OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Akialoa de Hawaii

L'akialoa de Hawaii (Akialoa obscura) és un ocell extint de la família dels fringíl·lids Fringillidae, endèmic de Hawaii. Modernament el Congrés Ornitològic Internacional l'ha inclòs temptativament al gènere Akialoa arran el treball de Pratt 2005. però ha estat normalment ubicat al gènere Hemignathus.

## Descripció

Era un ocell que feia 16 - 19 cm de llargària, amb plomatge verd oliva per sobre i ventre groguenc. Bec llarg i corbat cap a baix de color gris.

## Alimentació

Es considera que espigolaven els arbres a la recerca d'insectes amb un bec dissenyat per aquesta funció. També s'alimentava del nèctar d'algunes flors.

## Hàbitat i distribució

Habitava el bosc humit de l'illa de Hawaii. Degut a la pèrdua d'hàbitat les poblacions d'aquest ocell van minvar ràpidament des de principis del segle xx, amb una última cita, i poc consistent, en 1940.

## Referències

* ↑ «Akialoa de Hawaii». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/04/2022(català)
* ↑ H. Douglas Pratt 2005. The Hawaiian Honeycreepers. Bird Families of the World Series. Oxford University Press, Oxford, UK, ISBN 0-19-854653-X
* ↑ PDF R.L. Pyle i P. Pyle. 2009. The Birds of the Hawaiian Islands: Occurrence, History, Distribution, and Status. B.P. Bishop Museum, Honolulu, HI, U.S.A. Version 1 (31 December 2009) Rev. 15/10/2013 (anglès)
# Akuriyó

L'akurio, també conegut com Akuriyó, és un llengua amenaçada carib que va ser utilitzat pels akuriyós a Surinam fins a finals del segle xx, quan el grup va començar a utilitzar el tiriyó. L'akuriyó no té un sistema d'escriptura.

## Estat

Es creu que l’últim parlant nadiu va morir a la primera dècada de la dècada de 2000, moment en què només es calculava que 10 persones tenien l'akuriyó com a segona llengua. El 2012, només quedaven dos semiparlants.
Sepi Akuriyó, un dels darrers parlants supervivents d’Akuriyó, va desaparèixer el 2 de desembre de 2018, quan un avió petit que transportava 8 persones va desaparèixer durant un vol sobre la selva amazònica. Es va desconvocar una operació de cerca i rescat al cap de dues setmanes.

## Referències

* ↑ "Akurio" Ethnologue 2012. Retrieved 1 April 2012.
* ↑ «A scandal in the Amazon - where pilots are forced to lie». BBC News. [Consulta: 18 març 2019].
# Alacranita

L'alacranita és un mineral de la classe dels sulfurs. Rep el seu nom d'Alacrán, la localitat xilena on va ser descoberta l'any 1985.

## Característiques

L'alacranita és un sulfur d'arsènic de fórmula química As₈S$_9$. Cristal·litza en el sistema monoclínic, formant cristalls pinacoides, prismàtics i aplanats. La seva duresa a l'escala de Mohs és 1,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'alacranita pertany a «02.FA: Sulfurs d'arsènic, àlcalis, sulfurs amb halurs, òxids, hidròxid, H₂O, amb As, (Sb), S» juntament amb els següents minerals: duranusita, dimorfita, pararealgar, realgar, uzonita, laphamita, orpiment, getchellita i wakabayashilita.

## Formació i jaciments

Es troba en filons hidrotermals d'arsènic i sofre. Sol trobar-se associada a altres minerals com: realgar, orpiment, arsènic, estibina, pirita, greigita, arsenopirita, arsenolamprita, esfalerita, acantita, barita, quars, calcita, uzonita o cinabri. La seva localitat tipus es troba a la mina Alacrán, a Alacrán (Província de Copiapó, Regió d'Atacama, Xile), on va ser descoberta l'any 1985.

## Referències

* ↑ «Alacránite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 14 novembre 2015].
* ↑ «Alacránite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 14 novembre 2015].

