OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Illa del Rei

L'Illa del Rei és un illot de 41.177 metres quadrats situat al Port de Maó, davant del Poble des Castell (al sud) i de cala Llonga (al nord), a Menorca. L'illa va ser coneguda llarg temps com l'Illa de Conills. A l'època medieval se li va donar el nom d'Illa del Rei perquè va ser l'indret on va desembarcar el rei Alfons III, l'any 1287, quan va arribar per conquerir l'illa als musulmans. Durant la dominació britànica va ser anomenada Bloody Island (Illa Sanguinolenta) per les seves funcions d'hospital. Va ser on al segle xix, els anglesos, que aleshores dominaven l'illa, van construir el seu primer hospital a Maó. L'edifici ocupa una gran part de l'illa i actualment, com l'illa, pertany al Ministeri de Sanitat d'Espanya. En aquest illot es conserven encara les restes d'una basílica paleocristiana del segle vi, cosa que mostra que en aquest temps ja estava habitat, i hi ha una sargantana endèmica, la Podarcis lilfordi balearica. L'any 1979 el govern d'Espanya va declarar la basílica i construccions adjacents Monument Històric, Artístic i Arqueològic de Caràcter Nacional. Té dos embarcadors situats oposadament, un al nord, el moll dels Monjos, i un altre més petit al sud. Des de 2021 acull una galeria d'art de Hauser & Wirth.

## Basílica paleocristiana

A l'illa de rei, en 1888, hom va trobar un mosaic de trenta-dos metres quadrats i de colors blancs, blaus i rosats. Es va descobrir per casualitat, mentre es treballava una part de la terra per a dedicar-la a cultivar. El mosaic, que correspon a una basílica paleocristiana, actualment es troba al Museu de Menorca (a Maó), mentre que a l'Illa del Rei romanen les restes d'aquesta construcció.

## Antic hospital

El conjunt arquitectònic que ocupa la major part de l'illot es va construir quan, en 1711, durant la primera dominació britànica, l'almirall anglès John Jennings va manar construir un hospital en aquest indret. L'hospital era del mateix estil que el Royal Hospital Chealsea i que el Greenwich Naval Hospital a Londres, de l'arquitecte Sir Christopher Wren.
Entre 1771 i 1776 es va reparar i reformar però en passar Menorca a mans espanyoles es va desmantellar per a la construcció de la fortificació Sant Felip. En 1784 els espanyols van transformant la capella protestant en catòlica. En 1798 torna a passar a mans dels anglesos, que l'usen novament com a hospital. Des d'aleshores, funcionarà com a hospital militar utilitzat per francesos, estatunidencs i espanyols, que prestarien l'illa a altres països per a tasques diverses.
No va ser fins a 1964 que l'hospital de Maó es traslladaria a Menorca, al carrer Vassall de Maó, per les dificultats que suposava el fet d'haver de traslladar els ferits a l'illa, però la propietat va romandre del govern espanyol.

## Bibliografia

* Pàgina web d'Amics de l'Illa de l'Hospital
* Article Diari Menorca del 21 de gener de 2009 p. 22
# Illa des Porcs

L'illa des Porcs és una illa situada a es Freus entre el freu Gros i el freu des Faro, al nord d'Espalmador. L'illa pertany al municipi de Formentera, essent la punta d'en Pou la punta més septentrional formenterera.

## Una illa amb dos noms

Tant aquesta versió com la versió castellanitzada del topònim Puercos apareixen ja documentades al segle xviii. Així i tot l'illa es coneix també per l'illa d'en Pou tot i ser una denominació més tardana. El nom, un antropònim, ve clarament de n'Emili Pou, l'enginyer que dirigí les obres del far que hi ha a l'illa.

