OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Amblyraja reversa

Amblyraja reversa és una espècie de peix de la família dels raids i de l'ordre dels raïformes.

## Reproducció

És ovípar i les femelles ponen càpsules d'ous, les quals presenten com unes banyes a la closca.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu fins als 1.500 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Mar d'Aràbia: davant les costes de Balutxistan.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Malm A. W., 1877. Göteborgs och Bohusläns fauna, Ryggradsdjuren. Göteborg. Göteborgs Bohusläns Fauna. 1-674. Pls. 1-9.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Lloyd, R. E., 1906. Natural history notes from the R.I.M.S. ship "Investigator," Capt. T. H. Heming, R.N. (retired), commanding. Series III, Núm. 14. Notes on the skull of the genus Aulastomatomorpha, with descriptions of some new deep-sea fish. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 7) v. 18 (núm. 106): 306-311.
* ↑ «Amblyraja reversa». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Dulvy, N.K. i J.D. Reynolds, 1997. Evolutionary transitions among egg-laying, live-bearing and maternal inputs in sharks and rays. Proc. R. Soc. Lond., Ser. B: Biol. Sci. 264:1309-1315.
* ↑ Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V., 1999. Checklist of living elasmobranchs. p. 471-498. A W.C. Hamlett (ed.) Sharks, skates, and rays: the biology of elasmobranch fishes. Johns Hopkins University Press, Maryland, Estats Units.
* McEachran, J.D. i K.A. Dunn, 1998. Phylogenetic analysis of skates, a morphologically conservative clade of elasmobranchs (Chondrichthyes: Rajidae). Copeia (2):271-290.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
* uBio (anglès)
# Ariosoma shiroanago

Ariosoma shiroanago és una espècie de peix pertanyent a la família dels còngrids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 40 cm de llargària màxima.

## Hàbitat

És un peix marí, demersal i de clima temperat.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic nord-occidental: el Japó, Corea del Sud i Taiwan.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Swainson W., 1838. The natural history and classification of fishes, amphibians, & reptiles, or monocardian animals. Londres. Nat. Hist. & Class. v. 1. i-vi + 1-368.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Asano, H., 1958. Studies on the conger eels of Japan. I. Description of two new subspecies referable to the genus Alloconger. Dobutsugaku Zasshi (Zool. Mag. Tokyo) v. 67 (núm. 7): 191-196.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Kim, I.S., Y. Choi, C.L. Lee, Y.J. Lee, B.J. Kim i J.H. Kim, 2005. Illustrated book of Korean fishes. Kyo-Hak Pub Co. Seül, Corea del Sud. 615 p.
* ↑ Shao, K.-T., J.-P. Chen, P.-H. Kao i C.-Y. Wu, 1993. Fish fauna and their geographical distribution along the western coast of Taiwan. Acata Zoologica Taiwanica 4(2): 113-140.
* ↑ Yamada, U., S. Shirai, T. Irie, M. Tokimura, S. Deng, Y. Zheng, C. Li, Y.U. Kim i Y.S. Kim, 1995. Names and Illustrations of fishes from the East China Sea and the Yellow Sea. Overseas Fishery Cooperation Foundation, Tòquio (Japó).

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Albert Maria Robert Radecke

Albert Maria Robert Radecke (Dittmanndorf, 31 d'octubre de 1830 - Winterthur, cantó de Zúric (Suïssa) 21 de juny de 1911) fou un compositor alemany.
Va fer els estudis literaris a l'Institut de Breslau (avui Wrocław) i els musicals al Conservatori de Leipzig. Més tard va entrar com a violinista a la Gewandhaus d'aquesta ciutat. El 1852 va ser nomenat segon director de l'Acadèmia de cant, l'any següent va passar a la direcció del Teatre Municipal, càrrec que va haver de deixar per complir el seu servei militar. Acabat el seu servei, va establir-se a Berlín. Inicialment es va fer conèixer com a pianista i organista i després va organitzar una sèrie de concerts vocals i orquestrals.
De 1853 a 1887 va ser director d'orquestra de l'Òpera de la capital de Prússia i, sense abandonar aquestes funcions, va omplir la funció de mestre de capella de la cort i director del Conservatori Stern (1883-1887). Finalment, del 1892 al 1907 va dirigir l'Institut Reial de música religiosa. Va integrar l'Acadèmia Reial i no tan sols va ser un compositor merescut, sinó un pianista i un organista notable.
Entre les seves composicions destaquen una sèrie d'inspiradíssims lieder, que assoliren gran popularitat. Se li deu, a més, l'òpera Die Mönkguter (Berlín, 1874), dues obertures, una simfonia, dos Capricis, un Scherzo, peces per a piano, cors i cert nombre de composicions religioses.
El seu fill Ernst (nascut el 1866), va ser un famós musicògraf i el seu germà Rudolf (1829-1893), també va ser compositor.

