OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bohrer

Els Bohrer foren una família alemanya de quatre germans músics fills del concertista de contrabaix Caspar Bohrer (1744-1809).
Anton (violinista), (1783-1852), fou deixeble de Winter, Kreutzer i Danzi; va compondre nombrosos concerts, quartets, trios, fantasies i concertants per a violí i orquestra.
Max (violoncel·lista), (1785-1867) fou deixeble de Schwarz.
Anton i Max junt amb els altres dos germans Peter (violinista) i Franz (violista), formaren un quartet de concert, dirigint-se a Viena el 1805. En retornar a Múnic moriren Peter i Franz. Anton i Max s'establiren a Berlín després d'haver fet una gira arreu d'Europa, el primer com a mestre de concerts i el segon com a violoncel·listes. El 1824 retornaren altra volta a Múnic, dirigint-se a París el 1827, on donaren diversos concerts en unió de Tilmant i Urhan. Quan la Revolució francesa de Juliol fugiren a Londres. El 1832, Max, fou nomenat primer violoncel·lista i mestre de concerts en la cor d'Stuttgart. El 1834, Anton fou mestre de concert en la cort d'Hannover.
Sophie, filla d'Anton (1828-1849), fou una distingida pianista que acabà establint-se a Sant Petersburg.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 8, pàg. 1352. (ISBN 84-239-4508-1)
# Phillyrea media

L'aladern fals o aladern de fulla mitjana (Phillyrea media) és un arbret de branques bastant robustes, sovint poc desenvolupat i amb l'aspecte d'un arbust; branques i fulles oposades. És una subespècie de l'aladern de fulla ampla.
Fulles endurides, tot l'any verdes; limbe ovat o el·líptic, agut, finament dentat, o de vegades enter; nervis poc ressaltats a la cara superior del limbe, translúcids i ben visibles observats a contrallum. Flors menudes, agrupades formant petits raïms. Fruit arrodonit, de la grandària d'un pèsol, negre a la maturitat. Florida: abril i maig; fructificació: octubre i novembre.
És una de les espècies característiques del país de l'alzina de 0 a 1200 m d'altitud. Viu igualment a l'alzinar típic i a l'alzinar muntanyenc; falta, en canvi, o esdevé raríssim, a l'alzinar empobrit de les comarques de l'interior, més o menys continentals. S'estén sobretot pel principat de Catalunya; escasseja al País Valencià i a les illes Balears. Té una àrea geogràfica força extensa als costers de clima temperat que voregen el Mediterrani.

## Referències

* ↑ Gil Puig, Adriana. «aladern de fulla mitjana». A: Vocabulari forestal. Xartxa Vives d'Universitats, 2010, p. 26 (Vocabularis Universitaris). ISBN 978-84-8363-609-1 [Consulta: 25 desembre 2022].
* ↑ «Phillyrea latifolia subsp. media». Flora Catalana. Associació Flora Catalana. [Consulta: 25 desembre 2022].
* 1 2 «Mapes de distribució: Phillyrea latifolia (L.) P. Fourn. subsp. media». Banc de dades de biodiversitat de Catalunya. [Consulta: 25 desembre 2022].

## Bibliografia

* Masclans, F. Guia per a conèixer els arbres. Barcelona: Montblanc - CEC, 1981, p. 105. ISBN 84-85135-10-5 [Consulta: 5 juny 2014].
# Corydoras approuaguensis

Corydoras approuaguensis és una espècie de peix de la família dels cal·líctids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,7 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Approuague.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Lacépède B. G. E. 1803. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-lxviii + 1-803 + index.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 «Corydoras approuaguensis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Nijssen, H. & I. J. H. Isbrücker. 1983. Sept espèces nouvelles de poissons-chats cuirassés du genre Corydoras Lacepède, 1803, de Guyane française, de Bolivie, d'Argentine, du Surinam et du Brésil (Pisces, Siluriformes, Callichthyidae). Rev. Fr. Aquariol. v. 10 (núm. 3): 73-84.
# Bowilis

Els bowilis són els membres d'un grup ètnic de la regió Volta de Ghana que parlen la llengua tuwuli. Segons l'ethnologue, el 2003 hi havia 11.400 bowilis i segons el joshuaproject n'hi ha 15.000. El codi ètnic dels bowilis és NAB59b i el seu ID és 10957.