## Enllaços externs

* Foto de cristalls d'alacranita (anglès)
# Aladern de fulla estreta

L'aladern de fulla estreta (Phillyrea angustifolia) és un petit arbust de la família de les oleàcies. També es coneix com a aladern, alabern, herba dels fics, lladern, olivastre o olivera borda.

## Etimologia

Phillyrea ve del grec, que és el nom d'aquest arbust. I angustifolia, ve del llatí, que significa de fulles (folium) estretes.

## Ecologia i distribució

Es distribueix pel Magrib i sud d'Europa fins a Itàlia. Als Països Catalans s'estén pels alzinars, màquies, brolles i garrigues de les comarques marítimes, des del Rosselló fins al País Valencià, entre els 0 i els 800 m. Evita les contrades d'hivern fred i les de tendència massa àrida.

## Descripció morfològica

És un arbust menut d'un a 2,5 m d'alçada, perennifoli, glabrescent, molt ramificat, de branques suberectes i d'escorça grisenca. Les fulles són oposades, coriàcies, lluents, linear-lanceolades o oblongo-lanceolades i enteres. Les inflorescències són curts raïms axil·lars, subglobosos, i petits disposades a l'axil·la de les fulles.
Floreix de març a maig. Les flors, blanquinoses i petites, són hermafrodites o unisexuals, tetràmeres i actinomorfes. La corol·la és tetralobada i rotàcia, amb el tub curt i els lòbuls més llargs. L'androceu està format per dos estams. L'ovari és súper, sincàrpic, bicarpel·lar i bilocular, El fruit és una drupa apiculada, ovoide i de color negre que apareix a finals de l'estiu.
Morfològicament són plantes molt semblants en estat vegetatiu a l'ullastre tant per les seves fulles com pel fruit per bé que aquest no és comestible pels humans.

## Usos

Els fruits i les fulles tenen propietats astringents, i s'apliquen sobre les ferides per curar-les. També és un bon antisèptic bucal. La seva fusta, compacta i molt calòrica, era apreciada per a fer foc, sobretot pels terrissaires.

## Referències

* ↑ Pascual, Ramon. Guia dels arbustos dels Països Catalans. Barcelona: Pòrtic, 1990, p. 188. ISBN 84-7306-407-0.
* ↑ «FloraCatalana.net». Arxivat de l'original el 2016-07-29. [Consulta: 6 gener 2016].
* ↑ «Banc de dades de biodiversitat de Catalunya». [Consulta: 6 gener 2016].
# Alawa

L'alawa és una llengua australiana parlada tradicionalment pels alawes.

## Altres noms

* Kallana i Leealowa

## Estat actual

En 1991 quedaven uns 20 parlants, bilingües amb kriol, d'un grup ètnic d'unes 500 persones. D'aquests només uns 4 la tenien com a primera llengua. Des de l'any 2001 sembla haver augmentat el nombre de persones joves que, si més no, l'entenen, gràcies als nous programes d'aprenentatge a les escoles de la zona.

## Classificació

L'alawa és una llengua de la família gunwingguan, grup maran, subgrup alawic.

## Referències

* ↑ «Glottolog 3.4 - Alawa». [Consulta: 16 juny 2019].
* ↑ «N92: Alawa» (en anglès). [Consulta: 22 juny 2019].

## Enllaços externs

* Informació sobre Alawa a la XV edició de l'Ethnologue, amb el codi “alh” (anglès)
# Albariza

L'albariza és un tipus de sòl que cobreix els camps de Montilla-Moriles i el Marc de Jerez.De vegades es denominen "las afuera"

## Característiques

És una marga composta principalment per carbonat càlcic, argila i fòssils marins. L'alt contingut en carbonat calci i fòssils li dona propietats similars a la creta. Reté la humitat en el subsòl i l'allibera lentament, la qual cosa permet la cultivació en mesos secs, especialment a l'estiu, durant l'època del creixement i maduració del raïm. La intensa color blanca reflecteix una gran quantitat d'energia, que és aprofitada per la vinya.
És una terra de color blanquinós, que es compacta formant pedrusques que permeten que l'aigua procedent de les curtes però intenses pluges de la regió romangui en el subsòl a diversos metres de profunditat durant tot l'any. Això permet la criança dels raïms palomino, pedro ximenes i moscatell.
L'albariza té una alt valor en viticultura perquè confereix al vi, concretament al Xerès, les seves característiques més notables. Els vins de vinyers en albariza són classificats com Jerez Superior.

