OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Uthman ibn Naissa

Uthman ibn Naissa fou valí d'Arbuna (Narbona), conegut entre els francs com Munussa o Manusa.
El 730 impugnà Abd-ar-Rahman ibn Abd-Al·lah al-Ghafiqí sabent de l'opressió que patien els amazics al nord d'Àfrica i va pactar una treva amb Odó el Gran, casant-se amb Lampègia, la filla del duc.
El sirià Gedhi ibn Zeyan fou enviat en secret per Al-Ghafiqí amb un esquadró de cavalleria lleugera per capturar viu o mort a Uthman, sent localitzat a Llívia on va quedar assetjat. Gehdi va ordenar tallar el subministrament d'aigua a la ciutat i la situació es va fer desesperada. Essent inevitable la rendició, Munussa va fugir a través dels penyasegats aprofitant la foscor de la nit, juntament a la seva dona i alguns fidels. Segons Antoni Rovira i Virgili aquest episodi correspon a una llegenda i no va existir cap Manusa.
Hi ha hagut discussió sobre la personalitat de Munussa: la font de l'origen amazic de Munussa és el «unus ex Maurorom gente nomine Munnuz» de la Crònica del 754. Posteriorment, en 1820, Conde el va assimilar a Uthman, governador d'Arbuna, cosa refutada clarament ja per Lafuente. També ho contradiu l'Akhbar Majmua dient que Uthman ibn Abi-Nissa viu el 743, la qual cosa no pot ser certa, ja que Munuza mor el 731.

## Referències

* ↑ Coppée, Henry. History of the Conquest of Spain by the Arab Moors (en anglès). Gorgias Press LLC, 2002 (1881), p. 430. ISBN 1931956936.
* ↑ Ellis, Edward Sylvester. The Story of the Greatest Nations: A Comprehensive History, Extending from the Earliest Times to the Present, Founded on the Most Modern Authorities Including A Complete Chronology of the World and a Pronouncing Vocabulary Of Each Nation (en anglès). F.R. Niglutsch, 1913.
* ↑ Scott, Samuel Parsons. «Volum I». A: History of the moorish empire in Europe (en anglès). 1a ed.. J.B. Lippincott Company, 1904, p.296-297.
* ↑ Rovira i Virgili, Antoni. Història Nacional de Catalunya, volum II. Edicions Pàtria, 1920, p. 337 a 338.
# Camillo Passera

Camillo Passera (Varese, 24 de març de 1965) és un ciclista italià, ja retirat, que fou professional entre 1987 i 1992. El 1988 va aconseguir la seva única victòria com a professional, una etapa de la Setmana Ciclista Internacional.

## Palmarès

* 1988
** Vencedor d'una etapa de la Setmana Ciclista Internacional

### Resultats al Tour de França

* 1989. 94è de la classificació general
* 1991. Desqualificat (18a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1990. 91è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1987. 81è de la classificació general
* 1988. Abandona (19a etapa)
* 1990. 40è de la classificació general

## Referències

* ↑ «PASSERA Camillo», 09-12-2024. [Consulta: 25 febrer 2025].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Camillo PASSERA» (en italià). [Consulta: 25 febrer 2025].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
# Clínica Santa Creu

La Clínica Santa Creu és una clínica del municipi de Figueres (Alt Empordà) establerta en un edifici que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Edifici

És un edifici situat en una zona d'horts en el moment de la construcció. Era un edifici aïllat en el moment, però adossat a un edifici en l'actualitat. Construït en dos cossos; el de la dreta presenta un portal central amb escala exterior i dues finestres laterals; tot en arcs semicirculars, a la planta baixa. El cos de l'esquerra, té en la planta baixa una finestra i quatre en els dos pisos superiors. A la zona superior hi ha una cornisa. Posteriorment s'afegiren un pis al cos de la dreta, un altre -el tercer- en el de l'esquerra.

## Història

El 1943 i per idea del doctor Ernest Vila i Antoni Brués, varen comprar l'antiga finca del darrer bisbe anglicà de Figueres, Lluís López "Luisito", situada a la cantonada dels carrers Pere III, Santa Llogaia. Es conservà l'estructura bàsica de la casa: planta baixa i primer pis, fins i tot l'aparença externa. Fou inaugurada el 10 de gener de 1944.

