OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Anàlisi retrosintètica

L'anàlisi retrosintètica o retrosíntesi és una tècnica química per a dissenyar síntesis orgàniques. Això s'aconsegueix transformant mentalment la molècula objectiu en seqüència d'estructures precursores cada vegada més senzilles, fins a arribar a aquelles que siguin assequibles comercialment o simples. Aquesta tècnica la va desenvolupar el Premi Nobel de Química E.J. Corey.
L'objectiu d'una anàlisi retrosintètica és la simplificació estructural.
Sovint, una síntesi tindrà més d'una possible ruta sintètica, per tant aquesta tècnica serà adequada per a descobrir diferents alternatives de síntesi i comparar-les seguint criteris de senzillesa i lògica.

## Definicions
### Desconnexió

És un procés mental, imaginari on es trenquen enllaços d'una forma lògica donant lloc a fragments o sintons. Una desconnexió es pot considerar lògica si:
* Hi ha un mecanisme de "reconnexió" raonable.
* Condueix a fragments relativament estables.
* Representa la major simplificació possible.

#### Transformada

Exactament el contrari d'una reacció; expressar els materials de partida d'un producte.
    Reacció: A$\rightarrow$B
    Transformada: B$\Rightarrow$A
La fletxa $\Rightarrow$ equivaldria a l'expressió: "Prové de".

#### Sintón

Fragment, idealitzat, de la molècula. El compost orgànic (o reactiu) equivalent al sintó sería el seu equivalent sintàtic.

#### Retró

És l'element estructural necessari per poder portar a terme una certa transformada (o desconnexió).

#### Arbre retrosintètic

RÉs la representació gràfica en forma d'arbre de diverses de les possibles rutes retrosintètiques.

#### Molècula objectiu

És el compost final desitjat.

## Exemple

En aquest exemple i a diversos dels conceptes definits:
1: Molècula objectiu; 2: Sintons; 3: Equivalents sintètics.
En l'exemple de retrosíntesi de l'acid fenilacètic (1), dos sintons són identificats per a la desconnexió (C-C) i transformada (S$_N$2) plantejades: el sintó nucleòfil "$^-$COOH" i l'electròfil "PhCH₂$^+$". Ambdós sintons són estructures imaginàries. Els seus corresponents equivalents sintètics són els que realitzaran la reacció per a produir el producte desitjat. En aquest exemple, l'anió cianur és l'equivalent sintètic per al sintó carboxil, mentre que el bromur de bencil o seria per al sintó bencil.
En el sentit sintètic tindriem:
* PhCH₂Br + NaCN → PhCH₂CN + NaBr
* PhCH₂CN + 2 H₂O → PhCH₂COOH + NH₃
En la primera etapa tenim una substitució nucleòfila i en la següent la hidròlisi del grup ciano.

## Bibliografia

* E. J. Corey, X-M. Cheng, The Logic of Chemical Synthesis, Wiley, New York, 1995, ISBN 0-471-11594-0.

## Enllaços externs

* Centre for Molecular and Biomolecular Informatics Arxivat 2005-02-12 a Wayback Machine. en anglès.
# Anúria

L'anúria és l'absència de secreció urinària, que a la pràctica es defineix com el pas de menys de 100 mil·lilitres d'orina en un dia. L'anúria sovint és causada per una fallada en la funció dels ronyons. També pot ocórrer a causa d'alguna obstrucció greu com càlculs renals o tumors. Pot ocórrer amb una malaltia renal en fase final. Es tracta d'una reducció més extrema que l'oligúria (hiporèsi), sent 100 ml/dia el punt de tall convencional (encara que lleugerament arbitrari) entre els dos.

## Referències

* ↑ "anuria" en el Diccionari mèdic de Dorland
* ↑ Harrison's Principles of Internal Medicine, 19E PAGE 292
* ↑ «SUNY Stony Brook Pathology Department HBP310 Inflammation». Arxivat de l'original el 2009-04-27. [Consulta: 15 juny 2009].
# Herba del mal estrany

L'herba del mal estrany o rabasseta (Jasonia tuberosa) és una planta herbàcia, aromàtica, de la família de les asteràcies del mateix gènere que el te de roca (Jasonia glutinosa) i que també serveix per a fer una infusió, encara que generalment no tan apreciada com la del te de roca. La seva distribució és únicament a la península Ibèrica i en part de la França mediterrània. Als Països Catalans, només es troba a Catalunya i en alguns punts del País Valencià des del nivell del mar fins als 1.500 metres.

