OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Emirat de Shonga

L'emirat de Shonga (a vegades apareix com a Shonya) fou un estat històric i avui dia un emirat tradicional de Nigèria, amb una superfície de 230 milles quadrades a la zona d'inundació del riu Níger amb el riu Oye formant el límit est i el riu Oshin creuant el nord-oest. La maresma de Keratin, que queda inundada quan s'asseca el desbordament del riu, és la principal llacuna i es troba al costat de la capital, Shonga. El principal centre comercial és Ogudu. La població és nupe amb alguns fulanis.
El primer emir fou Mallam Maliki, un fulani company de Mallam Danyo que va ser el primer emir de Lafiagi. El seu segon fill Aliu el va succeir com a tercer emir però fou expulsat del poder per Masada de Lade el 1854 i es va retirar a Shonga d'on va ser nomenat emir pel sarkin Gando (emir de Gwandu) el 1858. Va rebre només una trompeta símbol d'autoritat (mentre Lafiagi en té tres) però l'emir de Shonga es considera preeminent. El 1898 va pujar al poder Aliru, que va acceptar el protectorat britànic. La successió s'alterna tradicionalment entre els descendents d'Aliu i els del seu germà Mama.

## Emirs

* 1859 - .... Aliyu
* .... - 1898 Muhammadu I
* 1898 - .... Haliru
* .... - .... Abu Bakar
* .... - 1923 Muhammadu II
* 1923 - 1973 al-Hassan
* 1973 - 1991 Sulaiman
* 1991 - Haliru Ndanusa Yahaya

## Referències

* Notes of the Tribes, Emirates, Provinces and states of the Northern Province of Nigeria, per O. Temple
# Hospital Oftalmològic Sant Joan de Jerusalem

L'Hospital Oftalmològic Sant Joan de Jerusalem és una fundació benèfica que opera un hospital oftalmològic a Jerusalem Est i gestiona diverses clíniques i hospitals en la Franja de Gaza i Cisjordània (Estat de Palestina). El grup hospitalari és propietat del Venerable Orde de Sant Joan.
L'hospital central és a Jerusalem Est, i és el major proveïdor de serveis oftalmològics en els territoris palestins. Els pacients reben atenció mèdica sense importar les seves creences, ètnia, religió o mitjans econòmics. La seu actual de l'hospital va ser inaugurada en 1960, i es troba en el carrer Nashashibi del barri de Sheik Jarrah, a Jerusalem Est.
El grup hospitalari St. John of Jerusalem Eye Hospital Group (SJEHG) per les seves sigles en anglès, és actualment l'únic proveïdor benèfic de cures oftalmològiques a Gaza, Cisjordània, i Jerusalem Est.
L'hospital oftalmològic principal de Jerusalem Est, està totalment equipat i acreditat (ISO) per una comissió internacional conjunta. l'hospital té una capacitat de 49 llits i és gestionat per un equip especialistes, cirurgians, doctors, paramèdics, voluntaris vinguts de l'estranger i infermeres. L'hospital disposa d'un modern departament per a pacients externs, i el centre ofereix serveis especialitzats en cornea, retina i pediatria. L'hospital té una unitat de recerca.
L'hospital té 2 sales d'operacions, equipades amb l'equip més modern disponible, que ofereixen un servei d'emergència les 24 hores, en aquestes sales d'operacions es realitza tota mena de cirurgia ocular. El tractament no sempre és fàcil a causa de les restriccions a l'ocupació i al moviment de les persones, tant per al personal del centre com per als pacients de la regió.
Malgrat les dificultats, l'hospital va oferir tractament mèdic a més de 42.100 pacients a Jerusalem Est en 2016, i va realitzar més de 3.800 operacions quirúrgiques. L'hospital atreu a un nombre important de voluntaris i metges vinguts de tot el món, que no només ajuden a tractar als pacients, sinó que també ensenyen i entrenen al personal mèdic local.