### El far d'en Pou

Aquest far, de planta quadrada i amb una torre de gairebé 29 metres d'alçada es construí l'any 1862 per reforçar la seguretat de les embarcacions en creuar es Freus reforçant així l'enllumenat del far de l'illa des Penjats. L'any 1902 s'acabaren les reformes dutes a terme a l'illa: l'habitatge que ans es trobava baix del far va ser desplaçada per tal de resguardar-la del mal oratge que dificultava la vida a l'illa. L'obra vella fou enderrocada amb l'excepció de la torre del far a la qual se li donà forma rodona a la planta que, inicialment, era quadrada. L'any 1935 amb l'automatització del sistema d'il·luminació va ser innecessària la presència d'un faroner i la seua família a l'illa i passà a tenir-ne cura el personal d'Eivissa. L'any 194 es varen instal·lar un sistema d'alimentació paral·lel amb plaques fotovoltaiques.
El pitjor temporal que patí aquesta illa va ser al setembre de l'any 1913, en què una maregassa arrencà la teulada de la casa i n'esbucà els murs de tal manera que els únics murs que resistiren la temporalada varen ser les parets mestres de la casa. Les dues famílies que allí residien aconseguiren refugiar-se a l'illa veïna de s'Espalmador.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera, illa i far des Porcs
* ↑ «Illa des Porcs». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Illa des Porcs». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera. Volum IX. Veu P: Pou, illa d'en
* ↑ Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera. Volum IX. Veu P: Porcs, illa i far des

## Enllaços externs

* EEIF Illa des Porcs Arxivat 2013-06-11 a Wayback Machine.

## Vegeu també

* Illes Pitiüses
* es Freus
# Illa des Porros

L'illa des Porros o de Sanitja és una petita illa situada als voltants del cap de Cavalleria a Menorca. No s'ha de confondre amb l'illot des Porros situat al municipi de Santa Margalida al nord de Mallorca i que forma part de la necròpolis de Son Real. És el punt més al nord de l'arxipèlag Balear: 40° 05′ 4″ N. Ha estat declarada zona ZEPA (zona d'especial protecció per les aus).
Fa 8,4 hectàrees de superfície, és alta (màxim 18,5 m) en la seva cara nord i baixa en la cara sud. És calcària i el matoll no s'hi fa per l'erosió, el fort vent i els esquitxos del mar. Hi ha colònies d'aus marines especialment la gavina corsa i la baldriga cendrosa, aquesta darrera amb la població més nombrosa d'Espanya.
També s'hi troba la sargantana endèmica balear Podarcis lilfordi: Podarcis lilfordi fenni.

## Enllaços externs

* Fotografia i situació de l'illa des Porros, Ajuntament d'Es Mercadal
* Biologia dels illots de les Balars Arxivat 2011-09-06 a Wayback Machine.
# Langkawi

Langkawi (malai: Langkawi Permata Kedah) és un arxipèlag de 99 illes (i cinc temporals a marea baixa) situat al mar d'Andaman, a 30 km al nord-oest de Malàisia, a l'Estat del Kedah. L'arxipèlag té una gran importància geològica. El Tour de Langkawi és una cursa ciclista, organitzada a l'arxipèlag. També acull l'escola de vol CAE Global Academy Langkawi.

## Vila del llibre

Es va convertir en vila del llibre l'any 1997. Forma part del "International Book Villages and Book Towns Movement" (Moviment Internacional de Viles i Ciutats del Llibre) i es troba a 10 minuts de l'aeroport internacional de Langkawi i a 15 minuts de la terminal de ferris.

## Referències

* ↑ «Langkawi International Book Village» (en anglès). [Consulta: 2 gener 2020].
# Illa i galatxo de Subarrec

L'illa i galatxo de Subarrec és un dels espais del complex de zones humides de les Illes de l'Ebre. Se situa al curs del riu Ebre i pertany als municipis de Móra la Nova i Móra d'Ebre. L'illa i galatxo de Subarrec es formen a la riba dreta de l'Ebre i condicionen una zona d'aigües lèntiques amb característiques diferenciades respecte de la major part de la llera fluvial del riu. L'espai abasta aproximadament 25 hectàrees de superfície.

## Flora

L'aigua del galatxo està coberta per macròfits submergits. La vegetació del marge dret del riu i de l'illa és força exuberant, amb comunitats de ribera ben estructurades (hàbitat d'interès comunitari; codi 92A0), i en ella destaca l'albereda. Les espècies més abundants són l'àlber (Populus alba) i el salze (Salix alba). El marge dret de l'illa, encarat al galatxo, està colonitzat pel canyissar i la boga (Typha sp.), a primera línia de l'aigua. Més a l'interior abunden joncs diversos, entre ells Scirpus holoschoenus. El marge esquerre de l'illa, que dona al braç principal de l'Ebre, que està més sotmès a les crescudes i a la força erosiva de l'aigua, presenta un sòl llimós i codolòs. Sobre aquest hi trobem molt poca vegetació, només hi destaca vegetació típica de rambla amb alguns peus de tamariu (hàbitat d'interès comunitari 92D0).

