OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Graf no dirigit

Un graf no dirigit és un tipus de graf en què les arestes representen relacions simètriques i no tenen un sentit definit, a diferència del graf dirigit, en què les línies tenen un significat i, per tant, no són necessàriament simètriques.
Formalment, es defineixen per un parell de conjunts $G=(V,E)$, on:
* $V\neq \emptyset$ és el conjunt no exempt de vèrtexs o nodes.
* $E\subseteq \{(a,b)\in V\times V\}\,$ és el conjunt de les línies, tal que $(a,b)=(b,a)$.
Sigui $n=|V|$ el nombre de nodes d'un graf no dirigit, aquest pot tenir com a màxim $n^{2}/2$ arestes i $n(n-1)/2$ , per si es tracta d'un graf senzill, que exclou els bucles de la teoria de grafs. En un graf no dirigit, la transposada de la triangular superior de la seva matriu d'adjacència és igual a la seua triangular inferior i viceversa.

## Enllaços externs

* Weisstein, Eric W., «UndirectedGraph» a MathWorld (en anglès).

## Referències

* ↑ Weisstein, Eric W., «Undirected Graph» a MathWorld (en anglès).
# Decodon

Decodon és un gènere de peixos de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes.

## Taxonomia

* Decodon grandisquamis (Smith, 1968)
* Decodon melasma (Gomon, 1974)
* Decodon pacificus (Kamohara, 1952)
* Decodon puellaris (Poey, 1860)

## Referències

* ↑ Animal Diversity Web (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ BioLib (anglès)

## Bibliografia

* Günther A. 1861. A preliminary synopsis of the labroid genera. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 3) v. 8 (núm. 47). 382-389.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Bryconaethiops quinquesquamae

Bryconaethiops quinquesquamae és una espècie de peix de la família dels alèstids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 11 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 34-37.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Nigèria i el Camerun.

## Referències

* ↑ Günther, A., 1873. New fishes from Angola. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 4) v. 12 (núm. 68): 142-144.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Paugy, D., 1990. Characidae. p. 195-236. A: C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest. Tom I. Coll. Faune Tropicale n° XXVIII. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren i O.R.S.T.O.M., París, 384 p.
* ↑ Olaosebikan, B.D. i A. Raji, 1998. Field guide to Nigerian freshwater fishes. Federal College of Freshwater Fisheries Technology, New Bussa, Nigèria. 106 p.
* ↑ Paugy, D., K. Traoré i P.S. Diouf, 1994. Faune ichtyologique des eaux douces d'Afrique de l'Ouest. p. 35-66. A G.G. Teugels, J.F. Guégan i J.J. Albaret (eds.) Biological diversity of African fresh- and brackish water fishes. Geographical overviews presented at the PARADI Symposium, Senegal, 15-20 de novembre de 1993. Ann. Mus. R. Afr. Centr., Sci. Zool., 275:177 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Paugy, D., 1984. Characidae. p. 140-183. A: J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ORSTOM, París i MRAC, Tervuren. Vol. 1.
* Teugels, G. G. i D. F. E. Thys van den Audenaerde, 1990: Description of a new genus of Bryconaethiops (Pisces, Characidae) from Nigeria and Cameroon. Ichthyological Exploration of Freshwaters v. 1 (núm. 3): 207-212.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Àguila d'Isidore

L'àguila d'Isidore (Spizaetus isidori) és un ocell rapinyaire de la família dels accipítrids (Accipitridae). Es propi dels boscos de muntanya d'Amèrica del Sud. El seu estat de conservació es considera en perill d'extinció.
Va ser inclòs al gènere monospecífic Oroaetus. No s'han descrit subespècies.

## Morfologia

* Gran rapinyaire que fa uns 70 – 90 cm de llargària, amb la femella major que el mascle.
* A la zona occipital hi ha un plomall erèctil. Ulls grocs i cera del bec també groga.
* Plomatge bru per sobre i rogenc llistat de fosc al pit.
* Les rèmiges secundàries són molt llargues, el que li dona a l'ala un aspecte arrodonit.
* Cua llarga i clara, amb una banda subterminal fosca.
* Potes emplomallades fins al començament dels dits. Urpes fortes i de color groc.
* Els joves són de color crema uniforme per sota i tacat de fosc per sobre.

## Hàbitat i distribució

Habita boscos humits de muntanya, principalment entre 1600- 2800 m (Hilty et Brown 1986), des de Veneçuela, a través dels Andes de Colòmbia, l'Equador, el Perú i Bolívia, fins al nord de l'Argentina.

## Reproducció

Ambdós pares construeixen el niu sobre un arbre, al qual pon la femella un únic ou de color blanc amb petites motes marrons. La femella cova l'ou mentre el mascle aporta aliments per ella i el pollet.

