OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Edifici de Cal Guiu

L'Edifici de Cal Guiu és una obra gòtica de Juneda (Garrigues) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una casa amb planta baixa, primer pis i golfes. La façana té una gran simetria, trencada únicament pel balcó del primer pis. La porta és adovellada i a la part de dalt hi ha cinc petites finestres amb forma d'arcada.
La coberta és a doble vessant amb teula àrab. Inicialment la façana devia estar formada pel portal, dos finestrals corresponents al primer pis i la galeria superior. El trencament de la regularitat de les dovelles de l'arc d'entrada, per les lloses dels balcons, les motllures de les obertures i els mateixos carreus, en són proves evidents. Cal destacar la composició de la galeria superior, tregallada amb grans blocs que constitueixen per ells mateixos la forma de l'arc: encaixa una forma amb l'altra. A la part de darrere de la casa s'ha aixecat un pis superior.

## Història

És un antic hospital que ja existia a l'època de Felip II. Es diu que el rei va passar per Juneda i s'allotjà a l'hospital per ser una casa en bones condicions d'acolliment.

## Referències

* 1 2 3
# Edifici de Correus (Roses)

L'edifici de Correus és un antic edifici de Correos que avui dia allotja l'Oficina d'Informació Turística de Roses (Alt Empordà). Antigament, a la planta baixa hi havia les oficines, i la primera planta era destinada a dos habitatges pel personal de correus. Situat a l'entrada de la ciutat de Roses per la carretera que ve de Figueres, a l'Avinguda de Rhode; l'edifici és a pocs metres de la Ciutadella. Edifici aïllat format per una sola crugia, que consta de planta baixa i un pis, amb la coberta plana. La façana principal presenta uns grans finestrals de vidre, a manera de parets, que li donen lluminositat. Per accedir a l'interior hi ha escales i una rampa per a persones amb diversitat funcional. L'edifici ha estat rehabilitat recentment per adaptar-lo al seu nou ús.

## Referències

* 1 2 3 «ANTIC EDIFICI DE CORREOS». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 agost 2014].
# Edifici de La Caixa

L'Edifici de La Caixa és una obra del municipi de Martorell (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici en cantonada, façana arrodonida, planta baixa, 3 pisos i terrat, a més d'una sèrie de cossos sobresortits a diferents nivells. En els extrems, dos paral·lelepípedes coronats per galeria coberta a 4 vessants, ràfec, carteles, composició ceràmica sota coberta. Intercalació d'obra vista i arrebossat; fornícules i figures; esgrafiats amb motius florals, mitològics, filigrana, i escut de l'entitat (en el cos central). És un estudi perfecte de buits i plans: una construcció de gran qualitat rítmica, tècnica i estilística.

## Història

Es va començar la construcció d'aquest edifici al segon quart del s. XX, acabant l'obra el dia l'agost de 1957.

## Referències

* 1 2
# Edifici de Papeleras Reunidas

L'edifici de Papeleras Reunidas, situat a la plaça Emili Sala número 1 de la ciutat d'Alcoi (l'Alcoià), País Valencià, és un edifici privat d'estil eclèctic i art déco construït l'any 1930, que va ser projectat per l'arquitecte Vicente Valls Gadea.
És una edificació de grans dimensions, amb estil d'arquitectura eclèctica i que ocupa tota l'illa. Va ser la seu central de l'empresa Papeleras Reunidas S.A., empresa que en 1934 va reunir a la major part dels fabricants de paper de la ciutat, famosos pel seu llibres de paper de fumar i de cel·lulosa.
L'edifici té cinc plantes; l'última, separada de les altres per una potent motlura, forma la cornisa de l'edifici. Destaquen la portada principal, amb un monumental arc de mig punt, i les rematades en les quatre cantonades, com a torretes.
L'entrada a l'edifici és de doble altura i l'escala principal té taulells i vidrieres, situada en el vestíbul. D'especial interés és la reforma de l'últim pis on es poden apreciar la coberta de fusta, els pilars de fosa i els ganivets metàl·lics.
L'immoble va ser reformat l'any 1997 i posteriorment ocupat per la seu del Centre Europeu d'empreses Innovadores (CEEI-Alcoi) i de l'Institut Tecnològic Tèxtil (AITEX).