## Referències

* ↑ «Radecke, Albert Maria Robert». A: Enciclopèdia Espasa (en castellà). Volum núm. 49,, pàg. 125. ISBN 84-239-4549-9.
* ↑ Samulat-Gede, Martina. «Robert Albert Martin Radecke zum 100. Geburtstag» (en alemany). Stiftung Historische Kirchhöfe und Friedhöfe in Berlin-Brandenburg, 26-06-2011. (Obituari a l'ocasió del centenari del seu naixement)
# Observatori astronòmic de Piera

L'observatori astronòmic de Piera és un observatori astronòmic situat a Piera, província de Barcelona, amb el codi d'observatori 165 de la Unió Astronòmica Internacional.
L'observatori participa al 3SSS Projecte Unicorn junt amb l'Observatori de l'Ametlla de Mar i l'Observatori de Costitx. Un dels seus primers descobriments va ser l'asteroide 1999 YZ₈ (per Joan Guarro), actualment 13868 Catalunya. El descobriment, el 1930, de Josep Comas Solà, gairebé 70 anys abans, l'asteroide 1930 SB, havia d'anomenar-se inicialment Catalunya, però la pressió política del règim franquista, aleshores en el poder, ho va fer impossible. Finalment, Solà el va batejar com (1188) Gothlandia, de l'antic nom franc de Catalunya, Gothland o Gotia.
El 3SSS Projecte Unicorn, finançat per l'OAM, consta de tres telescopis bessons tipus Schmidt de 40 cm de diàmetre a f / 2, equipats amb càmeres digitals Kaf 1602E, arribant a magnitud 19,5 en exposicions de tres minuts. Els telescopis són operats de forma autònoma per un programa informàtic de control específicament desenvolupat per al projecte.

## Referències

* ↑ Lutz Schmadel. Dictionary of Minor Planet Names. Springer Science & Business Media, 5 agost 2003, p. 806–. ISBN 978-3-540-00238-3.
* ↑ «Piera Observatory» (en anglès). Virtual Observatory Paris Data Center, 26-04-2021.
* ↑ «Ametlla de Mar Observatory». Astrogea, 27-09-2011. Arxivat de l'original el 2011-09-27. [Consulta: 10 maig 2021].
* 1 2 «En marcha el primer proyecto español de búsqueda automatizada de NEOs». Infoastro.com. [Consulta: 11 maig 2021].
* ↑ «JPL Small-Body Database Browser» (en anglès). NASA. [Consulta: 10 maig 2021].
* ↑ «Piera Observatory, Barcelona, Spain Tourist Information» (en anglès americà). Arxivat de l'original el 2021-05-10. [Consulta: 10 maig 2021].

## Enllaços externs

* «Observatori Astronomic de Piera». Jordi Guarro, 23-03-2019. Arxivat de l'original el 2019-03-23. [Consulta: 10 maig 2021].
# Muntanyesa llisa

La muntanyesa llisa o erèbia llisa (Erebia manto) és una espècie de lepidòpter papilionoïdeu de la família dels nimfàlids (Nymphalidae) present a les principals serralades europees, incloent-hi els Països Catalans.

## Característiques

Els adults, de mida mitjana, es caracteritzen per l'absència o quasi desaparició dels ocels, encara que presenta molt polimorfisme.

