OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Haplogrup R-DF27

En genètica humana, l'haplogroup R-DF27 (R1b1a2a1a2a) és un haplogrup del cromosoma Y, una subdivisió de l'haplogrup R-M269 (més concretament, el seu sublade R-) definit per la presència del marcador DF27 (també conegut com a S250). Juntament amb el R-U152 i el R-L21, el llinatge està associat en gran manera als moviments proto-cèltics, celtes i posteriorment celtibèrics.
Va sorgir relativament recentment, després de l'inici de l'edat del bronze europeu, i predomina principalment a la població dels Pirineus. Les regions on s'ha trobat majoritàriament són el País Basc, Navarra, Astúries, Galícia, Portugal, Aragó, Catalunya, Pirineus Atlàntics, així com una certa presència a Gran Bretanya i Irlanda, tot i que s'ha trobat en quantitats més petites molt més lluny, com Alemanya i Polònia.
Els subclades específics de DF27 s'han associat a grups específics de persones, per exemple, R-M167 s'associa als catalans i R-M153 s'associa als bascos.

## Referències

* ↑ Martínez-Cruz, Begoña; Harmant, Christine; Platt, Daniel E.; Haak, Wolfgang; Manry, Jeremy; Ramos-Luis, Eva; Soria-Hernanz, David F.; Bauduer, Frédéric; Salaberria, Jasone; Oyharçabal, Bernard; Quintana-Murci, Lluis; Comas, David «Evidence of Pre-Roman Tribal Genetic Structure in Basques from Uniparentally Inherited Markers». Molecular Biology and Evolution, 29, 9, 9-2012, pàg. 2211–2222. DOI: 10.1093/molbev/mss091.
# Habitatge al carrer de la Font, 7 (Almoster)

L'Habitatge al carrer de la Font, 7 és una obra d'Almoster (Baix Camp) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici situat a la cantonada entre el carrer de la Font i el carrer del Quarter del Sud. Es tracta d'una construcció que ha sofert modificacions al llarg dels segles, la més notòria probablement del segle xx. Destaca, però, la portalada d'arc rebaixat i adovellat. Tot i presentar-se repintat, es veu la inscripció de la data en relleu de la dovella clau, emmarcada dins una forma lobulada: "17...".

## Enllaços externs

* «Habitatge al carrer de la Font, 7». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Antiquark c

L'antiquark c és un antiquark de segona generació, semblant a l'antiquark u però més pesant. És l'antipartícula del quark c, però amb nombres quàntics oposats; això vol dir que, si es troben, s'aniquilen mútuament en forma de radiació gamma. Tot i així, pot formar mesons (com els mesons D) i barions (com els barions sigma), si anul·len la seva càrrega de color.
Es considera que els mesons i barions tenen el valor negatiu d'una unitat de sabor encant (C) per cada antiquark c que tenen.

## Referències

* ↑ K. Nakamura et al. (Particle Data Group). «PDGLive Particle Summary 'Quarks (u, d, s, c, b, t, b', t', Free)'». Particle Data Group, 2011. [Consulta: 8 agost 2011].
# Antiquark s

L'antiquark s (estrany) és un antiquark de la segona generació. Com un antiquark d, però més massiu. És l'antipartícula del quark s, però amb nombres quàntics oposats, això vol dir que, si es troben, s'aniquilen mútuament en forma de radiació gamma.
Es considera que els mesons i barions tenen el valor positiu d'una unitat de sabor estranyesa (física) (S) per cada antiquark s que tenen, mentre que els quarks s aporten una unitat negativa. El 1977, Robert Jaffe va suggerir que es podien formar estats de quatre quarks (qsqs). Això seria una partícula amb antiquark s, però amb estranyesa 0.

## Referències

* ↑ J. Beringer et al. (Particle Data Group). «PDGLive Particle Summary 'Quarks (u, d, s, c, b, t, b', t', Free)'». Particle Data Group, 2012. [Consulta: 30 novembre 2012].
# Antlerita

L'antlerita és un mineral de la classe dels sulfats. William F. Hillebrand li va posar el nom l'any 1889 per la seva localitat tipus, la mina Antler (Arizona, Estats Units). És un mineral menys comú que la brochantita, visualment similar, amb la qual està relacionada.