## Descripció

Herba erecta de 10 a 40 cm d'alt, sovint amb diverses tiges; tiges més o menys lignificades a la base, fulles sèssils, linear-lanceolades; capítols de 15-20 mm; flors grogues; aquenis pilosos. Floreix de juny a setembre, les flors perifèriques són ligulades.

### Hàbitat

Creix en concavitats del terreny, humides en temps de pluja, de sòl margós o argilós en terreny calcari.

## Referències

* ↑ Bolòs i Vigo Flora dels Països Catalans
# Herboristeria Llobet

L'Herboristeria Llobet és un edifici de Barcelona protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

L'establiment ocupa el local d'un l'edifici d'estil neoclàssic de meitat del segle xix. Disposa d'una única obertura al carrer.
L'exterior presenta uns porticons de fusta pintada plegables. La porta de dues fulles reculada crea un petit vestíbul exterior amb aparadors laterals. La composició del conjunt és simètrica amb un sòcol plafonat, tres seccions horitzontals de vidre fins a la llinda i un cos superior de vidre translúcid.
A l'interior destaca el moble de fusta que cobreix les parets amb calaixera inferior de quatre nivells i prestatges de fusta. Aquests disposen d'unes proteccions, també de fusta, de forma circular amb el nom de les herbes retolat. Una cornisa decorada amb relleu de diamants tanca el moble. El paviment de rajola hidràulica de tonalitats vermelloses ocupa la botiga i el vestíbul exterior. A la banda del mostrador hi ha un taulell de fusta amb sobre de marbre blanc.

## Referències

* 1 2 3
# Hernani Club Rugby Elkartea

L'Hernani Rugby Elkartea és un club de rugbi basc de la localitat d'Hernani, en la comarca de Donostialdea (Guipúscoa, País Basc).
El camp on juga com a local és el Landare i els seus colors són el blanc, el verd i el vermell.

## Palmarès

* 4 Subcampionats de lliga a Divisió d'Honor: 1980, 1981, 1982 i 1984.
* 1 Subcampionat de la Copa FER: 1978.

## Referències

* ↑ Història del Club Arxivat 2017-05-27 a Wayback Machine. (basc)
* ↑ hernani Rugby Elkartea Arxivat 2017-04-23 a Wayback Machine. a viator.es

## Enllaços externs

* Hernani Club Rugby Elkartea - Lloc web oficial
# Herència biològica

L'herència biològica és el procés pel qual la prole d'una cèl·lula o organisme adquireix, o està predisposada a adquirir, les característiques de les seves cèl·lules o organismes progenitors. A través de l'herència, les variacions adquirides es poden anar acumulant.

## Els caràcters biològics

Tots els individus que es poden reproduir entre ells, donant lloc a individus que també són fèrtils, es diu que són de la mateixa espècie, però cal destacar que aquests són diferents entre ells. Aquesta diferència és a causa que per cada caràcter biològic que té l'espècie, hi ha diferents manifestacions (diferències).
Els caràcters biològics són heretables quan poden passar de pares a fills.
Hi ha dos tipus de caràcters segons la seva manifestació:
* Caràcters qualitatius: són aquells que es manifesten per mitjà de diversos trets clarament diferenciats. Exemples:
** Caràcter del sexe
** Caràcter del grup sanguini
** Capacitat de doblegament de la llengua
* 2-Caràcter quantitatius: són aquells que es manifesten amb un sol tipus de tret, però que pot presentar diversos valors. Exemples:
** L'alçada
** Pes.
** Color de la pell

## Llei de la uniformitat

Defineix que si s'uneixen dues races pures, els descendents són uniformes, ja sigui mostrant una de les característiques o una característica intermedi.