## Referències

* ↑ «Àguila d'Isidore». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 desembre 2022 (català)
* ↑ «Hoatzin, New World vultures, Secretarybird, raptors» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022. [Consulta: 30 novembre 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 273. ISBN 978-84-16728-37-4.
* 1 2 BirdLife International. «Black-and-chestnut Eagle. Spizaetus isidori» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 7 novembre 2022].
* ↑ Classificació (amb subespècies) de la família dels accipítrids a ZOONOMEN Rev. 11-08-2010
* 1 2 Félix Rodríguez de la Fuente, Enciclopedia Salvat de Fauna, Tom 11, pàgina 5. Editorial Salvat S.A., 1970, Pamplona. ISBN 84-7137-259-2
* ↑ L'àguila castanya a Red List IUCN Rev. 10-08-2010
# Clytocerus wollastoni

Clytocerus wollastoni és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Àfrica: Algèria i l'arxipèlag de Madeira.

## Referències

* ↑ Eaton, 1904. Ent. mon. Mag., 40, 59. Vol. 1, pàg. 773. «Enllaç».
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ G. H. Satchell, 1958. New and little known Algerian and Canary Island Psychodidae. Annals of the Natal Museum. Vol. 13, núm. 2, pàgs. 101-120. «Enllaç».
* ↑ Lista dos artrópodes (Arthropoda) Arxivat 2010-12-31 a Wayback Machine. (portuguès)
* ↑ Listagem dos fungos, flora e fauna terrestres dos arquipélagos da Madeira e Selvagens (portuguès) i (anglès)
* ↑ Wagner, R., 1987. Tunesische Psychodiden (Diptera, Psychodidae). Entomofauna, vol. 8, pàgs. 9-25. «Enllaç».
* ↑ NaturData (portuguès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ PESI (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
* BioLib (anglès)
# Benthochromis

Benthochromis és un gènere de peixos pertanyent a la família dels cíclids.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Àfrica oriental: el llac Tanganyika.

## Taxonomia

* Benthochromis horii (Takahashi, 2008)
* Benthochromis melanoides (Poll, 1984)
* Benthochromis tricoti (Poll, 1948)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ ZipCodeZoo (anglès)
* ↑ Takahashi, T., 2008. Description of a new cichlid fish species of the genus Benthochromis (Perciformes: Cichlidae) from Lake Tanganyika. Journal of Fish Biology, 72 (3): 603-613.
* ↑ Poll, M., 1984. Haplotaxodon melanoides sp. n. du lac Tanganika (Pisces, Cichlidae). Revue de Zoologique Africaine v. 98 (núm. 3): 677-681.
* ↑ Poll, M., 1948. Descriptions de Cichlidae nouveaux recueillis par la mission hydrobiologique belge au Lac Tanganika (1946-1947). Bulletin du Musée Royal d'Historie Naturelle de Belgique v. 24 (núm. 26): 1-31.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ Catalogue of Life Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Takahashi, T., 2003: Systematics of Tanganyikan cichlid fishes (Teleostei: Perciformes). Ichthyological Research, 50 (4): 367-382.

## Enllaços externs

* Nomenclator Zoologicus (anglès)
# Dei Verbum

Dei Verbum (en català, paraula de Déu) és una constitució apostòlica que és dels principals documents del Concili Vaticà II i una de les dues constitucions dogmàtiques juntament amb la Lumen Gentium. El text final fou promulgat el 18 de novembre del 1965 pel papa Pau VI després d'haver estat aprovada per l'assemblea de bisbes per 2.344 vots a favor i 6 en contra. Amb aquest document la Sagrada Escriptura esdevenia el centre de la reflexió sobre la revelació com a font única i privilegiada que mostra a la humanitat el designi salvador de Déu, mentre que la relació entre Escriptura i Tradició quedava reservada per al capítol segon del document". El document marcà un abans i un després en la teologia catòlica, tancant la teologia posttridentina i obrint un nou període que, segons el teòleg Armand Puig, volia retornar a les fonts i la percepció d'un Déu personal, que vingué a la Terra com a Fill i que es manifesta en la història com a Esperit Sant.

## Referències

* ↑ «Constitución dogmática Dei Verbum sobre la divina revelación» (en castellà). Vatican.va, 18-11-1965. [Consulta: 1r febrer 2021].
* 1 2 3 Concili Vaticà II: constitucions, decrets, declaracions. L'Abadia de Montserrat, 1 gener 2003, p. 147–. ISBN 978-84-8415-457-0.
* ↑ Puig i Tàrrech, Armand «La "Dei Verbum", quaranta anys després» (en català). Revista catalana de teologia, vol. 32,núm. 1, 2007, pàg. 169-175. ISSN: 0210-5551.
# Àguila de l'Índia

L'àguila de l'Índia (Clanga hastata) és un ocell rapinyaire de la família dels accipítrids (Accipitridae). Viu en diversos hàbitats a l'Àsia meridional, al nord de l'Índia, des de la vall del Ganges cap a l'est fins Bangladesh, Assam i Manipur, i al sud de l'Índia. En hivern arriba fins a Myanmar. El seu estat de conservació es considera vulnerable.
Se l'ha considerat una subespècie d'Aquila pomarina.