## Referències

* 1 2 «Clínica Santa Creu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 gener 2015].
# Echiko Maeda

Echiko Maeda (japonès: 前田悦智子) (Ōta, 31 de gener de 1952) és una exjugadora de voleibol japonesa que va competir durant la dècada de 1970.
El 1976 va prendre part en els Jocs Olímpics de Mont-real, on va guanyar la medalla d'or en la competició de voleibol. En el seu palmarès també destaca una medalla d'or al Campionat del Món de voleibol de 1974 i a la Copa del Món de voleibol de 1977. A nivell de clubs jugà al Sanyo Tokyo.

## Referències

* ↑ «Echiko Maeda Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 15 de desembre 2012. [Consulta: 2 abril 2020].
* ↑ 「館山スポーツ大使」田村悦智子（旧姓：前田）さん ["Ambaixador d'Esports de Tateyama" Etsuko Tamura (nascuda: Maeda)] a city.tateyama.chiba.jp
# Janie Eickhoff

Janie Eickhoff o Jane Eickhoff-Quigley (de casada) (Long Beach, Califòrnia, 15 de juny de 1970) va ser una ciclista estatunidenca. Va destacar en la pista on va guanyar set medalles als Campionats del Món.

## Palmarès en pista

* 1987
** Campiona del món júnior en Velocitat
** Campiona del món júnior en Persecució
* 1988
** Campiona dels Estats Units en Puntuació
* 1989
** Campiona dels Estats Units en Quilòmetre
* 1990
** Campiona dels Estats Units en Puntuació
** Campiona dels Estats Units en Persecució
* 1991
** Campiona dels Estats Units en Persecució
* 1992
** Campiona dels Estats Units en Puntuació
* 1993
** Campiona dels Estats Units en Puntuació
** Campiona dels Estats Units en Persecució
* 1994
** Campiona dels Estats Units en Puntuació
** Campiona dels Estats Units en Persecució
* 1995
** Medalla d'or als Jocs Panamericans en Puntuació
** Medalla d'or als Jocs Panamericans en Persecució

### Resultats a la Copa del Món

* 1993
** 1a a Copenhaguen, en Persecució
* 1994
** 1a a Bassano del Grappa, en Persecució
* 1995
** 1a a Cottbus, en Persecució
** 1a a Cottbus, en Puntuació
* 1996
** 1a a Cottbus, en Persecució

## Palmarès en ruta

* 1991
** 1a al GP Osaka
** 1a al GP Nagoya
** Vencedora d'una etapa al Natural State Stage Race
* 1992
** Vencedora de 2 etapes a l'Internationale pour Elles

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Amir Haddad

Laurent Amir Khlifa Khedider Haddad (en llengua hebrea לורן עמיר חליפה חדידר), nascut el 20 de juny de 1984 a París, França, però més conegut simplement per Amir, és un cantautor i intèrpret franco-israelià. És conegut internacionalment per haver representat França al Festival d'Eurovisió 2016 però, a nivell de l'estat francès, per haver participat en el concurs de talents The Voice. Al Festival d'Eurovisió quedà en 6è lloc, un rècord per un país que portava prop de 8 anys sense arribar més enllà del 7è lloc.

## Biografia

Neix a París el 20 de juny del 1984 d'un pare d'origen tunisià i una mare jueva d'origen hispanomarroquí. Als 8 anys els pares decidiren portar-lo a Israel fins que l'any 2006 aconseguí destacar allà mateix gràcies a la seva participació en el programa de talents Pop Idols (en la seva versió israeliana: Kokhav Nolad). El mateix any el cantant va decidir iniciar estudis per esdevenir dentista a la universitat hebraica de Jerusalem. Paral·lelament, però, continuà amb la carrera musical. El 2011 treu al mercat el seu primer àlbum "Vayehi".

## The Voice francès

L'agost del 2013 es presentà al càsting del programa de telerealitat The Voice a França. Aconsegueix passar les diferents etapes fins a acabar finalista. No guanya el programa, però en canvi, sí que aconsegueix preparar el seu primer àlbum professional.