## Llei de la segregació

Defineix que els factors hereditaris que informen sobre un mateix caràcter se separen i s'escampen entre les cèl·lules sexuals i després mitjançant la fecundació s'uneixen a l'atzar per donar lloc a la informació biològica dels descendents.
Procés Mendel va plantar pèsols de color groc fills (F1) I pèsols pares (P) del mateix color. Va esperar que les plantes cresquessin i que tinguessin flor. Va deixar que entre les flors hi hagués autofecundació i en arribar l'estiu va obrir els pèsols i va comprovar que hi havia pèsols de color groc i de color verd. Cal esmentar que hi havia una gran quantitat de pèsols grocs comparats amb els pèsols verds.

## Conclusions que va assolir Mendel

* 1r A l'interior de les cèl·lules sexuals(masculines i femenines), es troben les caracteritzables de les plantes.
* 2n En ser grocs els pèsols de la generació F1, les seves cèl·lules tenen informació de com produir aquest color.
* 3r Ja que la generació F1 ha produït pèsols verds, la generació F2 també ha de contenir el factor hereditari del color verd encara que no el manifesti (recessiu).
* 4t Si les cèl·lules contenen informació sobre els dos colors, això vol dir que com a mínim la informació es troba duplicada.
* 5è Com que la generació de pèsols F1 conte informació dels dos colors però tots són grocs, el color groc és el factor hereditari dominant i el verd és el recessiu.
* 6è Els pèsols grocs (F1) obtinguts en creuar dues races pures són heterozigots, no homozigots.
* 7è Les cèl·lules sexuals que només devien contenir un factor hereditari, ja que després quan es tornen a unir, tornen a tenir dos factors hereditaris per a cada caràcter (cèl·lules somàtiques)

## Llei de la independència

Definei que els factors hereditaris no antagònics, s'hereten independentment uns dels altres
# Herència de prioritat

En els sistemes de temps real, l'herència de prioritat és un dels mètodes proposats per solucionar l'Interbloqueig entre tasques originat per la inversió de prioritat. Consisteix bàsicament en que l'algoritme d'ordenació de tasques del sistema operatiu momentàniament assigna una prioritat major a la tasca en execució (tot i tenir originàriament prioritat més baixa que altres tasques del sistema) per tal que acabi com més aviat millor alliberant així tots els recursos reservats. D'aquesta manera les tasques amb major prioritat que fins ara no es podien executar (la tasca amb prioritat baixa tenia bloquejat el recurs compartit al qual necessitaven accedir) ara ja ho puguin fer.
# Herència universal

L'herència universal és una proposta perquè tota la ciutadania, en complir una determinada edat, rebi una dotació econòmica per part de l'Estat.
L'herència és un dels elements jurídics i econòmics que més contribueix a perpetuar la desigualtat. Així, des de corrents econòmics heterodoxos s'ha criticat l'herència tant des d'un punt de vista històric, pel fet que la propietat i la desigualtat en la seva distribució no podrien entendre's sense l'acumulació originària de capital; com des d'un punt de vista ètic i de justícia, en tant que cap ésser humà tindria dret a una major propietat sobre la riquesa de la Terra pel fet de néixer en una família o altra.
D'aquesta manera, l'herència universal s'ha proposat com una manera de compensar la desigualtat de distribució de la riquesa, que seria finançada a través d'impostos progressius.
La primera proposta sobre herència universal la va fer Thomas Paine en 1795, encara que des de llavors s'han proposat mesures similars en diferents països i moments històrics.
Entre les crítiques a aquesta mesura es troba el fet que es plantegi com una herència per a tots els ciutadans, sense tenir en compte el seu nivell econòmic. A més, podria comportar una reducció en l'esforç dels joves per formar-se i contribuir amb el seu treball al benestar de tota la societat.