## Referències

* ↑ «St. John's Ophthalmic Hospital - BioJerusalem». Arxivat de l'original el 3 de juliol 2016. [Consulta: 2 gener 2017].
* ↑ www.stjohneyehospital.org/
# Ermita santuari de la Verge del Carme (Cervera del Maestrat)

L'Ermita del Carme, també coneguda com a Ermita de la Mare de Déu de la Costa, està situada en una petita elevació, d'aproximadament uns 280 metres sobre el nivell del mar, en una zona de cultiu a menys d'un quilómetre al sud de Cervera del Maestrat. Per arribar fins a l'ermita cal agafar un camí que parteix del carrer del Carme del nucli urbà de Cervera del Maestrat i que va pujant fins al cim del monticle on es localitza. Es tracta d'una ermita catalogada com Bé de Rellevància Local, amb codi: 12.03.044-005.
Se li coneix com a ermita de la Mare de Déu de la Costa perquè durant un temps va tenir la imatge d'aquesta advocación mariana en el seu interior, que és la patrona de Cervera del Maestrat. Aquesta advocació és única a la província de Castelló, i pot considerar-se que té remots orígens en temps de la Reconquesta. Es tracta d'una talla de fusta datada al segle xiv, d'una verge asseguda amb el Nen sobre el seu genoll esquerre i amb ceptre a la mà dreta. La imatge, juntament amb un retaule gòtic i unes taules amb pintures d'escenes de la vida de la Verge es van traslladar a l'església parroquial del nucli poblacional quan l'ermita va deixar de tenir culte. Malgrat això, tots aquests tresors artístics es van destruir durant la guerra civil i la imatge es va substituir per una rèplica el més exacte possible.
L'ermita es va iniciar possiblement durant el segle xiv, i es va deixar d'utilitzar per al culte al segle xix després d'haver estat emprada per refugiar bestiar durant una gran tempesta. És per això que a partir d'aquest moment es va emprar com a magatzem, la qual cosa ha deteriorat l'edifici arribant a estar en un estat de perillosa ruïna.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de nau única, amb murs de maçoneria i sòlids contraforts externs. La seva coberta exterior és a dues aigües i es remata amb teules vermelles.
Pot observar-se la casa de l'ermità adossada en el lateral esquerre de l'ermita. S'accedeix a l'ermita pels peus de la planta, que constitueixen la seva façana principal que finalitza amb una espadanya de reduïdes dimensions i una sola campana. La porta d'accés presenta arc de mig punt amb dovelles de carreus, que també poden veure's com a reforços en les cantonades.
Per la seva banda en la capçalera de l'ermita es pot veure una lleugera elevació, per la qual cosa la seva coberta és independent de la resta de l'edifici i en comptes de dues aigües presenta quatre vessants.

## Festivitat

La Verge del Carmen se celebra el 16 de juliol, però quan es va abandonar el culte es va passar a traslladar el romiatge que es feia per aquesta festivitat al dia de Santa Catalina i s'acudia a l'ermita a cantar els Gojos.

## Referències

* ↑ Generalidad Valenciana. «Ficha BIC». [Consulta: 29 maig 2016].
* 1 2 3 4 5 6 «Ermita del Carmen o Mare de Déu de la Costa». Arxivat de l'original el 2016-08-13. [Consulta: 29 maig 2016].
# Habitatge al carrer Sant Antoni, 27 (Amer)

L'Habitatge al carrer Sant Antoni, 27 és una obra d'Amer (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici entre mitgeres de tres plantes, dues crugies i coberta de doble vessant a façana,amb teula àrab. Aquesta està arrebossada, encara que en molt mal estat.
La planta baixa consta d'un gran portal i d'una finestra emmarcats de pedra sorrenca. El portal, de més de tres metres d'alçada, està format per grans blocs i té forma d'arc rebaixat amb una llinda de sis blocs. La finestra formada està composta de cinc grans i llargs blocs amb llinda monolítica.
El primer pis presenta dues finestres balconeres, amb barana de ferro no emergent a la façana, emmarcades de rajola i ciment. El segon pis conté un badiu de tre finestres amb forma d'arc de mig punt. Les finestres, de rajola i ciment, tenen les impostes marcades i conserven restes de baranes de fusta de forma prismàtica. El ràfec de la cornisa és format per dues fileres, una de rajola plana i una de teula, abans d'arribar a la canalera metàl·lica.

## Història

Aquesta casa té l'origen a finals del segle xix o principis del XX, i la planta baixa era utilitzada com a entrada de carros.
El model de casa de l'interior del nucli d'Amer, així com la majoria de cases de pagès, caracteritzat per una planta baixa dedicada al bestiar (aus, porc, cabres, ovelles o vaques) i la les plantes superiors per a habitatge era comú fins al segon terç del segle xx.

