OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Abellerol cap-rogenc

L'abellerol cap-rogenc (Merops leschenaulti) és una espècie d'ocell de la família dels meròpids (Meropidae), que habita boscos clars i zones obertes a prop de l'aigua des de l'Índia i sud-oest de la Xina, cap al sud, a través del Sud-est asiàtic fins a les illes Andaman, Sumatra, Java i Bali.

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d'Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia
# Abellerol capblau occidental

L'abellerol capblau occidental (Merops mentalis) és una espècie d'ocell de la família dels meròpids (Meropidae), propi de la zona afrotròpica.

## Hàbitat i distribució

Habita boscos clars, vegetació de ribera i terres de conreu del sud-est de Guinea, Sierra Leone, Libèria, Costa d'Ivori, Ghana, Nigèria, Camerun i illes del golf de Guinea.

## Taxonomia

Ha estat considerada tradicionalment una subespècie de Merops muelleri, però modernament i arran recents estudis. ha estat separat en la seva pròpia espècie

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d'Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia
* ↑ Marks, B., J. Weckstein, R. Moyle 2007. Molecular phylogenetics of the bee-eaters (Aves: Meropidae) based on nuclear and mitochondrial DNA sequence data. Molecular Phylogenetics and Evolution, 45, full 23-32
* ↑ Josep del Hoyo i J. Nigel. Illustrated checklist of the birds of the world. Vol.1, Non passerines. Lynx Edicions, 2014. ISBN 978-84-96553-94-1
# Abellerol de Somàlia

L'abellerol de Somàlia(Merops revoilii) és una espècie d'ocell de la família dels meròpids (Meropidae). Habita zones desèrtiques o semidesèrtiques del centre i est d'Etiòpia, Somàlia, Kenya i Tanzània.

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Termcat
# Abellerol gorja-roig

L'abellerol gorja-roig (Merops bulocki) és una espècie d'ocell de la família dels meròpids (Meropidae), que habita sabanes i boscos clars del Senegal, Gàmbia, sud de Mauritània i de Mali, Burkina Faso, Guinea Bissau, Guinea, Costa d'Ivori, Ghana, Togo, Benín, sud de Nigèria i de Níger, Camerun central, República Centreafricana, sud de Txad, el Sudan del Sud, oest d'Etiòpia, i nord-oest d'Uganda.

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d'Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia
# Abeurador (l'Albi)

L'Abeurador és una obra de l'Albi (Garrigues) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Abeurador situat sota mateix de la plaça de la vellesa, fent paret i tallant el desnivell que hi ha des de la plaça major, immediata a la de la vellesa. Es tracta d'una construcció rural, sense massa luxe i limitada a la seva funció agrícola. Té una forma rectangular, fet a partir de grans carreus de pedra ben escairats, units amb morter i deixats a la vista. La part posterior resta tancada per lan part posterior per un muret en forma de "L" de carreus desiguals segons les filades.

## Història

Desconeixem la data exacte de construcció de l'obra però sabem que el 1873 ja s'havien enllestit les obres del nou abeurador de la plaça de la vila.

## Referències

* 1 2 «Abeurador». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 26 febrer 2019].
# Ablació amb catèter

L'ablació amb catèter és un procediment que s'utilitza per eliminar una via elèctrica defectuosa de seccions del cor d'aquells que són propensos a desenvolupar arrítmies cardíaques com ara fibril·lació auricular, aleteig auricular i síndrome de Wolff-Parkinson-White. Si no es controlen, aquestes arrítmies augmenten el risc de fibril·lació ventricular i aturada cardíaca sobtada. El procediment d'ablació es pot classificar per la font d'energia: ablació amb radiofreqüència i crioablació.