## Eurovisió 2016

Amir és triat per la televisió francesa pública France 2 per representar França al Festival d'Eurovisió per al 2016 amb la cançó "J'ai cherché" (Vaig buscar). Va aconseguir el sisè lloc a la final i, gràcies a això, la seva carrera musical es va projectar a França. El país portava prop de 8 anys sense tocar el pòdium, de fet els fracassos a Eurovisió havien fet baixar les audiències. Per tot plegat, el cantant és ben acceptat per les radiofórmules. La cançó amb què va participar en Eurovisió va ser fins i tot traduïda en castellà, "Yo Busqué".

## Referències

* ↑ http://www.chartsinfrance.net/Amir/news-94687.html
* ↑ https://www.youtube.com/watch?v=Held7ppo1Uk
* ↑ http://www.francetvinfo.fr/culture/musique/eurovision/pourquoi-amir-va-enfin-faire-gagner-la-france-a-l-eurovision_1442832.html
# Bill Milner

William Henry Milner (4 de març de 1995, Surrey, Regne Unit) és un actor britànic de cinema i televisió, va debutar el 2007 a Son of Rambow.

## Carrera

El 2007 va tenir el seu primer paper com a Will Proudfoot a Son of Rambow, i el mateix any va aparèixer a pel·lícules de televisió com Who Killed Mrs De Ropp? i My Boy Jack. El 2008 va participar en Is Anybody There? i a Pop Art. El 2009 va fer el papel de Michael a Skellig.

## Filmografia

| Any | Pel·lícula | Paper | Notes |
| 2007 | Son of Rambow | Will Proudfoot | |
| 2007 | Who Killed Mrs De Ropp? | Nicholas | Pel·lícula de televisión |
| 2007 | My Boy Jack | Peter Carter | Pel·lícula de televisió |
| 2008 | Is Anybody There? | Edward | |
| 2008 | Pop Art | Toby Warner | Curtmetratge |
| 2009 | Skellig | Michael | Pel·lícula de televisión |
| 2010 | Sex & Drugs & Rock & Roll | Baxter Dury | |
| 2011 | X-Men: First Class | Magneto | |
| 2017 | iBoy | Tom Harvey | |
| 2018 | Apostle | |
| 2019 | Summer Night | Rabbit | |
# Eliot Vassamillet

Eliot Vassamillet (Mons, 29 de desembre del 2000) és un cantant belga. Va participar en The Voice Belgique (la versió valona de The Voice) el 2018, on va arribar fins al primer programa en directe, on va ser eliminat. Al gener 2019, la RTBF va presentar Vassamillet com a representant de Bèlgica al Festival de la Cançó d'Eurovisió 2019 a Tel-Aviv. Va participar amb la cançó Wake Up, que és una crida als joves per millorar el món. No va arribar a la final.

## Referències

* ↑ C’est officiel, Eliot représentera la Belgique à l'Eurovision, Télépro, 14 gener 2019
* ↑ De Standaard Avond, 28 febrer 2019
# Jon Plazaola

Jon Plazaola Larrañaga (Urretxu, 28 de març de 1982) és un actor i humorista basc.

## Biografia

Va néixer el 28 de març de 1982 a la localitat d’Urretxu, a Guipúscoa. L'any 2000 va començar la carrera de Belles arts en la Universitat del País Basc, finalitzant els seus estudis en 2005. En 2009 es trasllada a Madrid, on comença els seus estudis a l'Institut de Cinema de Madrid, diplomant-se en guió de cinema i televisió i tècnic en processos audiovisuals.
Des de 2001 porta treballant com a còmic i monologuista. En 2004 comença a treballar en la televisió autonòmica basca, EITB, on ha realitzat la major part dels seus treballs en televisió. En el 2015, protagonitza la sèrie Allí abajo d'Antena 3.
El 20 de març de 2017 va aparèixer al programa de televisió El hormiguero al costat de María León.
El juliol de 2018, Allí abajo va ser renovada per a una cinquena i última temporada que va ser gravada a la fi d'aquest mateix any.
Durant l'estiu de 2018, va participar en Zapeando substituint Quique Peinado o Miki Nadal

## Filmografia
### Sèries de televisió

| Any | Sèrie | Canal | Personatge | Notes |
| 2015 - 2019 | Allí abajo | Antena 3 | Iñaki Irazabalbeitia Galartza | 69 episodis |
| 2020 | Patria | HBO España | Eneko | 1 episodi |
| 2020 - 2021 | Madres. Amor y vida | Amazon Prime Video i Telecinco | Eduardo Carrasco López | 17 episodis |
| 2021 - 2022 | Amar es para siempre | Antena 3 | Raúl García Corcuera | 259 episodis |
| 2023 – present | | ETB1 | Mikel | ¿? episodis |