## Fauna

Pel que fa als ocells, l'esmentada zona de llims i codolars és molt emprada pels limícoles. L'espècie més abundant és, però, l'ànec collverd (Anas platyrhynchos). A més hi destaquen altres espècies que freqüenten el bosc de ribera com a dormidor o punt de repòs: ardèids, corb marí (Phalacrocorax carbo), milà negre (Milvus migrans), etc. També s'observen per la zona rapinyaires com l'àliga pescadora (Pandion haliaetus), l'arpella (Circus aeruginosus) i altres.
Així mateix, cal indicar que, com a espai del PEIN "Illes de l'Ebre", es localitzen poblacions de la nàiade Margaritifera auricularia, un mol·lusc bivalve en perill d'extinció a tot Europa i estrictament protegit pel Decret 328/1992, d'aprovació del PEIN.

## Protecció

Durant molts anys l'illa fou emprada com a pastura, però en l'actualitat no té cap tipus d'ús. El conjunt de les illes fluvials de l'Ebre representen un rosari de biòtops pont que faciliten el desplaçament de multitud d'ocells de zones humides, des dels aiguamolls litorals - majoritàriament el delta de l'Ebre-, vers l'interior de la península Ibèrica. En tenir una problemàtica ambiental força semblant, convindria plantejar-se la seva gestió i conservació de forma global.
L'espai de l'illa i galatxo del Subarrec es troba protegit a diferents nivells. Pertany a la Reserva natural de fauna salvatge de les Illes de l'Ebre, es troba inclòs a l'espai del PEIN "Illes de l'Ebre" (juntament amb l'illa del Galatxo, l'illa de Miravet, l'illa d'Audí, l'illa de Vinallop i l'illa de la Xiquina) i a més forma part de l'espai de la Xarxa Natura 2000 ES5140010 "Riberes i Illes de l'Ebre".

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Illa i galatxo de Subarrec». Zones Humides de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 23 de febrer 2015. [Consulta: 16 febrer 2015].
# Illes Negres

Les illes Negres són dos illots situats a ponent de l'illa des Penjats.

## Les illes

* L'illa Negra Grossa o de Tramuntana és la major de les dues illes. Té una llargària de fins a 242m i una vegetació escassa. La seua fauna també és escassa però existent. D'aquest illot és pròpia una subespècie de sargantana de les Pitiüses amb el ventre d'un color taronja encès.
* L'illa Negra Petita o de Llebeig és la menor de les dues illes. Té una llargària de fins a escassos 200m i és més estreta de tal manera que és més castigada pel vent i la mar i això afecta a la vegetació que és pràcticament inexistent. Aquest illot no té sargantanes, a diferència d'altres illots com la seua illa germana o la gran i veïna illa des Penjats.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera, illes Negres
* ↑ Diario de Ibiza 17juny2013
* ↑ «EEIF». Arxivat de l'original el 2013-06-11. [Consulta: 2 desembre 2013].
# Il·liberalisme

L'il·liberalisme és el moviment que nega els principis del liberalisme però que accedeix al govern mitjançant procediments formalment democràtics. Un cop assolit el poder, els il·liberals neguen la participació ciutadana i retallen drets civils, mentre intenten eliminar la possibilitat de l'alternança política o l'oposició al seu règim. El terme prové d'un article de Fareed Rafiq Zakaria de 1997 i ha estat aplicat tant a estats sencers (com l'Hongria de Viktor Orbán) com a determinades pràctiques de partits, com les proposades per Donald Trump. Sovint els líders il·liberals apliquen un forta repressió acompanyada de discursos i mesures populistes.
Matthijs Bogaards afirma que poden considerar-se democràcies il·liberals tant les democràcies tancades (on s'impedeix o dificulta la participació de la ciutadania i l'oposició o bé s'alteren els comicis electorals) com les democràcies delegatives, on la manca d'informació sobre la gestió del govern i els mecanismes repressius impossibiliten per part de ciutadans i institucions el control o limitació del poder del govern, que aleshores esdevé dictatorial encara que hi hagi accedit vencent en unes eleccions.
El terme no és unívoc i s'ha defensat que només es pot aplicar en grau, és a dir, hi ha països menys i més liberals, segons les condicions d'apertura política o vulneració de drets, que és contextual.

