OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Illa Hunter (Colúmbia Britànica)

L'illa Hunter és una illa de la costa nord de la província canadenca de la Colúmbia Britànica. Es troba a la costa del Queen Charlotte Sound, uns 130 quilòmetres al nord de Port Hardy, a l'extrem nord de l'illa de Vancouver.
Al sud de l'illa hi ha diverses illes petites, com ara Stirling i Nalau. Al sud d'aquestes, a través del pas de Hakai, hi ha l'illa Calvert. A l'est, hi ha l'Inside Passage, que separa l'illa Hunter del continent i l'illa King. El Queens Sound es troba a l'oest, entre l'illa i l'arxipèlag Goose Group. Pel nord, l'illa està separada de l'illa Denny pel Lama Passage i de l'l'illa Campbell pel canal Hunter.
L'illa fa 34 quilòmetres de llargada i té una amplada que oscil·la entre els 5 i els 16 quilòmetres. La seva superfície és de 334 km² i el seu punt més alt s'eleva fins als 899 msnm.
Al sud de l'illa, al pas de Hakai Pass hi ha l'àrea de conservació de Hakai Luxvbalis, amb més de 1.200 km² de terra i mar, és l'àrea marina protegida provincial més gran de la costa de la Colúmbia Britànica. L'àrea recreativa provincial de Hakai, de 50.707 ha, inclou la part sud de l'illa Hunter i la part nord de l'illa Calvert, així com nombroses illes més petites de la zona.

## Referències

* ↑ «BC Geographical Names | Hunter Island». [Consulta: 31 març 2024].
* ↑ Hunter Island Arxivat 2008-12-11 a Wayback Machine., The Columbia Gazetteer of North America
* ↑ Hakai Luxvbalis Conservancy Area Arxivat 2008-06-05 a Wayback Machine., Ministry of Environment
* ↑ Hecate Lowland Ecosection Summary, Integrated Land Management Bureau
# Illa Karaguinski

L'Illa Karaguinski (rus: Карагинский остров, Karaguinski ostrov) és una illa del golf de Karaguinski, al mar de Bering. La separa de la península de Kamtxatka un estret de 40 km d'amplada. Administrativament, l'illa pertany al krai de Kamtxatka de la Rússia.
Està declarada com a territori Ramsar.
No està habitada però els Koriaks hi havien viscut.
Aquesta illa fa 101 km de llargada i 27 km d'amplada, amb una superfície de 2,404 km². El punt més alt fa 912 m. Està coberta per la tundra.

## Referències

* Location Arxivat 2008-01-09 a Wayback Machine.
* Tourism in Karaginskiy Island
* Birdlife

## Enllaços externs

* Google map
* Karaginsky Island Ramsar site
# Illa Komsomólets

L'illa Komsomólets (rus: о́стров Комсомо́лец, óstrov Komsomólets) és l'illa situada més al nord del grup Sévernaia Zemlià (Terra del Nord) a l'àrtic de Rússia. Ocupa una superfície de 9.006 km². El seu punt més septentrional s'anomena cap Àrtic i és un punt de partida per a moltes expedicions àrtiques. El seu punt més alt es troba a 780 msnm. El 65% de la seva superfície està coberta de glaceres.
El sòl està ocupat pel tipus de tundra que és més fred, el desert polar, amb molses i líquens dispersos.
Els primers exploradors d'aquesta illa van ser Gueorgui Uixakov i Nikolai Urvàntsev l'any 1930-32. Segons el seu sistema de donar nom a les illes descobertes segons l'esdeveniment de la Revolució Russa de 1917 les illes van rebre el nom dels membres del Komsomol, la secció comunista jove.
S'ha proposat de canviar el seu nom a Sviàtaia Maria (Santa Maria).