## Característiques

L'antlerita és un sulfat de coure hidratat de color verd amb fórmula Cu₃(SO₄)(OH)₄. Es pot trobar amb cristalls fibrosos, tabular o acicular, amb lluentor vítria. És químicament i òpticament similar en molts aspectes a altres minerals de coure, com ara la malaquita i la brochantita, tot i que es pot distingir de les anteriors per una falta d'efervescència en àcid clorhídric.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'antlerita pertany a «07.BB: Sulfats (selenats, etc.) amb anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana» juntament amb els següents minerals: caminita, hauckita, dolerofanita, brochantita, vergasovaita, klebelsbergita, schuetteita, paraotwayita, xocomecatlita, pauflerita i grandviewita.

## Formació

És un mineral secundari que es troba a les zones oxidades de dipòsits de coure en regions àrides. L'antlerita era considerada com un mineral rar, però ha resultat ser el mineral primari de les zones oxidades en diverses mines de coure a tot el món, incloent la mina Chuquicamata a Xile, i la mina Antler a Arizona, Estats Units. A Catalunya ha estat trobada a la pedrera Berta, a Sant Cugat del Vallès-El Papiol (Vallès Oriental, Barcelona), a la mina Eugènia, a Bellmunt del Priorat (Priorat, Tarragona) i a la mina «Iris 18» d'Escornalbou, a Riudecanyes (Baix Camp, Tarragona).

## Varietats

La vernadskita és l'única varietat coneguda d'antlerita. Inicialment va ser considerada com un nou mineral, però més tard es va demostrar que era un pseudomorf d'antlerita després de dolerofanita. El nom prové del geoquímic rus Vladimir Ivanovich Vernadsky (1863-1945).

## Referències

* 1 2 «Antlerite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 11 febrer 2014].
* ↑ Joan Vinyoles Verdaguer · Josep Lluís Garrido Rufaste · Adolf Cortel Ortuño · Josep Carreras Peñalvert «La mina "Iris 18" (grup miner "Porvenir") d'Escornalbou, Riudecanyes, el Baix Camp, Tarragona, Catalunya, Espanya». Mineralogistes de Catalunya [Barcelona], 13, 2, 11-2019, pàg. 3-46 [Consulta: 23 novembre 2023].
* ↑ «Vernadskite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 11 febrer 2014].
# Antropometria

L'antropometria (del grec antic ἄνθρωπος (ánthrōpos) 'humà' i μέτρον (métron) 'mesura') és la branca de l'antropologia que mesura les diferents parts del cos humà amb l'objectiu de determinar-ne les proporcions mútues, establint unes referències a partir de diversos punts fixos amb les quals estableix diversos índexs. Aquestes mesures es realitzen amb uns instruments especials emprats per a tal fi, com l'antropòmetre, el paral·lelògraf, el goniòmetre o el craniòfor. Permet identificar una persona a través de mesures i característiques particulars individuals, com la forma dels peus, el nas o les orelles, el diàmetre de pòmul a pòmul, etc.
Aquest mètode va ser creat l'any 1880 Alphonse Bertillon, qui, al seu torn, es va basar en les investigacions de Jacques Quételet, que mostraven que determinades dimensions del cos humà, tot i variar considerablement d'un individu a un altre, a partir d'una certa edat restaven invariables en un mateix subjecte. Emprant aparells de precisió es va començar a prendre algunes mesures físiques a delinqüents, les quals s'enregistraven amb d'altres observacions (com la dactiloscòpia) juntament amb una fotografia de cara i de perfil.
Té rellevància a nivell mèdic, en especial en pediatria i en obstetrícia, tot i que també s'aplica en l'àmbit esportiu i en nutrició. En l'actualitat, compleix també una funció important en el disseny industrial, en la indústria de dissenys d'indumentària, en l'ergonomia, la biomecànica i en l'arquitectura, on es fan servir dades sobre la distribució de mesures corporals de la població per optimitzar els productes.
L'antropometria forense és una branca de la ciència forense i l'antropometria centrada en la identificació i reconstrucció de cossos humans l'identificació dels quals, a causa del seu estat, es fa difícil. S'empra en la identificació de cadàvers o per tal d'identificar individus captats a través d'imatges poc nítides.

