incorporar el Patrimoni Industrial del Raval (Fàbriques i Cases Fàbrica).

## Història

El 1835, el fabricant de teixits Francesc Lloberas i el fabricant de blanqueig i tenyit de cotó Domènec Soley van adquirir en emfiteusi a Josepa de Gomis, vídua del comerciant Joan Pau Puget, i al seu fill Rafael Puget i de Gomis, un hort i unes casetes al carrer de Valldonzella (antigament Natzaret), a cens de 1.650 lliures anuals. El desembre del 1839, van demanar permís per a urbanitzar els terrenys amb l'obertura dels nous carrers del Lleó, Tigre, Paloma i Ciervo (actualment Sant Vicenç).
El 1845, Lloberas i Soley van establir-ne en emfiteusi al fuster Eulogi Soler i Monrós una parcel·la de 40.000 pams quadrats entre els carrers del Lleó, Paloma, Cérvol i Tigre, que va encarregar el projecte d'una illa de cases a l'arquitecte Josep Fontserè i Domènech. Tanmateix, la construcció va quedar inacabada, i el 1849 els deutes obligaren Eulogi Soler i el seu fill Antoni Soler i Nadal a cedir l'administració dels seus béns al comerciant i navilier Llorenç Cayol i Martí (1780-1854) i a Josep Salvador, designats pels seus creditors. Aquests van acabar els edificis d'habitatges, i el 1853 van demanar permís per a instal·lar-hi una màquina de vapor de 40 CV, segons els plànols del mestre d'obres Narcís Nuet. Per tal de complir amb l'edicte del 1846, volien refondre les llicències de les dues fàbriques dels Soler als carrers d'Obradors i Beat Oriol, que també administraven.
L'octubre del 1855, el maquinista i serraller Josep Comas i Serrallonga, natural de Valldaneu, que tenia un taller de construcció de màquines a l'altra banda del carrer de la Paloma, va presentar un projecte de reforma de la «quadra» per a instal·lar-hi una foneria, signat pel mestre d'obres Josep Calçada, i el desembre del mateix any, un segon projecte amb un sostre elevat per encavallades de ferro semicirculars de 20 m de llum. Finalment, el 1857 va adquirir la propietat als Soler, i aquell mateix any, també ho farien els hereus de Cayol i Salvador. El 1863, van repartir-se les finques, quedant-se els Cayol amb les del carrer de la Paloma, 20 i 20 bis i del Lleó, 11 i 13, i els de Salvador amb les del carrer del Tigre, 25 i 25 bis i del Lleó, 15 i 17.
Un cop cessada l'activitat industrial, la nau va ser ocupada per la sala de ball La Paloma, inaugurada el 1903.

## Vegeu també

* Fàbrica Palmerola

## Referències

* ↑ «La Paloma». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.
* ↑ Modificació del PEPPAHA al districte de Ciutat Vella, per a incorporar el Patrimoni Industrial del Raval (Fàbriques i Cases Fàbrica). Ajuntament de Barcelona, 2018, p. 45-46.
* ↑ AHPB, notari Joan Rigalt i Estrada, manual 1.165/36, f. 229-233, 19-10-1835.
* ↑ «Permís per a edificar en el terreny compres entre els carrers de Valldonzella, Ferlandina i Muralla de terra a favor de Francisco Lloberas fabricant de teixits i Domingo Soley pagès». Q136 Obres públiques 3/1 542. AMCB, 05-12-1839.
* ↑ AHPB, notari Jaume Rigalt i Alberch, manual 1.146/13, f. 225-226v, 09-07-1845.
* ↑ AMCB, Q127 Foment 201 bis C.
* ↑ «Carrer Lleó 11-17». Carta Arqueològica de Barcelona. Servei d'Arqueologia de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS).
* ↑ Hereu Payet et al., 2013.
* ↑ «LORENZO CAYOL MARTI». geneanet. Carlos de Mena Obiols.
* ↑ AHPB, notari Josep Xavier Lluch, manual 1.258/5 (2a part), f. 78-89v, 30-04-1849.
* ↑ «Lorenzo Cayol i José Salvador. Tigre 27 Paloma 22 i Sant Vicenç 32-34. Instal·lar vapor». Q136 Obres Públiques 3/1 1430 bis. AMCB, 07-11-1853.
* 1 2 3 Artigues i Vidal i Mas i Palahí, 2019.
* ↑ «José Coma. Tigre 27, Paloma 22 i Sant Vicenç 32-34. Reedificar a l'espai del pati format pels tres carrers». Q127 Foment 819 C. AMCB, 15-10-1855.
* ↑ «José Camps. Ciervo (ara Sant Vicenç 32-34), Tigre (27) i Paloma (22). Continuar les obres». Q127 Foment 836 C. AMCB.
* ↑ AHPB, notari Magí Soler i Gelada, 1.287/26, f. 106v-109, 07-02-1857.
* ↑ AHPB, notari Magí Soler i Gelada, manual 1.287/27, 27-07-1857.
* ↑ AHPB, notari Pau Milà de la Roca, manual 1.316/10, f. 45-72, 04-05-1863.

## Bibliografia

* Artigues i Vidal, Jaume; Mas i Palahí, Francesc. El model de casa fàbrica als inicis de la industrialització. Registre de fàbriques de Ciutat Vella de Barcelona 1738-1807/1808-1856, 2019, p. 561-564. ISBN 978-84-9156-216-0.
* Artigues, Jaume; Caballé, Francesc; Tatjer, Mercè. El llegat fabril al nucli antic de Barcelona. Cens de fàbriques i edificis actuals de Ciutat Vella amb activitat industrial entre el segle xviii i principis del XX. Museu d'Història de la Ciutat. Ajuntament de Barcelona, 2013, p. 69.
* Hereu Payet, Pere; Oliveras Samitier, Jordi; Paricio Casademunt, Antoni; Rodríguez Pedret, Carme; Rosselló i Nicolau, Maribel; Serra Santasusagna, Joan. El teixit residencial en la formació de la metròpolis moderna: el cas de Barcelona 1840-1936. Volum I: Les operacions de creació d'habitatge dins Ciutat Vella (1840-1880). Universitat Politècnica de Catalunya, 2013, p. 71-73.

## Enllaços externs

* «La Paloma». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.