## Referències

* ↑ Ficha en "Ruta Industrial". Turismo de Alcoy
* 1 2 3 4 Jaén i Urban, Gaspar. Instituto de Cultura Juan Gil-Albert, Colegio Territorial de Arquitectos de Alicante. Guía de arquitectura de la provincia de Alicante (en castellano), 1999, p. 18. ISBN 84-7784-353-8 [Consulta: 13 novembre 2017].
# Edifici de l'Ajuntament (Puigverd de Lleida)

L'Edifici de l'Ajuntament és una casa consistorial de Puigverd de Lleida (Segrià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici en cantonera de planta baixa i dos pisos, amb la façana de composició senzilla i seriosa. Ventalls ben distribuïts. Planta baixa i punts estructurals de pedra. Distribuïda en forma de despatxos i aules, amb una escola normal, que més fa pensar en un habitatge que en un ajuntament.
# Edifici de l'estació transformadora del ferrocarril

L'Edifici de l'estació transformadora del ferrocarril és una obra de Manlleu (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici molt semblant a l'estació de tren. Està format per un cos central de planta baixa i pis, amb dos cossos adossatsnom és de planta baixa. S'accedeix al cos central mitjançant una obertura d'arc de mig punt amb una finestra de dintell horitzontal a cada costat. A la planta pis es repeteix la distribució de les obertures, al centre, però, hi ha un balcó amb barana de ferro. En el capcer triangular que acull les golfes queda a la vista una estructura de fusta que en les façanes laterals acull tres petites obertures. Els cossos laterals tenen dues obertures d'arc de mig punt que comparteixen el mateix ampit. L'edifici està arrebossat. Les cobertes són de teula ceràmica a dues vessants, amb força pendent. En el cos principal el carener de la teulada és perpendicular a la façana, mentre que els cossos d'ambdós costats el carener el peral·lel.
# Edifici de la Caixa de Pensions (Reus)

L'Edifici de la Caixa de Pensions és un edifici del municipi de Reus (Baix Camp) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

En un solar que havia ocupat l'antiga presó, de propietat municipal, comprat per l'entitat d'estalvi, Enric Sagnier va projectar un edifici que combinava l'ús com a seu de l'entitat a la ciutat amb pisos d'habitatges particulars a les plantes superiors. L'edifici està format per dos cossos disposats en angle recte units per un cos central que té una façana de perfil convex. Cada un dels cossos es remarca amb una cúpula. La façana principal està articulada verticalment amb tres sectors, la planta baixa, amb un tractament de pedra diferenciat, un sector mitjà, que està format per la primera i la segona planta, i un tercer pis rematat per les cúpules i les baranes de balustre del terrat. Destaquen les quatre columnes d'ordre corinti de doble alçada, que assenyalen l'eix de simetria de l'edifici. A les bases de les columnes hi ha relleus escultòrics d'Eusebi Arnau, que fan al·lusió als ideals de l'entitat d'estalvi. Un d'ells incorpora la silueta del campanar de la prioral de Sant Pere

## Història

Enric Sagnier, ben relacionat amb el director general de la Caixa de Pensions per a la Vellesa i d'Estalvis, Francesc Moragas i Barret, va actuar com a arquitecte oficial de l'entitat, construint l'edifici central de la Via Laietana de Barcelona i algunes de les seves sucursals. L'arquitecte va remarcar l'angle de visió de l'edifici, encarat als carrers de Llovera i de l'Amargura, ja que l'actual Plaça de la Llibertat estava ocupada en aquell moment pel quarter de cavalleria, i no tenia perspectiva des d'aquell angle. Va remarcar també la visió que des de l'estret carrer dels Recs es té sobre la part de façana que dona al carrer de Prat de la Riba, emfatitzada amb una façana diferenciada i una cúpula. L'obra s'enllestí el 1931. El pis principal va ser la seu de la Cambra de Comerç de Reus.