## Referències

* 1 2 3 4 5
# Space Wars

Space Wars és una màquina recreativa de gràfics vectorials de 1977 basada en el programa Spacewar! de 1962 per al PDP-1. Va ser portat al Vectrex el 1982.

## Descripció

Space Wars era la idea de Larry Rosenthal, un graduat del MIT que estava fascinat amb l'Spacewar! original i va desenvolupar el seu propi maquinari i programari personalitzat perquè pogués jugar el joc. Cinematronics va treballar amb Rosenthal per produir el sistema de Space Wars.
Dos jugadors controlaven diferents naus espacials. Un botó girava la nau cap a l'esquerra, un altre girava la nau a la dreta, un donava impuls, un disparava una projectil i un a l'hiperespai (el que provoca que la nau desaparegui i torni a aparèixer a l'altre banda del camp de joc).
El joc ofereix una sèrie d'opcions, incloent la presència o absència d'una estrella al centre del camp de joc (que exerceix una força gravitacional positiva o negativa), ja sigui les vores del camp de joc col·locats als seus costats oposats, per rebutjar projectils. Altres tres característiques fascinants van ser úniques per a aquest joc. En primer lloc, el joc no es podia jugar en mode "un jugador"; un adversari humà era obligatori. En segon lloc, la nau del jugador podria fer un cop d'ull sense morir, però patiria danys; un núvol de fragments de naus solts es trencaria i s'allunyaria, després de la qual cosa la nau quedaria visiblement danyada a la pantalla i giraria i acceleraria més lentament. Tercer i més memorable era que la durada del joc per a qualsevol concurs estava governada exclusivament per la quantitat de diners dipositats; cada quart es podia comprar un minut i mig de joc, amb un dòlar es podia comprar sis minuts i per deu dòlars dos jugadors podien jugar sense parar durant una hora.

## Llegat

Space Wars va formar la base de la plataforma utilitzada per Cinematronics a principis dels 80. La majoria dels seus jocs subsegüents de vectors en blanc i negre (com ara Star Castle i Tail Gunner) es van basar en aquest disseny bàsic personalitzat.

## Referències

* ↑ «Space Wars» (en anglès). IMDB, 01-10-1977. [Consulta: 30 abril 2018].

## Enllaços externs

* Article at The Dot Eaters, detailing a history of Cinematronics and the development of Space Wars
# Observació de cetacis

L'observació de cetacis és una activitat que consisteix a observar cetacis al seu ambient natural. En general, l'observació de cetacis es practica mitjançant els serveis d'operadors que organitzen excursions navals en llocs amb una població de cetacis prou gran. En molt pocs llocs del món, com ara a les costes meridionals de Sud-àfrica i Austràlia, també es poden observar cetacis des de terra.
Els llocs més coneguts on es poden observar cetacis es troben a les aigües d'Escandinàvia, de la costa pacífica de Mèxic, Kenya, Nova Zelanda, les Açores, Cap Verd (en particular a les aigües entre les illes de Sal i Boa Vista), Islàndia, el Canadà (en particular a la boca del Sant Llorenç, al Quebec), l'Argentina (a la península de Valdés, a la Patagònia), Austràlia i Sud-àfrica (sobretot a la regió de Mossel Bay).
Al Mediterrani, entre altres llocs, es poden observar balenes en una àrea protegida situada entre la Ligúria i Còrsega, coneguda com a «Santuari dels Cetacis». El WWF, juntament amb altres agències especialitzades, hi organitza expedicions periòdiques. Els principals punts de partida de les excursions es troben a l'extrem occidental de la Ligúria, a Sanremo i Imperia, zones des d'on s'arriba a les àrees d'observació després de només 20 minuts a la mar.

## Referències

* ↑ «Santuario Pelagos» (en italià). [Consulta: 6 maig 2019].
# Hèrnia diafragmàtica congènita

L'hèrnia diafragmàtica congènita, (HDG) o hèrnia congènita del diafragma és una malformació congènita en la qual existeix una hèrnia diafragmàtica. Aquesta obertura permet que part dels òrgans abdominals (estómac, fetge i intestins) ocupin part de la cavitat toràcica prop dels pulmons. Aquesta tipologia d'hèrnia necessita cirurgia pediàtrica la qual està dirigida a intervenir i solucionar les alteracions que pateixen els nens al moment de néixer.