## Tècnica

L'ablació amb catèter consisteix en introduir diversos catèters flexibles als vasos sanguinis del pacient, normalment a la vena femoral, vena jugular interna o vena subclàvia. A continuació, els catèters s'avancen cap al cor. Aleshores s'utilitzen impulsos elèctrics per induir l'arrítmia i s'utilitza l'escalfament local o la congelació per ablacionar (destruir) el teixit anormal que està causant l'arrítmia.
# Abrasió mecànica

L'abrasió mecànica és el procés de les raspadures, esgarrapades, desgast, espatllament o del fregament.
L'abrasió es produeix entre materials sòlids o bé entre un material sòlid i un fluid que transporta partícules sòlides repartides homogèniament.
Es pot fer intencionadament en un procés controlat usant un abrasiu. L'abrasió pot ser un efecte indesitjable per exposició a un ús normal o de l'exposició als elements.

## Abrasió com a procés tecnològic.

Els processos de fabricació sovint usen un abrasiu per treure material de la superfície, per allisar la superfície, etc. Es pot mesurar la resistència a l'abrasió per diversos mètodes de prova. L'ús de lubricants adequats pot ajudar a controlar l'abrasió.

## Estàndards

* ASTM C448 Standard Test Methods for Abrasion Resistance of Porcelain Enamels
* ASTM C944 Standard Test Method for Abrasion Resistance of Concrete or Mortar Surfaces by the Rotating-Cutter Method
* ASTM C1027 Standard Test Method for Determining Visible Abrasion Resistance of Glazed Ceramic Tile
* ASTM C1353 Standard Test Method for Abrasion Resistance of Dimension Stone Subjected to Foot Traffic Using a Rotary Platform, Double-Head Abraser
* ASTM D968 Standard Test Methods for Abrasion Resistance of Organic Coatings by Falling Abrasive
* ASTM D4966 Standard Test Method for Abrasion Resistance of Textile Fabrics
* ASTM D5181 Standard Test Method for Abrasion Resistance of Printed Matter by the GA-CAT Comprehensive Abrasion Tester
* ASTM D6279 Standard Test Method for Rub Abrasion Mar Resistance of High Gloss Coatings
* ASTM D7428 Standard Test Method for Resistance of Fine Aggregate to Degradation by Abrasion in the Micro-Deval Apparatus
* ASTM F1486 Standard Practice for Determination of Abrasion and Smudge Resistance of Images Produced from Office Products

## Bibliografia

* “Wear Processes in Manufacturing”, Badahur and Magee, ASTM STP 1362, 1999
# Escala de temps geològics de Mart

L'escala de temps geològics de Mart (o més precisament, escala de temps areològics) divideix la història geològica de Mart en tres grans eres, d'acord amb els coneixements actuals de la geologia marciana (o areologia). Aquestes eres es defineixen pel nombre de cràters d'impacte a la superfície; les superfícies més antigues posseeixen més cràters. Les diferents eres reben els seus noms a partir de llocs del planeta que pertanyen a aquests períodes geològics. La datació precisa d'aquests períodes no és coneguda, a causa de l'existència de diversos models diferents que intenten explicar el ritme de caigudes de meteors sobre Mart, per això les dates proporcionades són aproximades. De la més antiga a la més recent, aquestes èpoques són:
* Noaic o era noaica (rep el nom de Noachis Terra): abasta des de la formació de Mart fins fa uns 3.800 - 3.500 milions d'anys. Les superfícies noaiques estan esquitxades de nombrosos cràters d'impacte. Es pensa que els altiplans de Tharsis es van formar en aquest període, amb extenses inundacions d'aigua líquida al final d'aquesta era.
* Hespèric o era hespèrica (rep el nom d'Hesperia Planum): entre 3.500 i 1.800 milions d'anys abans del present. Aquesta era es caracteritza per la formació d'extenses *planures de lava.
* Amazònic o era amazònica (rep el nom d'Amazonis Planitia): des de fa 1.800 milions d'anys fins al moment present. Les regions de l'era amazònica mostren escassos cràters d'impacte, que no obstant això són bastant variats. Olympus Mons es va formar en aquest període, juntament amb altres importants colades de lava en altres llocs de Mart.