## Vegeu també

* Acumulació del capital
* Acumulació originària
* Reducció de la jornada de treball
* Renda bàsica universal

## Referències

* ↑ «España 2050. Fundamentos y propuestas para una Estrategia Nacional de Largo Plazo». Gobierno de España, 2021.
* ↑ «España 2050. Fundamentos y propuestas para una Estrategia Nacional de Largo Plazo». Gobierno de España, 2021.
* ↑ «Los ricos en Florencia son los mismos desde hace 600 años» (en castellà). Diario ABC, 30-05-2016.
* ↑ Palomino, Juan C.; Marrero, Gustavo A.; Nolan, Brian; Rodríguez, Juan Gabriel «Wealth Inequality, Intergenerational Transfers and Family Background». Social Science Research Network, 18-06-2020. DOI: 10.2139/ssrn.3623547.
* ↑ Marx, Karl. El capital (en castellà). Ediciones AKAL, 2000. ISBN 978-84-460-1221-4.
* ↑ Piketty, Thomas. El capital en el siglo XXI (en castellà). Fondo de Cultura Economica, 2014-11-21. ISBN 978-607-16-2464-2.
* ↑ «Piketty propone un sistema de "herencia" universal pagado por los multimillonarios» (en castellà). Expansión, 30-11-2019.
* ↑ «Herencia universal: una propuesta que enreda y no soluciona mucho» (en castellà). La tramoya, 05-05-2023.
* ↑ «¿Es factible la herencia universal de 20.000 euros a quienes cumplan 18 años que propone Yolanda Díaz?» (en castellà). ON ECONOMIA, 04-07-2023.
* ↑ «Piketty propone un sistema de "herencia" universal pagado por los multimillonarios» (en castellà). Expansión, 30-11-2019.
* ↑ Pérez, Patricia. «Herencia universal para jóvenes: así es la polémica medida que plantea Yolanda Díaz» (en castellà). El Comercio: Diario de Asturias, 04-07-2023.
* ↑ Soriano, Domingo. «¿Tiene sentido regalar 20.000€ a los 18? Las claves de la propuesta más peculiar de Yolanda Díaz» (en espanyol europeu). Libre Mercado, 06-05-2023.
# Harmonia vocàlica

L'harmonia vocàlica és un fenomen fonètic, un tipus d'assimilació, que afecta les vocals d'una mateixa paraula per fer-les d'una mateixa qualitat.

## En valencià

En el valencià meridional i alacantí hi ha harmonia vocàlica en paraules amb /ɔ/ o /ɛ/ tòniques que fan variar la qualitat de la vocal /a/ àtona final per aproximar-la a la de la vocal tònica. Per exemple: "olla" que sona ['ɔʎɔ] i "terra" que sona ['tɛrrɛ] en gran part del valencià meridional i alacantí.
L'harmonia vocàlica també va ajudar a la formació dialectal d'algunes paraules com renyó, jonoll, toixó i redó per ronyó, genoll, teixó i rodó, tot i que aquest fenomen també pot ser que siga producte d'una assimilació. També hi ha harmonia vocàlica en l'evolució històrica del topònim CELSONA a Solsona.

## En altres llengües

En algunes llengües, l'harmonia vocàlica és regla general.
Per exemple, en turc la vocal de la major part de sufixos pot variar segons el tipus de vocals de l'arrel. Una paraula turca només pot contenir o bé vocals anteriors (e, i, ö, ü) o bé vocals posteriors (a, ı, o, u). A més, les vocals altes (i, ı) tendeixen a tornar-se les arrodonides corresponents (ü, u) quan estan precedides d'una vocal arrodonida (o, u, ö, ü). Per això, alguns sufixos gramaticals tenen fins a quatre formes diferents.
Altres llengües amb harmonia vocàlica són la majoria de les llengües uralianes, entre elles el finès i l'hongarès.
En finès en particular, hi ha tres classes de vocals: anteriors (ä, ö, y), posteriors (a, o, u) i neutrals (e, i), on cada vocal anterior en té una de posterior corresponent. Hi ha sufixos gramaticals que només contenen arxifonemes vocàlics (A, O, U) que es realitzen com anteriors o posteriors dins de la mateixa paraula, segons la classe de vocals determinada per la primera síl·laba (si és una vocal anterior o posterior) o següents síl·labes (si la primera vocal era de la classe neutra), altrament la paraula pren sufixos amb vocals anteriors. Exemples: kaksi poikaa ~"dos nens", kaksi tyttöä ~"dues nenes", kaksi miestä ~"dos homes".
Aquesta regla d'harmonia vocàlica també existeix en algunes varietats italianes.
# Hexadactília