## Causes

Una hèrnia diafragmàtica es produeix per una unió inapropiada de les estructures internes durant el desenvolupament fetal. D'aquesta manera, certs òrgans (estómac, intestí prim, fetge i ronyó) poden ocupar espai a la cavitat toràcica i, per aquest motiu es produeix una hipoplàsia pulmonar (un desenvolupament disminuït dels pulmons).
L'hèrnia diafragmàtica congènita és desconeguda i radica en diverses formes, com una síndrome genètica relacionat amb altres malformacions o bé es pot presentar com una malaltia aïllada. La mitjana estadística d'aparició d'aquesta malaltia es presenta en 1 de cada 2200 a 1 de cada 5000 gestacions.

## Símptomes

Durant la vida fetal, el fetus no empra els pulmons per respirar i la HDC no suposa cap risc durant l'embaràs. El problema sorgeix, immediatament després del part, doncs els pulmons del nadó no tenen la capacitat suficient per respirar i obtenir l'oxigen necessari per a viure (és a dir: una insuficiència respiratòria, aguda, que pot dur a la mort del nadó).

## Proves necessàries per a diagnosticar un pronòstic de la malformació fetal

* Realitzar una ecografia especialitzada.
* Amniocentesi i estudi de cariotips (cromosomes fetals).
* Ressonància magnètica nuclear.
* Valoració multidisciplinària de diversos especialistes en medicina fetal, neonatòlegs i cirurgians pediàtrics.

## Tractament

Un cop completat l'avaluació inicial de les proves l'equip mèdic planificarà diverses opcions:
* Interrupció de l'embaràs. (en casos greus i dins del temps legal per fer-ho).
* Tractament convencional al naixement (suport respiratori immediatament després del naixement mitjançant ventiladors) i, posteriorment, cirurgia pediàtrica per tal de poder reparar el defecte del diafragma.
* Tractament intrauterí.

## Referències

* Gran enciclopèdia catalana,Vol.12, pàg. 388.
* El món del saber,Vol.7, pàg. 22.

## Enllaços externs

* http://www.medlineplus.gov/spanish
* http://www.medicinafetalbarcelona.org
* http://www.clinicadam.com
# Amaratge de naus espacials

L'amaratge és el mètode d'aterratge d'una nau amb paracaigudes en un cos d'aigua. Va ser utilitzat per les naus espacials tripulades nord-americans abans del programa espacial Shuttle. També li és possible aterrar en l'aigua a la nau russa Soiuz i a la nau xinesa Shenzhou, encara que açò és només una contingència. L'únic exemple d'un amaratge no desitjat en la història soviètica és l'aterratge de la Soiuz 23.

## Enllaços externs

* NASA Historical Data Book - Volume II - Programs and Projects 1958 - 1968 - NASA SP-4012
* NASA Historical Data Book - Volume III - Programs and Projects 1969 - 1978 - NASA SP-4012
# Hôpital européen Georges-Pompidou

L'Hôpital européen Georges-Pompidou és un hospital públic del districte 15 de París. Va ser construït al segle xxi. És conegut com un dels principals hospitals de cardiopaties del món. El 2013, Alain Carpentier va desenvolupar el primer cor 100% artificial utilitzant biomaterials i sensors electrònics. El dispositiu va ser implantat amb èxit per un equip hospitalari el 18 de desembre de 2013.

## Referències

* ↑ «L'hôpital Georges-Pompidou devrait tourner à plein début 2001» (en francès). La Croix, 06-09-2000. Arxivat de l'original el 2023-03-12. ISSN: 0242-6056 [Consulta: 17 març 2023].
* ↑ «Un troisième patient a reçu un cœur artificiel». sante.lefigaro.fr, 28-04-2015. [Consulta: 17 març 2023].
* ↑ «Science trumps sentiment as France claims breakthrough with first» (en anglès). Independent, 22-12-2013. [Consulta: 17 març 2023].
# Erosió espacial

L'erosió espacial és un terme genèric que s'utilitza per designar a diversos processos que actuen sobre un cos exposat a les condicions inhòspites del medi ambient a l'espai exterior. En els cossos espacials que no posseeixen atmosfera (inclosos la Lluna, Mercuri, els asteroides, estels, i algunes de les llunes d'altres planetes) poden presentar-se un nombre molt variat de processos d'erosió:
* col·lisions de raigs còsmics galàctics i raigs còsmics solars,
* irradiació, implantació, i sputtering de partícules del vent solar, i
* bombardeig per meteorits de diverses grandàries i micrometeorits.
L'erosió espacial és important perquè aquests processos poden afectar les propietats físiques i òptiques de les superfícies de molts cossos planetaris. Per tant, és summament útil comprendre els efectes de l'erosió espacial per així poder interpretar correctament la informació recollida en forma remota.

