OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alosa alabamae

Alosa alabamae és una espècie de peix de la família dels clupeids i de l'ordre dels clupeïformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 51 cm de llargària total.

## Reproducció

Puja els rius i rierols per fresar a la primavera o a començaments d'estiu. Els exemplars joves baixen a la tardor.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic occidental central: Golf de Mèxic (des del delta del Mississipi fins a Florida). També és present als rius que hi ha entre Iowa i Arkansas, i a Virgínia Occidental.

## Longevitat

Pot viure fins als 4 anys.

## Costums

Forma bancs.

## Vàlua comercial

Es comercialitza principalment fresc.

## Referències

* ↑ Linck H. F. 1790. Versuch einer Eintheilung der Fische nach den Zähnen. Mag. Neueste Phys. Naturgesch. v. 6 (núm. 3). 28-38.
* 1 2 BioLib (anglès)
* ↑ Evermann, B. W. 1896. Description of a new species of shad (Alosa alabamae) from Alabama. Rep. U. S. Fish Comm. v. 21 (1894): 203-205.
* 1 2 3 4 5 «Alosa alabamae» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Whitehead, P.J.P. 1985. FAO species catalogue. Vol. 7. Clupeoid fishes of the world (suborder Clupeioidei). An annotated and illustrated catalogue of the herrings, sardines, pilchards, sprats, shads, anchovies and wolf-herrings. Part 1 - Chirocentridae, Clupeidae and Pristigasteridae. FAO Fish. Synop. 125(7/1):1-303.
* ↑ Hugg, D.O. 1996. MAPFISH georeferenced mapping database. Freshwater and estuarine fishes of North America. Life Science Software. Dennis O. and Steven Hugg, 1278 Turkey Point Road, Edgewater (Maryland), Estats Units.

## Bibliografia

* Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Etnier, D.A. i W.C. Starnes 1993. The fishes of Tennessee. The University of Tennessee Press, Knoxville (Tennessee), Estats Units.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Jordan, D.S. i B.W. Evermann 1896. The fishes of North and Middle America: a descriptive catalogue of the species of fish-like vertebrates found in the waters of North America, north of the isthmus of Panama. Part I. Bull. U.S. Nat. Mus. 47:1-1240.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Robins, C.R., R.M. Bailey, C.E. Bond, J.R. Brooker, E.A. Lachner, R.N. Lea i W.B. Scott 1980. A list of common and scientific names of fishes from the United States and Canada. Am. Fish. Soc. Spec. Publ. (12)1-174.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Llista de dinasties de l'Afganistan

L'Afganistan va ser dominat al llarg de la història per gran nombre de dinasties, fins a l'establiment de la república el 1973, Excloses les de caràcter local o regional, les principals dinasties (o sobirans individuals) foren:
* Imperi Mede vers 700-549 aC
* Imperi Persa (dinastia Aquemènida) 549-330 aC
* Bessos de Bactriana 330-329 aC
* Regne de Macedònia 330-301 aC
* Imperi Selèucida 301-250 aC
* Regne Grec de Bactriana vers 250 aC-130 aC
* Dinastia Sakastana 130-70 aC
* Dinastia Kuixana 70 aC-230
* Dinastia Sassànida vers 230-410
* Huns heftalites vers 410-565
* Turcs occidentals 565-652
* Califat 632-962
** Zabulistan fins a 867
** Dinasties musulmanes diverses 800-962
* Dinastia Samànida 962-976
* Dinastia Ghaznàvida 976-1183
* Dinastia Ghòrida 1183-1213
* Coràsmia 1213-1231
* Imperi Mongol (Genguiskànides) 1231-1241
* Dinastia Il-kan 1241-1335
* Kurt o Kart 1335-1389
* Tamerlànides o Timúrides 1389-1507
* Dinastia Timúrida de Ferganà 1507-1526
* Imperi Mogol 1526-1649
* Dinastia safàvida 1649-1709
* Mir Wais 1709-1715
* Abd-al-Aziz al-Afganí 1715-1716
* Mahmud ibn Mir Wais 1716-1725
* Al-Àixraf ibn Abd-al-Aziz 1725-1730
* Tahmasp II 1730-1732 (dinastia Safàvida)
* Abbas III 1732-1736 (dinastia Safàvida)
* Nàdir-Xah Afxar 1736-1747
* Ali Kuli Khan 1747
* Dinastia Durrani 1747-1815/1823
* Dinastia Barakzai 1815/1826-1973
# Alphonse Varney