## Referències

* ↑ Chait, Jonathan «The Only Problem in American Politics Is the Republican Party». New York Intelligencer, 10-09-2017 [Consulta: 31 gener 2021].
* ↑ Mineur, Didier «Qu’est-ce que la démocratie illibérale?». Cités, Núm. 79, 2019, pàgs. 105-117 [Consulta: 31 gener 2021].
* ↑ Muñoz, Jordi «Democràcies il·liberals. Què ens estem jugant? Jordi Muñoz: “Darrera de les democràcies il·liberals hi ha el fenomen de la polarització política”». Valors. Filosofia de l'actualitat. Associació Cultural Valors, 09-04-2019. ISSN: 2385-6807 [Consulta: 18 setembre 2020].
# Edifici del Foment Voluntari

L'Edifici del Foment Voluntari, situat als carrers de Maspons i de Sant Joaquim de la Vila de Gràcia, està catalogat com a bé amb elements d'interès (categoria C). Actualment és la seu del centre cultural La Violeta de Gràcia.

## Història

Va ser projectat el 1893 per l'arquitecte Jaume Gustà i Bondia com a seu de la societat Fomento Voluntario.
A principis del segle xxi, va ser venut a un grup inversor holandès, que volia construir-hi habitatges. Els veïns del barri s'hi van oposar i van crear la plataforma «Salvem La Violeta», que finalment va aconseguir que el 2004 l'Ajuntament de Barcelona adquirís l'edifici per a donar-li un ús social.
Entre 2011 i 2012, els arquitectes Joan Milelire i Miquel Alonso el van rehabilitar amb un vestíbul nou, una planta més i una teulada amb lluernes. Finalment, el 31 d’octubre del 2012 s'hi va inaugurar el Centre de cultura popular La Violeta.

## Descripció

De planta baixa i un pis, té dues façanes amb un clar eix de simetria format pel portal, un balcó prominent i un frontó semicircular amb l'escut gracienc dels tres lliris, amb un estil eclèctic d'arrel classicista que li dona un cert aire de Casa de la Vila.
A la planta baixa s'obren una sèrie de grans finestres enreixades, ara parcialment tapiades. La porta del carrer de Maspons duia a una escala monumental i, darrere seu, un saló de cafè i un altre de billars; al pis superior hi havia un saló de ball i un altre de descans.
La decoració de les façanes es basa en unes pilastres amb forma de puntes de diamant, coronades per capitells florals, que les connecten amb una cornisa prominent, sostinguda per permòdols amb mascarons esculpits, així com diversos detalls en relleu a les llindes, i als capcers.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Sociedad de Fomento Voluntario de la Vila de Gràcia». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.
* 1 2 3 «La casa». La Violeta de Gràcia.
* ↑ «Maspons 6, Sant Joaquim 8-12. José Giralt, president de la Sociedad Fomento Voluntario, sol·licita permís per a enderrocar casa i construir edifici de planta baixa i primer pis. Arquitecte Jaume Gustà Bondia». Obres particulars 1893 13. AMDG, 01-01-1893.
* 1 2 3 «Casino La Violeta (Societat de Foment)». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.

## Enllaços externs

* «Casino La Violeta (Societat de Foment)». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Teatre romà de Segòbriga

El Teatre romà de Segòbriga forma part del conjunt arqueòlogic del mateix nom, al municipi de Saelices a la província de Conca. És un dels teatres més petits de la Hispània romana. Es va construir molt probablement, poc després del canvi d'Era, a l'època júlia-clàudia i s'inaugurà en temps de Tit i Vespasià, cap a l'any 78 dC. Les grades, ben conservades, es dividien en tres parts.

## Enllaços externs

* Pàgina web del Patrimoni arqueològic de Castella - la Manxa. Arxivat 2009-05-10 a Wayback Machine.
# Anomoeotes phaeomera

Anomoeotes phaeomera és una espècie de lepidòpter zigenoïdeu de la família dels himantoptèrids (Himantopteridae), subfamília Anomoeotinae.
És una espècie endèmica d'Angola i Camerun.

