OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Tensor d'inèrcia

El tensor d'inèrcia és un tensor simètric d'ordre 2 que caracteritza la inèrcia rotacional d'un sòlid rígid. Expressat en una base de l'espai, pren la forma d'una matriu simètrica, on els elements de la diagonal són el moments d'inèrcia i els elements de fora la diagonal són els productes d'inèrcia.

## Definició

Suposem que tenim un sòlid rígid, i elegim un punt de l'espai $A$ (que pot o no pertànyer al sòlid) a on calcularem el tensor d'inèrcia. Per referir-nos als punts de l'espai farem servir la base $\{\mathbf {e} _{1},\mathbf {e} _{2},\mathbf {e} _{3}\}$ que té origen de coordenades $A$. D'aquesta manera, qualsevol punt del sòlid es pot escriure com:
   ${\boldsymbol {x}}=x_{1}\mathbf {e} _{1}+x_{2}\mathbf {e} _{2}+x_{3}\mathbf {e} _{3}$
Anomenarem $V$ a la regió de l'espai que ocupa el sòlid, i considerarem que $\rho (\mathbf {x} )$ és la densitat de massa del punt ${\boldsymbol {x}}$. Amb tot això, les components del tensor d'inèrcia en aquesta base venen donades per la següent expressió:
   $I_{ij}=\int _{V}\rho ({\boldsymbol {x}})\left(\delta _{ij}\sum _{k=1}^{3}x_{k}^{2}-x_{i}x_{j}\right)\,\mathrm {d} ^{3}x$

## Motivació

La definició anterior pot semblar complicada i arbitrària, però veurem el paper fonamental que juga en la mecànica del sòlid rígid.

### Moment angular

Suposem que un sòlid rígid gira amb velocitat angular ${\boldsymbol {\omega }}$, i volem calcular el seu moment angular respecte al punt $A$. Llavors, es compleix que:
   $\mathbf {L} =\mathbf {I} {\boldsymbol {\omega }}$
És important notar que en general el moment angular no és paral·lel a la velocitat angular, ja que el tensor d'inèrcia és, en general, una matriu complicada.

### Energia cinètica

Fem les mateixes suposicions que abans, i obtenim que l'energia cinètica del sòlid respecte al punt $A$ és:
   $T={\frac {1}{2}}{\boldsymbol {\omega }}\cdot (\mathbf {I} {\boldsymbol {\omega }})$

## Vegeu també

* Llista de tensors d'inèrcia
# Benthodesmus macrophthalmus

Benthodesmus macrophthalmus és una espècie de peix pertanyent a la família dels triquiúrids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 50 cm de llargària màxima.
* Cos platejat amb les mandíbules i l'opercle negrosos.
* L'interior de la boca i de les cavitats branquials és de color negre.
* 34-37 espines i 78-85 radis tous a l'aleta dorsal i 2 espines i 70-76 radis tous a l'anal.
* 119-124 vèrtebres.

## Hàbitat

És un peix marí i bentopelàgic que viu entre 320 i 600 m de fondària (6°S-13°S, 104°E-137°E).