Alphonse Varney (París, França, 1 de desembre de 1811 - 7 de febrer de 1879) fou un compositor i director d'orquestra francès.
Fou deixeble d'Anton Reicha en el Conservatori de París, i el 1835 fou nomenat director d'orquestra a Gant, càrrec que desenvolupà en poblacions diferents, fins al 1846, en què ocupà el mateix destí en el Teatre Històric i posteriorment en el Líric de París. Després abandonà aquesta plaça i tornà a Gant, La Haia, Ruan, per retornar a París, on fou director dels Bouffes-Parisiens, fins que el 1865 passà a ser director del Gran Teatre de Bordeus, ciutat en la qual ostentà després els càrrecs de director i president de la Societat de Santa Cecília, fins al 1878, en què hi renuncià.
Entre les seves obres cal citar:
* Atala: l'oratori-cantat (1848)
* Le moulin joli: (1849)
* La quittance de minuit: (1852)
* La ferme de Kilmoor: (1852)
* L'opera au camp: (1854)
* La polka des sabots: (1859)
* Une fin de bail: (1862)
* Une leçon d'amour: (1868)
I el cant dels girondins Mourir pour le patrie, que es feu famós i que serví d'himne als combatents del febrer de 1848.
Era pare del també compositor Louis Varney (1844-1908)

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 9, pàgs. 88-89 (ISBN 84-239-4567-7)
# 1619
## Esdeveniments

* Se celebra el primer dia d'acció de gràcies a Nova Anglaterra, als futurs Estats Units d'Amèrica
* Comença el tràfic massiu d'esclaus negres entre Amèrica i Àfrica
* Expansió d'Holanda pel sud-est asiàtic
* Epidèmia de pesta a Espanya
* El Papa separa els ordes dels caputxins dels franciscans
* Johannes Kepler publica un tractat d'astronomia parlant per primer cop del vent solar
* Lope de Vega publica Fuenteovejuna

## Naixements

* 6 de març, París (França): Cyrano de Bergerac, escriptor francès (m. 1655).
* 6 d'agost, Venècia (República de Venècia): Barbara Strozzi, cantant i compositora italiana (m. 1677).
* 29 d'agost, Reims, França: Jean-Baptiste Colbert, economista i polític francès (m. 1683).

## Necrològiques

* 2 de març - (Palau de Hampton Court, Londres, Anglaterra): Anna de Dinamarca, princesa danesa de la Casa d'Oldenburg i reina consort d'Anglaterra i d'Escòcia. (n. 1574)
* 21 de maig - Pàdua: Hieronymus Fabricius: pioner en l'anatomia i la cirurgia, considerat "pare de l'embriologia" (n. 1533).

## Referències

* ↑ Pujol, Clàudia «La veritable història de Cyrano de Bergerac». Sàpiens [Barcelona], núm. 77, 3-2009, p. 30-33. ISSN: 1695-2014.
* ↑ Ferrer Valero, Sandra. «La cantata, Barbara Strozzi (1619-1677)». Mujeres en la historia, 10-04-2012. [Consulta: 5 juny 2020].
* ↑ Larousse, Éditions. «Encyclopédie Larousse en ligne - Jean-Baptiste Colbert» (en francès). [Consulta: 31 agost 2020].
* ↑ «FABRICI d'Acquapendente, Girolamo in "Dizionario Biografico"» (en italià). Arxivat de l'original el 2020-06-21. [Consulta: 4 maig 2020].
# Alqueria de Serra

Alqueria de Serra és un despoblat morisc al terme de Muro de l'Alcoi. Es va despoblar en l'any 1609 junt a l'Alqueria dels Sansos, i a l'Alqueria de Calatayud i la dels Descalç serien la mateixa població i antecessora directa de l'Alqueria dels Capellans.