## Referències

* ↑ «Àguila de l'Índia». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 desembre 2022 (català)
* ↑ «Hoatzin, New World vultures, Secretarybird, raptors» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022. [Consulta: 30 novembre 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 274. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Indian Spotted Eagle. Clanga hastata» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 7 novembre 2022].
# Cnesterodon raddai

Cnesterodon raddai és un peix de la família dels pecílids i de l'ordre dels ciprinodontiformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: riu Paranà.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès) i (txec)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Meyer, M. K. & V. Etzel: Description of Cnesterodon raddai sp. n. from a swamp near Resistencia, Rio Paraná basin, Argentina (Teleostei: Cyprinodontiformes: Poeciliidae). Zool. Abh., Staat. Mus. Tierk. Dresden vol. 51 (núm. 17): 247-252. Any 2001.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J.: Fishes of the World, 3a edició. Nova York, Estats Units: John Wiley and Sons. Any 1994.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* The Taxonomicon (anglès)
# Carel Anton Fodor

Carel Anton Fodor (Venlo, 12 d'abril de 1768 - Amsterdam, 22 de febrer de 1846), també Carolus Antonius Fodor, fou un pianista i compositor neerlandès. Eix d'una nissaga de músics. Son pare era probablement el violonista, Carles Fodor, emigrat d'Hongria i els seus dos germans grans, Joseph anomenat «l'aîné» (el gran) i Charles també eren músics de renom.
Va establir-se en aquesta última ciutat per l'any 1790 i va esdevenir director d'orquestra de l'Òpera alemanya i formar part de l'Institut dels Països Baixos.
Va compondre la primera òpera nacional neerlandesa, Numa Pompilius, la lletra de la qual es creu que també en fou l'autor; l'obra s'ha perdut. Se n'ha conservat un llibre de programa del 1830. L'obra no va conèixer molt èxit, i després d'aquest fracàs va conduir una vida retirada. A més, va compondre, concerts per a piano, sonates, quartets, etc.
El seu fill, el comerciant i col·lecionista d'art Carel Joseph va llegar a la ciutat d'Amsterdam la seva col·lecció i un edifici al canal Keizersgracht, que de 1863 a 1993 va ser el Museu Fodor del qual les obres ara es troben al cabinet d'estampes del Rijksmuseum i a l'Amsterdam Museum.

## Referències

* ↑ Eitner, Robert. Biographisch-bibliographisches Quellen-Lexikon der Musiker und Musikgelehrten der christlichen Zeitrechnung bis zur Mitte des neunzehnten Jahrhunderts (en alemany). volum 4. Leipzig: Breitkopf & Haertel, 1901, p. 11.
* ↑ Fodor, Antoon. Programma van Numa Pompilius, tweede Koning van Rome: oorspronkelijk (en neerlandès). Amsterdam: Marten Westerman, 1830, p. 12.
* ↑ «Holländische Componisten Neuerer Zeit». Zeitschrift für Musik, Volum 3, n° 30, 13-10-1884, pàg. 117 ss..
* ↑ Enciclopèdia Espasa Volum núm. 24, pàg. 228, ISBN 84-239-4524-3
* ↑ «5446: Archief van het Museum Fodor» (neerlandès), Arxiu de la ciutat d'Amsterdam
# Dekeyseria brachyura

Dekeyseria brachyura és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes. Poden assolir 16 cm de longitud total.
És un peix d'aigua dolça i de clima tropical que es troba a Sud-amèrica: conca del riu Negro al Brasil.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.

## Bibliografia

* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Loricariidae - Loricariinae (Armored catfishes). p. 330-350. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre, Edipucrs.
* Ferraris, Carl J.: Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types. Zootaxa, 1418. 8 de març del 2007. ISBN 978-1-86977-058-7. PDF (anglès)
* Regan, C. T. 1904. A monograph of the fishes of the family Loricariidae. Trans. Zool. Soc. Lond. v. 17 (pt 3, núm. 1): 191-350, Pls. 9-21.
* Schaefer, S.A. 2003 Loricariidae - Hypoptopomatinae (Armored catfishes). p. 321-329. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: Edipucrs.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: Edipucrs
# Bryconamericus agna

Bryconamericus agna és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6,5 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima temperat.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Paranà.