## Referències

* 1 2 Definició d'antropometria al Termcat
* 1 2 Antropometria, al Diccionari General DCT
* ↑ Antropometría, a Enciclopedia jurídica (castellà)
* ↑ Antropometria, al GEC
* ↑ Antropometria Arxivat 2022-09-30 a Wayback Machine. a Saluesport.com
* ↑ Antropometría: què és i per què és tan important en nutrició?, a Consumer, 24 de juliol de 2020
* ↑ «Definición de antropometría (La medida del hombre)». [Consulta: 30 març 2022].
* ↑ Antropometría para el diseño de puestos de trabajo, 2019 (castellà)
* ↑ Antropometría Forense, a Pericia Judicial (castellà)

## Vegeu també

* Ergonomia
# Antroposfera

L'antroposfera és la part del medi ambient fet o transformat per la presència humana.

## Referències

* ↑ Speth, Peter; Christoph, M.; Deikkrüger, B. Impacts of Global Change on the Hydrological Cycle in West and Northwest Africa (en anglès). Springer, 2010, p. 284. ISBN 3642129579.

## Enllaços externs

* «What is the anthroposphere?» (en anglès). Aspen Global Change Institute. [Consulta: 4 gener 2021].
# Antwerp Port Epic Ladies

L'Antwerp Port Epic Ladies és una cursa femenina de ciclisme d'un dia que es celebra a Bèlgica des de l'any 2023. Està integrada dins el calendari femení de l'UCI com a cursa 1.1.
Es disputa anualment pels voltants d'Anvers. La primera vencedora fou la belga Marthe Truyen.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2023 | Marthe Truyen | Audrey Cordon-Ragot | Franziska Koch |
| 2024 | Iara Gillespie | Zoe Bäckstedt | Babette van der Wolf |
| 2025 | | | |

## Referències

* ↑ «A quick preview look at Antwerp Port Epic 2024» (en anglès). directvelo, 17-05-2024. [Consulta: 12 novembre 2024].
* ↑ «Marthe Truyen inaugura la Antwerp Port Epic Ladies» (en castellà). ciclismoafondo, 21-05-2023. [Consulta: 12 novembre 2024].

## Enllaços externs

* Antwerp Port Epic Ladies - Lloc web oficial
# Antàrtida Oriental

L'Antàrtida Oriental, anomenada també Antàrtida Major, és una de les dues grans regions en què es divideix l'Antàrtida, corresponent al costat que queda cap a l'oceà Índic, partint des de les muntanyes Transantàrtiques. Comprèn bàsicament la terra de Coats, la terra de la Reina Maud, terra d'Enderby, terra de Kemp, terra de Mac Robertson, terra de Wilkes, terra Victòria i l'Altiplà Polar. Gairebé tota l'Antàrtida Oriental forma part de l'Hemisferi Oriental. S'hi troba el pol Sud geogràfic, el Pol Sud geomagnètic i el pol sud d'inaccessibilitat.
De vegades també s'utilitza el nom Antàrtida Oriental per referir-se només a l'àrea del continent que es troba dins de l'Hemisferi Oriental.
El nom ha existit des de fa més d'un segle, apareixen als llibres'Antarctica d'Edwin Swift Balch (1902) i Anctarctica d'Otto Nordenskjold (1905), però el seu ús generalitzat va començar amb l'Any Geofísic Internacional (1957-1958), ja que les exploracions havien revelat que les muntanyes Transantàrtiques constitueixen una útil separació regional entre l'Antàrtida Occidental i l'Antàrtida Oriental. El Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN, Estats Units) va aprovar el nom (en anglès, East Antarctica) el 1962.
A diferència de l'Antàrtida Occidental, la major part de l'Antàrtida Oriental és un gran escut corresponent a un extens crató actualment cobert per una extensa capa de gel.
A l'Antàrtida Oriental es troben les glaceres més grans del planeta Terra i -a la Terra de Wilkes- existeix un gegantí cràter d'origen meteòric anomenat cràter de la Terra de Wilkes.