## Distribució geogràfica

Es troba a Austràlia, el Timor Oriental, Indonèsia i Papua Nova Guinea.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Goode, G. B. & T. H. Bean, 1882. Benthodesmus, a new genus of deep-sea fishes, allied to Lepidopus. Proceedings of the United States National Museum v. 4 (núm. 241): 379-383.
* ↑ «Entrada a uBio» (en anglès). [Consulta: 8 abril 2020].
* ↑ Parin, N. V. & Becker, V. E., 1970. Materials for a revision of the trichiuroid fishes of the genus Benthodesmus, with the description of four new species and one new subspecies. Proceedings of the Biological Society of Washington v. 83 (núm. 33): 351-364.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Nakamura, I. i N.V. Parin, 1993. FAO Species Catalogue. Vol. 15. Snake mackerels and cutlassfishes of the world (families Gempylidae and Trichiuridae). An annotated and illustrated catalogue of the snake mackerels, snoeks, escolars, gemfishes, sackfishes, domine, oilfish,. cutlassfishes, scabbardfishes, hairtails, and frostfishes known to date. FAO Fish. Synop. 125(15):136 p.
* ↑ Nakamura, I. i N.V. Parin, 1993.
* ↑ Kailola, P.J., 1991. The fishes of Papua New Guinea: a revised and annotated checklist. Vol. III. Gobiidae to Molidae. Research Bulletin Núm. 41, Research Section, Dept. of Fisheries and Marine Resources, Papua Nova Guinea. 153 p.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Nakamura, I., 1997. Trichiuridae. Cutlassfishes. A: K.E. Carpenter i V. Niem (eds.). FAO Identification Guide for Fishery Purposes. The Western Central Pacific.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* 伍汉霖. 拉汉世界鱼类系统名典 (en xinès). 中国海洋大学出版社, 2017. ISBN 978-7-5670-1538-8.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Bryconamericus bayano

Bryconamericus bayano és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 5,7 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Centreamèrica: conca del riu Bayano.

## Referències

* ↑ Eigenmann C. H., McAtee W. L. & i D. P. Ward 1907. On further collections of fishes from Paraguay. Ann. Carnegie Mus. v. 4 (núm. 2). 110-157.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Fink, W. L. 1976. A new genus and species of characid fish from the Bayano River Basin, Panamá (Pisces: Cypriniformes). Proceedings of the Biological Society of Washington v. 88 (núm. 30): 331-344.
* ↑ «Bryconamericus bayano». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Lucena, C.A.S. i N.A. Menezes 2003. Subfamily Characinae (Characins, tetras). p. 200-208. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Oyakawa, O.T. 1998. Catalogo dos tipos de peixes recentes do Museu de Zoologia da USP. I. Characiformes (Teleostei: Ostariophysi). Pap. Avuls. Zool. 39(23):443-507.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Àguila pomerània

L'àguila pomerània (Clanga pomarina) és un ocell rapinyaire de la família dels accipítrids (Accipitridae). Cria en Europa central o oriental i passa l'hivern a l'Àfrica Oriental. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Morfologia

* Àguila de mitjana grandària que fa uns 60 cm de llargària, amb una envergadura de 150 cm.
* Color general marró, amb el cap i les cobertores alars una mica més clares que la resta.
* Cap i bec petits per a una àguila. És molt semblant a l'àguila cridanera, però més clara, menor i amb el bec més petit.

## Hàbitat i distribució

Cria en boscos a prop de zones obertes, des de la part oriental d'Alemanya i Hongria, cap a l'est fins als límits occidentals de Rússia, i cap al sud per Grècia, Turquia, la zona caucàsica i l'Iran. Passa l'hivern a l'Àfrica oriental, des del Sudan fins al nord de Sud-àfrica. Als Països Catalans es cità per primera vegada a Menorca el 1997. També va criar sense èxit en un sector forestal de la Catalunya central el 2011.

## Alimentació

Caça petits mamífers terrestres, però també rèptils, ocells i insectes.

## Reproducció

Fa grans nius als arbres, on ponen 1 - 3 ous blancs amb taques. Els joves naixen amb alguns dies de diferència uns dels altres, el que fa que normalment únicament un d'ells tire endavant.

## Sistemàtica

Aquila hastata que era considerada una subespècie de Aquila pomarina, s'ha separat recentment basant-se en diferències morfològiques, ecològiques, conductuals i genètiques. Avui hom considera que aquesta espècie està en realitat més prop de l'àguila cridanera amb la que tindria un avantpassat comú fa uns 2 milions d'anys, mentre la separació de A.hastata tindria lloc fa 3,4 milions d'anys.