## Referències

* ↑ «Search - Krasnoyarsk Territory - Rosnedvizhimost». Arxivat de l'original el 2021-06-25. [Consulta: 10 setembre 2010].
# Illa Kruzof

L'illa Kruzof (en anglès Kruzof Island) és una illa de l'Arxipèlag Alexander, al sud-oest d'Alaska. Es troba uns 16 km a l'oest de Sitka, i forma part de la Ciutat i Borough de Sitka. El 1805 el Capità U.T. Lisianski l'anomenà Crooze Island, posteriorment almirall de l'Armada Russa. El 1849 el capità Tebenkov va recollir el nom Tlingit de l'illa com a Tlikh.

## Història del nom

Abans de ser batejat per Lisianski, era anomenada San Jacinto, ja que el Mt Edgecumbe fou nomenat Muntanya de San Jacinto per Don Juan de la Bodega y Quadra el 1775. La Perousé va anomenar a l'illa St. Hyacinthe. El Capità Nathaniel Portlock l'anomenà Pitt Island el 1787. Els primers comerciants russos l'anomenaren Sitka Island. El 1849 Constantin Grewingk anomenà a l'illa Edgecumbe.

## Geografia

L'illa fa 39 km de llargada per 14 d'amplada, amb una superfície de 433,7 km², cosa que la converteix en la 41a illa més gran dels Estats Units. L'illa és formada, en part, pel Mont Edgecumbe, un petit estratovolcà adormit i diversos cons volcànics i cons col·lapsats que componen el seu camp volcànic.
No hi ha població permanent a l'illa.
Kalinin Bay, a la costa nord de l'illa, va donar nom al vaixell de guerra USS Kalinin Bay, de la Segona Guerra Mundial. Entre la dècada de 1950 i la de 1970 els boscos de l'illa Kruzof van ser explotats per la fusta.

## Referències

* ↑ Whymper, Frederick. Travel and adventure in the territory of Alaska formerly Russian America, now ceded to the United States, and in various other parts of the north Pacific. Nova York: Harper & Bros., 1869, p. 97.
* 1 2 3 4 5 Orth, Donald J. Dictionary of Alaska Place Names, Geological Survey, Professional Paper 567. Washington: United States Government Printing Office, 1967.
* ↑ Portlock, Nathaniel. . Londone: Printed for John Stockdale, Opposite Burlington-House, Piccadilly; and George Goulding, James Street, Covent Garden, 1789, p. 275.
* 1 2 Woolsey, Robert «Thinking about ‘stewardship’ on Sitka’s doorstep». Raven Radio [Sitka, Alaska, United States], 26-11-2012 [Consulta: 27 novembre 2012].
* ↑ Kruzof Island: Blocks 1014 and 1015, Census Tract 1, Sitka City and Borough, Alaska Arxivat 2011-06-07 a Wayback Machine. United States Census Bureau
# Illa Lincoln (Alaska)

L'illa Lincoln és una illa boscosa del canal de Lynn a Alaska, Estats Units. Es troba un quilòmetre al nord-oest de l'illa Shelter i uns 200 metres al sud-est de la petita illa Ralston. Forma part de la ciutat i el districte de Juneau. El primer europeu que va albirar l'illa va ser Joseph Whidbey, mestre de l'HMS Discovery durant l'expedició de George Vancouver de 1791 a 1795, el 1794. El nom li va ser posat el 1868 pel comandant R. W. Meade, de la Marina dels Estats Units d'Amèrica, presumiblement per Abraham Lincoln.

## Referències

* ↑ Vancouver, George, and John Vancouver. A voyage of discovery to the North Pacific ocean, and round the world. Londres: J. Stockdale, 1801.
* ↑ «Geographic Names Information System». [Consulta: 28 març 2024].
# Illa Martín García