## Referències

* ↑ «Antarctica» (en anglès). National Geographic. [Consulta: 8 agost 2024].
* 1 2 van der Watt, Lize-Marié. «Anctarctica» (en anglès). Britannica, 07-08-2024. [Consulta: 8 agost 2024].
* ↑ Lee, Jane J. «There Are 3 South Poles, So Which One Did Prince Harry Reach?» (en anglès). National Geographic, 14-12-2013. [Consulta: 8 agost 2024].
* ↑ «Poles of Inaccessibility» (en anglès). University of California Santa Barbara. [Consulta: 8 agost 2024].
* ↑ Sheraton, John «Letter: East is west». New Scientist, 2390, 2003.
* ↑ Balch, Edwin Swift. Antarctica (en anglès). Philadelphia: Allen, Lane & Scott, 1902, p. 13.
* ↑ Nordenskjöld, Otto; Andersson, Joh. Gunnar. Anctartica: or, Two years amongst the ice of the South Pole (en anglès). Londres: C. Hurst & Co., 1977, p. 67. ISBN 0-903983-71-0.
* ↑ Collinson, James W. «The Roof at the Bottom of the World: Discovering the Transantarctic Mountains. By Edmund Stump». Arctic, Antarctic, and Alpine Research, 44, 2, 2012, pàg. 259-260.
* ↑ Savours, Ann «West is east?». Nature, 303, 1983, pàg. 467.
* ↑ Robert Roy, Britt. «Giant Crater Found: Tied to Worst Mass Extinction Ever» (en anglès). Space, 01-06-2006. [Consulta: 8 agost 2024].
# Antílop negre

L'antílop negre (Antilope cervicapra) és una espècie d'antílop que es troba fonamentalment a l'Índia i a algunes parts del Pakistan i Nepal. També s'han introduït poblacions en diverses parts del món incloent-hi Texas als Estats Units; poblacions en llibertat es troben a l'Argentina i sud d'Austràlia.
L'antílop negre està declarat símbol representatiu de l'estat d'Andhra Pradesh.

## Descripció

* Llargada del cos: de 100 a 150 cm
* Alçada fins a les espatlles : 60 a 85 cm
* Llargada de la cua: de 10 a 17 cm
* Pes: de 25 a 35 kg
Les banyes són característiques, estan enrotllades en espiral amb d'una a 4 voltes i poden fer fins a 80 cm de llarg. Normalment les femelles no en porten. Aquests antílops viuen a les planes en ramats de 15 a 20 individus amb un mascle dominant.
Menja principalment herbes però pot menjar també llegums flors i fruits per suplementar la seva dieta. Té una vida mitjana de 12 anys essent el màxim registrat de 16 anys.

## Subespècies

* Antilope cervicapra cervicapra
* Antilope cervicapra rajputanae
* Antilope cervicapra centralis
* Antilope cervicapra rupicapra

## Hàbitat

Originalment vivia a tot Índia excepte el nord-est, a la plana i no en jungles denses. Actualment resta confinat a zones de Maharashtra, Orissa, Panjab, Rajasthan, Haryana, Gujarat, Andhra Pradesh, Tamil Nadu i Karnataka amb alguns pocs ramats a l'Índia central.

## Mitologia

Segons la mitologia hindú l'antílop negre o Krishna Jinka es considera com el vehicle (vahana) de la deessa de la lluna Chandrama.
Segons el Garuda Purana de la mitologia hindú, Krishna Jinka dona prosperitat a les zones on viu.

## Referències

* ↑ Menon, R. K. (2000) "The quintessential antelope—life of the blackbuck", Resonance—Journal of Science Education, 5(11): 69–79.
* ↑ «Antilope cervicapra» (en anglès). ultimate ungulate. [Consulta: 12 desembre 2011].
* ↑ East, Rod; D. P. Mallon, Steven Charles Kingswood. Antelopes: Global Survey and Regional Action Plans, Volume 4. UICN, 2001, p. 184. ISBN 2831705940.
Espècies vivents d'artiodàctils (sense comptar els cetacis) :
Regne: Animalia  · Embrancament: Chordata  · Classe: Mammalia  · Infraclasse: Eutheria  · Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Ruminantia :
Família Cervidae :
Família Bovidae :
Família Bovidae (subfamília Caprinae) :
Família Bovidae (subfamília Bovinae) :
Família Bovidae (subfamília Antilopinae) :
Subordre Suina :
Subordre Tylopoda :
Clade Whippomorpha :
# Antónov An-28

L'Antónov An-28 (designació OTAN Cash) és un avió de transport bimotor, desenvolupat a partir de l'Antónov An-14M que va resultar guanyador d'un concurs contra el Beríev Be-30 en que Aeroflot cercava un avió comercial d'abast curt. Se'n van construir un total de 191 i 68 encara són en servei actiu a data de l'agost de 2006.