## Mapa interactiu de Mart

El següent mapa d'imatge del planeta Mart conté enllaços interns a característiques geogràfiques destacant les ubicacions de Rovers i mòduls de descens. Feu clic en les característiques i us enllaçarà a les pàgines dels articles corresponents. El nord està a la part superior; les elevacions: vermell (més alt), groc (zero), blau (més baix).
# Equip Hoyt

L'Equip Hoyt són un pare (Dick Hoyt) i un fill (Rick Hoyt, nascut en 1962) a Massachusetts que competeixen junts en maratons, triatlons i altres desafiaments físics. En Rick té una discapacitat adquirida al moment de néixer per falta d'oxigen al seu cervell, ja que el seu cordó umbilical es va enredar al voltant del seu coll, cosa que li va originar una paràlisi cerebral. En Dick el du en una cadira especial acoblada davant de la seva bicicleta, el remolca en una barca especial quan neden i l'empeny en una cadira de rodes adaptada quan corren.
Gràcies als seus pares, que van ignorar el diagnòstic dels metges que van indicar que en Rick es mantindria en un estat vegetal persistent i als enginyers de la Universitat Tufts, que van reconèixer que el seu sentit de l'humor indicava intel·ligència, a l'edat de 12 anys en Rick va ser capaç d'aprendre a usar un ordinador especial per comunicar-se, fent servir moviments del cap. Les primeres paraules que va escriure van ser "Vinga Bruins!", i llavors la família va entendre que en Rick era un fanàtic dels esports.
Van fer la seva primera carrera en 1977, una carrera benèfica de 5 milles per un jugador de lacrosse lesionat, antic company d'escola d'en Rick.
En Dick és un Tinent Coronel jubilat de la Força Armada dels Estats Units a la Guàrdia Nacional Aèria. En Rick va aconseguir un Grau acadèmic de la Universitat de Boston en Educació especial i ara treballa al Col·legi de Boston. Tots dos continuen competint en carreres i són oradors motivacionals.
Fins al juny de 2005, l'Equip Hoyt ha participat en 911 esdeveniments esportius, inloent 206 Triatlons (6 de les quals van ser competicions Ironman), 20 Duatlons i 64 Maratons, incloent 24 Maratons de Boston consecutives. Tots dos també van anar en bicicleta i corrent a través de tots els Estats Units en 1992, en un recorregut de 3.735 milles que els va dur 45 dies.
Quan li van preguntar a Rick Hoyt que li agradaria donar al seu pare, va respondre que "El que més desitjo és que el meu pare s'assegui en la cadira i jo el pugui empènyer".
Foren els protagonistes de l'espot de la Marató de TV3 del 2010 contra les lesions medul·lars i cerebrals adquirides.

## Enllaços externs

* Equip Hoyt - Lloc web oficial
# Avenida da Liberdade

L'Avenida da Liberdade (nom portuguès, literalment Avinguda de la Llibertat) és una avinguda central de la ciutat de Lisboa.
Després del terratrèmol del 1755, el marquès de Pombal creà el Passeio Público (Passeig Públic) a l'àrea actualment ocupada per la part inferior de l'Avenida da Liberdade i la Praça dos Restauradores (Plaça dels Restauradors). Tot i el nom, era envoltat per murs i portals per on només hi passaven els membres de l'alta societat. El 1821, quan els liberals arribaren al poder, els murs foren ensorrats i el passeig s'obrí a tothom.
L'avinguda que avui es pot contemplar fou construïda del 1879 al 1882, a l'estil dels Camps Elisis de París. La gran avinguda plena d'arbres es convertí en un centre de celebracions, festivitats i manifestacions. Inclou un monument als que moriren a la Primera Guerra Mundial. L'avinguda encara conserva una certa elegància, amb fonts i esplanades sota els arbres. Actualment uneix la Praça do Marquês de Pombal amb la Praça dos Restauradores.
Algunes de les mansions originals han estat preservades, com el cinema neoclàssic Tivoli, amb un quiosc dels anys 20 a l'exterior, però malauradament moltes de les façanes d'estil noucentista han estat transformades en edificis d'oficines, hotels o complexos comercials.
# Akros-Excelsior-Thömus

L'Akros-Excelsior-Thömus (codi UCI: AET), conegut anteriorment com a Marchiol, és un equip ciclista suís, de ciclisme en ruta de categoria continental.
L'equip italià Marchiol es va crear el 2002, i va ser un club ciclista amateur fins al 2013. El 2014 va adquirir categoria continental. El 2015 es va fusionar amb l'equip Team Roth-Felt i va passar a tenir llicència suïssa i a anomenar-se Roth-Skoda. El 2016 va adquirir puja a categoria continental professional, però l'any següent va tornar a baixar a continental.