## Referències

* ↑ March Barberà, Jordi. "Catàleg de l'arquitectura noucentista de Reus" A: Arquitectura noucentista a Reus. Reus: Pragma, 2003. Pàgs. 136-138. ISBN 8493315176
* ↑ Memòria 1886-1986. Reus: Cambra Oficial de Comerç i Indústria, 1988, p. 196.

## Enllaços externs

* Edifici de la Caixa de Pensions
# Edifici de la Immobiliària Catalana

L'Edifici de la Immobiliària Catalana està situat a la Via Laietana, 28 de Barcelona i està catalogat com a bé amb element d'interès (Categoria C).

## Història

Contemporani de la veïna Casa Cambó, va ser encarregat el 1925 per Francesc Cambó a l'arquitecte Adolf Florensa com a seu de la societat anònima Immobiliària Catalana. Des del 1927, va ser també la seu de la Casa de América de Barcelona.

## Descripció

És un edifici d'oficines en cantonada, format per dos cossos, el principal de soterrani, planta baixa, entresol i cinc pisos, i el que fa cantonada als carrers del Pare Gallifa i dels Mercaders, de planta baixa i pis.
La façana de la Via Laietana té una composició simètrica de finestres respecte de l'eix vertical del portal principal d'arc de mig punt i que arriba fins a l'entresòl. El parament està fet d'estuc imitant carreus, excepte a a la planta baixa, a la cantonada i a la part central, que és de franges horitzontals. Una imposta separa l'últim pis de la resta.

## Referències

* 1 2 3 «Edifici Immobiliària Catalana, S.A.». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.
* ↑ «Edifici Immobiliària Catalana». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.

## Enllaços externs

* «Edifici Immobiliària Catalana». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Edifici de la Llotja (Vic)

L'Edifici de la Llotja és una obra amb elements gòtics i barrocs de Vic (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Si al costat de l'arc, s'hi obre un portal d'arc rebaixat. Damunt als arcs hi ha escuts de la ciutat. Al primer pis s'hi obren finestres rectangulars, també amb escuts i un ampli finestral gòtic amb calats i columnetes, el qual ostenta l'escut de la ciutat sostingut per lleons. Al segon pis hi ha diverses obertures de construcció moderna. La cornisa presenta motllures de pedra. A la part baixa de l'edifici i els escaires estan formats per grossos carreus de pedra picada, mentre que la resta de la façana està arrebossat. Cal remarcar una sala del primer pis, l'espai de la qual està configurat a partir d'una columna central. Els arcs de la planta tenen vidrieres emplomades i reixes de ferro forjat. La façana principal s'inscriu un rellotge de sol.
Finestral: situat al primer pis de la façana Est, correspon a la Sala de la Columna. La finestra coronella de forma rectangular amb un petit ampit que presenta decoracions de soguejat a manera de trencaaigües.
Verticalment està distribuïda amb tres seccions separades per dues columnetes de marbre que descansen sobre petits basaments amb volutes i coronades per capitells amb decoracions vegetals. Al damunt hi ha arcs de forma tímidament conopial, amb decoracions vegetals a l'intradós de l'arc. A la part superior presenta calats amb decoracions florals de cinc lòbuls inscrites dins de cercles.
Els brancals presenten elements renaixentistes formant entrellaçats damunt l'ampit i les motllures que emmarquen tota la finestra.
Damunt de la finestra en un carreu quadrat s'observa l'escut de la ciutat sostingut per dos lleons.

## Història

L'edifici de l'antiga Llotja està al centre de la ciutat medieval. L'edifici fou construït com a Consella de la Ciutat. En un principi constava d'una construcció de planta baixa amb arcades obertes i amb una columna central, obra del mes Joan Colet. Pladevall data la construcció de la Llotja i la sala superior al 1358. Junyent data l'inici de la construcció al redós del 1495. Ambdós autors coincideixen que a finals del segle xv es va construir el pis superior amb la Sala Columna ornamentada amb un enteixinat policromat i un bonic finestral gòtic, obra de Jaume Cavallers, i un pis superior amb una galeria. L'edifici es va ampliar amb la compra de cases veïnes al segle xvi per tal d'instal·lar-hi dependències destinades a passar-hi el gra, a taula de canvi i arxiu de la ciutat. A partir del 1670 la Casa de la Ciutat es modificà amb la remodelació de l'edifici a càrrec del tracista i llec carmelità Fra Josep de la Concepció. A finals del segle xix segurament hi hagué la intervenció d'algun mestre d'obres. Entre els anys 1922 i 1931 l'arquitecte Joan Mª Pericas va realitzar les reformes i el tancament dels porxos.
El finestral és obra del picapedrer provençal Jaume Cavallers, segons consta en el contracte de l'obra de l'any 1509.
Malgrat ser una obra Cinccentista, presenta moltes característiques pròpies del Gòtic i tímids elements del Renaixement.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8
# Edifici de la Unió dels Arquitectes de Romania