## Geografia

Els bowilis viuen a la zona del llac Volta, a l'est de la ciutat d'Amanfro, a la carretera entre Hohoe i Jasikan, a la regió Volta, a l'est de Ghana. Jasikan és la seu del districte en que viuen els bowilis. Hi ha 12 aldees bowirls, el cap de les quals viu a Amanfrom, que disputa la capitalitat dels bowilis amb el poble d'Anyinase.

## Economia

Els bowiris són principalment agricultors. Els seus principals cultius són la mandioca, la dacsa i el nyam. El seu mercat principal està situat a Kwamekrom.

## Parentiu i habitatge

Els bowiris normalment viuen en grups de quinze persones en les que hi ha un marit amb dues dones i la família estesa del marit.

## Religió

Els bowilis han viscut moltes dècades amb missioners cristians. Tot i això, la religió tradicional es manté forta, fins i tot entre la gent que teòricament s'ha convertit al cristianisme. Ells han afegit les creences cristianes a les seves pròpies creences tradicionals. Segons el joshuaproject, molts bowilis no entenen l'evangelització perquè les pregàries es fan en llengua ewe.
Segons el joshuaproject el 90% dels bowilis són cristians i el 10% creuen en religions africanes tradicionals. El 40% dels cristians són catòlics, el 30% són protestants i el 30% pertanyen a esglésies cristianes independents. A més a més el 20% dels cristians són evangelistes.

## Referències

* 1 2 «Language: Tuwuli». joshuaproject. [Consulta: 9 febrer 2015].
* 1 2 3 «Tuwuli». ethnologue. [Consulta: 9 febrer 2015].
* ↑ «Mapa del territori bowiri». joshuaproject. [Consulta: 9 febrer 2015].
* 1 2 3 4 «Bowili, Tuwuli in Ghana» (en anglès). joshuaproject. [Consulta: 9 febrer 2015].
* ↑ «Religion. Bowili, Tuwuli in Ghana» (en anglès). joshuaproject. [Consulta: 9 febrer 2015].
# Boleophthalmus

Boleophthalmus és un gènere de peixos de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Taxonomia

* Boleophthalmus birdsongi (Murdy, 1989)
* Boleophthalmus boddarti (Pallas, 1770)
* Boleophthalmus caeruleomaculatus (McCulloch & Waite, 1918)
* Boleophthalmus dussumieri (Valenciennes, 1837)
* Boleophthalmus pectinirostris (Linnaeus, 1758)
* Boleophthalmus sculptus (Günther, 1861)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Murdy, E. O., 1989. A taxonomic revision and cladistic analysis of the oxudercine gobies (Gobiidae: Oxudercinae). Records of the Australian Museum Suppl. Núm. 11: 1-93.
* ↑ Pallas, P. S., 1770. Spicilegia Zoologica quibus novae imprimis et obscurae animalium species iconibus, descriptionibus atque commentariis illustrantur. Berolini, Gottl. August. Lange. Spicilegia Zoologica quibus novae imprimis et obscurae animalium species iconibus, descriptionibus atque commentariis illustrantur. v. 1 (fasc. 8): 1-56, Pls. 1-5.
* ↑ McCulloch, A. R. & Waite, E. R., 1918. Descriptions of two new Australian Gobies. Records of the South Australian Museum (Adelaide) v. 1 (núm. 1): 79-82, Pl. 8.
* ↑ Cuvier, G. & Valenciennes, A., 1837. Histoire naturelle des poissons. Tome douzième. Suite du livre quatorzième. Gobioïdes. Livre quinzième. Acanthoptérygiens à pectorales pédiculées. Historie naturelle des poissons. v. 12: i-xxiv + 1-507 + 1 p., Pls. 344-368.
* ↑ Linnaeus, C., 1758. Systema Naturae, Ed. X. (Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio decima, reformata.) Holmiae. Systema Naturae, Ed. X. v. 1: i-ii + 1-824.
* ↑ Günther, A., 1861. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the acanthopterygian fishes in the collection of the British Museum. 3. Gobiidae, Discoboli, Pediculati, Blenniidae, Labyrinthici, Mugilidae, Notacanthi. Londres. V. 3: i-xxv + 1-586 + i-x.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ Dictionary of Common (Vernacular) Names (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
# Balitora longibarbata

