OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Estrella de mar vermella

L'estrella de mar vermella (Echinaster sepositus) és una espècie d'equinoderm asteroïdeu de l'ordre dels espinulòsides pròpia de l'Atlàntic est, incloent-hi la mar Mediterrània. És l'estrella de mar més coneguda del litoral català, particularment abundant sobre substrat dur a pocs metres de fondària.

## Característiques

E. sepositus té cinc braços relativament prims al voltant d'un petit disc central. El diàmetre és d'uns 20 cm però pot assolir els 30 cm de manera excepcional. És d'un color vermell-taronja brillant. La superfície presenta fosses espaiades uniformement per on estén les brànquies profundes.

## Distribució

E. sepositus viu a l'Atlàntic est al nord de l'equador, incloent-hi la Mar Mediterrània, on és una de les estrelles de mar més comunes. El seu límit nord és el Canal de la Mànega, on es troba només a la part francesa. Viu a fondàries que oscil·len entre 1 i 250 m, en una àmplia gamma d'hàbitats, com ara fons rocosos, sorrencs o fangosos, així com en praderies de Posidonia i Zostera.

## Referències

* 1 2 Altaba, C. R., 1991. Invertebrats no artròpodes. Història Natural dels Països Catalans, 8. Fundació Enciclopèdia Catalana, Barcelona.
* 1 2 Villamor, A.; and M. A. Becerro. (2010). Matching spatial distributions of the sea star Echinaster sepositus and crustose coralline algae in shallow rocky Mediterranean communities. Marine Biology 157: 2241-2251.
* ↑ Raisch, A. (2012). Variation of Habitat for Echinaster sepositus and Implications for Habitat Preference. Arxivat 2015-12-22 a Wayback Machine. University of California Santa Cruz, Marine Biology.
* 1 2 3 European Marine Life: Echinaster sepositus..
* ↑ «Echinaster sepositus. Red Starfish». Encyclopedia of Life. [Consulta: 15 maig 2013].
* ↑ «Red starfish - Echinaster sepositus». MarLIN. [Consulta: 15 maig 2013].
* 1 2 «Red starfish - Echinaster sepositus». MarLIN. [Consulta: 15 maig 2013].
* ↑ Villamor, A.; R. Espluga; and M.A. Becerro (2010). Feeding habits of the common sea star Echinaster sepositus and its ecological implications on Mediterranean shallow rocky bottoms. (résumé Arxivat 2015-12-22 a Wayback Machine.). VI Simposio Ibérico de Estudios de Biología Marina, Alicante, Spain.
# Anhalt-Dessau

L'Anhalt-Dessau fou un antic estat del Sacre Imperi Romanogermànic i des de 1807 un ducat d'Alemanya.
Va sorgir el 1396 per la partició del comtat (principat) d'Anhalt-Zerbst en Anhalt-Dessau i Anhalt-Köthen. El 1471, després que Anhalt-Khöten va d'aquirir els territoris d'Anhalt-Bernburg (1468), es va procedir a un nou repartiment entre Köthen i Dessau. El 1544 Anhalt-Dessau en va dividir en tres línies: Dessau, Zerbst i Plötzkau. La darrera es va extingir el 1553 i va passar a Zerbst i Anhalt-Dessau es va extingir el 1561 i va passar també a Zerbst que va reunir altre cop tots els territoris anteriors a la partició de 1544. El 1562 Anhalt-Zerbst va agafar el nom d'Anhlat-Dessau. El 1603 es va dividir en cinc branques, una de les quals fou la d'Anhalt-Dessau que va subsistir fins al 1918. El 1807 fou elevada per l'emperador al rang de ducat. El 1863 el duc Leopold V va reunir els territoris de totes les línies d'Anhalt i va adoptar el títol de duc d'Anhalt abandonat l'agefit "Dessau".