L'illa Martín García és una illa de l'Argentina que es troba al Riu de la Plata, que aquest país comparteix amb l'Uruguai. Segons l'acta de resolució, firmada pels dos països en els anys 1960, dividirien les illes del Riu de la Plata de la següent forma: aquelles ubicades en direcció sud-oest, quedarien sota jurisdicció argentina mentre que les restants, al nord-est, pertanyerien a l'Estat uruguaià.
L'illa Martín García, ubicada en aigües territorials uruguaianes, pertany a l'Argentina d'acord amb l'article 45 del Tractat del Riu de la Plata. A tan sols uns metres de l'illa Martín García s'ubica l'illa Timoteo Domínguez, una mica inferior en superfície i adjudicada a l'Uruguai pel mateix tractat.
La comunicació entre ambdós illots es facilita per una xarxa sovint coneguda com a Hidrovia Martín García - Timoteo Domínguez. Aquesta proximitat ha facilitat, d'altra banda, la unió política i comercial entre els dos països que exerceixen sobirania sobre l'estuari del Riu de la Plata.

## Enllaços externs

* Informació sobre l'Illa Timoteo Domínguez Arxivat 2010-04-12 a Wayback Machine. (castellà)
* Comissió Administrativa del Riu de la Plata Arxivat 2010-11-26 a Wayback Machine. (castellà)
# Illa Massey

L'illa Massey (en anglès Massey island) és una de les illes àrtiques que conformen l'arxipèlag de la Reina Elisabet, pertanyent al territori de Nunavut, al nord del Canadà.

## Geografia

L'illa Massey és una de les quatre illes que es troben a l'extrem nord-oest de l'illa de Bathurst, junt a l'illa Alexander, l'illa de Vanier i l'illa Cameron, i que semblen una prolongació, en forma de península de l'illa de Bathurst. Fins al 1947 no es va poder determinar que en realitat eren quatre illes separades per estrets canals.
Es troba al sud de l'illa de Vanier i la petita illa Pauline, de les quals les separa l'estret de Pearse i al nord de l'illa Alexander i l'illa Marc, de les quals les separa l'estret Boyer. La seva superfície és de 432 km² i l'alçada màxima és d'uns 210 metres.

## Enllaços externs

* Atles del Canadà on-line Arxivat 2008-09-02 a Wayback Machine. (anglès) (francès)
* Illa Massey a oceandots.com (anglès)
# Illa Nelson

L'Illa Nelson (o Illa Leipzig, Illes de Nelson, Illa d'O'Cain o Illa Strachans) pertany a les Illes Shetland del Sud, en l'Antàrtida. Es troba immediatament al sud-oest de l'Illa Rei Jordi i separada d'aquesta per l'Estret Fildes. Cap al sud-oest, l'Estret Nelson la separa de l'Illa Robert. L'Illa Nelson té uns 19 km d'est a oest i uns 11 km de nord a sud. Està gairebé tota coberta de gel permanent. Destaquen en el seu litoral la Punta Harmonia i la Caleta Harmonia a l'oest, La Punta Ross al sud-oest i la Punta Duthoit al sud-est. En la costa nord de l'illa, prop de l'estret Fildes, hi ha situada la base txeca Eco-Nelson.

## Referències

* ↑ Nelson Island. SCAR Composite Antarctic Gazetteer.
* ↑ «Nelson Strait» (en anglès). Centre de Dades Antàrtiques d'Austràlia. [Consulta: 3 agost 2024].
* ↑ Wiesnerová, Ema. «Masarykova univerzita letos vypraví do Antarktidy dvě expedice» (en txec). Universitat Masaryk, 19-12-2018. [Consulta: 29 abril 2023].
# Illa Pearse

L'illa Pearse és una illa de l'oest de la Colúmbia Britànica, Canadà, a l'entrada del Portland Inlet, un braç de mar de l'oceà Pacífic. L'illa va ser cartografiada per primera vegada el 1793 per George Vancouver durant la seva expedició de 1791-95. Va ser nomenada per George Henry Richards, capità de l'HMS Plumper, cap al 1860, en honor de William Alfred Rombulow Pearse de la Royal Navy, que havia estat comandant de l'HMS Alert.