Balitora longibarbata és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a Yunnan (Xina).

## Referències

* ↑ Gray J. E. 1830-1835. Illustrations of Indian zoology; chiefly selected from the collection of Major-General Hardwicke, F.R.S., .... 20 parts in 2 vols. Illus. Indian Zool.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M. 1988. Indian and Indochinese species of Balitora (Osteichthyes: Cypriniformes) with descriptions of two new species and comments on the family-group names Balitoridae and Homalopteridae. Revue Suisse de Zoologie v. 95 (núm. 2): 487-504.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Zheng, C.-Y., Y.-R. Chen & S. Huang. 1982. The homalopterid fishes from Yunnan Province, China. Zool. Res. v. 3 (núm. 4): 393-402.
* Zheng, C.-Y. i W. Zhang 1983: On the genus Balitora Gray from Yunnan Province, China. Journal Sci. Med. Jinan University 1983 (núm. 1): 65-70. (en xinès amb resum en anglès).
# Corydoras axelrodi

Corydoras axelrodi és una espècie de peix de la família dels cal·líctids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4,2 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: riu Meta a Colòmbia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Lacépède B. G. E. 1803. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 5. i-lxviii + 1-803 + index.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 «Corydoras axelrodi» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Burgess, W.E. 1992. Colored atlas of miniature catfish. Every species of Corydoras, Brochis and Aspidoras. T.F.H. Publications, Inc., Estats Units. 224 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Reis, R.E. 2003. Callichthyidae (Armored catfishes). p. 291-309. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Rössel, F. 1962. Corydoras axelrodi, ein neuer Panzerwels aus Columbien (Pisces, Teleostei, Callichthyidae). Senckenb. Biol. v. 43 (núm. 5): 31-33.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Institut Pasteur

L'Institut Pasteur és una fundació francesa sense ànim de lucre que es dedica a l'estudi de la biologia, dels microorganismes, de les malalties i de les vacunes. Anomenat Institut Pasteur en honor de Louis Pasteur, el seu fundador i primer director que, el 1885, va descobrir la primera vacuna contra la ràbia. Va ser fundat el 4 de juny de 1887, gràcies a una subscripció nacional i inaugurat el 14 de novembre de 1888.
Durant més d'un segle, l'Institut Pasteur ha estat al capdavant de la lluita contra les malalties infeccioses. Aquesta organització internacional d'investigació, amb seu a París, ha estat la primera a aïllar el 1983 l'VIH, virus que provoca la sida. Al llarg dels anys, ha estat en l'origen de descobriments revolucionaris que han permès a la medicina controlar malalties virulentes, tals com la diftèria, el tètanus, la tuberculosi, la poliomielitis, la grip, la febre groga. Des de 1908, vuit científics de l'Institut han estat recompensats amb un Premi Nobel de Medicina o Fisiologia.