## Comtat (principat) d'Anhalt-Dessau (des de 1807 ducat)

* Segimon I 1396-1405
* Valdemar V 1405- abans de 1424
* Segimon II 1405-1448
* Albert VI 1405-1448
* Jordi I 1405-1471 (+1474)
* Ernest I 1471-1516
* Jordi II el Fort 1471-1509 (co-príncep)
* Segimon III 1471-1487 (co-príncep)
* Rodolf IV 1471-1510 (co-príncep fins a 1487)
* Joan V 1516-1544 (+1551) a Zerbst des de 1544
* Jordi II 1516-1544 (co-príncep) (+1553)
* Joaquim I 1516-1561 (co-príncep fins a 1544)
* Branca de Zerbst emprant el nom d'Anhalt-Dessau
* Joaquim II Ernest (resident a Koslau) 1551-1586
* Bernat VII (resident a Dessau) 1551-1570
* Joan Jordi I 1586-1603 (+1618)
* Cristià I 1586-1603 (+ 1630)..
* August 1586-1603 (+1653)
* Rodolf 1586-1621
* Lluís 1586-1603 (+ 1649)
* Partició de 1603 creant un nou Anhalt-Dessau
* Joan Jordi I 1603-1618
* Joan Casimir 1618-1660
* Joan Jordi II 1660-1693
* Leopold el Vell 1693-1747
* Leopold Maximilià 1747-1751
* Leopold Frederic Francesc (duc 1807) 1751-1817
** Dieteric, regent 1751-1758
* Leopold Frederic 1817-1871 (Leopold IV)
* Frederic I 1871-1904
* Frederic II 1904-1918
* Eduard, abril a setembre de 1918
* Joaquim Ernest, setembre a novembre de 1918 (+1947)

## Referències

* Regnal chronologies Arxivat 2019-09-26 a Wayback Machine.
# Wuliao Jundui

Wuliao Jundui (xinès simplificat: 无聊军队, pinyin: Wúliáo jūnduì, literalment 'Exèrcit d'avorrits', coneguts en anglés com Boredom Contingent) fou un col·lectiu musical aparegut a la República Popular de la Xina a finals de la dècada del 1990. Amb el mateix nom, es publicà un fanzine, editat per Valentina Pedone, així com dos discos col·lectius amb cançons dels grups més representatius de l'escena punk a Beijing.
Va ser, juntament amb el local Haojiao Julebu, lloc de trobada dels punks de la capital. Sorgit al voltant de la banda Underbaby, el col·lectiu agruparia a quatre formacions musicals, Brain Failure, Reflector, Anarchy Boys i 69.
El 1999 publiquen dos discos recopilatoris, un en directe i d'altre d'estudi, publicats pel segell de música Haojiao. Quan el local tanca el 2000, es reuniran al Kaixin Leyuan i al districte universitari de Haidian.

## Referències

* 1 2 Xiao, 2014, p. 28.
* ↑ «Various - 无聊军队 1998圣诞在嚎叫俱乐部 = Christmas In Scream: Wuliao Contingent Live At Scream Club In 1998» (en castellà). [Consulta: 13 maig 2023].
* ↑ «Interview: Xiao Rong, Brain Failure Frontman», 22-03-2016. [Consulta: 13 maig 2023].
* 1 2 3 4 Amar, Nathanel. «Wuliao Jundui (无聊军队), 1999» (en anglès), 11-01-2018. [Consulta: 17 gener 2025].

## Bibliografia

* Xiao, Jian. Punk Culture in Contemporary China. Springer, 2018-08-03. ISBN 978-981-13-0977-9.
# Oh My School!

Oh My School! (xinès: 茶啊二中, pinyin: Chá Ā Èr Zhōng) és una pel·lícula d'animació xinesa del gènere dramàtic i de comèdia del 2023. Dirigida per Mingze Xia i Kai Yan, la pel·lícula compta amb les veus de Xing Yuanyuan, Wang Bowen, Yuheng Gao, Huang Heng, Guo Hongjin.

## Trama

La pel·lícula està ambientada en la ciutat de Changchun. Inesperadament, la "professora de classe irritable", Shi Miaona, i el xicon més irresponsable de la classe 3 de secundària, Wang Qiang, intercanvien els seus cossos. Ambdós necessiten desesperadament descobrir com poden tornar a intercanviar els cossos, però s'enfronten a diversos obstacles en el camí.

## Repartiment de veu

* Xing Yuanyuan com Wang Qiang
* Wang Bowen com a Shi Miaona
* Yuheng Gao com Jia Chun i Zhang Yan
* Huang Heng com a Liu Ruolin
* Guo Hongjin com a Ma Zenping

## Producció

La pel·lícula és una adaptació d'una sèrie d'animació en xarxa ambientada en una escola secundària de Changchun, al nord-est de la Xina, que es va desenvolupar entre el 2014 i el 2018.