## Localització i reivindicacions territorials

L'illa té una superfície de 210 km². Està separada del continent d'Alaska pel canal Pearse de 2 km d'amplada, que forma part de la frontera entre el Canadà i els Estats Units en aquesta zona. L'illa es troba a 56 km al nord de Prince Rupert. Junt a les illes veïnes va ser reclamada pels Estats Units fins al 1903, quan es va establir definitivament la frontera.

## Referències

* ↑ Vancouver, George, and John Vancouver. A voyage of discovery to the North Pacific ocean, and round the world. London: J. Stockdale, 1801.
* ↑ Walbran, John T. [2012-03-07]. British Columbia coast names, 1592–1906 : to which are added a few names in adjacent United States territory, their origin and history. Ottawa Government Printing Bureau, 1909, p. 376. OCLC 317633225.
* ↑ «BC Geographical Names». [Consulta: 13 abril 2024].
# Illa Powell

L'illa Powell és una illa de l'Antàrtida, ubicada a 60° 41′ S, 45° 03′ O﻿ / ﻿60.683°S,45.050°O﻿ / -60.683; -45.050, entre l'illa Coronació i l'illa Laurie a la part central de l'arxipèlag de les illes Òrcades del Sud.
És una illa llarga i estreta, d'aproximadament 7 milles de llarg per 2 milles d'ample.
Va ser descoberta el desembre de 1821, en el curs de l'expedició conjunta del capità Nathaniel Palmer, un marí dels Estats Units, i el capità George Powell, un marí britànic. Va ser cartografiada correctament, encara que sense nom, en un mapa de Powell publicat a 1822. Va rebre el seu nom en honor del capità Powell en un mapa de l'Almirallat Britànic de 1839.

## Reclamacions territorials

L'Argentina inclou l'illa al Departament Illes de l'Atlàntic Sud dins de la Província de Terra del Foc, Antàrtida i Illes de l'Atlàntic Sud i el Regne Unit la fa part del Territori Antàrtic Britànic, però ambdues reclamacions estan suspeses en virtut del Tractat Antàrtic.
Nomenclatura dels països reclamants:
* Argentina: isla Powell
* Regne Unit: Powell Island
# Illa Princess Royal

L'illa Princess Royal és l'illa més gran de la costa nord de la Colúmbia Britànica, Canadà. Es troba envoltada per diversos entrants de mar i illes costaneres localitzades a l'est de l'estret d'Hécate. Amb una superfície de 2.251 km², es la quarta illa més gran de la Colúmbia Britànica, la 34a del Canadà i la 190a del món.
L'illa es troba en una zona extremadament remota de la Colúmbia Britànica, a 520 quilòmetres al nord de Vancouver i 200 quilòmetres al sud de Prince Rupert. Només s'hi pot accedir amb vaixell o per aire. El Passatge Interior, la ruta de navegació de ferris, discorre pel seu costat oriental, pel canal Princess Royal que separa l'illa del continent. L'illa està deshabitada, però en el passat hi hagué alguns assentament i indústries de mineria, conservera, pesquera i de la fusta.
Va ser batejada el 1788 pel capità Charles Duncan, en honor al seu vaixell Princess Royal.
A l'illa hi viuen óssos de Kermode, óssos negres, óssos grizzlis, cérvols, llops i guineus, i poblacions nidificants d'àguiles daurades, pigarg americà i el gavotí jaspiat americà, en perill d'extinció. La vida marina al voltant de l'illa inclou abundant salmó, elefants marins, orques i marsopes. L'avet de Sitka, un arbre que arriba als 30 metres d'altura i a viure 1.500 anys també hi viu.