## Col·laboradors il·lustres

* Serguei Vinogradski
# Boleslau II de Bohèmia

Boleslau II de Bohèmia conegut com El Pietós (967 - 7 de febrer de 999) fou fill i successor de Boleslau I.
Com el seu pare lluità per la independència de la Bohèmia auxiliant a Enric II de Baviera contra Otó II a la Guerra dels Tres Enrics, però el duc de Baviera va ser derrotat i l'emperador Otó II va recuperar tot el poder. Poc després, el jove emperador va fer una expedició de represàlia contra Bohèmia, el 978 obligant el duc Boleslau a sotmetre's. Amb Boreslau II acabà l'organització eclesiàstica del país al fundar-se el bisbat de Praga el 973, establint també molts monestirs. Va vèncer la resistència de la noblesa exterminant la poderosa família dels Slawnike, després de prenedre el seu castell de Libitz el 995.
Durant el seu regnat es desenvoluparen sagnants lluites entre cristians i pagans. Restà casat amb Emma de Borgonya que li'n donà quatre fills:
* Boleslau III, el seu fill, hereu i successor
* Wenceslao, morí quan encara era un nadó.
* Jaromir, més tard es convertí en duc de Bohèmia.
* Oldrich, també es convertí en duc de Bohèmia.

## Referències

* ↑ Kohn, George Childs. Routledge. Dictionary of Wars. Revised Edition (en anglès), 2013, p. 390. ISBN 9781135954949.
* ↑ Friedrich Eberhard Boysen, Johann Christoph Gatterer. Die allgemeine Welthistorie (en alemany). Volum 1. Johann Justinus Gebauer, Friedrich Eberhard Boysen, Johann Christoph Gatterer, p. 121.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 8, pàg. 1394 ISBN 84-239-4508-1
# Balitora tchangi

Balitora tchangi és una espècie de peix de la família dels balitòrids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a la conca del Mekong a Yunnan (Xina).

## Referències

* ↑ Gray J. E. 1830-1835. Illustrations of Indian zoology; chiefly selected from the collection of Major-General Hardwicke, F.R.S., .... 20 parts in 2 vols. Illus. Indian Zool.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M. 1988. Indian and Indochinese species of Balitora (Osteichthyes: Cypriniformes) with descriptions of two new species and comments on the family-group names Balitoridae and Homalopteridae. Revue Suisse de Zoologie v. 95 (núm. 2): 487-504.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. John Wiley and Sons, 1994. ISBN 978-0471547136.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Zheng, C.-Y., Y.-R. Chen & Huang, S. 1982. The homalopterid fishes from Yunnan Province, China. Zoological Research v. 3 (núm. 4): 393-402.
* Zheng, C.-Y. i W. Zhang 1983: On the genus Balitora Gray from Yunnan Province, China. Journal Sci. Med. Jinan University 1983 (núm. 1): 65-70. (en xinès amb resum en anglès).
# Ascàlaf (fill d'Aqueront)

Segons la mitologia grega, Ascàlaf (en grec antic Άσκάλαφος), va ser un geni infernal, fill d'Aqueront i d'una nimfa de l'Estix.
Es trobava als jardins de l'Hades quan Persèfone es menjà el gra d'una magrana, trencant el dejuni i perdent, sense saber-ho, qualsevol esperança de tornar a veure la llum del sol. Ascàlaf la va veure i la va delatar. Demèter, plena de còlera, el va transformar en òliba. Una altra versió diu que la deessa va col·locar Ascàlaf sota una gran roca, que Hèracles, quan va baixar als inferns, va apartar. Només aleshores i com a càstig, Ascàlaf va quedar convertit en òliba.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 57. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 28-29. (El Cangur / Diccionaris, núm. 209). ISBN 84-297-4146-1
# Catalunya Nació