## Disseny

L'An-28 és similar en molts aspectes a l'An-14, incloent la seva estructura de les ales, però té un fuselatge expandit i motors turboprop, en lloc dels de pistó de l'An-14. L'An-28 va volar per primer cop com a An-14 modificat el setembre de 1969 però el següent model de pre-producció no va volar fins al 1975. El prototipus, originàriament, portava un tren d'aterratge en tricicle totalment retràctil i que quedava allotjat en uns carenats laterals però, en les versions definitives, es van construir fixes i amb suspensió de barres. En la configuració de passatgers, n'hi cabien 15, juntament amb una tripulació de dues persones.

## Operadors
### Operadors civils

Els principals operadors dels 68 avions Antonov An-28 restants són:
* Avluga-Trans (11)

#### Kirguizstan

* Kyrgyzstan Airlines (5)

#### Moldàvia

* Tepavia Trans (4)

#### Polònia

* Aerogryf

#### Rússia

* Vostok Airlines (5)

#### Surinam

* Blue Wing Airlines (5 - dos es van estavellar el 3 d'abril de 2008 i el 15 de maig de 2010)

#### Tadjikistan

* Tajik Air (8)
* Unes altres 21 aerolínies operen menys An-28s.

### Operadors militars
#### Angola

* Força Aèria d'Angola (2 An-28).

#### Djibouti

* Força Aèria de Djibouti (1)

#### Perú

* Exèrcit del Perú (2)

#### Polònia

* Força Aèria Polonesa (12 amb la variant PZL M28)

#### Geòrgia

* Força Aèria de Geòrgia

### Antics operadors
#### Unió Soviètica

* Aeroflot

## Especificacions

Dades de Airliners.net
Característiques generals
* Tripulació: 1-2
* Capacitat: 18 passatgers
* Longitud: 12,98 m
* Envergadura: 22,00 m
* Alçada: 4,6 m
* Superfície de l'ala 39,7 m²
* Pes buit: 3.900 kg
* Pes carregat: 5.800 kg
* Pes màxim d'enlairament: 6.100 kg
* Motors: 2× turboprops Glushenkov TVD-10B o Pratt & Whitney Canada PT6A-65B, 720 kW cada un
Rendiment
* Velocitat màxima: 355 km/h
* Abast: 510 km
* Ràtio d'ascens: 12,0 m/s
* Càrrega alar: 146 kg/m²
* Potència/pes: 250 W/kg

## Referències

* 1 2 Lundgren, Johan (1996-2006). The Antonov/PZL Mielec An-28. Airliners.net. AirNav Systems LLC. Accedit l'1 de juliol de 2010.
* 1 2 Flight International, 3–9 d'octubre de 2006
* ↑ Swanborough, Gordon; Green, William. Guía ilustrada de los aviones de línea y compañías aéreas. (en castellà). Madrid: San Martin, 1982, p. 33. ISBN 8471402157.
* ↑ Green, W. 1976. The Observer's Book of Aircraft. (25th ed.) Frederick Warne & Co. pp. 254. ISBN 0 7232 1553 7
# Any Mundial de les Matemàtiques

L'Any Mundial de les Matemàtiques va ser declarat l'any 2000 per popularitzar les matemàtiques a tot el món.

## Història

El 6 de maig de 1992, durant la celebració a Rio de Janeiro del 40 aniversari de l'Instituto Nacional de Matemática Pura e Aplicada, l'eminent matemàtic francès Jacques-Louis Lions, president de la Unió Matemàtica Internacional, va proclamar el 2000 com a Any Mundial de les Matemàtiques. La UNESCO també es va adherir a l'Any Mundial de les Matemàtiques, i en la seva reunió plenaria de l'11 de novembre de 1997, la Conferència General de la UNESCO va aprovar el projecte de resolució 29 C/DR126 sobre l'Any Mundial de les Matemàtiques, posant èmfasi en els aspectes educatius de matemàtiques. Durant el Congrés Internacional de Matemàtics de 1998 es va fer un informe sobre els preparatius per a l'Any Mundial de les Matemàtiques.