## Referències

* ↑ «Aproximació a la toponímia de Muro». Alberri, núm. 20 p. 95-161. Centre d'Estudis Contestans (CEC), Ajuntament de Cocentaina, Institut Juan Gil Albert, 2010. [Consulta: desembre 2016].
# Campostoma pauciradii

Campostoma pauciradii és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 16 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica.

## Referències

* ↑ Agassiz L. 1855. Art. XXII.--Synopsis of the ichthyological fauna of the Pacific slope of North America, chiefly from the collections made by the U. S. Expl. Exped. under the command of Capt. C. Wilkes, with recent additions and comparisons with eastern types. Am. J. Sci. Arts (Ser. 2) v. 19 (núm. 56). 215-231 (con't from p. 99).
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Page, L. M.; Burr, B. M. A field guide to freshwater fishes: North America north of Mexico (en anglès). Houghton Mifflin Company, 1991. ISBN 0-395-35307-6.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# 1790
## Esdeveniments

* Barcelona: es comença a bastir la nova Duana de Barcelona, davant de l'Hala dels Draps al Pla de Palau.
* 4 de març, França: hi entra en vigor la nova divisió administrativa en 83 departaments, abolint-se les antigues províncies.
* 14 d'agost - Värälä (Vall de Kymi, Finlàndia): Es signa el Tractat de Värälä que significa el final de la Guerra russosueca (1788–1790) que enfrontà Suècia amb Rússia, Dinamarca i Noruega.
* S'inicia la construcció de la Casa Blanca.
* Estrena de Così fan tutte de Mozart.
* Auge del metodisme.

## Naixements
### Resta del món

* 13 de març, Llenguadoc: Elisa de Lamartine, pintora, escultora, il·lustradora francesa (m. 1863).
* 29 de març, Comtat de Charles City, Virgínia (EUA): John Tyler, advocat, 10è President dels Estats Units d'Amèrica. (m. 1862).
* 2 de juliol, Nàpols, Regne de les Dues Sicílies: Leopold de Borbó-Dues Sicílies (príncep de Salern)
* 3 d'agost, Haslington, Regne Unit: John Cockerill, empresari que va desenvolupar la siderúrgia a Seraing.
* 8 d'octubre, Noruega: Waldemar Thrane, compositor, violinista i director d'orquestra noruec.
* 21 d'octubre, Mâcon, Saona i Loira, Borgonya: Alphonse de Lamartine, escriptor, poeta i polític francès.
* 17 de novembre - Schulpforta, Saxònia: August Ferdinand Möbius, matemàtic i astrònom teòric alemany (m. 1868).
* Schmiedeberg, Saxònia: Friedrich Gerstäcker, tenor alemany.

## Necrològiques
### Resta del món

* 17 d'abril - Filadèlfia (Estats Units): Benjamin Franklin, polític i impressor nord-americà (n. 1706).
* 30 de juny - Bolonya: Lucia Galeazzi Galvani, científica italiana (n. 1743).
* 17 de juliol- Adam Smith, economista.

## Referències

* ↑ «Marianne Elisa Birch de Lamartine (1790-1863) -...» (en anglès). Find a Grave. [Consulta: 9 abril 2023].
* ↑ Diccionario Akal de historia del siglo XIX. Tres Cantos: Akal, 2007. ISBN 84-460-1848-9.
* ↑ «Benjamin Franklin | Biography, Inventions, & Facts» (en anglès). [Consulta: 24 abril 2020].
* ↑ «Luigi Galvani, scienziato, miles Christi e homme de lettres europeo. La ricerca come stile di pensiero e di vita» (en italià). Bibliomanie. Letterature, storiografie, semiotiche, 34, núm. 4, setembre/desembre 2013. [Consulta: 30 abril 2023].

