OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# El sisè sentit

El sisè sentit (en anglès: The Sixth Sense) és una pel·lícula estatunidenca dirigida per M. Night Shyamalan estrenada el 1999, amb Bruce Willis i Haley Joel Osment com a protagonistes. Aquesta pel·lícula ha estat doblada al català tant a TV3 com a ÀPunt.

## Argument

Cole Sear, un noi de vuit anys, té un secret que el traumatitza: veu anar i venir persones mortes, de vegades agressives, que l'increpen. Aquest poder el tanca en una por continua i es nega a revelar-ho fins al dia que troba Malcolm Crowe, psiquiatre per a nens. Tots dos aniran a la recerca de l'origen d'aquesta estranya facultat, cosa que els portarà a una revelació molt inesperada...
La temptativa de comunicació amb el fantasma d'una noia, Kyra Collins, que va morir molt malalta, el porta a casa seva durant la seva vetlla fúnebre. Allà troba, seguint les seves indicacions, un vídeo que lliura al pare de la petita difunta i que revela que Kyra ha estat víctima d'una síndrome de Münchhausen i que la seva mare enverinava els seus aliments. Cole descobreix doncs que pot utilitzar el seu do amb fins positius i comença a viure menys atemorit.

## Repartiment

* Bruce Willis: Malcolm Crowe
* Haley Joel Osment: Cole Sear
* Olivia Williams: Anna Crowe
* Toni Collette: Lynn Sear
* Donnie Wahlberg: Vincent Grey
* Bruce Norris: Stanley Cunningham
* Trevor Morgan: Tommy Tammisimo
* Peter Tambakis: Darren
* Jeffrey Zubernis: Bobby
* M. Night Shyamalan: Dr. Hill
* Lisa Summerour: Senyoreta d'honor

## Nominacions

* Oscar a la millor pel·lícula
* Oscar al millor director
* Oscar al millor guió original
* Oscar al millor muntatge
* Oscar al millor actor secundari
* Oscar a la millor actriu secundària
* Globus d'Or al millor actor secundari per Haley Joel Osment
* Globus d'Or al millor guió per M. Night Shyamalan

## Al voltant de la pel·lícula

* Aquesta pel·lícula és el primer verdader èxit comercial, crítica i de públic de M. Night Shyamalan, la seva segona col·laboració amb els estudis Disney. Tanmateix, el director va trobar algunes dificultats en el projecte: quan David Vogel va llegir el guió de la pel·lícula, no va consultar amb els seus socis i va comprar el guió per 2 milions de dòlars, i després va comprometre Night pel rodatge. Però, quan els seus superiors se'n van assabentar, ho van desaprovar, i van vendre la pel·lícula als estudis Spyglass Entertainment, quedant-se una part dels beneficis.
* La pel·lícula es va fer amb un pressupost de 40 milions de dòlars, i va aconseguir uns ingressos de més de 670 milions a tot el món.
* A la pel·lícula, es veu aparèixer en un moment donat un psiquiatre per a nens (qui orienta la mare de Cole cap a una assistenta social). La persona que encarna aquest psiquiatre no és altra que el director i guionista d'aquesta pel·lícula, M. Night Shyamalan, a qui agrada, com Alfred Hitchcock, sortir en algunes de les seves pel·lícules.

## Referències

* ↑ «El sisè sentit». Ésadir.cat. [Consulta: 20 abril 2022].
* ↑ «Anime En Valencià - Identificarse». [Consulta: 3 juny 2024].
* ↑ Box office
# Hipocoli

L'hipocoli (Hypocolius ampelinus) és una espècie d'ocell de la família monotípica dels hipocòlids (Hypocoliidae) que habita oasis, zones amb palmeres i ciutats de l'Àsia meridional, a les valls del Tigris-Eufrates, sud-oest d'Aràbia, Iraq i sud i est de l'Iran.