Catalunya Nació: portaveu de la Joventut Nacionalista Republicana, va ser una publicació periòdica que va sortir a Reus l'any 1917.
La Joventut Nacionalista Republicana era la branca juvenil del Foment Nacionalista, fundat l'any 1906, on hi van convergir nacionalistes liberals procedents de la Lliga Catalanista, i destacats republicans, com Evarist Fàbregas, militant del Partit Federal des del 1890. D'aquest periòdic se'n coneixen 11 números. L'imprimia la Tipografia Catalana i tenia la redacció al carrer de Llovera núm. 23. Al número 1, que va sortir el 2 de juny de 1917, s'hi llegeix: "Som republicans i catalanistes ... en la qüestió social, boguem per a un millor benestar dels homes i en totes les qüestions que es presentin entre'l capital i el treball, nosaltres, com a homes de llibertat ens posarem al costat dels menys forts. Aquí doncs ens teniu, disposats a la lluita per Catalunya i la República".
El director era Joan Montaner, i com a col·laboradors principals hi trobem Àngel Samblancat, Salvador Torrell i Eulàlia, Manuel Folguera i Duran, Pere Balagué i Josep del Camp. Escrita en català, va publicar alguns articles en castellà. Sortia setmanalment, amb 4 pàgines a quatre columnes, i a partir del número 2 va variar les dimensions a 45 cm. Se'n conserven exemplars a la Biblioteca de Catalunya, a la Biblioteca del Centre de Lectura de Reus i a la Biblioteca Central Xavier Amorós de Reus.

## Referències

* ↑ «Salutació». Catalunya Nació, 1, 2-VI-1917, pàg. 1.
* ↑ «Catalunya Nació». CCUC. [Consulta: 5-VI-2017].
* ↑ «Catalunya Nació». Catàleg Argus. [Consulta: 5-VI-2017].

## Vegeu també

* La Premsa a Reus 1813 - 1939
# Pratt Institute

L'Institut Pratt (nom original en anglès: Pratt Institute) és una universitat privada que té el seu campus principal a Brooklyn, Nova York. Compta amb un campus satèl·lit a Manhattan i una extensió a Utica (Nova York) (Pratt MWP). L'escola es va originar el 1887 amb programes principalment d'enginyeria, arquitectura i belles arts. Comprèn un total de sis escoles. L'Institut és conegut principalment per l'alt nivell dels seus programes d'arquitectura, disseny d'interiors i disseny industrial, i ofereix plans d'estudis tant de pregrau com de màster en una gran varietat de camps, amb un fort enfocament en la recerca.

## Referències

* ↑ «Pratt at a Glance». Pratt Institute. Arxivat de l'original el 2019-04-22. [Consulta: 24 maig 2018].
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2014-03-12. [Consulta: 8 juny 2022].
# Institut Reial de la Cultura Amaziga

L'Institut Reial de la Cultura Amaziga o IRCAM (amazic estàndard marroquí: ⴰⵙⵉⵏⴰⴳ ⴰⴳⴻⵍⴷⴰⵏ ⵏ ⵜⵓⵙⵙⵏⴰ ⵜⴰⵎⴰⵣⵉⵖⵜ, Asinag Ageldan n Tussna Tamazight) és un institut acadèmic estatal marroquí a càrrec de la promoció de la cultura amazic i del desenvolupament de la llengua amaziga.
L'institut té la seu a Rabat. Va ser fundat pel dahir (RD) n.1-01-299 del 17 d'octubre de 2001 i anunciat el mateix dia pel rei Mohammed VI en el seu discurs d'Ajdir. Disposa d'independència administrativa i financera.

## Rol

L'Institut ofereix consells al rei del Marroc i al govern sobre les mesures que ajudarien a desenvolupar la llengua i la cultura amazigues, sobretot dins el sistema educatiu.