L'Edifici de la Unió dels Arquitectes de Romania, situat a la cantonada dels carrers Dumitru Dobrescu i Boteanu, és una enginyosa fusió del passat amb el present i el futur.
L'edifici inferior el va construir Grigore Paucescu a finals del segle XIX i va ser una ambaixada del govern austríac abans de l'impacte de la Primera Guerra Mundial. Durant el règim comunista, aquest va ser la seu de la 5a Direcció de la Securitate, la policia secreta del règim comunista. Durant la Revolució de 1989, mentre més de 80.000 persones es reunien aquí per escoltar el discurs de Nicolae Ceaușescu, es van disparar molts trets i l'edifici va ser incendiat. Després d'això, va quedar en ruïnes durant molt de temps, ja que tothom associava aquest edifici amb el període comunista. Però no va ser enderrocat a causa de la seu valor patrimonial.
El 1991 es va organitzar un concurs de disseny per revitalitzar l'edifici i integrar-lo amb l'entorn, abordant tant la preservació de l'estructura com la seva relació amb l'espai urbà. El concurs va combinar solucions arquitectòniques i d'intervenció urbana per adaptar el lloc als nous desafiaments. La construcció de l'ampliació, dissenyada per Zeno Bogdanescu i Dan Marin, es va fer entre 2001 i 2003 i es va cobrir 2.000 m² amb un total de 28 m d'alçada. El nou volum de vidre rectangular, destinat a oficines, coexisteix amb l'estructura original sense tocar-la, mostrant contrast en forma i materials.

## Referències

* 1 2 Sevak, Nishal. «Timeline of Restoration: The Union of Romanian Architects (Bucharest, Romania)». re-thinkingthefuture.com. [Consulta: 15 setembre 2024].
# Edifici del Centre Catòlic (Guissona)

L'Edifici del Centre Catòlic és una obra modernista de Guissona (Segarra) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

És un edifici de pedra arrebossada dividit en tres cossos. S'ubica a la Plaça Bisbe Benlloch, un dels punts més interessants de la vila de Guissona.
La façana principal presenta un cos central on trobem una porta rectangular envoltada per una motllura sinuosa. Les finestres dels cossos laterals són rectangulars i presenten el mateix tipus de motllura que la porta principal amb una mènsula.
Al primer pis, gran obertura amb una balustrada de pedra amb columnetes i capitells corintis que divideixen tres finestrals. Una gran motllura de pedra amb línies corbes envolta aquesta obertura. En els dos cossos laterals dues finestres que repeteixen l'esquema del pis inferior.
Coronant l'edifici, un frontó ovalat amb un escut al centre i pilastres amb florons que donen verticalitat a la façana.
En cada pis, una línia d'imposta pronunciada recor la totalitat de la façana.

## Referències

* 1 2 3 4 5
# Edifici del Parc de Bombers (Alcoi)

L'Edifici del Parc de Bombers, situat al carrer Gonçal Barrachina, 6 i 8 de la ciutat d'Alcoi (l'Alcoià), País Valencià, és un edifici privat d'estil modernista valencià construït l'any 1915, que va ser projectat per l'arquitecte Vicent Pascual Pastor.