## Referències

* ↑ «Àguila pomerània». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 desembre 2022 (català)
* ↑ «Hoatzin, New World vultures, Secretarybird, raptors» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022. [Consulta: 30 novembre 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 274. ISBN 978-84-16728-37-4.
* 1 2 BirdLife International. «Lesser Spotted Eagle. Clanga pomarina» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2021. [Consulta: 7 novembre 2022].
* ↑ Fitxa de l'àguila pomerània Arxivat 2011-11-16 a Wayback Machine. Rev. 20-02-2011
* ↑ Estrada et al., Joan. Ocells de Catalunya, País Valencià i Balears: inclou també Catalunya Nord, Franja de Ponent i Andorra. 3ª. Lynx editions, 2018, p. 78. ISBN 978-84-16728-07-7.
* ↑ Väli, Ülo (2006): Mitochondrial DNA sequences support species status for the Indian Spotted Eagle Aquila hastata. Bulletin of the British Ornithologists' Club 126(3): 238-242. Format PDF Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.
# Àcid arsenós

L'àcid arsenós és el compost inorgànic amb la fórmula química H₃AsO₃. Se sap que es troba en solucions aquoses, però no ha estat aïllat com a matèria pura.

## Propietats

En la forma d'As(OH)₃ és una molècula piramidal que conté tres grups hidroxil units a l'arsènic. L'espectre ¹H NMR de les solucions d'àcid arsenós tenen alta simetria en la seva molècula. En contrast, les espècies amb fòsfor H₃PO₃ adopten l'estructura HPO(OH)₂; P(OH)₃

## Reaccions

La preparació de l'As(OH)₃ implica una lenta hidròlisi del triòxid d'arsènic en aigua. Afegir una base química converteix l'àcid arsenós en ions d'arsenita [AsO(OH)₂]$^–$, [AsO₂(OH)]$^{2–}$, i [AsO₃]$^{3–}$. El primer pK$_a$ és 9.2, As(OH)₃ és un àcid feble.

## Toxicologia

Els compostos que contenen arsènic són molt tòxics i carcinogènics. La forma anhidra de l'àcid arsenós, el triòxid d'arsènic, es fa servir com herbicida, pesticida i rodenticida.

## Referències

* ↑ Munoz-Hernandez, M.-A.. «Arsenic: Inorganic Chemistry». A: King, R. B.. Encyclopedia of Inorganic Chemistry. Chichester: John Wiley & Sons, 1994.
* ↑ Kolozsi, A.; Lakatos, A.; Galbács, G.; Madsen, A. Ø.; Larsen, E.; Gyurcsik, B. «A pH-Metric, UV, NMR, and X-ray Crystallographic Study on Arsenous Acid Reacting with Dithioerythritol» (pdf). Inorganic Chemistry, 47, 2008, pàg. 3832–3840. Arxivat de l'original el 2012-04-25. DOI: 10.1021/ic7024439. PMID: 18380458 [Consulta: 12 gener 2014]. Arxivat 2012-04-25 a Wayback Machine.
* «Arsenic trioxide». [Consulta: 29 gener 2006].

## Enllaços externs

* Case Studies in Environmental Medicine - Arsenic Toxicity

## Vegeu també

* Àcid arsènic
# Careproctus tapirus

Careproctus tapirus és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Descripció

* El mascle fa 12,7 cm de llargària màxima i la femella 13,9.
* Nombre de vèrtebres: 60-61.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu entre 170 i 320 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al mar de Barentsz.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Krøyer H. N., 1862: Nogle Bidrag til Nordisk ichthyologi. Naturhist. Tidsskr. Kjøbenhavn (Ser. 3) v. 1. 233-310.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Chernova, N. V., 2005. New species of Careproctus (Liparidae) from the Barents Sea and adjacent waters. Voprosy Ikhtiol. v. 45 (núm. 6): 725-736.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Chernova, N. V., 2005. New species of Careproctus (Liparidae) fom the Barents Sea and adjacent waters. J. Ichthyol. 45(9):689-690.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Red Sea FC

El Red Sea Football Club és un club de futbol eritreu de la ciutat d'Asmara.
El 2011 després d'un torneig regional Tanzània, 13 membres de l'equip no retornaren al país i demanaren asil polític.