## Responsabilitats

* Mantenir i desenvolupar la llengua amaziga.
* El treball en l'aplicació de les polítiques adoptades pel rei sobre el tema.
* Ajudar a incloure l'amazic en el sistema educatiu marroquí i assegurar la seva presència en els camps socials i culturals i en els mitjans de comunicació nacional, regional i local.
* Reforçar l'estat de la cultura amaziga en els mitjans de comunicació i la societat.
* Treballar amb altres institucions i organitzacions nacionals, especialment amb el Ministeri d'Educació.
* Actuar com a referència en el camp dels estudis i investigacions acadèmiques amazigues, regional i internacional, especialment a Àfrica del Nord.

## Tifinag

L'IRCAM té un rol precursor en l'adopció del tifinag per a la transcripció de les llengües amazigues al Marroc.
El sistema de transcripció adoptat, a diferència del tifinag original conservat pels tuaregs que és un abyad, és un alfabet compost de 33 caràcters que s'inscriuen en la continuïtat del «neo-tifinagh» elaborat en els anys 1970 per militants cabilencs.

## Referències

* 1 2 www.ircam.ma Arxivat 2016-04-21 a Wayback Machine., web de l'Institut reial de la cultura amazic
* ↑ «Dahir no 1-01-299 du 29 rajab al khaïr 1422 (17 octobre 2001) portant création de l'Institut royal de la culture amazighe». , p. 1074-1076. ISSN: 0851-1217.
* ↑ Discurs pronunciat a Ajdir Izayane petit llogaret a la Khénifra, al país dels Zayans.
* ↑ «Centre de Recherche Berbère - Ecriture: Libyque & tifinagh». [Consulta: 12 gener 2017].

## Vegeu també

* Amazics
* Tifinag
* Amazic
* Alfabet amazic llatí
* Rachid Raha
* Congrés Mundial Amazic

## Enllaços externs

* Web oficial (ar)(ber)(fr)
* Text integral del dahir que va crear l'IRCAM Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (francès)
# Boleslau I de Bohèmia

Boleslau I de Bohèmia (935 - 15 de juliol de 967 o 972) Duc de Bohèmia era fill de Vratislav I i Drahomíra princesa de Lutitz.
Pujà al tron després d'assassinar al seu germà Venceslau en 935. Malgrat que fins llavors havia figurat al cap del partit nacional pagà i de l'aristocràcia, en el seu regnat afavorí la difusió del cristianisme i volgué doblegar el poder d'aquella. Es proposà en va d'emancipar Bohèmia del jou alemany i hagué de reconèixer Otó I com a sobirà, el 950. En la lluita d'Otó contra els magiars Boleslau va romandre fidel a aquest.
Agregà als seus dominis Moràvia, Galitzia occidental i una part de Silèsia. En els últims anys de la seva vida es convertí al cristianisme.

## Referències

* ↑ Jiri Machacek, Martin Wihoda. The Fall of Great Moravia: Who Was Buried in Grave H153 at Pohansko near Břeclav? (en anglès). Brill, 2019, p. 163. ISBN 9789004392878.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 8, pàg. 1394 (ISBN 84-239-4508-1)
# Asop (fill d'Oceà)

Segons la mitologia grega, Asop (en grec antic Ἀσωπός, Asopos) va ser un déu fluvial, fill de Posidó i de Pero, o de Zeus i Eurínome, o, com tots els rius, d'Oceà i de Tetis.
Es va casar amb Mètope, filla del riu Ladó, de la qual va tenir dos fills, Ismenos i Pelagont, i vint filles. Diodor en cita dotze, entre elles Ismene, Asopis, casada amb Jàpet, Salamina, Harpinna, Tebe i Egina. De vegades se li atribueix la paternitat d'Antíope, mare de Zetos i d'Amfíon, la de Pirene, la nàiade que donà nom a una font de Corint, i la de Platea, epònima de la ciutat de Platea.
Quan una de les seves filles, Egina, fou raptada per Zeus, sortí a perseguir-los, però el déu, assetjant-lo amb llamps, el va fer tornar a les seues riberes.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 59. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 29. (El Cangur / Diccionaris, núm. 209). ISBN 8429741461