## Història

Gran part del coneixement sobre els processos d'erosió espacial és resultat de l'anàlisi de les mostres lunars recollides durant el programa Apollo, particularment els trossos de sòl lunar (o regolita). El flux constant de partícules d'alta energia i micrometeorits, juntament amb meteorits de majors dimensions, actuen comminuint, fonent, polvoritzant i vaporitzant els components del sòl lunar, com també entremesclant-lo i girant-lo.
Els primers productes de l'erosió espacial que van ser identificats van ser els aglutinats. Els aglutinats es creen quan micrometeorits fonen una petita quantitat de material, que incorpora fragments de vidre i minerals en un agregat fusionat tipus vidre que pot mesurar des d'uns pocs micròmetres a uns pocs mil·límetres. Els aglutinats són negres a simple vista, a causa de la presència de ferro nanofase. Els aglutinats són molt comuns en el sòl lunar, representant del 60 al 70% dels sòls madurs.
L'erosió espacial també produeix productes correlacionats amb la superfície en grans individuals de sòl, tals com splashes de vidre; implantació d'hidrogen, heli i altres gasos rars; petjades partícules eyectadas en erupcions solars; i components acretats, inclosos ferro nanofase. No va ser sinó fins a la dècada de 1990 que es va poder disposar d'instruments i tècniques d'anàlisis apropiades que van permetre descobrir pàtines molt primes (60-200 nm), o vores, que es formen en grans de sòl lunar individuals com a resultat de la reposició de vapor provinent d'impactes de micrometeorits en el veïnatge i la redeposició de material polvoritzat de grans veïns. Aquests processos d'erosió tenen grans efectes en les propietats espectrals del sòl lunar, particularment en les longituds d'ona UV/Vis/NIR.

## Referències

* ↑ Keller, L. P; McKay, D. S. «The nature and origin of rims on lunar soil grains». Geochimica et Cosmochimica Acta, 61, 11, juny 1997, pàg. 2331-2341. DOI: 10.1016/S0016-7037(97)00085-9.

## Bibliografia

* Linda Martel. «New Mineral Proves an Old Idea about Space Weathering». Planetary Science Research Discoveries, 05-07-2004.
# Habitatge al carrer Sant Cristòfor, 6 (Mataró)

L'Habitatge al carrer Sant Cristòfor, 6 és una obra de Mataró (Maresme) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Habitatge entre mitgeres de planta baixa i quatre plantes pis. L'obertura de la planta baixa dona accés a la botiga i a l'habitatge. A cada una de les plantes pis hi ha un balcó central. La casa acaba amb una cornisa amb acusats dentellons i l'acroteri.

## Història

L'àrea de la plaça de Sant Cristòfor és la que té un major augment de les alçades de les cases, seguint les característiques que aquesta àrea ja havia mostrat a principis del xviii. La casa projectada, és encara al (1895 fiscal d'edificis) la més alta de la ciutat, la única a tenir planta baixa i quatre plantes pis

## Referències

* 1 2
# Tecuci

Tecuci (pronunciació en romanès: [teˈkut͡ʃʲ]) és una ciutat del comtat de Galați, Romania, a la regió històrica de Moldàvia occidental. Es troba entre turons boscosos, a la riba dreta del riu Bârlad i a la cruïlla de ferrocarrils de Galați, Bârlad i Mărășești.
La zona veïna de Tecuci va ser l'escenari d'una dura batalla el 1476 entre el príncep moldau Esteban el Gran i els otomans.
Sota el Regne de Romania, era la residència del ja desaparegut comtat de Tecuci.
El clima a Tecuci es defineix com Dfb (clima continental humit amb estius càlids), vorejant un Dfa (clima continental humit amb estius calorosos).
Al 30 d’octubre de 2011, 34.871 habitants vivien dins dels límits de la ciutat.