## Principals resultats

* Trofeu Edil C: Andrea Vaccher (2014)
* Giro del Friül-Venècia Júlia: Simone Antonini (2014)
* Trofeu Alcide De Gasperi: Alberto Cecchin (2015)
* Volta a Rodes: Colin Stüssi (2017)

### A les grans voltes

* Giro d'Itàlia
** 0 participacions
* Tour de França
** 0 participacions
* Volta a Espanya
** 0 participacions

## Composició de l'equip

2016 :
2017 :

## Classificacions UCI

A partir del 2014, l'equip participa en les proves dels circuits continentals i principalment en les curses del calendari de l'UCI Europa Tour.
UCI Àfrica Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2018 | 23è | Jonas Döring (199è) |
UCI Àsia Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2016 | 37è | Alberto Cecchin (70è) |
| 2017 | 46è | Colin Stüssi (124è) |
| 2018 | 81è | Gordian Banzer (257è) |
UCI Europa Tour
| Temporada | Classificació per equips | Millor ciclista en la classificació individual |
| 2014 | 62è | Andrea Vaccher (206è) |
| 2015 | 27è | Andrea Pasqualon (19è) |
| 2016 | 30è | Andrea Pasqualon (96è) |
| 2017 | 57è | Colin Stüssi (142è) |
| 2018 | 110è | Robin Froidevaux (1010è) |

## Referències

* ↑ «Un filial continental fusionado para el Lampre-Merida». biciciclismo.com, 25-10-2014 [Consulta: 29 gener 2016].
* ↑ «Roth-Skoda, confirmado como Profesional Continental». biciciclismo.com, 21-11-2015 [Consulta: 29 gener 2016].
* ↑ Classificacions UCI Arxivat 2011-08-19 a Wayback Machine. (Web oficial de l'UCI).

## Enllaços externs

* Pàgina oficial Arxivat 2016-01-29 a Wayback Machine.
* Plantilles i resultats a firstcycling.com
* Plantilles a memoire-du-cyclisme.eu
* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
# Alamànic

L'alamànic pertany, juntament amb l'austrobavarès, a la branca de l'alt alemany de la família de les llengües germàniques.
Comprèn les següents varietats, que poden arribar a ser força inintel·ligibles entre si:
* Alemany suabi, de Suàbia (Alemanya), dit també suabi (Schwäbisch)
* Baix alamànic, que comprèn:
** Alsacià, a l'Alsàcia (França)
** Alemany coloniero (Colonia Tovar, Veneçuela)
** Alemany baselès (o suís) de Basilea (Suïssa)
* Alt alamànic, a Suïssa, Vorarlberg (Àustria), sud de la Selva Negra (Alemanya i Liechtenstein), per exemple:
** Alemany bernès (o suís) de Berna
** Alemany zuriquès (o suís) de Zúric
* Alamànic superior, al cantó de Valais (en alemany Wallis) i la seva diàspora alpina, al sud del cantó de Berna i a la part alemanya de Friburg (Suïssa), per exemple:
** Walliser, referit a Wallis i
*** Walser, referit a la diàspora
Quan es parla dels dialectes alamànics de Suïssa se sol emprar la denominació d'alemany suís o schwiizerdüütsch. Els codis SIL emprats (versió 15) són gsw, swg (alemany de Suàbia), wae (dialectes de Wallis, tot i que lingüistes suïssos i alemanys els inclouen entre els dialectes de l'alemany suís) i cgt (alemany coloneiro).