## Referències

* ↑ «Atlas of Canada - Sea Islands». Atlas.nrcan.gc.ca, 12-08-2009. Arxivat de l'original el 2013-01-22. [Consulta: 14 maig 2019].
* ↑ CoastView. «Butedale, Princess Royal Island» (en anglès americà), 06-02-2023. [Consulta: 30 març 2024].
* ↑ «BC Geographical Names | Princess Royal Island». [Consulta: 30 març 2024].
* ↑ Lovegrove, Donald. «Princess Royal Island» (en anglès americà), 17-12-2012. [Consulta: 30 març 2024].
# Illa Rei Jordi

L'illa Rei Jordi o 25 de maig, coneguda pels russos com illa Waterloo, és la major de les Illes Shetland del Sud a l'Antàrtida. L'estret estret Fildes la separa de l'illa Nelson, al sud-oest.
Compta amb 3 grans badies: badia Fildes (Maxwell Bay), badia Almirallat i badia Rei Jordi. A l'extrem oest de l'illa es troba la península Fildes, on s'emplacen les bases Gran muralla, Escudero, Frei, Bellingshausen i Artigas. Més del 90% de la superfície és gel. Mesura 44 milles de llarg per 15 d'ample i la seva alçada màxima arriba als 655 m.

## Història

Va ser descoberta per l'explorador britànic William Smith a 1819. En 1821 11 homes del vaixell foquer Lord Melville van ser els primers a sobreviure a l'hivern antàrtic.
El 2 de setembre de 1819, el vaixell Sant Elm amb 644 homes i 74 canons, que formava part d'una esquadra espanyola per al Callao (Perú), es va dispersar del comboi de 4 vaixells, a causa del mal temps ia les avaries en el timó, tallamar i la verga més gran. Es va donar per desaparegut fins que les expedicions angleses del capità Robert Fildes (1820) i el navegant James Weddell (1822) van informar que havien trobat restes del vaixell així com ossos de foques a l'illa Rei Jordi. Els nàufrags de l' Sant Elm van ser segurament els primers a descobrir i habitar l'illa encara que van morir-hi.

## Bases antàrtiques

És l'illa que concentra la major quantitat de bases a l'Antàrtida. La major és la Base Frei (Xile), que inclou un important aeròdrom i el poblat civil de Vila Les estrelles. Altres bases són Escudero (Xile), Bellingshausen (Rússia), Gran Muralla (Xina), King Sejong (Corea del Sud), Jubany (Argentina), Arctowsky (Polònia), Machu Picchu (Perú), Artigas (Uruguai), i Comandant Ferraz (Brasil).
A prop de la base russa Bellingshausen es troba l'Església de la Santa Trinitat, l'església ortodoxa russa que més a prop està del pol Sud, i una de les poques estructures permanents de l'Antàrtida.

## Fauna

A la fauna es compten: el pingüí Papua (Pygoscelis papua), el pingüí antàrtic (Pygoscelis antarctica), la foca de Weddell (Leptonychotes weddelli), la foca lleopard (Hydrurga leptonyx), l'elefant marí del sud (Mirounga lleonina).

## Reclamacions territorials

L'Argentina inclou l'illa al Departament Antàrtida Argentina dins de la Província de Terra del Foc, Antàrtida i Illes de l'Atlàntic Sud; per Xile forma part de la Comuna Antàrtica de la Província de l'Antàrtica Xilena dins de la Regió de Magallanes i de l'Antàrtica Xilena, i per al Regne Unit integra el Territori Antàrtic Britànic. Les tres reclamacions estan suspeses en virtut del Tractat Antàrtic.
Nomenclatura dels països reclamants:
* Argentina: illa 25 de maig
* Xile: illa Rei Jordi
* Regne Unit: King George Island