L'hexadactília és una condició genètica en la qual una persona té sis dits en una o ambdues mans, o en un o tots dos peus. Aquesta és un tret genèticament hereditari; es tracta, de fet, d'un cas de codominància i algunes poblacions presenten una gran proporció de persones amb sis dits.
L'hexadactília no es defineix merament com tenir sis dits per mà o sis dits per peu. Endemés, requereix que cadascun dels sis dits tingui el seu propi raig, ço és, que, vist per raigs X, no s'observin dos dits que estiguin més units que ho estarien els d'una mà normal (a diferència que en la polidactília). Els no especialistes i els mitjans, tanmateix, empren els dos termes indistintament.
Hi ha el rumor que Anna Bolena, esposa del rei Enric VIII d'Anglaterra i mare de la reina Elisabet I d'Anglaterra, tenia sis dits en una mà.
Hom afirma que el gegant bíblic Goliat tenia sis dits a cada mà i a cada peu.

## Vegeu també

* Dactília
* Polidactília
* Llista de trets mendelians en humans
# Hexadecanal

L'hexadecanal és un compost orgànic de la classe dels aldehids que està constituït per una cadena lineal de setze carbonis amb un grup carbonil en un dels seus extrems. La seva fórmula molecular és ${\ce {C16H32O}}$. Hom el troba en els éssers vius. S'empra en perfumeria.

## Estat natural

S'ha aïllat hexadecanal en olis essencials de les flors de nombroses espècies vegetals dels ordres alismatals, asparagals, asterals, dipsacals i rosals. També s'ha identificat en olis essencials de cítrics.
Per altra banda, l'hexadecanal és segregat pels mamífers i sembla que pot ser una molècula de senyalització conservada entre espècies, una feromona. S'ha observat que és emès per la pell humana, les femtes i l'alè, i que la seva inhalació provoca el bloqueig de l'agressió en els homes i la provoca en les dones.
També s'ha identificat l'hexadecanal com el component majoritari en l'olor despresa del pollastre rostit.

## Propietats

L'hexadecanal és un sòlid blanc. Té un punt de fusió de 33–36 °C i un d'ebullició de 297–298 °C. És soluble en etanol i insoluble dins d'aigua (0,04974 mg/L a 25 °C).

## Usos

L'hexadecanal s'empra poc i només té utilitat com a component de perfums florals.

## Referències

* 1 2 ARCTANDER, STEFFEN. Perfume & flavor chemicals (aroma chemicals) vol .ii.. [Place of publication not identified]: LULU COM, 2019. ISBN 0-244-78356-X.
* ↑ El-Sayed, A.M. «Floral Compound: 16Ald». The Pherobase: Database of Pheromones and Semiochemicals, 2019. [Consulta: 19 desembre 2022].
* ↑ Giovanni Dugo, Angelo Di Giacomo. Citrus : the genus citrus. Londres: Taylor & Francis, 2002. ISBN 0-203-21661-X.
* ↑ Mishor, Eva; Amir, Daniel; Weiss, Tali; Honigstein, Danielle; Weissbrod, Aharon «Sniffing the human body volatile hexadecanal blocks aggression in men but triggers aggression in women» (en anglès). Science Advances, 7, 47, 19-11-2021, pàg. eabg1530. DOI: 10.1126/sciadv.abg1530. ISSN: 2375-2548. PMC: PMC8604408. PMID: 34797713.
* ↑ David Rowe. Chemistry and technology of flavors and fragrances, 2005. ISBN 978-1-4051-4807-8.
* ↑ PubChem. «Pentadecanal» (en anglès). [Consulta: 17 desembre 2022].
* ↑ «hexadecanal, 629-80-1» (en anglès americà). TGSC Information System. The Good Scents Company (tgsc). [Consulta: 19 desembre 2022].
# Escala de valors de Schwartz

L'escala de valors de Schwartz rep aquest nom pel seu creador, Shalom H. Schwartz, un psicòleg social que va estudiar els valors, actituds i necessitats universals latents de l'ésser humà en societat.