## Vegeu també

* Alemany suís

## Enllaços externs

* Informació sobre Alamànic a la XV edició de l'Ethnologue, amb el codi “gsw” (anglès)
* Informació sobre Alamànic a la XV edició de l'Ethnologue, amb el codi “gct” (anglès)
* Informació sobre Alamànic a la XV edició de l'Ethnologue, amb el codi “swg” (anglès)
* Informació sobre Alamànic a la XV edició de l'Ethnologue, amb el codi “wae” (anglès)
Viccionari
# Alauahio d'Oahu

L'alauahio d'Oahu (Paroreomyza maculata) és un ocell de la família dels fringíl·lids (Fringillidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial, a les muntanyes de les Illes Hawaii orientals, a Oahu.

## Referències

* ↑ «Alauahio d'Oahu». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/04/2022(català)
# Alauahio de Maui

L'alauahio de Maui (Paroreomyza montana) és un ocell de la família dels fringíl·lids (Fringillidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva pluvial i zones subalpines a les muntanyes de Maui, a les Illes Hawaii orientals.

## Referències

* ↑ «Alauahio de Maui». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/04/2022(català)
# Alba (estil trobadoresc)

L'alba és un gènere trobadoresc que descriu el disgust dels amants, que havent passat la nit junts, han de separar-se al matí per por a ser sorpresos pel marit (gilós) o els lauzengiers. Intervé també en aquesta composició el personatge del gaita ("guaita") que és l'amic que ha romàs vigilant i que s'encarrega d'avisar que, en fer-se clar, ha arribat l'hora de la separació; de vegades els amants s'enfaden amb ell perquè els avisa abans d'hora, ja que diuen que no ha dormit i té ganes de deixar la vigilància.
Segons Riquer, es conserven nou albes en la poesia trobadoresca.
L'alba que reproduïm a continuació no és habitual quant a l'estrofisme. Es tracta d'una composició d'autor anònim i d'una sola estrofa que condensa perfectament i delicadament el contingut que en altres poesies ocupa molts més versos: les sensacions del cavaller i de la dama abans de separar-se.
| I Quan lo rosinhols escria ab sa part la nueg e.l dia, yeu suy ab ma bell'amia jos la flor, tro la gaita de la tor escria: "Drutz, al levar! Qu'ieu vey l'alba e.l jorn clar." | I Quan el rossinyol refila amb sa parella de nit i de dia jo estic amb ma bella amiga sota la flor, fins que el guaita de la torre crida: "Amants, a llevar-se! que jo veig l'alba i el dia clar." |

## Referències

* ↑ Riquer, Los trovadores, p. 61

## Bibliografia

* de Riquer, Martí. Los trovadores. Historia literaria y textos. vol. 1. Barcelona: Ariel, 1983, p. 61-63, paràgraf 49.

## Enllaços externs

* Els trobadors catalans Arxivat 2018-10-01 a Wayback Machine., amb la seua autorització.
Viccionari
# Albatros becgroc atlàntic

L'albatros becgroc atlàntic (Thalassarche chlororhynchos) és un gran ocell marí de la família dels diomedeids (Diomedeidae) que habita l'Atlàntic meridional.

## Hàbitat i distribució

Ocell d'hàbits pelàgics, cria a l'illa Gough i l'arxipèlag de Tristan da Cunha dispersant-se per l'Atlàntic Meridional.

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Termcat
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 196. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Albatros reial septentrional

L'albatros reial septentrional (Diomedea sanfordi) és un gran ocell marí de la família dels diomedeids (Diomedeidae). Antany era considerat una subespècie de l'albatros reial, però estudis genètics de principis de 1998 han conduït al reconeixement d'ambdós tàxons com espècies de ple dret. Aquesta divisió és àmpliament acceptada, i consta en la classificació de BirdLife International i del Congrés Ornitològic Internacional (versió 2.8, 2011). És un ocell d'hàbits pelàgics que cria a les illes Chatham, a les illes Auckland i a la península d'Otago, a l'illa del Sud de Nova Zelanda.