## Referències

* ↑ SCAR Gazetteer Ref No 7527
* ↑ Sant Elm
# Josep Abril i Argemí

Josep Abril i Argemí (Santa Maria de Palautordera, 1869 - Barcelona, 16 de març de 1939) fou un polític i escriptor català.
Cinquè de deu germans, en marxar de la casa familiar es va establir primer a Granollers, on va apredre l'ofici de sabater. Finalment s'instal·là a Mataró, on tingué el seu taller i botiga de confecció de calçat. El 1893 es va casar amb Josefa Catarineu, amb qui va tenir tres fills. Josefa va morir el 1910, i Abril es va casar amb Nieves Sánchez, amb qui va tenir dos fills.
Políticamernt, va ser membre del Partit Republicà Democràtic Federal durant la restauració borbònica, i regidor per aquesta formació tretze cops (1899, 1901, 1902, 1904, 1905, 1906, 1909, 1910, 1911, 1913, 1920, 1922 i 1923). Membre del Centre Republicà Federal, integrat a Esquerra Republicana de Catalunya, amb la candidatura de la coalició republicà-socialista, a les eleccions municipals de 1931 que van donar lloc a la proclamació de la Segona República, va ser escollit regidor novament i, després, alcalde de Mataró. Va ser detingut i va sofrir presó durant els fets del sis d'octubre de 1934. En produir-se el cop d'estat de juliol de 1936 que va donar lloc a la Guerra Civil, fou breument jutge i fiscal de la localitat, sent més tard designat comissari municipal a Dosrius fins al final del conflicte.
En finalitzar la guerra a la zona de Catalunya, no va voler marxar a l'exili i va ser detingut el febrer de 1939, tancat a la presó Model de Barcelona, jutjat en consell de guerra sumaríssim acusat de donar suport a la columna Malatesta que havia comès un assassinat en la localitat en la persona d'un metge, i alegrar-se'n d'aquesta mort en públic. A pesar que es van aportar proves documentals en les quals es demostrava que Josep Abril no havia proferit paraula alguna de satisfacció pels fets, sinó que havia estat un militant anarconsindicalista, i que en cap cas havia recolzat a la columna en aquesta circumstància, va ser condemnat a mort i executat en el Camp de la Bota al costat d'altres quinze persones.
Com a escriptor, fundà el diari de Mataró, El Nuevo Ideal, portaveu del republicanisme federal, i escriví el llibro de ficció Las aventuras de Nono (primer publicat com a Colección de Diálogos) i l'assaig La revolución de julio de 1909 en Mataró. A través de les seves obres i articles, es postulà com a ferm defensor de la igualtat, la fraternitat, l'educació de qualitat i la millora de les condicions socials i laborals dels treballadors.

## Referències

* 1 2 Colomer, Margarida. Josep Abril, alcalde de Mataró afusellat pel franquisme (pdf). Fundació Josep Irla, 2018. ISBN 978-84-697-9704-4 [Consulta: 8 octubre 2020].

## Bibliografia

* Margarida Colomer i Rovira.: Josep Abril i Argemí: una aproximació al federalisme republicà, en raco.cat.
* Fitxa, a ghcmataro.org.
* Biografia, a gruphistoriadors.entitats.mataro.cat.
* Bernat Aranyó i Giné: La proclamació de la República a Mataró - Tot el que va passar del 12 al 16 d'Abril.
# Illa Sin Nombre

L'illa Sin Nombre és un petit illot que es troba a les illes Galápagos, a l'oceà Pacífic, entre les illes Pinzón i Santa Cruz. S'hi practica el submarinisme. Té una superfície de tan sols 7,5 hectàrees i una línia de costa de 0,56 kilòmetres.
El 1996 va ser objecte d'una polèmica a la premsa quan una revista estatunidenca informà sobre la seva suposada venda. El govern equatorià inicià una investigació que va concloure que l'anunci feia referència a una petita parcel·la d'una altra illa i va aclarir que cap illa podia ser venuda pel fet de formar part d'un Parc Nacional.

## Referències

* ↑ «Topography and Landforms of Ecuador». Geology.er.usgs.gov, 24-10-2007.
* ↑ Fundación Darwin. «A BIODIVERSITY VISION FOR THE GALAPAGOS ISLANDS» (en inglés) p. 136,137,138. Arxivat de l'original el 2012-07-30. [Consulta: 8 març 2013].
* ↑ El Caso de la Isla Sin Nombre pág. 13
# Illa Stephens (Colúmbia Britànica)

L'illa Stephens és una illa de la costa nord de la Colúmbia Britànica, Canadà, a l'estret d'Hècate, al nord-oest de l'illa Porcher i al sud-oest de Prince Rupert. A l'illa hi destaca el mont Stephens, de 432 msnm, a l'extrem sud-est de l'illa i Congreve Hill, al nord-oest, de 150 msnm.
L'illa va rebre el nom del capità George Vancouver en honor de Sir Philip Stephens, secretari de l'Almirallat de 1763 a 1795.