## Descripció

Situat proper a la plaça d'Espanya, va ser construït a instàncies de la companyia d'assegurances La Unió Alcoiana, mercantil que gestionaria el servici d'extinció d'incendis des de l'any 1888 fins a 1955. Actualment l'edifici segueix sent propietat de la mateixa empresa.
D'arquitectura singular, suposa un important llegat per a la comprensió de la industrialització de la ciutat d'Alcoi. L'edifici segueix les directrius de l'estil modernista art nouveau. Consta de planta baixa i una altura. En ell destaca la seua ornamentació en pedra i la seua disposició simètrica.
En l'ornamentació de l'edifici és molt possible que treballara l'escultor Ramón Ruiz, que també va intervindre a la Casa del Pavo.

## Referències

* 1 2 Doménech Romá, Jorge. Modernismo en Alcoy, su contexto histórico y los oficios artesanales (en castellà). Editorial Aguaclara, 2010, p. 465-474. ISBN 978-84-613-8233-0.
* ↑ «Antic parc de bombers». Comunitat Valenciana.
* ↑ Domenech Romà, Jorge (2010). Modernismo en Alcoy, su contexto histórico y los oficios artesanales. Editorial Aguaclara. p. 472. ISBN 978-84-613-8233-0

## Bibliografia

* Doménech Romá, Jorge. Modernismo en Alcoy, su contexto histórico y los oficios artesanales (en castellà). Editorial Aguaclara, 2010, p. 465-474. ISBN 978-84-613-8233-0.
# Editorial Fonoll

L'Editorial Fonoll és una editorial catalana independent fundada el 2006 a Juneda per part dels tres socis, Josep Gelonch, Jaume Graus i Jordi Quer, que publica una quinzena de llibres a l'any de temàtica diversa, des de la literatura a la no-ficció.
Entre els seus llibres més coneguts figuren Lo diccionari lleidatà, Soc més de l'oest del Sr. Postu, Dones al marge. Bruixes i altres històries d’estigma i oblit, de l'antropòloga Ivet Eroles, i la novel·la inèdita de Manuel de Pedrolo Visita a la senyora Soler, que l'autor va escriure l'any 1959 i va ser censurada pel fet de contenir «una immoralitat de fons, molt més que de forma, tan enorme, que considerem impossible la seva publicació».
| « | El que ha de tenir un llibre a Fonoll és la voluntat d'aportar quelcom que encara no hagi estat publicat en català i que moltes altres editorials no poden fer perquè estan subjectes a les servituds del mercat. | » |
| — Anna Pérez Mir (2021) |||

## Referències

* ↑ Guiu Vila, Ariadna. «Editorial Fonoll: llibres entre olivers i arbres fruiters». Garrigues TV, 21-04-2021. [Consulta: 20 febrer 2022].
* ↑ «Neix el tercer diccionari lleidatà-català». NacióLleida, 14-02-2017. [Consulta: 20 febrer 2022].
* ↑ «'Sóc més de l'Oest', del Sr. Postu, entre los libros más vendidos en Lleida» (en castellà), 23-04-2019. [Consulta: 20 febrer 2022].
* ↑ Villena, Mary M. «La cacera de bruixes i una conversa amb l'editorial Fonoll». Revista Mirall, 23-07-2021. [Consulta: 20 febrer 2022].
* ↑ Rubio, Carlota. «La novel·la inèdita de Manuel de Pedrolo». Núvol, 27-01-2022. [Consulta: 20 febrer 2022].
# Editorial Trotta

L'Editorial Trotta és una editorial espanyola amb seu a Madrid que inicià la seva activitat l'octubre de 1990. La seva proposta editorial està centrada en la difusió de llibres cientificotècnics en el camp de les ciències socials, amb un marcat caràcter interdisciplinari i atenent de manera especial les darreres recerques.
L'Editorial Trotta nasqué amb el propòsit inicial d'atendre un programa especialitzat en llibres d'assaig. Posteriorment, el seu catàleg es va anar obrint amb noves col·leccions orientades cap a la literatura de creació i la poesia.

## Referències

* ↑ «Trotta, 25 años pegados a la realidad», 02-10-2015. [Consulta: 11 octubre 2015].
* ↑ Vivas Díaz, Ángel. «La editorial Trotta cumple 25 años» (en castellà). El Mundo, 22-10-2015. [Consulta: 5 setembre 2019].
* ↑ «Trotta, la editorial de los mil libros». El País [Madrid], 17-03-2017. ISSN: 1134-6582.