## Objectius de Schwartz

Schwartz dissenyà la seva escala principalment per dos motius:
* Identificar un conjunt de valors recognoscibles per diferents grups humans: és a dir, que serveixen per a ser utilitzats en qualsevol cultura, i que s'utilitzaran per establir prioritats.
* Identificar una estructura sobre les relacions entre aquests dos tipus de valor, i conèixer quals dels valors eren compatibles entre si i quals no.
La idea central de l'escala de valors de Schwartz, segons ell mateix, «és que els valors representen, com a metes conscients, les respostes que tots els individus i societats han de donar a tres requisits universals:
* Les necessitats de les persones com a organismes biològics
* Els requisits de la interacció social coordinada
* Els requisits per al correcte funcionament dels grups»

## Els valors de l'escala de Schwartz

| Valors | Descripció |
| Autodirecció | Independència en l'acció, creació i pensament (per exemple, creativitat, llibertat, curiositat...) |
| Benevolència | Preocupació per preservar i reforçar el benestar de persones amb les qui es manté un contacte personal freqüent (per exemple, ser honest, leal...) |
| Conformitat | Limiatció de les accions, inclinacions e impulsos que poden fer mal a altres, i violar les expectatives o normes socials (per exemple, ser obedient, autodisciplinat...) |
| Estimulació | Excitació, novetat i desfiaments en la vida (per exemple, una vida variada, excitant...) |
| Èxits | Èxit personal com a resultat de demostrar competència segons les normes socials (per exemple, ser ambiciós, capaç...) |
| Hedonisme | Plaer o gratificació sensual per a la persona (per exemple, gaudir de la vida). |
| Poder | Posició i prestigi social, control o domini sobre persones o recursos (per exejmple, poder social, reconeixement social, riquesa...) |
| Seguretat | Seguretat, harmonia i estabilitat en la societat, les relacions interpersonals i en la mateixa persona (per exemple, seguretat familiar, orden social...) |
| Tradició | Respectar i acceptar els costums e idees que la cultura o la religió imposen a la persona (per exemple, el respecte a la tradició, la humilitat...) |
| Universalisme | Comprensió, estima, tolerància i protecció per al benestar de tota la gent i per a la naturalesa (per exemple, igualtat, un món de pau, obert...) |

## Relacions entre els tipus motivacionals de valors

Quan volem realitzar simultàniament diversos tipus de valors, açò és possible o no. Els tipus motivacionals s'organitzen en dues dimensions bipolars que engloben l'oposició entre elles:
* Autopromoció (èxits i poder) vs. Autotrascendència (universalisme i benevolència)
* Apertura al canvi (autodirecció, estimulació i hedonisme) vs. Conservació (tradició, seguretat i conformitat).

## Referències

* Exemple d'Escala de Schwartz Arxivat 2012-02-15 a Wayback Machine. fet per la Universitat Pompeu Fabra PDF
# Ermita de Sant Joan Baptista (Bocairent)

L'ermita de Sant Joan Baptista és un petit temple situat al carrer de Sant Joan, 32, en el municipi de Bocairent. És un Bé de Rellevància Local amb identificador nombre 46.24.072-011.

## Història

Aquest temple va ser la primera església de la població. Es va edificar al segle xiii, substituint a l'antiga mesquita musulmana. Va ser profundament reformada durant el segle xx.

## Descripció

Forma cantonada amb un habitatge a la seua dreta. La façana és rectangular, molt simple. Presenta centrada la porta d'accés al temple, precedida per dos graons. Sobre ella es troba un retaule ceràmic amb la figura del titular i la inscripció Sant Joan Baptista. Any 1934. Sobre el retaule hi ha un farolet. Sobre el ràfec hi ha una espadanya amb una campana. L'obertura en l'espadanya és d'arc gòtic i el conjunt està rematat per una estructura piramidal que suporta una creu de ferro.
L'interior és de planta quadrangular, amb sostre pla i pis en forma d'escacs, sòcol i rodapeu. Destaca l'altar barroc amb columnes salomòniques, en el qual es troba la fornícula amb la imatge del titular. En una cartel·la d'aquest altar figura inscripció Charitas me fecit Any 1728.

## Referències

* ↑ http://www.cult.gva.es/dgpa/brl/Detalles_brl.asp?
* 1 2 3 4 http://www.ermitascomunidadvalenciana.com/vvbboc1.htm Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine.