OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Església del Col·legi Claver

L'Església del Col·legi Claver és una obra racionalista tardana de Lleida (Segrià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

El moment en què va projectar-se l'església, el col·legi de novicis ja estava construït, així que el seu emplaçament ja estava determinat. Alguns dels problemes als quals s'enfrontava la construcció eren diversos. Per un costat, calia preparar-se pel dur hivern de la regió i el vent de ponent. Per l'altre, calia idear una entrada on poguessin entrar tres grups de persones diferents a més dels visitants seglars que vinguessin de fora.
L'element definitori de la planta és un mur cec i corbat que tanca l'altar i que es contraposa amb un mur de forma endinsada a on hi ha les finestres. La llum que entra pel presbiteri ha sofert un tractament perquè tingui una gradació de blau a daurat i de menys a més en direcció a la capçalera. La construcció de la planta permet unes condicions acústiques òptimes.
Pel que fa als volums exteriors, estan tractats amb gran sobrietat en correspondència amb les estructures prèvies del noviciat. L'estructura és de maó vist amb relleus i escultures molt significatives. Els elements més resistents són de formigó armat i acer laminat.

## Història

L'església del Noviciat de la Companyia de Jesús, igual que l'església del Convent de la Sagrada Família d'Urgell, és un perfecte exemple d'arquitectura religiosa vinculada a instal·lacions conventuals en un moment en què l'arquitectura religiosa va patir un important sotrac a causa del Concili Vaticà II, que va suposar una revolució en aquest àmbit arquitectònic. A partir dels anys cinquanta, va haver-hi un renaixement amb modificacions en la disposició de la planta així com en la seva organització traduint el missatge de simplicitat, pobresa i proximitat a partir dels materials emprats.
La perspectiva pneumatològica en què s'accentua l'acció de l'Esperit Sant potenciant la imatge teològica del poble de Déu en peregrinació, va tenir una significativa materialització a l'espai sacre. El resultat va ser una església amb un únic altar, la separació de l'altar i el sagrari, un púlpit fixe proper a l'altar, una seu fixe per al celebrant. Amb aquestes modificacions va promoure's una major participació litúrgica amb els fidels.

## Referències

* 1 2 3 4 5
# Antic Ajuntament de Sant Pere

L'Antic Ajuntament de Sant Pere és un edifici que havia estat la seu de l'Ajuntament de Sant Pere de Terrassa, abans de la seva incorporació a Terrassa l'any 1904. L'edifici és protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici que fa cantonada, amb una mitgera, de planta baixa i dos pisos. Presenta un cos afegit a la banda del carrer de l'Alcalde Parellada, que està format per planta baixa i pis.
És de composició molt simple, presenta discrets detalls ornamentals amb finestres (guardapols i ampits), motllures i cornises (aquestes sobre permòdols) i reixes de ferro forjat. Al pis principal hi ha una balconada en la qual s'obren quatre portes.
La façana és plana, amb el perfil de les finestres lleugerament arrodonit. El cos de cantonada es destaca de la resta pel seu tractament i per una major alçada. A nivell del pis superior, i al centre de la cantonada, hi ha l'escut en relleu de l'antic poble de Sant Pere, amb la representació dels atributs papals (les claus i la tiara).

## Història

Aquest edifici havia estat la seu de l'Ajuntament de l'antic municipi de Sant Pere, abans de la seva incorporació a Terrassa l'any 1904.
Obra de Juli Batllevell, fou inaugurat el 30 de maig de 1897. A partir de l'annexió de Sant Pere a Terrassa el 1904, ha acollit dependències municipals, un jutjat de primera instància, un col·legi públic i la Biblioteca Salvador Cardús. Des del 1997 hi té la seu l'Associació de Veïns de l'Antic Poble de Sant Pere.

## Vegeu també

* Antic Poble de Sant Pere
* Llista de monuments de Terrassa

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Antic Ajuntament de Sant Pere». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 abril 2013].
* 1 2 «Antic Ajuntament de Sant Pere de Terrassa». Pobles de Catalunya. Centre d'Estudis i Divulgació del Patrimoni. [Consulta: 3 juliol 2013].
# Estrilda caranegra meridional

L'estrilda caranegra meridional (Brunhilda erythronotos) és un ocell de la família dels estríldids (Estrildidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones amb arbusts espinosos a Uganda, Ruanda, sud de Kenya i oest, centre i nord-est de Tanzània. Sud d'Angola, nord-est de Namíbia, sud-oest de Zàmbia, Zimbabwe, Botswana i nord-est de Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ «Estrilda caranegra meridional». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Llista de pobles ibèrics preromans

Aquesta és una llista del poblacions preromanes de la península Ibèrica (Hispània romana - actuals Andorra, Portugal i Espanya).

## No-Indoeuropeus

* Aquitans
** Aquitani
** Autrígons - alguns els consideren celtes.
** Caristis - alguns els consideren celtes.
** Vàrduls - alguns els consideren celtes.
** Vascons
* Ibers
** Ausetans
** Bastetans
** Bebrics (Pirineus)
** Cossetans
** Contestans
** Edetans
** Girísens
** Ilercavons
** Ilergets
** Indigets
** Laietans
** Mastians
** Oretans - alguns els consideren celtes.
** Sedetans
** Suessetans

## Indoeuropeus

* Protoindoeuropeus
   * Protoceltes i Celtes:
| Albions Al·lòtriges Arevacs Àsturs Brigequins Pésics Runcons Tiburs Bardis Berons Bel·les Bletons Bràcars Càntabres Caristis Salens Sappi Vennenses Carpetans Celtibers Cèltics | Coelerns Conis. Cratistis Equesis Galaics Germanis (Oretània) Grovis Iadons Interàmics Leuni Límics Luanqui Lucenses Lusitans Lusons Lobetans Melesses Narbasi Nemetati Òlcades Pésures Pelèndons | Plentauri Quaquerns Saefes Seurri Seurbi Tamagani Tartessis. Tapoli Tits Turboletae Turdetans. Turduli Veteres Turduls Turdulorum Oppida Turods Turmogues Uraci Vacceus Vetons Zoelae |

## Grups íbers a Catalunya

* Airenosis
* Andosins
* Ausetans
* Bargusis
* Castel·lans
* Ceretans
* Cossetans
* Elísics
* Iacetans
* Ilercavons
* Ilergets
* Indigets
* Lacetans
* Laietans
* Sordons

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Ethnographic Map of Pre-Roman Iberia (circa 200 b». Arxivat de l'original el 2004-06-11. [Consulta: 25 març 2012].
* ↑ Curchin, Leonard A. «Linguistic Strata in Ancient Cantabria: The Evidence of Toponyms». HAnt, XXXI-2007, 2007, pàg. 7–20.
* 1 2 3 . Koch, John T. Celtic from the West Chapter 9: Paradigm Shift? Interpreting Tartessian as Celtic. Oxbow Books, Oxford, UK, 2010, p. 187–295. ISBN 978-1-84217-410-4.
* 1 2 . Koch, John T. Tartessian 2: The Inscription of Mesas do Castelinho ro and the Verbal Complex. Preliminaries to Historical Phonology. Oxbow Books, Oxford, UK, 2011, p. 1–198. ISBN 978-1-907029-07-3 [Consulta: 25 març 2012]. Arxivat 2011-07-23 a Wayback Machine.

## Vegeu també

| Celtibèric Llengües paleohispàniques Escriptures paleohispàniques Hispània | Gal·lècia Lusitània Història de Portugal Història d'Espanya Història de Catalunya |

## Enllaços externs

* Mapa detallat de les poblacions preromanes d'Ibèria (al voltant del 200 aC) Arxivat 2004-06-11 a Wayback Machine.
* Mapa amb referències en grec antic
# Amsterdam Science Park

L'Amsterdam Science Park és un nou barri situat al districte est d'Amsterdam, consistent en un parc científic, oficines i allotjament per a estudiants. Desenvolupat durant la dècada del 1990 en un lloc on hi havia hagut granges, el projecte d'urbanitzar el Watergraafsmeer suscità l'interès comú de la Universitat d'Amsterdam i diverses empreses del món farmacèutic. Una estació de trens regionals NS hi fou inaugurada el 2009 per l'alcalde Job Cohen.
# Frankfurt (entrepà)

L'entrepà de salsitxa de Frankfurt, o de vegades simplement frankfurt, és un entrepà, usualment en un panet allargat, partit per la meitat i al mig té una salsitxa o botifarra de tipus alemany.
Pot ser salsitxa de Frankfurt, salsitxa alemanya blanca, cervela, etc., s'hi pot afegir quètxup o mostassa i es menja calent. Als Països Catalans solen ser salsitxes o botifarres senceres, però a Alemanya en tenen també d'altres molt més grans que les catalanes, com per exemple la currywurst i llavors a l'entrepà n'hi posen llesques.
Als Països Catalans es poden comprar en paradetes, especialment en festes o fires d'atraccions, però és més habitual menjar-los a establiments especialitzats, que tenen una desena de salsitxes de Frankfurt diferents i de vegades també carn a la planxa o hamburgueses. Se solen acompanyar amb cervesa, aigua o un refresc. A Alemanya es mengen als bars i cerveseries, i també a parades o establiments especialitzats, que solen oferir una àmplia oferta de salsitxes diferents i de salses. Als Estats Units, els hot dog (o hotdog), frankfurter (algun cop escurçat en frank) o wiener ('vienès'), es compren a venedors de carrer i les han popularitzat com a menjar ràpid.
A Alemanya és una menja tradicional que ja existia al segle xiii.

## Referències

* 1 2 Termcat (català)
* ↑ «Hot Dogs Chain Store Basis». Los Angeles Times, 11-10-1925, p. 18.
* ↑ «Anniversary of Hot Dog, Bun.». Binghamton (NY) Sunday Press, 29-11-1964, p. 10D.
* ↑ Zwilling, Leonard «Trail of Hot Dog Leads Back to 1880's». New York Times, 27-09-1988, p. A34 [Consulta: 17 juny 2013].
* ↑ Lavin, Cheryl «Hot dog! 2 mustard moguls who relish their work.». Chicago Tribune, 24-09-1980, p. E1.
* ↑ "History of the Hot Dog" Arxivat 12-8-2010 a Wayback Machine. page of ePopcorn.com Arxivat 2018-04-19 a Wayback Machine.
* ↑ David Hogan. Selling 'em by the Sack: White Castle and the Creation of American Food (en anglès). 1ª. Nova York: NYU Press, 1997. ISBN 0814735665.
# Front d'Alliberament Sidama

El Front d'Alliberament Sidama és una organització política i militar d'Etiòpia formada pel poble sidama. La seva ala militar és l'Exèrcit d'Alliberament Sidama. Els sidames van passar a poder de l'emperador d'Etiòpia el 1893 i es va establir una situació colonial. La caiguda de la monarquia el 1973 va anar seguida de l'establiment de la junta militar comunista (Derg), sense canviar la situació d'opressió nacional dels sidames. Els sidames van lluitar contra el Derg i contra la dominació amhara al costat del Front d'Alliberament de Somàlia Occidental a la segona meitat dels anys vuitanta, especialment des de 1988, sota el Moviment d'Alliberament Sidama. El govern del Derg fou enderrocat el 1991 per la victòria del Front Popular d'Alliberament de Tigre i organitzacions aliades incloent el Moviment d'Alliberament Sidama, però llavors es va establir la dominació trigranya sobre els sidames i les relacions es van trencar. Durant el període de transició el país Sidama fou inclòs en el territori dels Pobles del Sud sense dret a estat propi; una part de la població no es va sentir satisfeta i el Moviment va fer aliança amb el Front Nacional d'Alliberament de l'Ogaden i al Front d'Alliberament Oromo i es va fixar com a objectiu la creació d'un estat independent anomenat Sidamaland. El 28 de juliol de 1999 el Sidama Liberation Movement va esdevenir el Sidama Liberation Front i va començar la lluita armada. El 22 de maig de 2006 fou un dels membres fundadors de l'Aliança per la Llibertat i la Democràcia (AFD) establerta a Utrecht.

## Bibliografia

* Pàgina web Arxivat 2012-06-26 a Wayback Machine.
* John Young, Armed Groups Along Sudan's Eastern Frontier: An Overview and Analysis, Ginebra 2007
# Fudbalski Klub Partizan

El Fudbalski Klub Partizan (en serbi cirílic: ФК Партизан, també conegut com a Partizan de Belgrad), és un club de futbol serbi amb seu a la ciutat de Belgrad. Forma part del club poliesportiu Partizan, el qual destaca, a més del futbol, pel nivell de les seves seccions professionals de bàsquet, voleibol, handbol i waterpolo.
És juntament amb l'Estrella Roja un dels dos grans clubs de Sèrbia, així com ho era també de l'antiga Iugoslàvia.

## Història

El Partizan va ser fundat el 4 d'octubre de 1945 com a part de l'Associació Iugoslava d'Esports, que canvià el seu nom per Societat Esportiva Partizan en referència als guerrillers que lluitaren contra l'ocupació de les potències de l'Eix durant la Segona Guerra Mundial. Inicialment es formà dins de l'Exèrcit Popular Iugoslau, esdevenint-ne independent als anys 50.

## Palmarès

* Lligues nacionals: (24)
** Lliga iugoslava de futbol: 11
*** 1946/47, 1948/49, 1960/61, 1961/62, 1962/63, 1964/65, 1975/76, 1977/78, 1982/83, 1985/86, 1986/87
** Lliga serbo-montenegrina de futbol: 8
*** 1992/93, 1993/94, 1995/96, 1996/97, 1998/99, 2001/02, 2002/03, 2004/05
** Lliga sèrbia de futbol: 5
*** 2007/08, 2008/09, 2009/10, 2010/11, 2011/12
* Copes nacionals: (12)
** Copa iugoslava de futbol: 5
*** 1946/47, 1952, 1953/54, 1956/57, 1988/89
** Copa serbo-montenegrina de futbol: 4
*** 1991/92, 1993/94, 1997/98, 2000/01
** Copa sèrbia de futbol: 3
*** 2007/08, 2008/09, 2010/11
* Altres competicions
** Copa Mitropa: 1
*** 1978

## Jugadors destacats

| Stjepan Bobek Ivan Ćurković Miloš Milutinović Velibor Vasović Momčilo Vukotić Milutin Šoškić Branko Zebec Dragan Ćirić Budimir Vujačić Slaviša Jokanović Mateja Kežman Ivica Kralj Predrag Mijatović Savo Milošević Albert Nađ | Igor Duljaj Ivica Iliev Saša Ilić Mladen Krstajić Adem Ljajić Matija Nastasić Ivan Obradović Zoran Tošić Zvonimir Vukić | Cleo Juca Stevan Jovetić Stefan Savić Simon Vukčević Taribo West Prince Tagoe Moreira Lamine Diarra |

## Enllaços externs

* Fudbalski Klub Partizan - Lloc web oficial
# GRU (desambiguació)

GRU té els següents significats:
* Departament Central d'Intel·ligència (del seu nom en rus Главное Разведывательное Управление, transliterat Glàvnoie Razvédivatelnoie Upravlénie), servei d'intel·ligència militar de les Forces Armades de Rússia
* Gru també és el nom del protagonista de la pel·lícula d'animació Gru, el meu dolent preferit
* Gru també és l'abreviatura, segons la nomenclatura de Bayer, de la Constel·lació de la Grua
* GRU també és el codi IATA de l'Aeroport Internacional de São Paulo-Guarulhos, al Brasil
* gru també és el codi ISO 639-3 del soddo, llengua parlada a Etiòpia
# Gegants de la Barceloneta

Els Gegants de la Barceloneta són dos gegants del barri de La Barceloneta que representen uns personatges típics del barri marítim. En Pep Barceló és un pescador i la Maria la Néta una peixatera del mercat.
La llegenda diu que la Maria és una geganta caribenya, neta del gegant de la Ciutat, que es va enamorar de la Barcelona preolímpica i s'hi va quedar; en Pep, en canvi, és un pescador de l'oceà Atlàntic que va arribar a la Barceloneta amb Narcís Monturiol, a bord del submarí Ictíneo II.
Les figures van néixer l'any 1991 a mans de l'Agrupació de Comerciants i Industrials de La Barceloneta (ACIB). El seu President, José Pérez Nieto i la seva secretària, Carmen Tomàs (actual Presidenta de la Colla Gegantera) van engegar la maquinària per crear uns gegants pel barri. Plegats van cercar els elements simbòlics que identificaven la Barceloneta i aquests, finalment, es van convertir en gegants i gegantons: una peixatera, un pescador i la Torre del Rellotge del moll de Pescadors. Després n'encarregaren la construcció a Xavier Jansana. Amb posterioritat i amb l'objectiu de dotar d'estructura i organització a la Colla crearen l'Associació de Geganters, Grallers i Bestiari de la Barceloneta.
Es van estrenar per les festes de Sant Miquel, patró de la Barceloneta, l'any 1991. En tots aquests anys han participat també en les festes de la Mercè i les de Santa Eulàlia i han assistit a tot de celebracions tant de Barcelona, com de la resta de Catalunya i, fins i tot, de fora.
L'any 1996, amb motiu del cinquè aniversari dels gegants, estrenaren ball propi: l'havanera d'en Pep Barceló i la Maria la Néta, composició musical d'Antònia Vilàs, amb una coreografia dels germans Albert i Ricard Abellán, de la colla gegantera de Badalona.
L'any 2001, després de deu anys d'activitat, la parella de gegants es casà. La cerimònia fou oficiada pel capgròs mossèn Filomeno i en foren padrins els Gegants del Pi i els Gegants de la Ciutat. Anys més tard, el 2006, veia la llum en Miquelet, fill de la parella, un gegantó que representa un corista dels que surten a la Barceloneta el dia de la segona Pasqua, en la festa dels Cors Muts.
L'Associació de Geganters, Grallers i Bestiari de la Barceloneta és una associació cultural creada el 1994 i encarregada de la custòdia i gestió dels Gegants de la Barceloneta.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 «Gegants de la Barceloneta». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
* ↑ Ajuntament de Barcelona. Medalles d'Honor de Barcelona 2007, 29 de novembre de 2007 [Consulta: 7 novembre 2022].
# Església del Corpus Christi (Niasvij)

L'església del Corpus Christi (en belarús: Касцёл Цела Божага (Фарны)) és una església barroca localitzada a Niasvij, a Belarús. Va ser una de les primeres esglésies d'aquest estil arquitectònic construïdes a l'Europa de l'Est, i constitueix la cripta de la família reial Radziwiłł.
Està inscrita com a Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO, dins el «Conjunt cultural, arquitectònic i residencial de la família Radziwill a Niasvij» des de l'any 2005.

## Història i arquitectura

Va ser construïda entre el 1584 i el 1593 per l'arquitecte italià Gian Maria Bernardoni, un jesuïta establert a Polònia, per als membres del seu orde, tot just després de signar-se l'Unió de Lublin. Va seguir un estil barroc italià, inspirat en l'església del Gesù de Roma.
L'església presenta una planta de tres naus amb un absis. Està coronada al centre per una cúpula sobre la qual s'alça una llanterna. La façana presenta dues plantes amb elements verticals i horitzontals.
A l'interior de l'església hi ha forces guarniments arquitectònics i pintures a pared i sostre, decorant-la. L'altar major està coronat amb una representació de l'últim sopar de mitjans del segle xviii.

## Referències

* 1 2 3 «Niasvizh Catholic Corpus Christi church». Heritage of catholic orders. «National History and Culture Museum-Reserve «Niasvizh». [Consulta: 7 juny 2015].
* ↑ «Welcome!». «National History and Culture Museum-Reserve «Niasvizh». [Consulta: 7 juny 2015].
* ↑ «Architectural, Residential and Cultural Complex of the Radziwill Family at Nesvizh». World Heritage Centre-List. UNESCO. [Consulta: 7 juny 2015].
* ↑ Piotrowski, 2011, p. 142.

## Bibliografia

* Piotrowski, Andrzej. Architecture of Thought. Minnesota: Univ Of Minnesota Press, 2011, p. 142-143. ISBN 0816673047.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial de l'església del Corpus Christi
# Antic Ball-Teatre Xaconet

L'Antic Ball-Teatre Xaconet és una obra de Santa Coloma de Gramenet (Barcelonès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici entre mitgeres de planta baixa, pis i golfes. La coberta és a dues aigües i s'amaga darrere el coronament de l'edifici. Pel que fa a la façana, té una distribució simètrica de les obertures. Presenta grans finestrals emmarcats i ornamentació amb motius vegetals.

## Història

El cafè el Xaconet era un lloc de tertúlia i activitat política a finals del segle xix i principis del segle xx. Al primer pis s'hi feia el ball i hi havia un escenari. A partir de 1909 es feien projeccions de cinema. A més, era la seu d'un orfeó, hi havia biblioteca i una secció de billar.
Després de rehabilitar l'edifici, aquest presenta habitatges a la planta pis i locals comercials a la planta baixa.

## Referències

* 1 2 3 «Antic Ball-Teatre Xaconet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2018].
# Estrilda cendrosa

L'estrilda cendrosa (Glaucestrilda thomensis) és un ocell de la família dels estríldids (Estrildidae).

## Hàbitat i distribució

Habita vegetació espinosa a l'oest, sud-oest d'Angola i nord de Namíbia.

## Referències

* ↑ «Estrilda cendrosa». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Amèrica del Nord britànica

L'Amèrica del Nord britànica foren les colònies i territoris que després de 1783 van continuar lleials a l'Imperi Britànic a Amèrica del Nord durant els segles xviii i xix. En el moment en què va esclatar la guerra d'independència nord-americana el 1775, l'Imperi Britànic tenia 20 colònies al nord de Mèxic. L'est i oest de Florida van ser cedits a Espanya en el Tractat de París (1783) que va acabar la guerra d'independència nord-americana i després van ser cedits per Espanya als Estats Units el 1819. Entre 1867 i 1873 la resta colònies britàniques a Amèrica del Nord es van reunir per conformar el Domini del Canadà. L'illa de Terranova es va unir al Canadà el 1949.