## Referències

* ↑ «Albariza: El origen de la tierra blanca característica del Marco de Jerez» (en espanyol europeu). www.enoarquia.com. [Consulta: 20 maig 2018].
* ↑ «El léxico de las viñas de Jerez de la Frontera». Revista de Filología Española, vol. XLVII no 1/4 (1964).
* ↑ «elmundovino.elmundo.es». elmundovino.elmundo.es. [Consulta: 20 maig 2018].

## Enllaços externs

* Definició d'albariza en el Diccionari de la Real Academia Espanyola
* Web del Consell Regular del vi, brandi i vinagre de xerès (en castellà)
# Albatros D.II

L'Albatros D.II va ser un caça alemany utilitzat durant la Primera Guerra Mundial.

## Disseny

Un dels grans problemes de disseny del D.I era el pobre camp de visió del pilot i, per solucionar aquest problema, es va crear el D.II, redissenyant l'ala superior per tal de reduir l'altura de l'aeronau uns 36 cm. La primera producció va ser d'unes cent unitats que es van demanar l'agost de 1916. Vint-i-vuit unitats es trobaven al front el novembre de 1916 i van arribar al seu màxim, el gener de 1917, amb un total de 214 unitats.

## Operadors
### Imperi Alemany

* Luftstreitkräfte

### Austria-Hungary

* Tropes aèries de l'Imperi Austro-hongarès;
Polònia
* La Força Aèria Polonesa, operà amb aquest model durant la postguerra.

## Especificacions

Característiques generals
* Tripulació: un, pilot
* Longitud: 7,40 m
* Envergadura: 8,50 m
* Alçada: 2,59 m
* Superfície de l'ala 24,5 m²
* Pes buit: 637 kg
* Pes carregat: 888 kg
* Motors: 1× 6 cilindres en línia Mercedes D.III 120 kW,
Rendiment
* Velocitat màxima: 175 km/h
* Sostre de servei: 5.180 m
* Ràtio d'ascens: 3 m/s
* Autonomia: 1h 30 min
Armament
* Metralladores: 2 × metralladores LMG 08/15 de 7,92 mm

## Vegeu també

* Albatros D.I
* Nieuport 11
* Caça (aviació)

## Referències

* ↑ Swanborough, Gordon; Green, William. The complete book of fighters (en anglès). Smithmark Pub., 1 de setembre de 1995, p. 13. ISBN 9780831739393.
# Alburn del Danubi

L'alburn del Danubi (Alburnus chalcoides) és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.
Els adults poden assolir els 40 cm de longitud total. Es troba des d'Àustria fins al Kazakhstan.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Freyhof, J. i M. Kottelat, 2007. Alburnus vistonicus, a new species of shemaya from eastern Greece, with remarks on Chalcalburnus chalcoides macedonicus from Lake Volvi (Teleostei: Cyprinidae). Ichthyol. Explor. Ffreshwat. 18(3):205-212.
* Güldenstädt, A. J. von. 1772. Salmo leucichthys et Cyprinus chalcoides descripti. Novi Comment. Acad. Sci. Imp. Petropol. v. 16 (1771): 531-547, Pl. 16.
# Alció alabrú

L'alció alabrú (Pelargopsis amauroptera) és una espècie d'ocell de la família dels alcedínids (Alcedinidae) que habita manglars, pantans i costes des de l'est de l'Índia cap a l'est, per Myanmar i Tailàndia fins a Malaca.
# Alció bec d'esclop

L'alció bec d'esclop (Dacelo rex) és una espècie d'ocell de la família dels alcedínids (Alcedinidae). Habita els boscos de Nova Guinea. Va ser classificat prèviament en el gènere monotípic Clytoceyx, però va ser reclassificat en Dacelo basant-se en proves filogenètiques.