## Estrena

La pel·lícula es va estrenar a la Xina el 14 de juliol de 2023.
Douban, l'influent lloc web de crítiques de pel·lícules xineses, puntua la pel·lícula amb 8 punts sobre 10, un dels resultats més alts per a pel·lícules d'animació d'estrena en sales, només per darrere d'altra pel·lícula del 2023, Chang'an.
Oh My School va debutar en cinquena posició a la Xina i desena a les llistes de taquilla mundials amb un cap de setmana d'obertura on recaptà 12,8 milions de dòlars. La pel·lícula va recaptar un total de 52,6 milions de dòlars al llarg de la seua distribució en sales.

## Referències

* 1 2 «Oh My School!» (en anglès). IMDb. [Consulta: 11 febrer 2024].
* ↑ «Films to see during the summer holiday». , 21-07-2023.
* ↑ «China Box Office: 'Mission Impossible – Dead Reckoning' Opens in Third Place Behind Local Duo». , 16-07-2023.
* ↑ «Box Office Report: Miyazaki's Big Opening Weekend, 'Elemental's Impressive Legs, And Two Chinese Hits». , 17-07-2023.
* ↑ «Chá Ā Èr Zhōng (茶啊二中) (2023)». , 17-07-2023.
# Alejandro Agag

Alejandro Tarik Agag Longo (Madrid, 18 de setembre de 1970) és un empresari i expolític espanyol. El seu pare és Joseph Agag, un banquer d'origen algerià consultor d'inversions al Magrib, i la seva mare, Soledad Longo, una secretària bilingüe.

## Biografia

Es va llicenciar en Ciències Econòmiques i Empresarials pel Col·legi Universitari d'Estudis Financers (CUNEF). Durant la seva època d'estudiant va militar en les Noves Generacions del Partit Popular, formació política en la qual va continuar desenvolupant la seva carrera. Des de 1996 va col·laborar estretament amb el llavors President del Govern d'Espanya, José María Aznar, que el va designar com un dels seus tres ajudants. Quan amb prou feines tenia 30 anys va ser elegit Eurodiputat i va traslladar la seva residència a Brussel·les, i posteriorment va ser nomenat Secretari General del Partit Popular Europeu.
A finals del 2001, Agag va fer pública la seva decisió d'abandonar la política per dedicar-se a l'activitat empresarial. Des de llavors ha ocupat llocs en entitats com la portuguesa Sociedade Lusa de Negócios. També se l'ha relacionat amb el món de la Fórmula 1, i és coneguda la seva amistat amb Flavio Briatore i Bernie Ecclestone. Juntament amb ells va comprar, a finals de 2007, el club de futbol anglès Queens Park Rangers.
El 5 de setembre de 2002, Alejandro Agag va contreure matrimoni amb Ana Aznar Botella, filla de José María Aznar. El seu casament, celebrat al monestir d'El Escorial (Madrid), va ser un esdeveniment social destacat, al qual van acudir més de 1.000 convidats, entre ells els Reis d'Espanya i els primers ministres del Regne Unit i Itàlia, a més d'altres personalitats polítiques i socials.
El 2009 el seu nom es va veure embolicat en la trama de corrupció Gürtel.

## Referències

* ↑ El Mundo. «Alejandro Agag figura en la contabilidad 'B' de la trama 'Gürtel'», 6 d'octubre de 2009.

## Enllaços externs

* Biografia d'Alejandro Agag (castellà)
* Reportatge en El País (castellà)
# Alzina Grossa de Querol

L'Alzina Grossa de Querol o Alzina del Mas de Querols (Quercus ilex ilex) és un arbre que es troba al poble de Fonollosa (comarca del Bages), el qual, per les seues espectacular simetria i bellesa global, el converteixen en una de les alzines més belles de la comarca.

## Dades descriptives

* Perímetre del tronc a 1,30 m: 3,65 m.
* Perímetre de la base del tronc: 5,64 m.
* Alçada: 14,5 m.
* Amplada de la capçada: 22,8 m.
* Altitud sobre el nivell del mar: 534 m.