## Palmarès

* Lliga eritrea de futbol:
** 1995, 1998, 1999, 2000, 2002, 2005, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2019, 2023
* Copa eritrea de futbol:
** 2006

## Referències

* ↑ «Football for the Peoples. Eritrea». footforpeoples.ucoz.org. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Eritrean Red Sea FC footballers seek Tanzania asylum». BBC, 12-07-2011. [Consulta: 12 setembre 2011].
* ↑ «Eritrea - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Eritrea - List of Cup Winners». RSSSF. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Bryconamericus grosvenori

Bryconamericus grosvenori és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 7 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones.

## Referències

* ↑ Eigenmann C. H., McAtee W. L. & i D. P. Ward 1907. On further collections of fishes from Paraguay. Ann. Carnegie Mus. v. 4 (núm. 2). 110-157.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Eigenmann, C. H. 1927. The American Characidae. Memoirs of the Museum of Comparative Zoology v. 43 (pt 4): 311-428, 24 pls.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Lucena, C.A.S. i N.A. Menezes 2003. Subfamily Characinae (Characins, tetras). p. 200-208. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Ortega, H. i R.P. Vari 1986. Annotated checklist of the freshwater fishes of Peru. Smithson. Contrib. Zool. (437):1-25.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Sanda Toma (remadora)

Sanda Toma (Ștefănești (Botoșani), 24 de febrer de 1956), de casada Urichianu, és una remadora romanesa, ja retirada, que va competir durant les dècades de 1970 i 1980.
Toma s'havia iniciat en l'handbol i l'atletisme, guanyant quatre títols nacionals júnior en proves de llançament abans de canviar al rem el 1976. Durant tres anys consecutius va ser nomenada la millor esportista de Romania, el 1979, 1980, 1981.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics de Moscou on guanyà la medalla d'or en la prova de scull individual del programa de rem. Aquesta fou la primera medalla d'or olímpica de la història del rem romanès.
En el seu palmarès també destaquen dues medalles d'or al Campionat del món de rem de 1979 i 1981.

## Referències

* 1 2 «Sanda Urichianu Toma - Comitetul Olimpic si Sportiv Roman». [Consulta: 9 setembre 2020].
* ↑ Sanda Toma a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Sanda TOMA» (en anglès americà). [Consulta: 9 setembre 2020].
# Berdeniella vaillanti

Berdeniella vaillanti és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids present als territoris de l'antiga República Federal Socialista de Iugoslàvia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Fauna Europaea Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ PESI (anglès)

## Bibliografia

* Rüdiger Wagner, 1980. New synonymies within Berdeniella (Diptera, Psychodidae). Aquatic Insects. Vol. 2, núm. 3.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
# Delegació del Govern d'Espanya a Castella - la Manxa

La Delegació del Govern a Castella-La Manxa és l'organisme de l'Administració Pública d'Espanya, dependent de la Secretaria d'Estat de Política Territorial, pertanyent al Ministeri de Política Territorial i Funció Pública, encarregat d'exercir la representació del Govern d'Espanya en la comunitat autònoma de Castella-La Manxa.

## Seu

La seu de la Delegació es troba a la plaça de Zocodover, n. 6 de Toledo.

## Delegats

| Dates del mandat | Dates del mandat | Delegat | Partit |
| 24.07.1984 | 28.07.1989 | Pedro Valdecantos García | PSOE |
| 28.07.1989 | 17.05.1996 | Daniel Romero Álvarez | PSOE |
| 17.05.1996 | 12.05.2000 | Carlos Moro Moreno | PP |
| 12.05.2000 | 06.09.2002 | Juan Ignacio Zoido Álvarez | PP |
| 06.09.2002 | 30.01.2004 | María Encarnación Naharro de Mora | PP |
| 30.01.2004 | 23.04.2004 | Jaime Lobo Asenjo | PP |
| 23.04.2004 | 16.09.2005 | María del Carmen Valmorisco | PSOE |
| 16.09.2005 | 13.01.2012 | Máximo Díaz-Cano del Rey | PSOE |
| 13.01.2012 | 10.04.2015 | Jesús Labrador Encinas | PP |
| 14.04.2015 | 19.06.2018 | José Julián Gregorio López | PP |
| 19.06.2018 | En el càrrec | Manuel Gabriel González Ramos | PSOE |

## Funcions

L'organisme està dirigit per un delegat, nomenat pel Govern, les funcions del qual, segons l'article 154 de la Constitució espanyola, són les de dirigir l'Administració de l'Estat al territori de la Comunitat Autònoma i la coordinarà, quan escaigui, amb l'administració pròpia de la Comunitat.