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Termcat
* ↑ Andersen, Michael J.; McCullough, Jenna M.; Mauck, William M.; Smith, Brian Tilston; Moyle, Robert G. «A phylogeny of kingfishers reveals an Indomalayan origin and elevated rates of diversification on oceanic islands» (en anglès). Journal of Biogeography, 45, 2, 2-2018, pàg. 269–281. DOI: 10.1111/jbi.13139. ISSN: 0305-0270.
# Alció becnegre

L'alció becnegre (Pelargopsis melanorhyncha) és una espècie d'ocell de la família dels alcedínids (Alcedinidae) que habita corrents fluvials a la selva de Sulawesi.
# Alció boscà

L'alció boscà (Todiramphus macleayii) és una espècie d'ocell de la família dels alcedínids (Alcedinidae) que habita zones amb arbres, manglars i platges de les Moluques meridionals, est i sud de Nova Guinea, Arxipèlag de Bismarck i Austràlia, des del nord del Territori del Nord, cap a l'est i el sud fins Nova Gal·les del Sud.
# Alció de carpó vermell

L'alció de carpó vermell (Todiramphus pyrrhopygius) és una espècie d'ocell de la família dels alcedínids (Alcedinidae) que habita zones obertes amb arbres d'Austràlia.
# Alció de les Moluques

L'alció de les Moluques (Todiramphus diops) és una espècie d'ocell de la família dels alcedínids (Alcedinidae) que habita rius, boscos i terres de conreu de les Moluques septentrionals.
# Alció de les Samoa

L'alció de les Samoa (Todiramphus recurvirostris) és una espècie d'ocell de la família dels alcedínids (Alcedinidae) que habita boscos i manglars a les illes occidentals de l'arxipèlag de Samoa.
# Alció del paradís de Numfor

L'alció del paradís de Numfor (Tanysiptera carolinae) és una espècie d'ocell de la família dels alcedínids (Alcedinidae) que habita el bosc de l'illa de Numfor, a l'oest de Nova Guinea.
# Alció del paradís de les Aru

L'alció del paradís de les Aru (Tanysiptera hydrocharis) és una espècie d'ocell de la família dels alcedínids (Alcedinidae) que habita els boscos de les illes Aru i sud de Nova Guinea.
# Alció dorsiblanc

L'alció dorsiblanc (Todiramphus albonotatus) és una espècie d'ocell de la família dels alcedínids (Alcedinidae) que habita els boscos de l'illa de Nova Bretanya. Es considera com a gairebé amenaçada a la Llista vermella de la UICN.

## Referències

* ↑ «alció dorsiblanc». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 23 març 2023].
* ↑ Birdlife Internacional «Todiramphus albonotatus: BirdLife International: The IUCN Red List of Threatened Species 2019: e.T22683328A156417787» (en anglès). Llista vermella de la UICN, 2019. DOI: 10.2305/iucn.uk.2019-3.rlts.t22683328a156417787.en.
# Luisa Larraga Cacho

María Luisa Larraga Cacho, (Saragossa, 10 de desembre de 1970) és una atleta aragonesa especialitzada en curses de fons i mig fons. Va ser internacional amb l'equipi nacional espanyol 31 vegades des de l'any 1996 fins al 2006. Té els rècords d'atletisme d'Aragó en 3.000, 5.000, 10.000 metres llisos, mitja marató i marató. Els seus equipis van ser CN Helios (1988-1992), New Balance AC (1994-1996), Adidas RT (1997-2003), Puma Chapín de Jerez (2004), At. Olímpo (2005-2008) i Scorpio-71 des del 2009. Entre les seves classificacions destaquen la victòria a la marató de València i la medalla de bronze per equipis en el Campionat del Món de Mitja Marató en la seva edició de 1998 amb l'equip d'Espanya.

## Referències

* ↑ Entrada a la Gran Enciclopedia Aragonesa
* ↑ Récords d'a Federación d'Aragón en a pachina web d'a Federación Aragonesa d'atletismo.
* ↑ (castellà) Perfil a l'RFEA Arxivat 2020-09-27 a Wayback Machine.
# Alció roig

L'alció roig (Halcyon coromanda) és una espècie d'ocell de la família dels alcedínids (Alcedinidae) que habita manglars i rius als boscos, criant a Corea i Japó, i des de l'est de l'Índia, Bangladesh, Myanmar i Indoxina, fins a les illes Andaman, Sumatra, Borneo i Sulawesi. A l'hivern les poblacions septentrionals es mouen cap al sud, arribant fins a les Filipines.