## Referències

* ↑ «Hipocoli». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/09/2022(català)
# Sota sospita

Sota sospita (títol original: Still of the Night) és una pel·lícula estatunidenca de Robert Benton estrenada l'any 1982. Ha estat doblada al català.

## Argument

Un antiquari i curador en una sala de vendes de Nova York, George Bynum, és trobat degollat en el seu cotxe. Des de fa alguns anys, Bynum era el client del psiquiatre Sam Rice, al qual li havia parlat de la seva connexió amb Brooke Reynolds, una misteriosa jove que havia contractat com ajudant. Li havia també explicat un malson on es veia amenaçat en una casa estranya, per una noieta i per una dona. Mentre que les sospites de l'inspector Vitucci el porten a Brooke, Rice està dividit entre una certa desconfiança cap a la jove i l'interès apassionat que experimenta per ella.

## Repartiment

* Roy Scheider: el metge Sam Rice
* Meryl Streep: Brooke Reynolds
* Jessica Tandy: Grace Rice
* Joe Grifasi: Joseph Vitucci
* Sara Botsford: Gail Philips
* Josef Sommer: George Bynum
* Frederikke Borge: Heather Wilson

## Al voltant de la pel·lícula

* Meryl Streep retroba el director Robert Benton tres anys després de Kramer contra Kramer.

## Referències

* ↑ esadir.cat. Sota sospita. esadir.cat.
* ↑ «Still of the Night». The New York Times.
# Solaris (pel·lícula de 2002)

Solaris és una pel·lícula de 2002 dirigida per Steven Soderbergh. És protagonitzada per George Clooney i Natascha McElhone. Es basa en la novel·la de ciència-ficció del mateix nom de 1961, de l'escriptor polonès Stanisław Lem.
Reflexiona sobre l'aclamada pel·lícula de 1972 Solaris d'Andrei Tarkovski (que abans havia estat precedida per una pel·lícula per a la televisió soviètica de 1968). Soderbergh va prometre intentar estar més a prop de l'esperit de la novel·la de Lem. Tot i això, a Lem no li van agradar cap de les dues versions.

## Argument

El doctor Chris Kelvin (George Clooney) s'encarrega d'investigar el comportament d'un petit grup de científics a bord de l'estació espacial Prometheus, situada sobre el llunyà planeta Solaris, constituït per un immens oceà. Quan l'expedició de rescat arriba al lloc, troba un panorama ombrívol. Gairebé tots els membres de la base han mort, i els que queden semblen embogits. El mateix que podria estar succeint-li a Kelvin, doncs es desperta al costat de la seva dona, morta uns anys enrere.
L'argument es basa en una novel·la del polonès Stanisław Lem, ja adaptada a la televisió per Nirenburg (Solaris) el 1968 i al cinema per Andrei Tarkovsky (Solaris) el 1972. La trama central descriu el contacte amb intel·ligència extraterrestre, els esforços dels humans per comunicar-se amb un immens ésser viu al que no poden comprendre: l'oceà del planeta. Soderbergh s'ha centrat en la història romàntica: el retrobament del protagonista amb la dona que estimava, interpretada per Natascha McElhone.

## Comentaris

Està basada en la novel·la de Stanisław Lem i en la pel·lícula de 1972 dirigida per Andréi Tarkovski. Ambientada en un entorn futurista, tot i que l'oceà que és el principal protagonista de la història no es representa com a la novel·la. El director també és l'encarregat del guió, la fotografia i el muntatge. El productor executiu és James Cameron, que no va voler dirigir-la. La partitura musical va ser composta per Cliff Martinez el 2002.