## Vegeu també

* Calendari d'esdeveniments
* Taula anual del segle XVIII
# Cartel·la (cartografia)

En cartografia una cartel·la (o cartouche en la majoria d'idiomes) és un emblema decoratiu inclòs en un globus terraqüi o en un mapa.
Una cartel·la pot contenir el títol, l'adreça de l'impressor, la data de publicació, l'escala del mapa amb llegendes i de vegades una dedicatòria .

## Característiques

El disseny dels "cartouche" varia segons l'estil del cartògraf i l'estil de l'època. Els mapes del segle xv segueixen un model d'acord amb el precedent dels portolans catalans o italians (orla senzilla), i al segle xvi s'hi afegeixen elements arquitectònics i figuratius (com escuts d'armes).
La cartel·la cartogràfica va tenir el seu apogeu en el període Barroc. Cap a la fi del segle xviii els efectes ornamentals en la cartografia es van fer menys populars, i el seu estil va evolucionar cap a inscripcions simples dins de camps ovalats o rectangulars.

## Ús del nom

En català, tot i que el terme existia amb altres usos, utilitzat en cartografia no se'n tenen registres, fins al segle xx. En canvi el Diccionario trilingüe del castellano, vascuence y latín, editat a Sant Sebastià el 1745, definia la cartel·la com a «tros de cartró, fusta, o una altra matèria, a manera de targeta, en què s'escriu alguna cosa». El seu autor, el pare Manuel Larramendi, sostenia que el terme tenia el seu origen a la veu euskera «xartela», equivalent a la llatina «tàbula». Definicions semblants es troben als primitius diccionaris de la Reial Acadèmia. A l'edició de 1823 del Diccionari de la Llengua Castellana una cartel·la era un tros de cartró, fusta o qualsevol altre material a manera de targeta que s'empra per escriure-hi alguna cosa, per tal que «no s'oblidi», o bé per escriure «alguna nota, senyal o record», segons deia la versió abreujada de 1826. A la cartografia l'element definit anteriorment s'incorpora com a part decorativa del mapa.

## Referències

* ↑ «cartela». Diccionario de la lengua española. Real Academia Española (castellà).
* ↑ «BDLEX - cartel·la». bdlex.iec.cat. [Consulta: 8 maig 2024].
* ↑ Larramendi, Diccionario trilingüe del castellano, vascuence y latín.
* ↑ Diccionario de la Lengua Castellana por la Academia española, séptima edición, Madrid, en la Imprenta Nacional, 1823.
* ↑ Diccionario de la Academia española, edición abreviada, por D. Vicente González Arnao, París, en la Librería de Parmentier, 1826.

## Enllaços externs

* Cartouches, or Decorative Map Titles (febrer 25, 2010). David Rumsey Map Collection.
# M.2

L'estàndard M.2, anteriorment conegut com a NGFF (per les sigles en anglès Next Generation Form Factor o factor de forma de nova generació), és una especificació per a l'ampliació amb targetes d'expansió interna d'ordinadors i els seus connectors associats. Substitueix a l'estàndard mSATA, que utilitza la ranura física PCI Express Mini Card i les seves connexions.
Les especificacions de M.2 són més flexibles, fet que permet diferents longituds i amples de mòduls, així com, unit a la disponibilitat d'interfícies més avançades, fan a l'estàndard M.2 més idoni que el mSATA per als discos durs d'estat sòlid en general i per al seu ús en dispositius més petits com ultrabooks o tablet en particular.

## Descripció

La interfície del bus de dades que està darrere del connector M.2 és una PCI Express 3.0 (amb suport de fins a quatre ranures PCI Express), Serial ATA 3.0, i USB 3.0 (un port lògic individual per cadascun dels dos últims). Està a la mercè del fabricant del dispositiu o del port M.2 triar quines interfícies es suportaran, depenent del nivell desitjat tant de dispositiu com de receptor. El connector M.2 pot presentar diferents osques característiques que denoten tant diferents capacitats com diferents propòsits, evitant així l'ús de mòduls M.2 en dispositius incompatibles.
A part d'acceptar l'herència de la interfície de controlador host avançada (AHCI) a nivell d'interfície lògica, l'especificació M.2 també suporta NVM Express (NVMe) com a interfície del dispositiu lògic de M.2 PCI Express per SSD. En assegurar la retrocompatibilitat de l'AHCI a nivell de programari amb l'herència de dispositius SATA i sistemes operatius, NVM Express es va dissenyar per aprofitar totalment la velocitat d'emmagatzematge dels dispositius PCI Express amb possibilitat d'admetre moltes operacions I/O en paral·lel.$^{:14}$