## Referències

* ↑ Alció roig a CERCATERM Rev. 28/04/2012
# Alció torotoro

L'alció torotoro (Syma torotoro) és una espècie d'ocell de la família dels alcedínids (Alcedinidae) que habita els boscos de Nova Guinea, illes Raja Ampat, Arxipèlag D'Entrecasteaux i la península del Cap York.

## Referències

* ↑ Alció torotoro a CERCATERM Rev. 24/04/2012
# Alció ultramar

L'alció ultramar (Todiramphus leucopygius) és una espècie d'ocell de la família dels alcedínids (Alcedinidae) que habita zones bocoses de les illes Salomó.

## Referències

* ↑ «Alció ultramar». Avibase - la base de dades mundial d’ocells. Avibase - la base de dades mundial d’ocells. [Consulta: 22 gener 2022].
* ↑ «Ultramarine Kingfisher» (en anglès). International Union for Conservation of Nature’s Red List of Threatened Species. [Consulta: 22 gener 2022].
# Anna Laurell Nash

Anna Rosalie Eleonora Laurell Nash (Suècia, 12 de febrer de 1980) és una boxejadora sueca. Laurell ha guanyat dues Medalles d'Or en Campionats Mundials i Set ors en els Campionats Suecs de Boxa. Va competir als Jocs Olímpics d'Estiu de 2012 a Londres. Va arribar als quarts de final de la seva categoria. També participa en els Jocs Olímpics de Rio de 2016.

## Referències

* ↑ «Anna Laurell ska slå hem ett OS-guld till Sverige - OS-hoppet - Nyheter24». Nyheter24.se. Arxivat de l'original el 2012-07-25. [Consulta: 9 agost 2012].
* ↑ «EM-guld till Anna Laurell - Sport - Sydsvenskan-Nyheter Dygnet Runt». Sydsvenskan.se, 23-04-2005. [Consulta: 9 agost 2012].
* ↑ Foto Erik Mårtensson SCANPIX. «Laurell klar för OS - Inför OS i London - Radiosporten». Sverigesradio.se. [Consulta: 9 agost 2012].
* ↑ «Anna Laurell - Boxing - Olympic Athlete». London 2012. Arxivat de l'original el 2013-04-29. [Consulta: 15 maig 2013].

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial
* Perfil de Comitè Olímpic suec per Anna Laurell Arxivat 2012-07-26 a Wayback Machine.
* 2012 perfil d'Olimpíades Arxivat 2013-04-29 a Wayback Machine.
# Alecrim Futebol Clube

L'Alecrim Futebol Clube és un club de futbol brasiler de la ciutat de Natal a l'estat de Rio Grande do Norte.

## Història

El club va ser fundat el 15 d'agost de 1915 per un grup de joves entre els quals es trobava el futur president brasiler João Café Filho. Guanyà el Campionat potiguar sis cops. Competí al Campeonato Brasileiro Série A el 1986.

## Estadi

El club jugava a l'estadi Dr. João Cláudio Vasconcelos Machado, conegut com a Machadão. Té una capacitat per a 45.000 espectadors. Des del 2013, juga a l'Estadi Luís Rios Bacurau, conegut com a Ninho do Periquito, amb capacitat per a 10.500 espectadors.

## Palmarès

* Campionat potiguar:
** 1925, 1963, 1964, 1968, 1985, 1986
* Campeonato Brasileiro Série D:
** 2009

## Referències

* ↑ Enciclopédia do Futebol Brasileiro Lance Volume 1. Rio de Janeiro: Aretê Editorial S/A, 2001, p. 117. ISBN 85-88651-01-7.
* 1 2 «Alecrim Futebol Clube» (en portuguès). Arquivo de Clubes. Arxivat de l'original el 15 de febrer 2012. [Consulta: 15 juliol 2009].
* ↑ «Rio Grande do Norte State League - List of Champions». RSSSF, 13-04-2014. [Consulta: 1r juliol 2014].
* ↑ «Brazil 1986 Championship». RSSSF, 04-02-2000. [Consulta: 15 juliol 2009].
* ↑ «Machadão» (en portuguès). Templos do Futebol. [Consulta: 15 juliol 2009].
* ↑ «New Natal football stadium». Arxivat de l'original el 2016-03-05. [Consulta: 1r setembre 2014].
# Alemany pennsilvanià