## Referències

* ↑ «Northern royal albatross» (en anglès). Species factsheet. BirdLife International. Arxivat de l'original el 2009-01-02. [Consulta: 1r gener 2015].
* ↑ Classificació dels Procel·lariformes a l'IOC Arxivat 2013-12-05 a Wayback Machine. Rev. 01-06-2011
# Albatros tímid

L'albatros tímid (Thalassarche cauta) és un gran ocell marí de la família dels diomedeids (Diomedeidae) que habita als Oceans Meridionals, criant a Tasmània i les illes Auckland.

## Taxonomia

Diversos autors han considerat la població que cria a les illes Auckland com una subespècie de Thalassarche cauta però altres l'han considerat una espècie de ple dret com:
* Albatros de Stead (Thalassarche steadi, Falla, 1933).

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Termcat
* ↑ Derek Onley, Paul Scofield. Albatrosses, Petrels and Shearwaters of the World. 2007. ISBN 9780713643329
* ↑ Josep del Hoyo i J. Nigel. Illustrated checklist of the birds of the world. Vol.1, Non passerines. Lynx Edicions, 2014. ISBN 978-84-96553-94-1
# Albumen (botànica)

L'albumen és un terme botànic que representa el teixit nutricional de les llavors que acompanya l'embrió i representa la seva reserva d'aliments.
No s'ha de confondre amb les reserves alimentàries acumulades en el mateix embrió, com en el cas dels cotilèdons de la família de les fabàcies.
Viccionari
# Alcalde-President de Ceuta

L'Alcalde-President de la ciutat autònoma de Ceuta o simplement el president de Ceuta és el cap de govern de la comunitat autònoma de Ceuta.
L'actual i quart alcalde-president de Ceuta és Juan Jesús Vivas del Partit Popular, que ha ocupat el càrrec des del 7 de febrer de 2001. Abans de juny de 1995, quan es va aprovar l'Estatut d'autonomia de l'enclavament, la ciutat formava part de la província de Cadis. Actualment s'encarrega de l'administració del municipi i de la ciutat autònoma de Ceuta.

## Elecció i nomenament

Segons l'article 15 de l'Estatut d'Autonomia de 1995
| « | El president, que també és alcalde, és elegit per l'Assemblea, entre els seus membres, i nomenat pel Rei | » |
Les eleccions se celebren el dia de la reunió constituent de l'Assemblea. Cadascun dels seus membres pot votar a favor d'un dels seus col·legues que ha estat votat a les eleccions locals. El que obtingui la majoria absoluta dels consellers (almenys 13 vots) es declara investit. Si ningú no arriba a aquesta majoria, el que ha estat la primera de les eleccions locals ha estat elegit.
Aquest procediment és idèntic a l'aplicat per a l'elecció d'alcaldes de municipis espanyols.
Un cop proclamat president, el seu nom es comunica al Rei i el president del govern. El president és nomenat per Reial Decret, publicat en els butlletins oficials de l'Estat i de la ciutat de Ceuta. El president de Ceuta, assumeix el càrrec en els 5 dies següents a la publicació del seu nomenament.

## Llista d'Alcaldes-Presidents de Ceuta

Per la llista de governants en el període anterior al de convertir-se en comunitat autònoma (abans de 1995), vegeu: Llista de governadors de Ceuta"
| # | Nom (Naixement-mort) | Període de Mandat | Període de Mandat | Partit polític |
| 1 | Basilio Fernández López | 24 de juliol de 1996 | 24 de juliol de 1996 | Progrés i Futur de Ceuta |
| 2 | Jesús Cayetano Fortes Ramos | 24 de juliol de 1996 | 26 d'agost de 1999 | Partido Popular |
| 3 | Antonio Sampietro Casarramona (nascut el 1953) | 26 d'agost de 1999 | 7 de febrer de 2001 | Grupo Independiente Liberal |
| 4 | Juan Jesús Vivas (nascut el 1953) | 7 de febrer de 2001 | En el càrrec | Partido Popular |

## Referències

* ↑ noticias.juridicas.com. «Ley Orgánica 5/1985, de 19 de junio, del Régimen Electoral General», 20-06-1985.

## Enllaços externs

* Ceuta. Spain Autonomous Communities (anglès)