## Fills il·lustres

* Nina Arbore (1888-1942), pintora i il·lustradora
* Mihai Berza (1907–1978), historiador
* Elena Caragiani-Stoenescu (1887-1929), primera dona aviadora a Romania
* Henri Cihoski (1872–1950), polític i general
* Vintilă Dongoroz (1893–1976), jurista, advocat i professor
* Alina Gorghiu (n. 1978), advocada i expresidenta del Partit Nacional Liberal (PNL)
* Calistrat Hogaș (1847–1917), escriptor
* Iorgu Iordan (1888–1986), lingüista, filòleg i polític comunista
* Mihail Manoilescu (1891-1950), publicista, economista i polític
* Henri Moscovici (n. 1944), matemàtic
* Alexandru Papadopol-Calimah (1833–1898), historiador, polític i acadèmic
* Gheorghe Petrașcu (1872–1949), pintor i acadèmic
* N. Petrașcu (1859–1944), diplomàtic, escriptor, memorista, publicista, historiador de l'art i crític
* Ion Petrovici (1882–1972), filòsof, assagista, memorialista, escriptor, orador i polític
* Theodor Șerbănescu (1839–1901), poeta i traductor

## Museus

* Tecuci Town Museum (romanès: Muzeul Mixt Tecuci)

## Referències

* ↑ Rezultatele finale ale Recensământului din 2011: «Tab8. Populația stabilă după etnie – județe, municipii, orașe, comune». Arxivat de l'original el 2016-01-18.
# Hospital Universitari de Sant Olaf

L'Hospital universitari de Sant Olaf o simplement l'Hospital de Sant Olaf (en noruec: St. Olavs Hospital) és un hospital de Trondheim, Noruega, situat a la zona d'Øya. És part del complex de l'Hospital de Sant Olaf que inclou tots els hospitals de Sør-Trøndelag i, per tant, és indirectament propietat de l'Estat. Coopera estretament amb la Universitat Noruega de Ciència i Tecnologia en la investigació i en l'educació dels metges. La universitat porta el nom d'Olaf II de Noruega, també conegut com a Sant Olaf.
Va realitzar 274.441 somàtiques i 88.692 consultes psiquiàtriques el 2005 amb 8.691 empleats i un pressupost de 5100000000 corones noruegues.

## Vegeu també

* Universitat Noruega de Ciència i Tecnologia
* Øya

## Referències

* ↑ «http://www.stolav.no/».
# Hostal Vell (Calella)

L'Hostal Vell és una obra de Calella (Maresme) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casa pairal del segle xviii situada prop de l'Hospital (Capella de Sant Jaume) i la capella del Roser, fora del nucli urbà al pas de l'antic camí de la costa.
Edifici de planta rectangular amb planta baixa i pis. La teulada és de dos vessants. El seu interior es divideix en cinc crugies.

## Referències

* 1 2
# Hostal d'en Vall

L'Hostal d'en Vall és una masia de Tona (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Segons la classificació de Danés i Torras, es tracta d'una masia clàssica (grup II, tipus 2), de planta rectangular amb contraforts a les parets laterals per donar més consistència als murs. El portal d'entrada és dovellat, sense impostes i de grans dimensions. Les obertures són de testera recta, amb llinda d'una sola peça i ampitador, motllurat només a la finestra que dona a la sala, com a mostra de distinció. En general és de petites dimensions, de planta baixa i pis.

### Pou

A la part frontal de la casa, al costat de l'entrada, hi ha una petita dependència de planta quadrada a l'exterior, coberta amb teula àrab i a una sola vessant, amb una portella de fusta. Actualment encara està en funcionament i es relaciona amb la cuina de la casa, que generalment està situada a la planta baixa, al costat de l'entrada. És un pou poc profund, de secció circular i amb la infraestructura preparada per l'obtenció de l'aigua manual.

## Història

La gabella és un impost que es cobrava damunt la compra o venda d'alguns articles de primera necessitat, com el vi, l'oli o la sal. Entre les gabelles més antigues hi ha les de la venda de la carn o de la carnisseria, la de la taverna, la de la fleca i la dels hostals.
Durant els segles xvi i xvii passaren als Comuns i amb els règims borbònics foren controlades pels funcionaris reials.
L'any 1628 hi ha documentació sobre l'Hostal d'en Vall en relació a la seva funció d'hostal.

## Referències

* 1 2 3 4 5