L'alemany de Pennsilvània (en alemany: Pennsilfaanisch-Deitsch, Pennsilfaani-Deitsch, en anglès: Pennsylvania German o Pennslvania Dutch, traduït literalment "neerlandès de Pennsilvània") és una varietat lingüística pertanyent a les llengües de l'alemany inferior occidental (en alemany, Westmittledeutsch) i que el parlen entre 300 i 350 mil persones a l'Amèrica del Nord. Actualment la majoria dels parlants pertanyen a les sectes amish i menonnites de l'antiga ordre; establerts a Pennsilvània, Ohio i Indiana, pel que fa als Estats Units i a Ontario, Canadà.
Una observació: la referència neerlandesa a Pennsylvania Dutch no és altra cosa que un equívoc lingüístic. En anglès el terme Dutch significa neerlandès mentre que Deutsch, o Deitsch en pronunciació dialectal significa alemany i als colonitzadors anglòfons Deitsch els sonava com Dutch.

## Referències

* ↑ Hostetler, John A. (1993), Amish Society, The Johns Hopkins University Press, Baltimore, p. 241

## Bibliografia

* Keiser, Steven Hartman. Pennsylvania German in the American Midwest (Duke University Press, 2012), 197 pp. online review

## Enllaços externs

* German Society of Pennsylvania
* The Pennsylvania German Society
* Deutsch-Pennsylvanischer Arbeitskreis / German-Pennsylvanian Association
# Aleta (castells)

L'aleta és el gest que fa amb la mà l'enxaneta en el moment de coronar un castell o pilar. Consisteix a aixecar el braç, amb la mà oberta, per damunt de l'alçada del seu cap.
Tradicionalment, aquest gest indica que el castell està carregat, i significa, per tant, el moment més àlgid de la construcció. Actualment, però, no es considera carregat el castell fins que l'enxaneta no trepitja l'espatlla del dos oposat per on ha pujat, independentment de si fa o no l'aleta. Simbòlicament, però, l'aleta indica encara avui al públic de la plaça l'assoliment del castell. Per tal de completar el castell caldrà descarregar-lo, és a dir, els components del tronc hauran de baixar ordenadament, seguint l'ordre invers en què han pujat. Si un castell cau després que l'enxaneta carregui el castell (fent l'aleta o no), la construcció es considera només carregada. Sembla que al segle xix només es tenien en consideració els castells descarregats.
En els castells d'estructura composta es duen a terme dues o més aletes, com és en el cas del 5, del 9 o del 4 amb l'agulla.
Tot i que l'enxaneta pot fer l'aleta amb qualsevol de les seves mans, en el cas dels pilars és normal que es faci amb la mà dreta, a causa de l'encadenament de moviments en el moment de la pujada.
El moment de fer l'aleta s'acompanya sempre d'una melodia pròpia amb les gralles i el timbal, que s'anomena toc d'aleta.
Al segle xix, l'aleta es feia sovint dret i amb els dos braços formant una creu amb el cos (de manera semblant a com ho fan actualment els Falcons), segurament com una darrera reminiscència de les figures del Ball de Valencians en què s'originaren els castells.
Ocasionalment, hom fa servir el nom d'aleta com a sinònim d'enxaneta, però aquesta és una expressió en desús actualment.

## Referències

* ↑ «Aleta (castells)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
Viccionari
# Alexkhomyakovita

L'alexkhomyakovita és un mineral aprovat l'any 2015 del qual se'n té poca informació.

## Característiques

L'alexkhomyakovita és un carbonat de fórmula química K₆(Ca₂Na)(CO₃)₅Cl·6H₂O. Cristal·litza en el sistema hexagonal.

## Referències

* ↑ «Alexkhomyakovite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].