### Cinema

| Any | Títol | Personatge |
| 2016 | Villaviciosa de al lado | Carlos |
| 2019 | La pequeña Suiza | Gorka |

### Programes de televisió

| Any | Títol | Canal | Funció |
| 2004 | Europa Euskeraz | ETB1 | Presentador |
| 2004 | Wazemank | ETB1 | Guionista |
| 2004-2005 | Pika Pika | ETB1 | Presentador |
| 2006 | Betizu | ETB1 | Guionista |
| 2007 | Ni hao China | ETB1 | Guionista |
| 2011-2012 | Finlandia | ETB1 | Guionista |
| 2012 | Kontuz, Atsuak! | ETB1 | Director |
| 2014-2015 | Kontrako Eztarria | ETB1 | Presentador i director |
| 2014 | GI-631 | ETB1 | Director |
| 2015 | ¡Ahora caigo! | Antena 3 | Invitat |
| 2015, 2016 1, 2016 2, 2017, 2018, 2019, 2020 | El hormiguero 3.0 | Antena 3 | Invitat |
| 2015; 2017 | El club de la comedia | Antena 3 | La Sexta | Invitat |
| 2017 | Tu cara me suena | Invitat |
| 2018-2019 | Zapeando | La Sexta | Col·laborador |
| 2020 | Barre Librea | ETB1 | Presentador |

## Premis

* Premi Neox Fan Awards 2015 (Atresmedia) Al millor Actor per Allí abajo (Antena 3).

## Referències

* ↑ Quién es Jon Plazaola, el actor de 'Amar para siempre' que triunfa en los teatros. Cinemanía, 28 d'abril de 2022
* ↑ «Copia archivada». Arxivat de l'original el 2017-05-18. [Consulta: 8 abril 2015].
* ↑ «Invitado de El Hormiguero: Lunes 20 de marzo» (en castellà). , 20-03-2017 [Consulta: 17 febrer 2022].
# Polina Bogussévitx

Polina Serguéievna Bogussévitx, en rus Полина Сергеевна Богусевич (Moscou, 4 de juliol de 2003) és una cantant russa. Va representar Rússia al Festival d’Eurovisió Júnior 2017 amb la cançó "Wings" i va guanyar el concurs. És la segona participant russa a guanyar el Festival d’Eurovisió Júnior.
Anteriorment havia estat concursant a The Voice Kids Russia, en què havia arribat a la ronda de duels.

## Biografia
### Inicis

Bogussévitx va néixer a Moscou el 4 de juliol de 2003, filla de Iúlia i Serguei Bogussévitx. Té ascendència russa i coreana, mentre que la seva família és originària d'Omsk. Bogussévitx estudia a l'Acadèmia de Música Popular. Va començar la seva carrera professional de cant el 2012, mentre participava en un festival internacional d’arts a Macedònia del Nord, i més tard va aparèixer als programes de televisió Okno v Parizh i Shkola muzyki.

### 2014–present: Golos deti, New Wave Junior i Eurovisió Júnior

L'any 2014, Bogussévitx va ser seleccionada per competir a la primera edició de Golos deti (la versió rússia de The Voice Kids). Després de la seva audició a cegues, va incorporar-se a l'equip de Dima Bilan. Va arribar fins a les batalles, en què va ser eliminada de la competició. Després de Golos deti, Bogussévitx va participar en New Wave Junior 2014, com una de les dues representants russes. Va quedar en segona posició.
L’abril del 2017 es va confirmar que Bogussévitx participaria a la selecció nacional russa per al Festival d’Eurovisió Júnior 2017 amb la cançó "Krylya". Més tard, va guanyar la selecció nacional i va convertir-se en la representant de Rússia al Festival d'Eurovició Júnior 2017 de Tbilisi. La cançó va rebre més tard un títol en anglès per al festival, "Wings". A la final del 26 de novembre de 2017, Bogussévitx va ser declarada guanyadora del festival, convertint-se en la segona guanyadora del festival des de la victòria de es Tolmachevy Sisters al Festival d'Eurovisió Júnior 2006.