## Referències

* ↑ «BC Geographical Names | Stephens Island». [Consulta: 29 març 2024].
* ↑ Bivouac Mountain Encyclopedia entry "Mount Stephens"
* ↑ BC Names/GeoBC entry "Mount Stephens"
* ↑ Bivouac Mountain Encyclopedia entry "Congreve Hill"
* ↑ Akrigg, G.P.V. & Akrigg, Helen B. (1986), British Columbia Place Names (3rd, 1997 ed.), Vancouver: UBC Press, ISBN 0-7748-0636-2, <https://archive.org/details/britishcolumbiap0000akri_w1q9>
# Illa Unalga (illes Fox)

L'illa Unalga (aleuta: Unalĝa)) és una illa deshabitada que forma part de les illes Fox, un subgrup de les illes Aleutianes, al sud-oest d'Alaska, als Estats Units.
Es troba entre Unalaska, al sud-est, i l'Akutan al nord-est. És l'illa més occidental de l'Aleutians East Borough. Té una superfície de 28,50 km², amb una llargada de 7,2 quilòmetres.

## Referències

* ↑ Bergsland, K. Aleut Dictionary. Fairbanks: Alaska Native Language Center, 1994.
* ↑ Unalga Island: Block 1054, Census Tract 1, Aleutians East Borough, Alaska United States Census Bureau
* ↑ «Geographic Names Information System». [Consulta: 13 abril 2024].
# Illa d'Ellef Ringnes

L'illa d'Ellef Ringnes (en anglès Ellef Ringnes Island) és una de les integrants del grup de les Sverdrup, a les illes de la Reina Elisabet, dins l'Arxipèlag Àrtic Canadenc. Pertany al territori de Nunavut.

## Geografia

L'illa s'estén entre les illes d'Amund Ringnes a l'est, de la qual el separa l'estret de Hassel, i Borden a l'oest i té una extensió d'11.295 km², cosa que la converteix en la 69a illa més gran del món i la setzena del Canadà. A la costa oest de l'illa s'aixeca l'estació meteorològica d'Isachsen, que estigué habitada fins a la seva automatització l'any 1989. La màxima altitud és de 260 m.

## Història

L'illa fou batejada així per Otto Sverdrup en memòria del cerveser d'Oslo Ellef Ringnes, un dels patrocinadors de la seva expedició. El 1902 Noruega en va reclamar la sobirania, si bé el 1930 va renunciar-hi a favor del Canadà.

## Pol Nord Magnètic

Ellef Ringnes fou l'última massa terrestre en ser visitada per l'errant Pol nord magnètic. L'abril i el maig de 1994, Larry Newitt, de la Comissió Geològica del Canadà, i Charles Barton, de l'Organització Australiana de Recerca Geològica, van dur a terme una investigació per determinar la posició mitjana del Pol Nord magnètic d'aleshores. Van establir un observatori magnètic temporal a l'illa de Lougheed, propera al que creien la posició del pol. Van determinar que la posició mitjana del Pol Nord magnètic el 1994 se situava a la península de Noice, al sud-oest de l'illa d'Ellef Ringnes, a 78,3° N 104,0° O. El pol es va desplaçar de l'illa aquell mateix any i actualment es troba a uns 400 km al NNO.

## Referències

* ↑ «Geomagnetism. North Magnetic Pole» (en anglès). Natural Resources Canada. Arxivat de l'original el 14 de maig 2011. [Consulta: 7 gener 2011].

## Enllaços externs

* Atles del Canadà on-line Arxivat 2008-09-02 a Wayback Machine. (anglès) (francès)
* Illa d'Ellef Ringnes a oceandots.com (anglès)