# Nicolas Rossolimo

Nikolai Spiridonovitx Rossolimo, més conegut com a Nicolas Rossolimo (rus: Николай Спиридонович Россоли́мо; Kíiv, Imperi Rus, 28 de febrer de 1910 – Nova York, 24 de juliol de 1975) fou un jugador d'escacs rus, estatunidenc, francès i grec, que tenia el títol de Gran Mestre Internacional des de 1953. Després d'obtenir la ciutadania grega el 1929 va poder emigrar a França i fou diversos cops campió de París. El 1952 va emigrar als Estats Units, i hi va guanyar el Campionat Obert dels Estats Units de 1955. Fou resident a Nova York fins a la seva mort.
La variant Rossolimo de la defensa siciliana duu el seu nom.

## Biografia i resultats destacats en competició

Rossolimo va néixer a Ucraïna quan era part de l'Imperi Rus, fill de Spiridon Rossolimo, un pintor de retrats rus descendent de grecs i la seva muller Xenia Nikolaevna Skugarevskaya, una escriptora de l'aristocràcia que també feia de corresponsal de guerra. Era nebot del famós neuròleg i psiquiatre Grigori Ivanovitx Rossolimo. Va viure a Moscou a mitjan 1920s, i es va mudar a París amb la seva mare russa el 1929.
Després que acabés segon rere el Campió del Món José Raúl Capablanca en un torneig a París el 1938, va guanyar el Campionat de França el 1948. També fou Campió de París set cops, un rècord, i va empatar dos matxos el 1948 i el 1949 amb Savielly Tartakower. El 1955 va guanyar el Campionat Obert dels Estats Units celebrat a Long Beach, Califòrnia, al desempat, per davant de Samuel Reshevsky. El premi era un automòbil Buick nou.
Rossolimo va jugar representant França a les Olimpíades d'escacs de 1950 i de 1972, i representant els Estats Units a les 1958, 1960, i 1966. Obtingué el títol de Mestre Internacional el 1950 i el de Gran Mestre Internacional el 1953.
El 1952, es va mudar als Estats Units amb la seva muller Véra i el seu fill Alexander per retrobar-se amb la seva mare i el seu pare russogrec a Nova York. (Quan va arribar als Estats Units, el seu nom era sovint lletrejat com a "Nicholas".) A Nova York va treballar com a cambrer, taxista, va tocar l'acordió i va fer de cantant, i va muntar un estudi d'escacs per mantenir-se ell i la seva família. El llegendari Rossolimo Chess Studio estava situat a Greenwich Village a Manhattan. Era una mena de cafè que servia menjar i beure, i també venia jocs d'escacs i llibres, però en què el públic - inclosos artistes famosos com ara Marcel Duchamp – podien jugar als escacs entre ells, i de vegades contra Rossolimo per un preu (Rossolimo hauria jugat partides simultànies amb molts dels seus patrocinadors).
Rossolimo va morir a causa de ferides que es va fer al cap en caure per unes escales, just després d'acabar tercer al seu darrer torneig, el World Open de 1975. Fou enterrat en un cementiri rus ortodox a Nova Jersey.

### Talent dels escacs

| | a | b | c | d | e | f | g | h | |
| 8 | | | | | | | | | 8 |
| 7 | | | | | | | | | 7 |
| 6 | | | | | | | | | 6 |
| 5 | | | | | | | | | 5 |
| 4 | | | | | | | | | 4 |
| 3 | | | | | | | | | 3 |
| 2 | | | | | | | | | 2 |
| 1 | | | | | | | | | 1 |
| | a | b | c | d | e | f | g | h | |
Els millors jugadors als quals Rossolimo va guanyar foren Iefim Bogoliúbov, David Bronstein, i l'exCampió del Món Max Euwe, contra qui va tenir dues victòries i un marcador favorable. També va aconseguir taules contra quatre Campions del Món: José Raúl Capablanca, Max Euwe, Bobby Fischer, i Vassili Smislov. D'acord amb chessmetrics, lloc web que estima els rànquings històrics dels jugadors basant-se en els seus resultats, el seu rànquing més elevat fou el de 15è delm ón, assolit el desembre de 1953.
Rossolimo va guanyar moltes premis de bellesa i premis a la millor partida per les seves boniques partides, i va ser anomenat un "artista dels escacs". Ha estat citat per haver dit (aquí en traducció): "Què se suposa que haig de fer, canviar el meu estil romàntic i esdevenir un caçador de punts a qualsevol preu? No, no ho faré. Lluitaré per l'art dels escacs. No em convertiré en un monstre".
La següent és una de les seves partides més brillants. Al Horowitz, el darrer columnista d'escacs de The New York Times, va dir d'aquesta partida que era "un dibuix amb un caràcter sorprenent, elegant i explosiu". Nicolas Rossolimo–Paul Reissman, San Juan 1967 1.e4 e5 2.Cf3 Cc6 3.Ac4 Ac5 4.c3 Cf6 5.d4 exd4 6.cxd4 Ab4+ 7.Ad2 Axd2+ 8.Cbxd2 d5 9.exd5 Cxd5 10.Db3 Cce7 11.0-0 c6 12.Tfe1 0-0 13.a4 b6? 14.Ce5 Ab7 15.a5 Tc8 16.Ce4 Dc7 17.a6! Aa8 18.Dh3 Cf4 19.Dg4 Ced5 20.Ta3 Ce6 21.Axd5 cxd5 22.Cf6+ Rh8 (diagrama) 23.Dg6!! Dc2 24.Th3! 1–0
El Boston Globe escrivia: "El veritable talent Nicolas Rossolimo va fer una de les més increïbles jugades de tots els temps a Rossolimo-Reissman: 23.Dg6!!".
| | a | b | c | d | e | f | g | h | |
| 8 | | | | | | | | | 8 |
| 7 | | | | | | | | | 7 |
| 6 | | | | | | | | | 6 |
| 5 | | | | | | | | | 5 |
| 4 | | | | | | | | | 4 |
| 3 | | | | | | | | | 3 |
| 2 | | | | | | | | | 2 |
| 1 | | | | | | | | | 1 |
| | a | b | c | d | e | f | g | h | |