## Subdelegacions

El delegat del Govern a Castella-La Manxa està assistit per cinc subdelegats del Govern. Hi ha una subdelegació a cada província de la comunitat autònoma:
* subdelegació del govern a la província d'Albacete (Avinguda De España, 7, 02071-Albacete) ;
* subdelegació del govern a la província de Ciudad Real (Plaça de Cervantes, 1, 13071-Ciudad Real) ;
* subdelegació del govern a la província de Cuenca (Carrer Juan Correcher, 2, 16001-Conca) ;
* subdelegació del govern a la província de Guadalajara (Passeig Fernández Iparraguirre, 8, 19071-Guadalajara) ;
* subdelegació del govern a la província de Toledo (Carrer De la Plata, 25, 45071-Toledo).

## Referències

* ↑ Espanya: «Ley 6/1997, de 14 de abril, de Organización y Funcionamiento de la Administración General del Estado». Boletín Oficial del Estado núm. 90, de 15 de abril de 1997. ISSN: 0212-033X.
* ↑ Calvo González, María Antonia «El Delegado del Gobierno en las Comunidades Autónomas». Revista de Derecho Político. Universidad Nacional de Educación a Distancia [Madrid], 5, 1979. ISSN: 0211-979X.

## Enllaços externs

* Delegació del Govern d'Espanya a Castella - la Manxa - Lloc web oficial
# Bryconamericus megalepis

Bryconamericus megalepis és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,5 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica, a les conques costaneres del nord-est del Brasil.

## Referències

* ↑ Eigenmann C. H., McAtee W. L. & i D. P. Ward 1907. On further collections of fishes from Paraguay. Ann. Carnegie Mus. v. 4 (núm. 2). 110-157.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Fowler, H. W. 1941. A collection of fresh-water fishes obtained in eastern Brazil by Dr. Rodolpho von Ihering. Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia v. 93: 123-199.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Lucena, C.A.S. i N.A. Menezes 2003. Subfamily Characinae (Characins, tetras). p. 200-208. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Àlbum de cromos Teika

L'Àlbum de cromos Teika va ser una col·lecció de cromos publicada per l'empresa Teika el 2020. En ella apareixien les esportistes de nou equips esportius valencians de cinc modalitats diferents, el Llevant UE, València CF, Vila-real CF, València Basket Club, Claret Benimaclet, Les Abelles Rugby Club, Rugby Club València, València Club Hockey i Club Voleibol València.
Van imprimir-se dos milions d'enganxines, amb 15.000 àlbums de cromos que es distribuïen gratuïtament. La col·lecció completa tenia 188 esportistes diferents, i els cromos s'incloïen als paquets de rosquilletes Alba de les màquines de l'empresa comercialitzadora. La col·lecció es presentà el febrer del 2020, però per la pandèmia de la Covid-19, s'hagué de paralitzar la distribució i redistribuir a partir de maig.

## Referències

* 1 2 3 «Nace el primer álbum de cromos de equipos femeninos». El Mundo, 31-01-2020. [Consulta: 29 juny 2021].
* ↑ Folgado, Salva «Ellas ya salen en los cromos». El País [Madrid], 27-02-2020. ISSN: 1134-6582.
* 1 2 «Teika lanza de nuevo su álbum de cromos de deporte femenino». Levante-EMV, 13-05-2020. [Consulta: 29 juny 2021].
* 1 2 «Así es el álbum de cromos de deporte femenino que ha lanzado Teika». EsportBase, 01-02-2020. [Consulta: 29 juny 2021].