## Distribució

Només es troba a Europa: Alps Marítims, nord-est d'Isère fins a l'Alta Savoia, Vosges, centre dels Alps fins als Alps Julians, els Tatra i Carpats, Bòsnia i Hercegovina, Pics d'Europa, Pirineus i Massís Central. A Espanya viu la subespècie constans.

## Hàbitat

Prats humits amb flors, clarianes de bosc; a gran altitud habita en pendents i prats amb herba d'altura moderada. L'eruga, d'hàbits nocturns, s'alimenta de Festuca rubra i possiblement d'altres espècies del gènere.

## Període de vol i hibernació

Una generació a l'any, entre principis de juliol i principis de setembre. Cada exemplar hiberna com a eruga durant dues temporades.

## Referències

* ↑ «Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 4 març 2025].
* ↑ «Proposta de noms comuns per a les papallones diürnes (ropalòcers) catalanes». Butlletí de la Societat Catalana de Lepidopterologia. Arrizabalaga et al., 01-12-2012. [Consulta: 26 gener 2014].
* ↑ «Museu de Ciències Naturals de Granollers». [Consulta: 4 març 2025].
* 1 2 3 «Erebia manto» (en castellà). Asturnatura. González Fernández, J.. [Consulta: 7 juliol 2012].
* 1 2 3 Tolman, Tom; Lewington, Richard. Mariposas de España y Europa (en castellà). Lynx, 2011. ISBN 978-84-96553-84-2.
* ↑ «Erebia manto» (en anglès). [Consulta: 29 gener 2014].

## Enllaços externs

* Biodiversidad Virtual (castellà)
* European Butterflies (anglès)
* Asturnatura (castellà)
# Arisemus roessleri

Arisemus roessleri és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids que es troba a Sud-amèrica: Colòmbia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Rüdiger Wagner i Wolfgang Joost, 1994. On a small collection of Psychodidae (Diptera) from Colombia. Studies on Neotropical Fauna and Environment. Vol. 29, núm. 2. «Enllaç».
# Albert Niemann

Albert Wilhelm Karl Niemann (Erxleben, prop de Magdeburg, 15 de gener de 1831 - Berlín, 13 de gener de 1917) fou un tenor alemany amb una trajectòria especialment associada amb les òperes de Richard Wagner. Va fer estrenes importants a França, Alemanya, Anglaterra i els Estats Units, i va cantar Siegmund en la primera producció completa de Der Ring des Nibelungen (Bayreuth, 1876).
Fill d'un hostaler, primerament fou constructor mecànic, però més el revessos de la fortuna el portaren a desenvolupar altres oficis i el 1849 va romandre en una companyia dramàtica i després fou corista d'òpera. Un dels directors es fixà en la seva bella veu de tenor, i emprengué la seva educació musical que completà a París al costat del cèlebre Gilbert Duprez.
Es presentà per primera vegada a Halle i en poc temps conquistà gran celebritat, tanta que Wagner el va fer contractar perquè cantés el seu Tannhauser a París. El 1866 ingressà en l'Staatsoper Unter den Linden (Òpera Imperial de Berlín) i representà amb èxit creixent les principals obres del repertori, acabant de consolidar la seva reputació en els nombrosos viatges que va fer a l'estranger inclús a Nord-americà.
Les grans obres wagnerianes trobaren en Niemann un intèrpret de primer ordre, pel qual prengué una part important en els festivals de Bayreuth, distingint-se també en les òperes de Gluck, Weber, Spontini, Auber, Halévy, Meyerbeer, etc. El 1859 va contraure matrimoni amb l'actriu Maria Scebach, de la que se'n separà, casant-se llavors amb la també actriu Euduvigis Raabe.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 38, pàg. 645 (ISBN 84-239-4538-3)
# Arisemus triconnectus

Arisemus triconnectus és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids. Es troba a Sud-amèrica: l'Equador.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Global Species (anglès)
* ↑ Francisco Collantes i Enrique Baquero, 2001. First Record of the Subfamily Psychodinae (Diptera: Psychodidae) from Ecuador. Aquatic Insects. Vol. 23, núm. 4. «Enllaç».
# Observatori de Sonneberg

L'observatori de Sonneberg (Sternwarte Sonneberg en alemany) és un observatori astronòmic situat en Sonneberg a la regió de Turíngia a Alemanya, amb el codi de la UAI número 31.
Va ser fundat en 1925 per Cuno Hoffmeister i va ser la seu de l'Acadèmia de Ciències durant l'existència de la República Democràtica Alemanya.
L’Observatori de Sonneberg té al museu d’astronomia una de les col·leccions de plaques fotogràfiques més grans del món.