### Llegat

Una de les innovacions més duradores de Rossolimo és la variant de la defensa siciliana que duu el seu nom – la variant Rossolimo: 1.e4 c5 2.Cf3 Cc6 3.Ab5 (vegeu del diagrama). Mentre generalment evita els focs d'artifici tàctics comuns a la siciliana oberta, la variant Rossolimo ofereix a les blanques un cert avantatge d'obertura alhora que permet al primer jugador d'esquivar grans quantitats de teoria associada amb la siciliana oberta.

### Altres

Rossolimo va escriure dos llibres: Les Echecs au coin du feu, una col·lecció dels seus estudis i finals amb un prefaci de Savielly Tartakower, publicat a París el 1947; i Rossolimo's Brilliancy Prizes, autopublicat a Nova York el 1970. També va enregistrar cançons en rus, francès i anglès, en un disc la portada del qual va ser dissenyada per Marcel Duchamp i produït per la Kismet Record Company. És l'heroi en un capítol del llibre Losing Moses on the Freeway. També era cinturó marró en judo i va enregistrar un àlbum de cançons russes.

## Torneigs i matxs

La següent taula mostra els resultats de Rossolimo en la majoria dels torneigs i matxs que va disputar. (La columna "Puntuació" mostra el nombre de punts sobre el total possible. La "+" indica el nombre de partides guanyades, "−" les derrotes, i "=" les taules.)
    AnyCiutatTorneig+V−D=TPuntuacióLloc 1931ParísCampionat de París+11−3=212/163-4 1934ParísCampionat de París+12−0=213/141 1937ParísExposició Universal de París1 1938ParísTorneig Internacional+6−1=37½/102 1939ParísTorneig Internacional+9−0=511½/141 1947HilversumTorneig Zonal Europeu+5−5=36½/137–8 1948ParísFrench championship+5−0=36½/81 1948BeverwijkTorneig d'escacs Corus+3-2=45/93–4 1948Bad GasteinTorneig Internacional+12−2=514½/192–3 1948ParísMatx contra Savielly Tartakower+1−1=106/12tie 1948/49HastingsHastings International Chess Congress+4−0=56½/91 1949SouthseaTorneig Internacional+8−0=29/101 1949HeidelbergTorneig Internacional+4−1=46/92 1949Trenčianske TepliceTorneig Internacional+9−4=612/194–5 1949GijónTorneig Internacional+9−0=210/111 1949VenèciaTorneig Internacional+8−2=510½/152 1949ParísMatx contra Savielly Tartakower+5−5=05/10tie 1949/50HastingsHastings International Chess Congress+6−0=37½/92 1950BeverwijkTorneig d'escacs Corus+4−1=46/92–3 1950GijónTorneig Internacional+7−1=38½/111 1950VenèciaTorneig Internacional+7−2=610/153 1950AmsterdamTorneig Internacional+5−2=1211/198 1950Mar del PlataTorneig d'escacs de Mar del Plata+5−3=99½/178 1950Dubrovnik9a Olimpíada d'escacs+7−1=49/122 1950/51HastingsHastings International Chess Congress+5−1=36½/92–3 1951ReykjavíkTorneig Internacional+6−0=37½/91 1951SouthseaTorneig Internacional+6−0=48/121–2 1951BilbaoTorneig Internacional+9−0=09/91 1951La CorunyaTorneig Internacional6½/81 1951VitòriaTorneig Internacional+6−0=16½/71 1951BirminghamTorneig memorial Howard Staunton+4−2=98½/155–8 1952L'HavanaTorneig Internacional+9−4=712½/206 1952SaarlandTorneig Internacional1 1952Nova YorkMatx contra Arthur Bisguier+1−0=11½–½won 1953MilwaukeeCampionat Obert dels Estats Units3–8 1953BeverwijkTorneig d'escacs Corus+7−0=49/111 1954HollywoodPan American Chess Championship3–4 1954Nova YorkCampionat dels Estats Units+3−2=87/136-7 1955Long BeachCampionat Obert dels Estats Units10/121 1957TarragonaTorneig Internacional+6−1=27/92 1958Múnic13a Olimpíada d'escacs+6−1=810/153 1960Leipzig14a Olimpíada d'escacs+2−1=33½/6 1965Nova YorkCampionat dels Estats Units6/116 1966L'Havana17a Olimpíada d'escacs+5−1=47/10 1967Washington, D.C.Eastern Open Chess Championship+7−0=28/91 1967Puerto RicoObert de Puerto Rico+5−0=26/71 1968MàlagaTorneig Internacional5½/116–9 1969MontecarloTorneig de Grans Mestres5½/117 1969VršacTorneig Internacional8½/156–8 1972Skopje20a Olimpíada d'escacs+7−6=49/17 1975Nova YorkWorld Open chess tournament+7−1=17½/93