## Referències

* ↑ «Funet - Anomoeotes». [Consulta: 2 març 2025].
# Algorisme de Kruskal

En teoria de grafs, l'algorisme de Kruskal és un algorisme que serveix per trobar l'arbre generador amb el menor pes que connecta tots els punts d'un graf. Es tracta d'un algorisme voraç, ja que troba l'arbre generador mínim per un graf ponderat connex afegint arcs de pes superior en cada pas. Això significa que troba un subconjunt d'arestes que formen un arbre que inclou cada vèrtex, tal que el pes total de les arestes és el mínim. Si el graf no és connex troba un bosc generador mínim (un arbre generador mínim per a cada component connex).
Aquest algorisme va aparèixer per primer cop a Proceedings of the American Mathematical Society, pp. 48–50 el 1956 i va ser escrit per Joseph Kruskal.
Altres algorismes per aquest problema poden ser l'algorisme de Prim, l'algorisme d'eliminació cap enrere o l'algorisme de Borůvka.

## Descripció

Els passos que s'han de seguir en l'execució de l'algorisme de Kruskal sónː
* Crear un bosc F (un conjunt d'arbres), en què cada vèrtex del graf és un arbre
* Crear un conjunt S que contingui totes les arestes del graf
* mentre S no sigui buit i F encara no sigui un arbre d'expansió
** treure l'aresta de mínim pes de S
** si l'aresta extreta connecta dos arbres diferents, llavors afegir-la al bosc F, combinant els dos arbres en un de sol

## Exemple

* Descripció
* AD i CE són les arestes més curtes, amb longitud 5, i AD s'ha elegit arbitràriament, i és per tant subratllat en verd.
* CE és ara l'aresta més curta que no forma un cicle amb AD, amb longitud 5, així que és subratllat com a segona aresta.
* La següent aresta, DF amb longitud 6, és subratllada en la següent iteració.
* Les arestes de mínima longitud següents són AB i BE, ambdues amb longitud 7. AB es tria arbitràriament, i és subratllat. L'aresta BD s'ha subratllat en vermell, perquè ja existeix un camí (en verd) entrre B i D, així que, de ser afegit, formaria un cicle (ABD).
* El procés continua subratllant la següent aresta més petita, BE amb longitud 7. Més arestes són subratllades en vermell en aquest pas: BC perquè formaria el bucle BCE, DE perquè formaria el bucle DEBA, i FE perquè formaria FEBAD.
* Finalment, el procés acaba amb l'aresta EG de longitud 9, i ja s'ha trobat l'arbre generador mínim.

## Vegeu també

* Algorisme de Dijkstra
* Algorisme de Prim

## Referències

* 1 2 Cormen, Thomas; Charles E Leiserson, Ronald L Rivest, Clifford Stein. Introduction To Algorithms. Third. MIT Press, 2009, p. 631. ISBN 0262258102.
* ↑ Kruskal, J. B. «On the shortest spanning subtree of a graph and the traveling salesman problem». Proceedings of the American Mathematical Society, 7, 1956, pàg. 48–50. DOI: 10.1090/S0002-9939-1956-0078686-7. JSTOR: 2033241.
# 1798
## Esdeveniments
### Països Catalans

* 15 de novembre - Menorca: l'exèrcit britànic ocupa l'illa que estava en mans franceses durant l'ocupació de Menorca de 1798 en el context de la Segona Coalició en les guerres Napoleòniques.

### Resta del món

* 2 d'agost - Abukir (Egipte): La marina britànica guanya la batalla del Nil contra les forces de Napoleó Bonaparte en la Campanya napoleònica d'Egipte i Síria.
* 5 de desembre - Luxemburg i els Països Baixos del Sud: Els revolucionaris francesos van guanyar la Guerra dels Camperols.
* Els francesos ocupen Malta i ataquen els Estats Pontificis.
* Thomas Malthus publica els primers escrits (anònims) sobre la població.
* Es descobreix l'electricitat.
* Fundació de Los Angeles.
* William Goldwin publica el seu manifest a favor dels drets de la dona, una fita per al feminisme.
* Descobert el daltonisme.
* Es prova la primera vacuna.
* Santō Kyōden publica llibre amb vinyetes (Shiji no yukikai), un dels primers mangues de la història.
* La Sensible es capturada per la Royal Navy i passant al servei actiu com a HMS Sensible

## Naixements
### Països Catalans

* 4 de novembre, Barcelona: Bonaventura Carles Aribau, escriptor, economista, polític, taquígraf i funcionari català.