## Referències

* ↑ Levy, Glen. «Top 10 Hollywood Remakes: Solaris (2002) / Solyaris (1972)». Time, 29-09-2010. [Consulta: 2 novembre 2013]. «Indeed, he’s said that he didn't intend Solaris to be a remake of Tarkovsky’s film but rather a new version of Stanislaw Lem’s novel.»
* ↑ Lem, Stanisław. «The Solaris Station». Stanisław Lem's official website, 08-12-2002. Arxivat de l'original el 18 de febrer 2017. [Consulta: 2 febrer 2020].
* ↑ AllMusic
# Olaria Atlético Clube

L'Olaria Atlético Clube és un club de futbol brasiler de la ciutat de Rio de Janeiro.
El club va ser fundat el dia 1 de juliol de 1915 amb el nom Japonês Futebol Clube. Posteriorment adoptà el nom Olaria Atlético Clube.
El 1974 competí en el Campeonato Brasileiro Série A. El 1981 guanyà el Campeonato Brasileiro Série C. El 1983 guanyà el campionat carioca de segona divisió. El 2000 participà en la Copa João Havelange. El 2003 competí novament al Campeonato Brasileiro Série C.

## Palmarès

* Campeonato Brasileiro Série C:
** 1981
* Campionat carioca de segona divisió:
** 1931, 1938, 1980, 1983

## Referències

* ↑ Brazil list of foundation dates a rsssf
* ↑ Perfil Arxivat 2018-04-05 a Wayback Machine. a weltfussballarchiv.com
* ↑ 1974 Campeonato Brasileiro Série A at RSSSF Arxivat 9 September 2006$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ 1981 Campeonato Brasileiro Série C at RSSSF Arxivat 6 February 2007$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ Campeonato Carioca Second Division at RSSSF Arxivat 21 July 2006$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ 2000 Copa João Havelange at RSSSF Arxivat 3 December 2007$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ 2003 Campeonato Brasileiro Série C at RSSSF Arxivat 15 April 2008$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Web oficial
* Web no oficial Arxivat 2009-08-10 a Wayback Machine.
# Artesunat

L'artesunat (AS) és un medicament utilitzat per tractar la malària. Es prefereix la forma intravenosa a la quinina per a la malària greu. Sovint s'utilitza com a part de la teràpia combinada, com l'artesunat amb mefloquina. No s'utilitza per prevenir la malària. L'artesunat es pot administrar mitjançant injecció en una vena, injecció en un múscul, per via oral i per recte.
Els efectes secundaris més freqüents inclouen insuficiència renal que pot requerir diàlisi, hemoglobinúria (presència d'hemoglobina a l'orina) i icterícia.
L'artesunat és generalment ben tolerat. Els efectes secundaris poden incloure batecs cardíacs lents, reacció al·lèrgica, marejos i nivells baixos de glòbuls blancs. Durant l'embaràs sembla ser una opció més segura, tot i que els estudis amb animals han trobat danys en el nadó. És probable que s'utilitzi bé durant la lactància materna. Es troba a la classe de medicaments artemisinina.
Artesunate va ser desenvolupat per Liu Xu el 1977. Es troba a la llista de Medicaments essencials de l'Organització Mundial de la Salut.

## Referències

* 1 2 3 Prevention, CDC - Centers for Disease Control and. «CDC - Malaria - Diagnosis & Treatment (United States) - Treatment (U.S.) - Artesunate». Arxivat de l'original el 2016-10-29.
* 1 2 3 4 5 «Artesunate», 01-03-2013. Arxivat de l'original el 28 desembre 2013.
* 1 2 Rosenthal, Philip J. «Artesunate for the Treatment of Severe Falciparum Malaria». New England Journal of Medicine, 358, 17, 24-04-2008, pàg. 1829–1836. DOI: 10.1056/NEJMct0709050. PMID: 18434652.
* ↑ Rectal artesunate for pre-referral treatment of severe malaria. World Health Organization, 2017. WHO/HTM/GMP/2017.19; License: CC BY-NC-SA 3.0 IGO.
* ↑ «Drug Trials Snapshots: Artesunate», 26-05-2020. Aquest article incorpora text d'aquesta font, la qual és de domini públic.
* ↑ Kovacs, SD; Rijken, MJ; Stergachis, A «Treating severe malaria in pregnancy: a review of the evidence». Drug Safety, 38, 2, 2-2015, pàg. 165–81. DOI: 10.1007/s40264-014-0261-9. PMC: 4328128. PMID: 25556421.
* ↑ «Artesunate use while Breastfeeding | Drugs.com». Arxivat de l'original el 20 desembre 2016.
* ↑ Li, Guoqiao; Li, Ying; Li, Zelin; Zeng, Meiyi. Artemisinin-Based and Other Antimalarials: Detailed Account of Studies by Chinese Scientists Who Discovered and Developed Them. Academic Press, 2017-11-28. ISBN 9780128132111.
* ↑ World Health Organization model list of essential medicines: 21st list 2019. Geneva: World Health Organization, 2019. WHO/MVP/EMP/IAU/2019.06. License: CC BY-NC-SA 3.0 IGO.
# Ermita de la Verge de Gràcia (Pina)

L'Ermita de la Verge de Gràcia, de Pina, a la comarca de l'Alt Palància, és una ermita catòlica, catalogada com a Bé de Rellevància Local, amb codi identificatiu: 12.07.090-006 segons dades de la Direcció General de Patrimoni Artístic de la Generalitat Valenciana.
L'ermita està situada en una elevació als afores de la població, a un quilòmetre aproximadament, envoltada de camps de conreu, a la zona que es coneix com a Foia de les Vinyes. Per accedir-hi cal prendre l'anomenat Camí de les Vinyes, que deixa d'estar asfaltat poc abans d'arribar a l'ermita.

## Història

L'ermita es va construir en diferents fases, la primera va començar cap al segle xiv, que és quan s'erigeix la capella originària que va ampliar-se més tard, ben entrat el segle xvi. Al segle xvii es fan les obres que afegeixen el pòrtic en el costat de l'epístola. També en aquest segle es va construir el cor, que ha desaparegut totalment. Amb els anys fou abandonada i l'edifici es va deteriorar fins a fer-ne necessària la restauració, que es va dur a terme, finalment, l'any 1995.

## Descripció

És una ermita dedicada a la patrona de Pina, la Mare de Déu de Gràcia. Té planta rectangular d'una sola nau dividida en cinc crugies separades per arcs diafragmàtics que serveixen també per sostenir la coberta interior de fusta. Les mides són 20 metres de llarg i 7 d'ample, més els 3 que mesura el porxo lateral.
A l'interior hi ha un altar d'obra que situat en la testera o capçalera, i que està elevat sobre dues grades o esglaons. L'altar és presidit per una imatge de la Mare de Déu que no és original, ja que aquesta es guarda a l'Església Parroquial del Salvador.
Externament els primers murs d'aquesta ermita es van fer a Tàpia (dels quals, actualment, només queden els de la part alta de l'evangeli) i daten del segle xiv, mentre que en l'ampliació del segle xvi s'utilitza la fàbrica de Maçoneria, que reforçarà les cantonades amb carreu.
Actualment les parets de l'ermita estan blanquejades i a sobre hi ha col·loca una coberta a dues aigües rematada per teules que es perllonguen en el costat de l'epístola per cobrir l'annex que es va fer durant el segle xvi. En l'annex s'hi va obrir una porta d'accés (que presenta llinda i és de fusta) i està precedit per una galeria o pòrtic que se sustenta sobre columnes amb capitell que es recolzen sobre un muret de pedra. En aquest porxo hi ha un banc que serveix perquè els viatgers puguin refugiar-s'hi.
L'ermita es completa amb la presència, als seus peus, d'una espadanya petita i per a una sola campana, situada pròxima a la testera però lleugerament a l'esquerra. A sota s'hi obre una finestra de forma de mig punt.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 http://www.cult.gva.es/dgpa/brl/Detalles_brl.asp?IdInmueble=1837
* 1 2 3 4 5 6 http://www.ermitascomunidadvalenciana.com/cappdm.htm Arxivat 2014-10-25 a Wayback Machine.
* 1 2 http://www.cuentatuviaje.net/pueblo.asp?pueblo=144&key=PinadeMontalgrao
* 1 2 http://www.comarcarural.com/altopalancia/pina/pinademontalgrao.htm Arxivat 2014-11-02 a Wayback Machine.
# Okstindan

L'Okstindan és una serralada que es troba al districte de Helgeland, al comtat de Nordland, Noruega. Es troba dins del municipi de Hemnes. La muntanya d'Oksskolten és part de la serralada, i és la muntanya més alta del nord de Noruega. Altres muntanyes de la serralada són l'Okstinden, l'Okshornet, la Vesttinden i la Bessedørtinden. Entre aquestes muntanyes es troba el gran glacera d'Okstindbreen. La frontera sueca es troba just a l'est de les muntanyes.
El punt de partida més comú per a visitar a les muntanyes Okstindan és des de la vall Leirskardalen o des del llac Kjennsvannet a Hemnes.

## Referències

* ↑ Store norske leksikon. «Okstindane» (en noruec). [Consulta: 2 desembre 2011].
# Incident de Namamugi

L'Incident de Namamugi (en japonès: 生麦事件; transliteració: Namamugi Jiken) és el nom que se li va donar a l'atac efectuat per uns samurais contra un grup d'estrangers al Japó el 14 de setembre de 1862. L'atac va ser el causant del bombardeig de Kagoshima en 1863. Per als japonesos, el bombardeig és descrit com una guerra entre el Regne Unit i l'antic domini de Satsuma: la Guerra Anglo-Satsuma (Satsu-Ei Senso).

## Esdeveniments

Quatre súbdits britànics, (un comerciant de Shanghai anomenat Charles Lennox Richardson, altres dos homes anomenats Clark i Marshall, i una dona, la senyora Borrodaile) viatjaven per la ruta Tokaido, cap a un temple de l'actual Kawasaki. Mentre travessaven Namamugi (ara part de Tsurumi-ku, Yokohama), el daimyo de Satsuma, Shimazu Hisamitsu, va passar en direcció oposada amb un contingent d'uns mil guàrdies. Els britànics no van desmuntar quan se'ls va ordenar, com era costum quan un daimyo passava al Japó, i en conseqüència van ser atacats per manca de respecte envers Shimazu. Richardson va ser assassinat i els altres dos homes van ser greument ferits (la Sra. Borrodaile no va patir cap mal).

## Conseqüències

L'incident va espantar la comunitat estrangera resident al Japó, que habitava el districte Kannai de Yokohama. Molts comerciants van demandar als seus governs accions punitives contra Japó. El Regne Unit va atacar Satsuma (ara Kagoshima) un any més tard, mitjançant un bombardeig naval en el qual van morir 5 habitants de Satsuma, i 13 marins britànics, entre els quals destaca el Capità i Comandant del navili HMS Euryalus. El bombardeig va causar grans danys materials; 500 cases es van incendiar a Kagoshima, i 3 vaixells de vapor locals van ser destruïts. A més, el conflicte va causar molta controvèrsia al parlament britànic.
Els shishi, que tenien influència sobre l'emperador Kōmei, en 1863 el van convèncer per emetre una "Ordre d'expulsió dels bàrbars". L'Ordre va situar el shogunat en una posició difícil, es produir atacs contra estrangers o els seus vaixells, i forces estrangeres i en represàlia les forces de Bakufu van poder expulsar la major part dels shishi de Kyoto, el seu intent de tornar el 1864 va ser rebutjat. No obstant això, els disturbis van continuar a tot el Japó.

## Referències

* ↑ Siniawer, Eiko Maruko. Ruffians, Yakuza, Nationalists: The Violent Politics of Modern Japan, 1860–1960 (en anglès). Cornell University Press, 2015, p. 16. ISBN 9780801461859.
* ↑ Gordon, Andrew. A Modern History of Japan: From Tokugawa Times to the Present (en anglès). 2a edició. Oxford University Press, 2009, p. 55-56. ISBN 978-0-19-533922-2.
# Incident de l'ambaixador de Samos a Esparta

L'incident de l'Ambaixador de Samos a Esparta és referit per Plutarc, a "Apophthegmata Laconica", un recull d'apotegmes protagonitzats per ciutadans espartans, on refereix el següent incident diplomàtic: L'ambaixador de l'illa de Samos va presentar-se davant del rei Cleòmenes II, per tal de convèncer-lo d'iniciar una guerra contra el tirà Polícrates de Samos amb un discurs llarg i ensopit. Quan va acabar, Cleòmenes va rebutjar la proposta amb les següents paraules. "El vostre discurs ha estat tant llarg, que del començament no me'n recordo; tan complicat, que la part del mig no l'he entès, i tan soporífer, que el final no l'he escoltat perquè m'he adormit".

## Referències

* ↑ Plutarc, a "Apophthegmata Laconica"
# Santa Anastàsia (Montseny)

Santa Anastàsia era una capella del municipi de Montseny (Vallès Oriental) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

La capella de Santa Anastàsia, al costat dels masos de Can Cervera i Can Jovany està avui en ruïnes. Les restes han estat consolidades i es mantenen en bon estat. Va quedar abandonada el 1936, fins que fou destruïda barroerament pel propietari del lloc per a apropiar-se-la devers 1940. Solament se'n conserven l'ara de l'altar, que està a l'altar de Sant Julià del Montseny, i la predel·la de tres taules, amb les imatges de santa Elena, sant Pere i sant Esteve. Era un edifici del segle xii, però no n'hi ha document anterior al segle xvii

## Història

Santa Anastàsia presidia el veïnat de Vila-seca. En tenim algunes referències en les visites pastorals. No se sap amb exactitud quan va ser construït.

## Referències

* 1 2 3 Anglada i Bayés, Manuel; Pladevall i Font, Antoni; Adell i Gisbert, Joan-Albert. «Santa Anastàsia (Montseny)». A: Catalunya Romànica. Barcelona: Grup Enciclopèdia.
* ↑ «Restes de l'ermita de Santa Anastàsia - Montseny». Pobles de Catalunya. [Consulta: 26 febrer 2025].
* 1 2
# Indicador camagroc

L'indicador camagroc (Melignomon eisentrauti) és una espècie d'ocell de la família dels indicatòrids (Indicatoridae) que habita els boscos de l'Àfrica oriental, localment a Libèria, Sierra Leone, Ghana i sud-oest de Camerun.
# Indicador de la mel de carpó groc

L'indicador de la mel de carpó groc (Indicator xanthonotus) és una espècie d'ocell de la família dels indicatòrids (Indicatoridae) que habita els boscos des de l'extrem est de l'Afganistan i nord del Pakistan, cap a l'est, a través del nord de l'Índia fins al nord-est de Myanmar.
# Indicador de la mel nan

L'indicador de la mel nan (Indicator pumilio) és una espècie d'ocell de la família dels indicatòrids (Indicatoridae) que habita la selva humida de muntanya de Ruanda i la zona limítrofa de l'oest d'Uganda.
# Inflató

L'inflató és una partícula hipotètica escalar, un tipus particular de bosó de Higgs, que, segons el model inflacionari, donà origen a la inflació; és a dir, la ràpida i dràstica acceleració en l'expansió de l'univers tan sols 10$^{-35}$ segons després del big-bang. La seva massa pot arribar als 10¹⁶ GeV.
Segons la física de partícules, es tracta d'un camp escalar i la seva partícula associada, com el camp del bosó de Higgs electrofeble, però dotat d'una dinàmica molt diferent. En la fase d'inflació, la pressió de la inflació esdevé negativa i resta durant tot aquest període quasi constant amb el pas del temps, com la seva densitat, que pren també un valor constant, però oposat. Així, la inflació es comporta de manera similar a una constant cosmològica. També es troba en l'origen d'una fase d'expansió accelerada que permet a una petita regió homogènia de l'univers prendre dimensions considerables (immensament més grans que l'univers observable actualment), restant homogeni.

## Referències

* ↑ «The Standard Model Higgs boson as the inflaton». Phys.Lett.B, 659, 2008, pàg. 703-706. PDF(anglès)
* ↑ «Reheating Temperature and Inflaton Mass Bounds from Thermalization After Inflation». University of Glasgow, setembre 1999. PDF(anglès)
# Inielika

L'Inielika és un volcà que es troba al centre de l'illa de Flores, Indonèsia, al nord de la ciutat de Bajawa. El cim s'alça fins als 1.559 msnm. Sols es coneixen dues erupcions. La primera va tenir lloc el novembre de 1905 i consistí en una erupció freàtica d'índex d'explosibilitat volcànica 2 que va donar lloc al naixement d'un nou cràter. La segona erupció es va produir entre el gener i març del 2001.

## Referències

* 1 2 3 Inielika a Global Volcanism Program, Smithsonian Institution
# Thorn

«Thorn» té aquests significats:
* Thorn (alemany) o Toruń (polonès), ciutat al nord de Polònia, a la riba del riu Vístula
* Biografies:
** Ernest Thorn (Wandsworth, Londres, 1887 – Taplow, Buckinghamshire, 1968), esportista anglès
** Gaston Thorn (Ciutat de Luxemburg, 1928 - 2007), polític luxemburguès, membre del Partit Democràtic, que fou Primer Ministre de Luxemburg
** Jean-Baptiste Thorn (Remich, 1783 - Mons, 1841), jurista i polític luxemburguès
** Robyn Thorn (Kingaroy, Queensland, 1945), nedadora australiana que s'especialitzà en estil lliure
** Tracey Thorn (Hertfordshire, 1962), cantant i compositora d'Everything But The Girl juntament amb Ben Watt
** Victor Thorn (Esch-sur-Alzette, 1844 - Ciutat de Luxemburg, 1930), polític i jurista luxemburguès
* Miscel·lània:
** Comissió Thorn, mandat de la Comissió Europea presidida pel polític luxemburguès Gaston Thorn
** Gabinet Thorn, govern de Luxemburg del 24 de febrer de 1916 al 19 de juny de 1917
** Gabinet Werner-Thorn-Flesch, govern de Luxemburg del 16 de juliol de 1979 al 20 de juliol de 1984
** Gabinet Thorn-Vouel-Berg, govern de Luxemburg del 15 de juny de 1974 al 16 de juliol de 1979
** The Thorn Birds minisèrie de televisió estatunidenca emesa per la cadena ABC el 1983
** Tractat de Thorn (1709), acord conclòs entre August el Fort i Pere I de Rússia a Thorn (Polònia), durant la Gran Guerra del Nord
** Thorn o Þ, lletra usada en l'anglès antic, nòrdic antic i suec antic
# Sámuel Teleki

El comte Sámuel Teleki de Szék (1 de novembre de 1845-10 de març de 1916) va ser un explorador hongarès d'Àfrica del segle xix.
Teleki va néixer a Transsilvània (llavors part de l'Imperi Austrohongarès) en una família important de la política i cultura hongareses.
En la seva expedició al nord de Kenya (1887 - 1888), Teleki i el seu acompanyant, el tinent austríac Ludwig von Höhnel van viatjar fins al llac Turkana a Tanzània (que van anomenar llac Rodolf en honor de l'Arxiduc Rodolf d'Àustria) i fins al llac Chew Bahir a Etiòpia (que van anomenar llac Estefania en honor d'Estefania de Bèlgica, la dona de Rodolf). Durant el viatge de tornada a la costa, va albirar el "volcà de Teleki" al nord de Kenya.
Els resultats científics del viatge van ser publicats per von Höhnel en un llibre titulat The discovery of lakes Rudolph and Stefanie .