## Referències

* 1 2 3 ; Jon Tanguy; Jaren May; David Akerson; Eden Kim«SNIA Webcast: All About M.2 SSDs». Storage Networking Industry Association, 20-09-2014.
* 1 2 «SATA M.2 Card». SATA-IO. Arxivat de l'original el 2013-10-03. [Consulta: 14 setembre 2013].
* ↑ Mark Kyrnin. «What Is M.2? New Interface and Form Factor For Compact SSD Drives in Laptops and Desktops». Arxivat de l'original el 2015-07-15. [Consulta: 15 juliol 2015].
* ↑ «M.2 Connector (NGFF) Introduction» (PDF). ATTEND. Arxivat de l'original el 2014-02-03. [Consulta: 17 gener 2014].
* ↑ Dave Landsman. «AHCI and NVMe as Interfaces for SATA Express Devices – Overview» (PDF). SATA-IO, 09-08-2013. Arxivat de l'original el 2013-10-05.

## Vegeu també

* SSD
* eSATA
* mSATA
* SATA

## Enllaços externs

* SSD-buyers-guide
# Babels i babilònies

Babels i babilònies és el títol d'un llibre de Joan Fuster i Ortells publicat per editorial Moll l'any 1972 a Palma. El nom del llibre fou una ocurrència de Josep Palàcios.
Consisteix en un recull de texts sobre temes d'actualitat (tolerància, violència, revolució sexual, inconformisme, moral, moda) a la dècada de 1960 i 1970. El títol de l'obra fa referència al mite de la confusió que representa la Torre de Babel i la manca de comprensió per la diversitat de llengües i cultures, així com la pluralitat de grans nuclis de població, equiparats amb Babilònia.

## Referències

* ↑ Miralles, Salvador Ortells. Veure dins els versos: La poesia de Joan Fuster. Universitat de València, 2018-11-21. ISBN 978-84-9134-358-5.
* ↑ «Babels i Babilònies». Bromera.com. [Consulta: 16 juny 2019].
* ↑ «Babels i Babilònies». Escriptors.cat. [Consulta: 19 juny 2019].
# Camí d'Esplugues (Castellcir)

El Camí d'Esplugues és un antic camí de bast del terme municipal de Castellcir, a la comarca del Moianès.

## Camí vell

En la major part del seu recorregut coincideix amb el Camí del Molí Vell. El camí arrencava de l'extrem de ponent del Carrer de l'Amargura, des d'on calia seguir per la carretera BV-1342 fins a prop de la cruïlla amb la BV-1310. Just abans d'arribar-hi, es troba un bosquet a la dreta; calia travessar-lo, travessar també la BV-1310 i emprendre cap al nord-oest per un camí que es troba en aquell lloc.
El camí anava a buscar l'extrem sud-occidental del Serrat de la Vall, passava pel nord de la Rompuda de la Vall, baixava per la dreta del Sot de la Vinyota, i anava a trobar el Molí Vell. En aquell lloc, ja a l'esquerra de la Riera de Fontscalents, trencava cap al nord seguint riera amunt, passava per la Font del Molí Vell, i acabava d'arribar a Esplugues travessant la riera de Fontscalents pel Pont d'Esplugues. Actualment encara es pot seguir la major part d'aquest recorregut, però exclusivament a peu.