## Discografia

| Títol | Any | Àlbum |
| "Krylya" / "Wings" | 2017 | Singles sense àlbum |
| "Heavy On My Heart” | 2018 | Singles sense àlbum |
| "Ya ne odni" | 2018 | Singles sense àlbum |

## Referències

* ↑ Herbert, Emily. «Russia: Who Is Polina Bogusevich?». Eurovoix, 13-10-2017.
* ↑ «Детское Евровидение 2017 Россия Полина Богусевич pre-party в Москве» (en russian). DG News, 13-11-2017.
* ↑ «Полина Богусевич: биография» (en russian). [Consulta: 29 novembre 2017].
* ↑ «Кто такая Полина Богусевич, которая представит РФ на детском "Евровидении"?» (en russian). Аргументы и Факты.
* ↑ (en russian) , 19-08-2014.
* ↑ «10-yo Kazakh singer succeeds at Junior New Wave 2014». en.tengrinews.kz. Tengri News, 19-08-2014.
* ↑ Granger, Anthony. «Russia: Nineteen Singers Selected For Junior Eurovision Selection». Eurovoix, 21-04-2017.
* ↑ Davies, Megan. «Russia: JESC 2017 Representative Chosen». Eurovoix, 03-06-2017.
* ↑ Herbert, Emily. «Russia: Polina Bogusevich Wins The Junior Eurovision Song Contest 2017». Eurovoix, 26-11-2017.
* ↑ Weaver, Jessica. «Russia wins the Junior Eurovision Song Contest 2017!». ESCToday, 26-11-2017.
# Dafydd Wigley

Dafydd Wigley (1 d'abril de 1943, Derby, Anglaterra) és un polític del País de Gal·les. Va ser membre del Parlament amb el partit nacionalista gal·lès (Plaid Cymru) per la circumscripció de Caernarfon de 1974 a 2001 i va ser un membre de l'Assemblea Nacional pel País de Gal·les per Caernarfon de 1999 a 2003. Va liderar el Plaid Cymru de 1991 a 2000.
# Daisy Zamora

Daisy Zamora (20 juny de 1950, Managua, Nicaragua) és una de les figures més destacables i prominents de la poesia llatinoamericana contemporània. El seu treball és reconegut per aplicar un punt de vista inflexible en cadascun dels temes que tracta, els quals varien des de detalls de la seva vida diària fins a drets humans, política, assumptes feministes, art, història i cultura.
Zamora va estar activament implicada en la lluita en contra de la dictadura de Somoza durant els anys 70. Es va unir al Front Sandinista d'Alliberament Nacional (FSLN) el 1973. Va estar exiliada a Hondures, Panamà i Costa Rica. Durant la revolució sandinista va combatre a favor del FSLN i el 1979, durant l'ofensiva final, va estar a càrrec de la ràdio clandestina Ràdio Sandino, que va tenir un paper important en l'última etapa
Després del triomf de la revolució va ser nomenada vice ministra de cultura al nou govern.
Daisy Zamora, és una reconeguda activista política i referent en la lluita pels drets de les dones.

## Obra

Zamora és autora de cinc llibres de poesia en espanyol, entre ells, En net s'escriu la vida, La violenta escuma, i A cada qui la vida. El més recent és Terra de Ningú, Terra de Tots, 2007. Part del seu treball es va traduir a l'anglès; The Violent Foam (Curbstone, 2002), A cada qui la vida (Katabasis [O.K.], 1994), Clean Slate (Curbstone, 1993) i Riverbed of Memory (City Lights, 1992).
El 1977, se li va atorgar el Premi Nacional de poesia Mariano Fiallos Gil per part de la Universitat Nacional Autònoma de Nicaragua. El 2002, obté una beca de recerca per part Califòrnia Arts Council i aquest mateix any rep un premi del Centre Nicaragüenc d'Escriptors a Managua per la seva valuosa contribució a la literatura nicaragüenca. El 2006 va ser nomenada Escriptora de l'Any per l'Associació Nacional d'Artistes a Nicaragua.