### Resta del món

* 29 de juny, Recanati: Giacomo Leopardi, escriptor i filòsof, el principal poeta del romanticisme italià (m. 1837).
* 26 d'abril - Charenton (Saint-Maurice, Val-de-Marne), França: Eugène Delacroix, pintor francès del moviment romàntic (m. 1863).
* 13 de desembre, Mataró: Jaume Isern i Colomer, organista, pedagog i compositor mataroní.

## Necrològiques
### Resta del món

* 4 de juny - Castell de Dux, Bohèmia, Giacomo Casanova, escriptor i aventurer italià (n. 1725).
* 4 de desembre - Bolonya: Luigi Galvani, fisiòleg italià.
* Cayetana de la Cerda y Vera, aristòcrata espanyola, lligada a la il·lustració.

## Referències

* ↑ «Giacomo Leopardi | enciclopèdia.cat». [Consulta: 5 maig 2020].
* ↑ Gombrich, E. H. (Ernst Hans), 1909-2001.. La historia del Arte. Madrid: Debate, 1997. ISBN 84-8306-044-2.
* ↑ «Ferdinand-Victor-Eugène Delacroix | enciclopèdia.cat». [Consulta: 16 juny 2020].
* ↑ «CASANOVA, Giacomo in "Dizionario Biografico"» (en italià). Arxivat de l'original el 2020-05-17. [Consulta: 20 juny 2020].
# Orde Civil d'Àfrica

L'Orde Civil d'Àfrica va ser una distinció civil espanyola que tenia per objecte recompensar actuacions considerades meritòries i beneficioses per a l'interès general, que anessin realitzades als territoris espanyols situats al continent africà per funcionaris civils o militars, metropolitans o indígenes. L'Ordre d'Àfrica va tenir dos períodes de vigència, un entre 1933 i 1939, durant la Segona República, i un altre durant el Franquisme, ja que va ser recuperada en 1950. L'any 1977 va deixar de concedir-se.

## Categories

Aquesta recompensa va comptar amb diverses categories, en la seva primera etapa van ser:
* Gran Creu
* Encomana
* Oficial
* Cavaller
* Medalla de Plata
* Medalla de Bronze.
Durant la segona etapa les modalitats d'aquesta orde van variar respecte a l'anterior, sent els seus diferents graus:
* Gran Creu
* Encomana amb Placa
* Encomana
* Oficial
* Creu de Cavaller
* Creu de Plata.

## Notes

* ↑ VFMR Cruz de Caballero de la Orden de África. Órdenes y Medallas. Consultat el 6 de desembre de 2012

## Fonts i referències

* Prieto Barrio, A. Órden Civil de África. Colecciones Militares. Consultat el 4 de desembre de 2012
* Reales Órdenes Civiles. Blasones Hispanos. Consultat el 4 de desembre de 2012
# Illa Foley

L'Illa Foley (en anglès: Foley Island) és una de les illes de terres baixes que formen part de l'Arxipèlag Àrtic Canadenc. Es troba a la conca de Foxe, al davant de la costa sud-oest de l'illa de Baffin i té una superfície de 637 km² Administrativament forma part de la Regió de Qikiqtaaluk, dins el territori de Nunavut, Canadà.
Es va tenir coneixement de la seva existència per primera vegada el 1948, de la mateixa manera com les veïnes illa del Príncep Carles i Air Force, quan un Avro Lancaster de la Royal Canadian Air Force (RFAC) va sobrevolar la zona i fou vista pel pilot Albert-Ernest Tomkinson.

## Referències

* ↑ «The Atlas of Canada – Sea Islands» (en anglès). Atlas of Canada. Arxivat de l'original el 2012-10-06. [Consulta: 12 març 2015].
* ↑ Hugh A. Halliday: Mapping In Full Flight: Air Force, Part 28, Canadian Military History in Perspective; Legion 18. Agost 2008
* ↑ Derek Hayes: Three Arctic islands were the last large land masses discovered in North America; a Canadian Geographic Setembre/Octubre 2003