## Referències

* ↑ Eigenmann C. H., McAtee W. L. & i D. P. Ward 1907. On further collections of fishes from Paraguay. Ann. Carnegie Mus. v. 4 (núm. 2). 110-157.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Azpelicueta, M. & A. E. Almirón. 2001. A new species of Bryconamericus (Characiformes, Characidae) from Paraná basin in Misiones, Argentina. Rev. Suisse Zool. v. 108 (núm. 2): 275-281.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* López, H.L., A.M. Miquelarena i R.C. Menni 2003. Lista comentada de los peces continentales de la Argentina. ProBiota Serie Técnica y Didáctica Núm. 5, 87p.
* López, H.L., A.M. Miquelarena i J. Ponte Gómez 2005. Biodiversidad y distribución de la ictiofauna Mesopotámica. Miscelánea 14:311-354.
* Lucena, C.A.S. i N.A. Menezes 2003. Subfamily Characinae (Characins, tetras). p. 200-208. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Àguila ornada

L'àguila ornada (Spizaetus ornatus) és una espècie d'ocell de la família dels accipítrids (Accipitridae). Habita àrees boscoses de la zona Neotropical, des d'Hidalgo i Tamaulipas cap al sud, a través d'Amèrica Central i del Sud, fins a l'oest de l'Equador, nord i est de Bolívia, Brasil, el Paraguai i el nord de l'Argentina. El seu estat de conservació es considera gairebé amenaçat.

## Referències

* ↑ «Àguila ornada». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 desembre 2022 (català)
* ↑ «Hoatzin, New World vultures, Secretarybird, raptors» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022. [Consulta: 30 novembre 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 273. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Ornate Hawk-eagle. Spizaetus ornatus» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2021. [Consulta: 7 novembre 2022].
# Cobitis zanandreai

Cobitis zanandreai és una espècie de peix de la família dels cobítids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6 cm de llargària total i les femelles 7,5.

## Hàbitat

Viu en zones de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Itàlia meridional.

## Referències

* ↑ Linnaeus C. 1758. Systema Naturae, Ed. X. (Systema naturae per regna tria naturae, secundum classes, ordines, genera, species, cum characteribus, differentiis, synonymis, locis. Tomus I. Editio decima, reformata.) Holmiae. Systema Nat. ed. 10 v. 1. i-ii + 1-824.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ «Cobitis zanandreai». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ Kottelat, M. i J. Freyhof 2007. Handbook of European freshwater fishes. Publications Kottelat, Cornol, Suïssa. 646 p.
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Cavicchioli, G. 1965. Contributo allo studio dei Cobitidae italiani: descrizione di una nuova sottospecie del genere Cobitis: Cobitis (Cobitis) taenia zanandreai. Bollettino di Zoologia v. 32 (núm. 2, pt 2): 1151-1161.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Wuerhosaure

L'wuerhosaure (Wuerhosaurus, "rèptil de Wuerho") és un gènere de dinosaures tireòfors estegosàurids, que visqueren en el Cretaci inferior (fa aproximadament 135 i 99 milions d'anys, en el Valanginià i l'Albià), en el que avui és Xina.

## Història

L'espècie tipus W. homheni, fou descrita per Dong Zhiming en 1973. Una altra petita espècie d'estegosaure W. ordosensis, fou afegida pels mateixos descobridors en 1993.

## Referències

* Dong Zhiming (1992). Dinosaurian Faunes of China, China Ocean Press, Beijing. ISBN 3-540-52084-8.
# Ștefănești (Botoșani)

Ştefăneşti (ídix: שטעפנשט, en hebreu: שטפנשט‎) és una petita ciutat del comtat de Botoșani, a l'oest de Moldàvia (Romania). Administra quatre pobles: Bădiuți, Bobulești, Stânca i Ștefănești-Sat.
La ciutat es troba a prop de la unió del riu Bașeu amb el riu Prut, a la vora del pantà de Stânca-Costești. Stânca és un punt de control fronterer amb Moldàvia, connectat a través de la presa Stânca-Costești amb la ciutat de Costești, Moldàvia.

## Demografia

Segons el cens del 2011 hi havia una població total de 5.092 persones que vivien en aquesta ciutat. D’aquesta població, el 90,57% són de romanès ètnic, i el 9,3% d’ètnia romaní.

## Fills il·lustres

A Ştefăneşti hi va néixer el pintor Ștefan Luchian (1868–1916), així com Vlad Onicescu, el pare del matemàtic Octav Onicescu (1892–1983). La ciutat també és el lloc de naixement de la dinastia Hasteic Shtefanesht i, com a tal, el seu nom encara es coneix a l'actual Israel.

## Referències

* ↑ «Structura Etno-demografică a României». Edrc.ro. [Consulta: 8 octubre 2017].