## Referències

* 1 2 3 «Nota biogràfica de Nicolas Rossolimo» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 6 gener 2017].
* ↑ Globe Trotter, "Дневник 1899–1906", New York: Rausen Bros., 1951.
* ↑ http://heritageechecsfra.free.fr/1948.htm (Consultat el 29 de desembre de 2016)
* ↑ http://heritageechecsfra.free.fr/paris1932.htm (Consultat el 29 de desembre de 2016)
* ↑ OlimpBase Men's Chess Olympiads Nicolas Rossolimo
* ↑ Nicholas Rossolimo: 1910–1975. Requiem for a Grand Master, per Jerry Kantor // The Village Voice – 25 d'agost de 1975.
* ↑ Pal Benko «Nicolas Rossolimo 1910-1975». Chess Life and Review [Nova York], XXX, 10, 10-1975, pàg. 647.
* ↑ "Career ratings for: Rossolimo, Nicolas", Chessmetrics, http://www.chessmetrics.com/cm/PL/PL34119.htm (Consultat 9/25/13).
* ↑ "All active players as of desembre 31, 1953", Chessmetrics, http://www.chessmetrics.com/cm/DL/DL108.htm (Consultat 9/25/13).
* ↑ Авербах Ю. "Художник шахмат. К 100-летию Николая Россолимо" // 64 – Шахматное обозрение, № 10, 2010. (Traducció a l'anglès: "Artist of Chess. On the 100th anniversary of the birth of Nicolas Rossolimo", per Iuri Averbakh – Shakhmatnoye Obozrenie, 64 (revista d'escacs), № 10, octubre 2010.)
* ↑ Harold Dondis i Patrick Wolff, "Chess Notes", The Boston Globe, 7 novembre 2011, page G15.
* ↑ Alex Anil, http://alexanil.livejournal.com/259316.html (Consultat 6/24/13). La citació original en rus (parcial) és: "Я буду сражаться за искусство шахмат. Я не превращусь в монстра," Николай Россолимо.
* ↑ Nicolas Rossolimo Documentary, "Rossolimo: Chess Artist", escrit per Jessica Fischer, narrat per Richard Dewoskin, Chess.com, https://www.chess.com/blog/jessicafischerqueen/nicolas-rossolimo-documentary (Consultat 2/8/16).
* ↑ Jessica Fischer, "Rossolimo: Chess Artist", videos 1/2 i 2/2, YouTube, https://www.youtube.com/playlist?list=PLA3C6D97874E59930 (Consultat 2/8/16).
* ↑ Al Horowitz, "Chess: An Offer of a Queen Leads To a Brilliant White Victory". The New York Times, 12 de juny de 1967.
* ↑ Harold Dondis i Chris Chase, "Chess Notes", The Boston Globe, 23 juny 2015, pàgina B5.
* ↑ Victor Bologan, The Rossolimo Sicilian: A Powerful Anti-Sicilian that Avoids Tons of Theory, New In Chess, 2011, ISBN 978-90-5691-345-8, 256 pp.
* ↑ Nicolas Rossolimo – Russian Songs, Kismet Hi-Fi Recordings, vol. KR-5.
* ↑ Chris Hedges, Losing Moses on the Freeway, Chapter IX. Free Press, Simon & Schuster Inc., 2005.
* ↑ Nicolas Rossolimo Dies. XXX, setembre de 1975, p. 571.
* 1 2 Individual standing