## Enllaços externs

* Lloc web de l'observatori

## Referències

* ↑ «List Of Observatory Codes» (en anglés). [Consulta: 10 maig 2021].
* ↑ «Museum for Astronomy» (en alemany). Astronomiemuseum der Sternwarte Sonneber. [Consulta: 10 maig 2021].
# Ambrosio Pérez

Ambrosio Pérez va moure el 13 de novembre de 1873. Tingué fama d'excel·lent tenor de capella a Madrid. Va ser músic i molt erudit i va escriure uns Apuntes biograficos de los maestros de capilla y músicos eclesiásticos de España, que utilitzà Eslava i després passaren a poder de Saldoni, segons aquest mateix en dona testimoni al Diccionario de Efemérides, etc, t. III, pàg. 312).

## Vegeu també

Un altre Ambrosio Pérez fou organista espanyol. Entre 1824 i 1825 succeí en aquest lloc a Ciriaco Olave en la catedral de Zamora i assolí una gran reputació.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 43, pàg. 644 (ISBN 84-239-4543-X)
# Observatori de París

L'Observatori de París és una institució de recerca de la Universitat Paris Sciences et Lettres, l'observatori més important de França i un dels centres astronòmics més grans del món. L'edifici històric es troba a la ribera esquerra del riu Sena al centre de París, però la major part del personal treballa en un campus apartat, a Meudon, un barri al nord de París.
L'observatori astronòmic es va fundar el 1667. La construcció es va completar a principis de la dècada de 1670 i va coincidir amb la voluntat de donar un important impuls a la ciència, i amb la fundació de l'Acadèmia Francesa de les Ciències. El ministre de finances del rei Lluís XIV va voler organitzar una "potència científica" per augmentar la comprensió de l'astronomia, la navegació marítima i la ciència en general.
Al llarg dels segles, l'Observatori de París ha continuat donant suport a les activitats astronòmiques i, al segle XXI, connecta múltiples llocs i organitzacions, donant suport a l'astronomia i la ciència, del passat i del present.

## Referències

* ↑ Brück, Mary. Women in Early British and Irish Astronomy: Stars and Satellites. Springer Science & Business Media, 2009-07-25. ISBN 9789048124732.
* 1 2 Narayanan, Anil. History of Indian Astronomy: The Siamese Manuscript. Lulu.com, 2019-03-08. ISBN 9781483496320. Plantilla:Self-published source
* ↑ «Paris Observatory - Observatoire de Paris - PSL Centre de recherche en astronomie et astrophysique».
# Brycon oligolepis

Brycon oligolepis és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 24,1 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica, a les conques fluvials transandines de Colòmbia i l'Equador.

## Referències

* ↑ Müller J. & Troschel F. H. 1844. Synopsis generum et specierum familiae Characinorum. (Prodromus descriptionis novorum generum et specierum). Arch. Naturgeschichte v. 10 (pt 1). 81-99 + Zu pag. 99 (foldout).
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Regan, C. T. 1913. The fishes of the San Juan River, Colombia. Annals and Magazine of Natural History (Series 8) v. 12 (núm. 71): 462-473.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Barriga, R. 1991. Peces de agua dulce del Ecuador. Revista de Información técnico-científica, Quito, l'Equador, Politecnica, XVI(3):7-88.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Géry, J. i V. Mahnert 1992: Notes sur quelques Brycon des bassins de l'Amazone, du Parana-Paraguay et du Sud-Est brésilien (Pisces, Characiformes, Characidae). Revue Suisse de Zoologie v. 99 (núm. 4): 793-819.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Howes, G. J. 1982: Review of the genus Brycon (Teleostei: Characoidei). Bulletin of the British Museum (Natural History) Zoology v. 43 (núm. 1): 1-47.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Lucena, C.A.S. i N.A. Menezes 2003. Subfamily Characinae (Characins, tetras). p. 200-208. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* «Brycon oligolepis». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
# Castlà

Un castlà, castellà o carlà era el vassall encarregat de la guarda, la defensa i el govern d'una castlania que incloïa el castell sovint també el territori (normalment un feu) o terme circumdant. Als documents de l'edat mitjana escrits en llatí, són anomenats castellanus o castlanus. Molt sovint convé de diferenciar, en relació a un mateix castell, l'existència d'un castlà major i d'un castlà menor o sotscastlà. El castlà podia ésser un cavaller, molt sovint de procedència no noble, que rebé, a l'edat mitjana central, d'un magnat, un vassall del comte, l'encàrrec temporal o no de tindre un castell, amb les terres i drets que en depenien. El castlà normalment tenia els seus propis cavallers.

## Referències

* ↑ «Castlà». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «castellà». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ «Castlà». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Bolòs, Jordi. Diccionari de la Catalunya medieval (ss. VI-XV). núm. 284. Barcelona: Edicions 62, abril 2000, p. 65-66 (Col·lecció El Cangur / Diccionaris). ISBN 84-297-4706-0.
* ↑ Carlos Barquero Goñi. Actuaciones de Jaime II en las encomiendas hospitalarias de la castellanía de Amposta: una aproximación. Anales de la Universidad de Alicante. Historia Medieval. N. 11. 1996-1997
* ↑ María Bonet Donato. La Orden del Hospital en la corona de Aragón: poder y gobierno en la Corona de Aragón. Poder y Gobierno en la Castellanía de Amposta (ss. XII-XIV). Biblioteca de Historia. Consejo Superior de Investigaciones Científicas. 1994.
# Hieronyma crassistipula

L'Hieronyma crassistipula és una espècie de planta de la família Phyllanthaceae, que es va separar recentment de la família Euphorbiaceae. És endèmica de Cuba.

## Fonts

* Areces-Mallea, A.E. 1998. Hieronima crassistipula. 2006 IUCN Red List of Threatened Species. Descarregada el 21 d'agost de 2007.
# Blitter

Blitter (acrònim de Bit-Block Transfer) és un xip coprocessador dedicat a transferències de dades en memòria, normalment independent de la CPU utilitzant mètodes bit blit.
Anteriorment les CPU feien la feina de moure els bitmaps per la memòria RAM. Però com les operacions gràfiques eren cada vegada més complexes, això es va desvincular aviat de la CPU, ja que aquesta havia de retre en altres tasques.
El blitter va ser introduït per reduir la càrrega gràfica de la CPU. Per algun temps, en els anys 1980, alguns ordinadors de sobretaula incloïen un coprocessador per a aquesta tasca. La CPU podia enviar les operacions bit blit cap al blitter, de manera que l'operació era molt més ràpida que si la CPU fes tota la feina.
Un dels primers ordinadors personals que feien servir aquesta solució va ser el Commodore Amiga. El chipset d'Amiga incloïa un blitter. A més de la capacitat de copiar i manipular grans àrees gràfiques, el blitter d'Amiga també incloïa maquinari de dibuix de línies i farcit d'àrees.
Alguns models del Atari ST també incloïen un coprocessador blitter. Retards en la fabricació van causar que la seva introducció en la línia ST fos implantat més tard que en els primers STS que despatxar. No obstant això Atari va planejar una actualització per permetre als compradors instal·lar el xip blitter, aquest pla va ser més tard abandonat.
Com que les CPU es fabricaven cada vegada més optimitzades, els xips blitter es van fer obsolets.
Les Unitats de Processament Gràfic (GPU) modernes trobades en la majoria de targetes gràfiques eren processadors totalment equipats en si mateixos i van superar ràpidament als primitius xips blitter.