## Colònies i territoris en l'Amèrica del Nord britànica

Entre 1789 i 1949 eren els següents:
* Nova Escòcia (1713-1867).
** Colònia Illa de Cape Breton (1784-1820).
* Província de Nova Brunswick (1784-1867).
* Província de Quebec (1763-1791).
* Província de l'Alt Canadà (1791-1840).
* Província del Baix Canadà (1791-1840).
* Províncies Unides del Canadà (1840-1867) (composta per Canadà est i Canadà oest).
* Colònia de Rupertland (1670-1870).
** Colònia del Riu Vermell (1801-1870).
* Territori del Nord-oest (1859-1870).
* Colònia de la Colúmbia Britànica (1858-1871).
** Territori Stikine (1862-1863).
** Colònia de l'Illa Vancouver (1849-1866).
** Colònies Unides de l'illa Vancouver i Colòmbia Britànica (1866-1871).
* Província de l'Illa Príncep Eduard (1769-1873).
* Província de Newfoundland (1583-1907) (va arribar a ser el Domini de Newfoundland).

## Vegeu també

* Territoris Britànics d'Ultramar
* Colonització britànica d'Amèrica

## Referències

* ↑ Renehan, Edward. The Treaty of Paris: The Precursor to a New Nation (en anglès). Infobase Publishing, 2007, p. 105. ISBN 1438104308.
* ↑ Riendeau, Roger E. A Brief History of Canada. Infobase Publishing, 2007, p. 190. ISBN 1438108222.
* ↑ Castro Rea, Julián. Los sistemas políticos de América del Norte en los noventa: desafíos y convergencias (en castellà). UNAM, 1999, p. 186. ISBN 968367481X.
* ↑ Punch, Terrence M. Erin's Sons: Irish Arrivals in Atlantic Canada, 1761-1853 (en anglès). Genealogical Publishing Com, 2008, p. 82. ISBN 0806317825.
# Equació d'Euler-Tricomi

En matemàtiques, l'equació d'Euler-Tricomi és una equació en derivades parcials lineal útil per a l'estudi del flux transònic. Rep el nom de Leonhard Euler i Francesco Giacomo Tricomi.
    $u_{xx}+xu_{yy}=0.\,$
És el·líptica en el semiplà $x>0$, parabòlic en $x=0$, i hiperbòlic al semipla $x<0$. Les seves característiques són:
    $x\,dx^{2}+dy^{2}=0,\,$
la integral de la qual és:
    $y\pm {\frac {2}{3}}x^{3/2}=C,$
on $C$ és una constant d'integració. Per tant, les característiques comprenen dues famílies de paràboles semicúbiques, amb cúspides en la línia $x=0$, i les corbes es troben al costat dret de l'eix $Y$.

## Solucions particulars

Les solucions particulars a les equacions d'Euler-Tricomi són del tipus:
* $u=Axy+Bx+Cy+D,\,$
* $u=A(3y^{2}+x^{3})+B(y^{3}+x^{3}y)+C(6xy^{2}+x^{4})+D(2xy^{3}+x^{4}y),\,$
on $A$, $B$, $C$ i $D$ són constants arbitràries.
Una expressió general per a aquestes solucions és la següent:
* $u=\sum _{i=0}^{k}{\frac {x^{m_{i}}\cdot y^{n_{i}}}{c_{i}}}\,$
on
* $p,q\in [0,1]$
* $m_{i}=3i+p$
* $n_{i}=2(k-i)+q$
* $c_{i}=m_{i}!!!\cdot (m_{i}-1)!!!\cdot n_{i}!!\cdot (n_{i}-1)!!$
L'equació d'Euler-Tricomi és una forma limitada de l'Equació de Txapliguin.

## Bibliografia

* Polyanin, A. D. Handbook of Linear Partial Differential Equations for Engineers and Scientists (en anglès). Chapman & Hall/CRC Press, 2002.

## Vegeu també

* Equació de Burgers

## Enllaços externs

* «Tricomi and Generalized Tricomi Equations» ( PDF) (en anglès). EqWorld: The World of Mathematical Equations.