## Entorn

Se situa dins de la propietat privada de la finca Querol, en un petit altiplà, davant del Mas Querol, on s'hi va fer un rebaix amb maquinària pesant i sembla que es va portar a terme una acció de millora de l'àrea de l'arbre. Les herbes que s'hi fan són la rosella, la flor de Sant Joan, la perpètua, l'alfals, el plantatge de fulla estreta, l'amargot, l'herba molla, la ruca, la ceba d'ase, la farigola i el romaní. Respecte a la fauna, és fàcil sentir-hi el cant del gratapalles, el tallarol de casquet, les caderneres, les cueretes i els gafarrons.

## Aspecte general

És força bo: té la capçada totalment coberta i amb alguna excrescència foliar provocada per insectes i alguna petita tumoració en l'extrem d'algun branquilló. Presenta talls tant al tronc principal com a les branques secundàries, algun de diàmetre superior als 15 cm, que mai més tancarà. Tot i això, sembla que, de moment, està al resguard de plagues xilòfagues.

## Observacions

Es tracta d'una bella alzina corona, amb una doble funció: d'amorriador per al bestiar i d'espai d'ombra per a les persones. Tradicionalment, la gent del mas hi tancava els tractes. A la finca, actualment, s'hi realitza una activitat agrària i de ramaderia extensiva, amb vaques de pastura. Si es vol anar a visitar l'alzina, s'ha de tenir en compte que és una propietat privada, per tant, es pot visitar però per a qualsevol altra activitat s'ha de demanar permís a la propietat. Fou declarat Arbre Monumental l'any 1991.

## Accés

Cal passar per Fonollosa (carretera BV-3008) i, pocs metres després de deixar el poble enrere, hem de trencar cap al pla de Querol per una pista forestal que al cap d'aproximadament uns 1.200 metres ens deixarà al Mas Querol. És necessari continuar i, just a l'altura del corralet, topem amb aquesta alzina, la qual es pot albirar pràcticament des d'1 quilòmetre de distància, ja que destaca per sobre de la resta de la vegetació. A pocs metres, i en un pla més elevat, es troba una altra alzina de port molt bonic, tot i que de dimensions normals (segurament filla de l'Alzina Grossa de Querol). GPS 31T 0389828 4623901.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Boada, Martí; Boada, Arnau, 2011. Arbres remarcables de Catalunya. 100 ombres colossals. Edicions Brau, Figueres. ISBN 9788496905535. Pàgs. 68-69.
* ↑ Alzina Grossa del Querol (Fonollosa), Lledoner de l'Estació (Rajadell), Plàtan d'en Gibert (Monistrol de Montserrat) (català)

## Enllaços externs

* Parcs de Catalunya - Arbres Monumentals Arxivat 2019-02-12 a Wayback Machine. (català)
* Wikiloc (català)
# Acord europeu relatiu al transport internacional de mercaderies perilloses per carretera

L'Acord europeu relatiu al transport internacional de mercaderies perilloses per carretera conegut habitualment per les sigles ADR (de l'anglès European Agreement concerning the International Carriage of Dangerous Goods by Road) o (del francès Accord Europeen Relatif au Transport des Marchandises Dangereux par Route) és un acord internacional europeu per al transport de matèries perilloses per carretera basat a les recomanacions de l'ONU. Va ser adoptat a Ginebra el 30 de setembre del 1957 a instàncies de la Comissió Econòmica per a Europa de les Nacions Unides i va entrar en vigor el 29 de gener del 1968. L'estat espanyol es va adherir a L'ADR el 19 d'octubre del 1972.
L'acord va ser modificat a Nova York el 21 d'agost del 1975, es va canviar l'article 14 (paràgraf 3), les modificacions van ser efectives a partir del 19 d'abril del 1985. Un nou conjunt de noves modificacions va començar a ser efectiu el primer de gener del 2007, la versió consolidada i reestructurada del document va ser publicada com a ECE/TRANS/175, Vol. I & II (ADR 2007). De fet, cada dos anys es modifica. Al nou ADR entra en vigor dia 1 de gener de cada any senar, i és d'obligat compliment a partir de dia 1 de juliol (entre dia 1 de gener i dia 1 de juliol conviuen les dues versions de l'ADR).
L'acord és força simple en el seu contingut. L'article clau és el segon, on s'estableix que a excepció de certes mercaderies excessivament perilloses, la resta de mercaderies perilloses poden ser transportades internacionalment per carretera seguint una sèrie de normes:
* L'annex A regula les mercaderies afectades, en especial el seu embalatge i etiquetatge
* L'annex B regula la construcció, l'equipament i la circulació dels vehicles que transporten mercaderies perilloses.
Segons l'ADR, les matèries perilloses es classifiquen segons les seves propietats en diferents classes:
Classe 1: Matèries i objectes explosius.
Classe 2: Gasos.
Classe 3: Líquids inflamables.
Classe 4.1: Matèries sòlides inflamables, matèries auto reactives i matèries explosives desensibilitzades sòlides.
Classe 4.2: Matèries que poden experimentar inflamació espontània.
Classe 4.3: Matèries que en contacte amb l'aigua desprenen gasos inflamables.
Classe 5.1: Matèries comburents.
Classe 5.2: Peròxids orgànics.
Classe 6.1: Matèries tòxiques.
Classe 6.2: Matèries infeccioses.
Classe 7: Matèries radioactives.
Classe 8: Matèries corrosives.
Classe 9: Matèries i objectes diversos.