## Enllaços externs

* Treballs per o sobre Daisy Zamora Arxivat 2016-03-07 a Wayback Machine. en biblioteques (catàleg WorldCat) en biblioteques (WorldCat cataloga)
* Daisy Zamora Pàgina Arxivat 2006-02-05 a Wayback Machine.
* Curbstone Pàgina d'autor
* Daizy Zamora en Marcaacme.com
# Damien Comolli

Damien Comolli (Besiers, 24 de novembre de 1971) és un antic entrenador i director de futbol, i scout. Va treballar en els clubs Mònaco, Saint-Étienne, Arsenal, Tottenham Hotspur i Liverpool. El 7 de juny de 2018 va signar un contracte de tres anys amb Fenerbahçe SK com a director esportiu.

## Referències

* ↑ «Comolli takes Liverpool position» (en anglès). BBC, 03-11-2010.
* ↑ «Fenerbahçe Comolli'yi KAP'a bildirdi - Damien Comolli kimdir?», 18-06-2018. Arxivat de l'original el 2018-06-18. [Consulta: 13 febrer 2019].
# Guadalix de la Sierra

Guadalix de la Sierra és un municipi de la Comunitat de Madrid. Limita al nord amb Navalafuente i Cabanillas de la Sierra, al nord-est amb Venturada, a l'oest amb El Vellón, al sud-oest amb Pedrezuela, al sud amb Colmenar Viejo, a l'oest amb Miraflores de la Sierra i al nord-oest amb Bustarviejo.

## Curiositats

A Guadalix de la Serra va tenir lloc el rodatge de la pel·lícula de Luis García Berlanga, Bienvenido, Mister Marshall, i en la balconada de l'ajuntament, en la plaça del poble que encara es pot visitar, Pepe Isbert va pronunciar les famoses paraules: "Com a alcalde vostre que soc, us dec una explicació...". Darrerament és conegut per tenir-hi la ubicació la casa del programa concurs de Telecinco, Gran Hermano.
# David Gray

David Gray és un cantautor britànic, nascut el 13 de juny a Anglaterra. Va créixer a Gal·les i va estudiar a la Universitat de Liverpool. La seva carrera musical ha tingut una gran acceptació especialment a Irlanda.
Després d'uns quants discos amb poc èxit als anys 90, va aconseguir la fama el 1999 amb el seu àlbum White Ladder, en el qual incloïa els que han sigut els seus temes més famosos: This Years Love i Babylon.

## Discografia

* A Century Ends (1993)
* Flesh (1994)
* Sell Sell Sell (1996)
* White Ladder (1999)
* Lost Songs 95-98 (2001)
* A New Day At Midnight (2002)
* Life in slow motion (2005)
# David Hanson

David Hanson és un dissenyador i investigador robòtic reconegut per haver guanyat diversos premis gràcies al seu treball en robòtica i intel·ligència artificial (AI).
Hanson és considerat com el creador dels humanoidies més realistes del món (també coneguts com a androides), en propera competició amb el treball de Hiroshi Ishiguro del ATR del Japó.

## Hanson Robotics

David Hanson és el fundador de Hanson Robotics, empresa especialitzada en la creació de robots increïblement realistes i expressius amb la capacitat de desenvolupar relacions de confiança amb humans conversant. Basant-se en gran part en l'efecte ELIZA, tenen com a objectiu desenvolupar robots que veritablement puguin comprendre els humans i preocupar-se'n per així poder millorar la humanitat amb l'ajuda de la intel·ligència artificial. L'empresa està liderat pel mateix David Hanson, fundador i director executiu, Ben Goertzel, científic en cap i Jeanne Lim, directora de màrqueting, David Chen, director i director financer, i Doug Glen, director d'estratègia.
En el seu procés creatiu, combina l'art, l'enginyeria, la intel·ligència artificial i les interaccions emocionalment riques entre maquines i humans.
En total han aconseguit construir nou robots amb èxit, concretament: Alice, Albert Einstein Hubo, BINA48, Han, Jules, Sophia, Professor Einstein, Philip K. Dick Android i Zeno.

## Referències

* ↑ «Dr. David Hanson - Hanson Robotics Ltd.» (en anglès). [Consulta: 14 desembre 2017].
* ↑ «Company - Hanson Robotics Ltd.» (en anglès). [Consulta: 14 desembre 2017].
* ↑ «Leadership - Hanson Robotics Ltd.» (en anglès). [Consulta: 14 desembre 2017].
* ↑ «The Hanson Robotics gallery of Robots» (en anglès). [Consulta: 14 desembre 2017].