## Camí nou

El nou Camí d'Esplugues és una pista en bon estat que permet fàcilment el pas de tota mena de vehicles. Arrenca de la carretera BV-1310 poc abans del final de la carretera, a ponent del Pla de la Llosa, uns cent metres al sud-oest del capdamunt de l'Avinguda del Moianès. Des d'aquest lloc, el Camí d'Esplugues segueix uns 50 metres paral·lel a la carretera cap al nord-est i després trenca cap al nord-oest, passant pel vessant sud-oest del Serrat del Llop. Passa pel costat nord del Sot d'Esplugues, al nord de la Clariana, fent diverses giragonses a partir de la direcció general nord-oest; travessa el Sot de la Millera, i baixa a trobar la Riera de Fontscalents, que travessa a gual, però en un lloc on el gual ha rebut el suport de ciment perquè no s'entolli, gira cap al sud-oest i acaba d'arribar a Esplugues en uns 100 metres.
També rep aquest nom el camí que mena a Esplugues des del Molí Nou, el Camí d'Esplugues del terme de Castellterçol.

## Etimologia

Com en el cas de la major part de camins, el nom que els designa és clarament descriptiu. Tant en el cas del camí nou com del vell, el destí de tots dos és la masia d'Esplugues des de Castellcir.

## Bibliografia

* RODRÍGUEZ LARA, José Luis. Aproximació a la Toponímia del Moianès. Barcelona: Rafael Dalmau, Editor, 2009. (Col·lecció "Camí Ral", núm. 30). ISBN 978-84-232-0735-0.

## Enllaços externs

* Els dos Camí d'Esplugues en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Exèrcit de Reunificació Pakan

L'Exèrcit de Reunificació Pakan (Pakan Reunification Army) fou un grup armat de l'estat de Manipur a l'Índia, que va operar durant cinc anys. Es va fundar el 2007 per defensar els drets de la població pakan (una branca dels nagues) del sud-est de Manipur i la seva activitat era limitada al districte de Chandel, de majoria pakan. Disposava de menys de 300 homes. Els colors nacionals pakan són el groc, vermell i blau utilitzats en bandera horitzontal de cinc franges: blau, vermell, groc, vermell i blau.

## Referències

* ↑ Telegraph India
# Hitnü

El hitnü (jitnu o macaguán) és una llengua de la família guajibana, que és parlada pels hitnüs, als resguards indígenes de la Vorágine i San José de Lipa, entre els rius Lipa i Ele, al municipi d'Arauca i a Puerto Rondón.

## Fonologia

L'idioma hitnü té 16 consonants i 6 vocals orals, cinc de les quals es presenten en segments nasalitzats.

### Vocals

| | Anteriors | Centrals | Posteriors |
| Tancades | i ĩ | ɨ (ʉ) | u ũ |
| Mitjanes | e ẽ | | o õ |
| Obertes | | a ã | |

### Consonants

| | | Bilabials | Dentals | Laterals | Palatals | Velars | Glotals |
| Oclusives | Sordes | p | t | | | k | ʔ |
| Oclusives | Sonores | b | | | | | |
| Fricatives | Fricatives | | s | | | | h |
| Africades | Africades | | t͡s | | tʃ (ch) | | |
| Nasals | Nasals | m | n | | | | |
| Líquides | Líquides | | r | ɾ | | | |
| Semivocals | Semivocals | w | | | j (y) | | |

## Referències

* ↑ Barrío Londoño, Sandra Patricia. Pueblo Jitnu: Un contexto de desencuentros. Conflictos Ambientales, Interétnicos y Territoriales. Universidad Nacional Colombia, 2015.
* ↑ Buenaventura V., Edgar. Observaciones preliminares acerca del idioma macaguán: Apuntes culturales, fonología, apuntes gramaticales, vocabulário macaguán. Editorial Alberto Lleras Camargo. ISBN 958-21-0106-7.

## Bibliografia

* Huber, Randall Q.; Reed, Robert B. Vocabulario comparativo. Palabras selectas de lenguas indígenas de Colombia. Bogota: Instituto Lingüístico de Verano, 1992, p. 387. ISBN 958-21-0037-0.
* Van Otterloo, Roger; Peckham, James «Macaguán». Artículos en Lingüística y Campos Afines. Instituto Lingüístico de Verano, juillet 1982.