## Enllaços externs

* Blog notícies ADR
* Comissió Econòmica de les Nacions Unides per a Europa - text original en anglès
# Exposició d'immersió

L'exposició d'immersió o zooimmersió és un entorn natural en un zoològic que dona als visitants la sensació d'estar dins dels hàbitats dels animals. Els edificis i les barreres estan amagades. En recrear vistes i altres aportacions sensorials dels entorns naturals mostren com viuen els animals a la natura. N'és un exemple el Bioparc València.
El terme i l'enfocament d'immersió en el paisatge es van desenvolupar l'any 1975 gràcies als esforços de David Hancocks al zoològic Woodland Park de Seattle. Això va conduir a una innovadora exhibició de goril·les del zoo, que es va inaugurar el 1978. El concepte es va convertir en l'estàndard de la indústria a la dècada de 1980 i des de llavors ha guanyat una acceptació generalitzada com la millor pràctica per a exposicions zoològiques.

## Referències

* ↑ «¿En qué consiste la zoo-inmersión?» (en castellà). Semana, 20-01-2015. [Consulta: 22 abril 2022].
* ↑ «'Zoo-inmersión', o cómo hacer un safari sin salir del país» (en castellà). El Periódico, 25-06-2021. [Consulta: 22 abril 2022].
* ↑ Coe, Jon Charles; Lee, Gary. «One-Hundred Years of Evolution in Great Ape Facilities in American Zoos: 1896 - 1996», 1996. Arxivat de l'original el 2007-10-25. [Consulta: 22 abril 2022].
* ↑ «Immersion Design». Arxivat de l'original el 2007-09-15.
# Església de Sant Miquel Arcàngel (Soneixa)

L'església parroquial del municipi de Soneixa (Alt Palància, País Valencià), consagrada a Sant Miquel Arcàngel, data de mitjans del segle xviii i està situada en un petit turó, al costat de l'antiga casa-palau dels ducs de Montellano.

## Descripció historico-artística

Aquesta església es va començar a construir a 1751 sota la protecció del bisbe Cepeda, i va ser acabada en 1766 seguint els plànols d'Antoni Gilabert i Felip Rubio. Es creu que en els seus fonaments hi haja una mesquita àrab, però, no s'ha trobat evidència al respecte en les cates arqueològiques efectuades.
Es tracta d'un temple d'estil corinti, amb un cor alt i la capella de la comunió independent. De tres naus, amb creuer i cúpula, té decoració de guixeries d'estil rococó. A la dreta del creuer trobem una Mare de Déu dels Dolors (de l'artista Esteve Bonet) i dues imatges tallades, representant a Santa Rosa i a la Mare de Déu del Rosari. La capella del Crist, correspon a una arquitectura acadèmica valenciana pròpia del segle xviii.
El seu campanar és de base quadrada i escassa alçada, amb rematada en forma de templet amb llanterna. Alberga un valuós conjunt de campanes, en el qual destaca la "campana dels Quarts". L'antiguitat d'aquesta campana es remunta aproximadament a 1250, el que la converteix en la més antiga de la diòcesi de Segorbe-Castelló, una de les tres amb més antiguitat del País Valencià, i una també d'entre les cinc més antigues de l'Estat espanyol. Al costat d'aquesta, cal destacar, entre les campanes de volteig, la campana gòtica datada al voltant de 1550, anomenada "Maria". Les altres campanes voltejadores són la "Salvadora" (que data de 1794), la "Josefa" i la "Miquela" (totes dues foses el 1795). El conjunt es completa amb la campana de les Hores (de 1847, que és una campana de tipus "closca" que mostra l'epigrafia "Ntra. Sra. del Pilar") i el cimbanillo (datat del 1794)

## Referències

Aquest article incorpora material procedent de la pàgina web de la Federació Valenciana de Municipis i Províncies, que mitjançant una autorització va permetre agregar contingut i imatges i publicar-los sota llicència GFDL.
* ↑ http://esunica.es/municipio/soneja/monumentos/iglesia-de-san-miguel-arc%C3%A1ngel-soneja%5BEnllaç+no+actiu%5D

## Enllaços externs

* Informació sobre el campanar de l'església a Campaners.com
* Informació sobre l'església al web de l'ajuntament de Soneixa
# Bulgària i l'euro

En entrar a formar part de la Unió Europea (UE) el 2007, Bulgària es comprometé a canviar la seva divisa, el lev, per l'euro, tal com ho preveu el seu tractat d'adhesió a la UE. La transició es produirà quan el país compleixi tots els criteris de convergència. Actualment, en compleix quatre de cinc. L'excepció és que no ha format part de l'ERM II, car encara no s'hi ha unit tot i que el lev ha seguit el tipus de canvi de l'euro des de la introducció d'aquest últim el 1999. El 2011, el ministre de Finances búlgar, Simeon Diànkov, anuncià que el seu país no entraria a l'ERM II fins que s'hagués estabilitzat la crisi de la zona euro. Encara no s'han dissenyat les monedes d'euro de Bulgària, però ja s'ha escollit el Cavaller de Màdara com a motiu.

## Referències

* ↑ «Bulgaria puts off Eurozone membership for 2015» (en anglès). Radio Bulgaria, 26-07-2011. [Consulta: 2 setembre 2012].
# C-37

La carretera C-37 uneix Alcover (Alt Camp) amb la Vall d'en Bas (la Garrotxa). Travessa una part de Catalunya de sud-oest a nord-est, resseguint pel darrere la Serralada Prelitoral i les serres transversals. El tram entre Igualada i Manresa forma part de l'Eix Diagonal, nom amb què es coneix el traçat de carretera C-15.
En sentit nord-est, s'inicia a Alcover, a la C-14, passa per Valls, travessa la N-240 i el polígon industrial d'aquesta localitat, amb el nom de "Carretera del Pla", deixa a l'esquerra el Pla de Santa Maria i travessa l'autopista AP-2 / E90. En arribar al Pont d'Armentera, on travessa el Gaià, la carretera s'estreny força i segueix, amb molts revolts, fins a Querol i Esblada. Entra a l'Anoia, passa per Santa Maria de Miralles i pel nucli antic de Santa Margarida de Montbui, travessa el riu Anoia i Igualada, l'Autovia del Nord-est i Òdena. Ja al Bages, passa per Maians, Sant Salvador de Guardiola i Salelles. Després travessa el Cardener i arriba a Manresa; travessa la ciutat pel sud-oest i continua per la C-25, amb la qual s'uneix fins a arribar a Vic (Osona). Aleshores enllaça amb la C-17 durant 1 km, més o menys, en aquest kilòmetre les 3 carreteres segueixen el mateix recorregut i després la C-25 se'n separa. Continua unida amb la C-17 i travessa el riu Ter, fregant les Masies de Voltregà, on se separa de la C-17; continua fins a Torelló sud, vorejant Manlleu i prossegueix en direcció a la Garrotxa, on enllaça amb la C-63 en una rotonda prop de Sant Esteve d'en Bas i les Preses, ja a la Vall d'en Bas.
Cal dir que la C-37 quan està unida a la C-17 o la C-25, no està indicada en cap cartell, només indica les poblacions de destinació com Olot, Manlleu, Torelló, etc.

## Ronda sud d'Igualada

La ronda sud es una carretera que connecta l'Eix diagonal fins a la rotonda de Sant Maure a Santa Margarida de Montbui

## Referències

* ↑ Jordi, Moisès. «Carretera C-15 I C-37. Eix Diagonal», 31-12-2011. Arxivat de l'original el 2011-12-04. [Consulta: 2 desembre 2011].