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'Editorial Trotta
# Efecte Bohr

L'efecte Bohr és una propietat de l'hemoglobina descrit inicialment el 1904 pel fisiòleg danès Christian Bohr (pare del físic Niels Bohr), que estableix que un increment de la concentració de protons i/o de diòxid de carboni suposa la disminució de l'afinitat de l'hemoglobina per l'oxigen.

## Acoblament del protó i l'oxigen

En la desoxihemoglobina, els grups amino N-terminal de les subunitats α i la histidina C-terminal de les subunitats β participen en parells iònics. La formació de parells iònics provoca una disminució de l'acidesa. Així, la desoxihemoglobina s'uneix a un protó per cada dues molècules d'O₂ alliberades. En l'oxihemoglobina, no hi ha aquests parells iònics i aquests grups augmenten l'acidesa. Conseqüentment, s'allibera un protó per cada dues molècules d'O₂ que s'uneixen.

## Rol fisiològic

Aquest efecte facilita el transport d'oxigen, ja que l'hemoglobina uneix l'oxigen als pulmons, on el pH és més elevat, i l'allibera als teixits, on la concentració de protó és més elevada a causa de l'activitat metabòlica, que genera diòxid de carboni. El CO₂, al seu torn, està en equilibri amb l'hidrogencarbonat, segons la reacció:
    CO₂ + H₂O $\rightleftharpoons$ H₂CO₃ $\rightleftharpoons$ H$^+$ + HCO₃$^−$
Aquesta reacció està catalitzada per enzims de la família anhidrasa carbònica, presents als glòbuls vermells.

## Vegeu també

* Efecte Haldane
# Efecte Callendar

L'efecte Callendar és l'augment antropogènic (a causa de l'acció de l'ésser humà) de la temperatura del planeta Terra o, més exactament, la variació d'un microclima (especialment d'una zona urbana o industrial) causada per l'increment de la quantitat de diòxid de carboni (CO₂) que hom aboca a l'atmosfera. Aquest augment d'emissions de CO₂ és produït principalment pels processos industrials de combustió i va començar a rebre importància a partir de la revolució industrial. És a dir, que es tracta d'un efecte de la contaminació atmosfèrica que consisteix en el fet que, com que hi ha massa diòxid de carboni (CO₂) a l'atmosfera, hi ha un excés d'aquest, que reté més del compte la radiació solar i escalfa una zona local més del que ho estaria en condicions normals, en una atmosfera neta. L'efecte Callendar pren el nom de Guy Stewart Callendar, fill d'Hugo Callendar, el qual n'avançà la idea el 1938.
L'efecte Callendar descriu l'augment de CO₂ a l'atmosfera i l'efecte hivernacle explica com aquest CO₂ provoca un augment de la temperatura de l'aire.

## Vegeu també

* Acord de París
* Canvi climàtic

## Referències

* ↑ Efecte Callendar Enciclopèdia Catalana

## Bibliografia

* Fleming, J.R.: The Callendar Effect: the life and work of Guy Stewart Callendar (1898-1964). Amer. Meteor. Soc., Boston, 2007. ISBN 978-1-878220-76-9
# Efecte Jahn-Teller

L'efecte Jahn-Teller descriu la distorsió geomètrica de molècules no lineals en certes circumstàncies. L'efecte va ser proposat com un teorema postulat per H. Jahn i Edward Teller el 1937 i diu essencialment que qualsevol molècula no lineal amb un estat fonamental degenerat pot presentar una distorsió geomètrica que implica la pèrdua de degeneració. Aquesta distorsió comporta una disminució de l'energia global del complex.
L'efecte Jahn-Teller s'acostuma a trobar en complexos octaèdrics de metalls de transició, i és molt comú en complexos hexacoordinats de coure(II). La configuració electrònica d⁹ d'aquest ió té tres electrons en els dos orbitals degenerats e$_g$, donant lloc a un estat fonamental doblement degenerat. Aquest tipus de complexos es distorsionen al llarg d'un dels eixos moleculars (s'acostuma a anomenar eix z), el qual té l'efecte de fer perdre la degeneració electrònica i dels orbitals i així disminuir l'energia del complex.