## Esdeveniments

La Unió Matemàtica Internacional estableix tres objectius principals:
* Identificar els reptes matemàtics més grans del segle xxi.
* Proclamar les matemàtiques com a clau del desenvolupament.
* Millorar la imatge de les matemàtiques mitjançant una difusió d'alta qualitat.

### Catalunya

El Parlament de Catalunya va celebrar una sessió al Palau del Parlament el dia 19 de juny de 2000. El Concurs de Fotografia Matemàtica és una activitat organitzada per l'ABEAM. Es va iniciar l’any 2000 per celebrar l’Any Mundial de les Matemàtiques.

## Referències

* ↑ Ciarlet, Philippe G. «Jacques-Louis Lions 2 May 1928--17 May 2001». Biographical Memoirs of Fellows of the Royal Society, 48, 2002, pàg. 275–287. ISSN: 0080-4606.
* ↑ «IMU Bulletin no 41, April 1998». [Consulta: 24 octubre 2022].
* ↑ «L'Any Mundial de les Matemàtiques» (en català). Parlament de Catalunya, 19-06-2000. [Consulta: 24 octubre 2022].
* ↑ «El Concurs de Fotografia Matemàtica». [Consulta: 24 octubre 2022].
# Anàlisi de citacions

L'anàlisi de citacions és un mètode comú de la bibliometria. Fa servir les citacions en les publicacions científiques per establir enllaços i relacions temàtiques entre els treballs dels acadèmics. Pot definir-se com «l'estudi de la freqüència i dels patrons de cites en articles i llibres».
Per a l'ús d'una anàlisi de citacions cal una base de dades relacional que relacioni la bibliografia d'un document amb els textos originals de cada citació. Actualment això es fa mitjançant consultes a bases de dades electròniques que indexen les citacions automàticament. Les bases de dades i els seus motors de cerca més coneguts són:
* Web of Science
* Google Scholar
* Scopus
* Scirus
* CiteSeer
* ArXiv
* Scielo
* WebCite
* GetCITED
* PubMED
* MEDLINE
* ParaCite Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* Citebase Arxivat 2008-10-11 a Wayback Machine.
Aquestes bases de dades estableixen regles per incloure una publicació. Aquests requeriments acostumen a ser que publiquin de manera periòdica i regular, i que publiquin recerca original i siguin avaluat per experts.

## Vegeu també

* Factor d'impacte
* Índex h

## Referències

* ↑ Leydesdorff, Loet; Amsterdamska, Olga. «Dimensions of citation analysis» (en anglès), 2012. [Consulta: 6 maig 2015].
* ↑ Rubin, Richard. Foundations of library and information science (en anglès). 3a ed.. New York: Neal-Schuman Publishers, 2010. ISBN 978-1-55570-690-6.
* ↑ Garfield, E. Citation Indexing - Its Theory and Application in Science, Technology and Humanities. (en anglès). Philadephia: ISI Press, 1983. Arxivat 2018-03-09 a Wayback Machine.
* ↑ Giles, C.; Bollacker, Kurt D.; Laurence, Steve «CiteSeer: an automatic citation indexing system». Digital libraries 98 : the Third ACM Conference on Digital Libraries, June 23-26, 1998, Pittsburgh, PA. Association for Computing Machinery [New York], 1998, pàg. 89-98.
# Anàlisi dimensional

L'anàlisi dimensional és una eina matemàtica basada en l'àlgebra, utilitzada sovint en física, química i enginyeria, per simplificar un problema, tot reduint el nombre de variables al nombre mínim de paràmetres essencials. Dos sistemes que tinguin els mateixos paràmetres essencials es poden considerar similars, i es poden estudiar conjuntament.
La dimensió o magnitud d'una quantitat física és el tipus d'unitat necessària per expressar aquesta quantitat. Per exemple, la dimensió de la velocitat lineal és distància/temps, i la dimensió de la força és massa×distància/temps². En mecànica, qualsevol dimensió es pot expressar en termes de longitud (o distància), temps i massa, o bé en termes de força, longitud i massa. La tria d'un o altre conjunt d'unitats fonamentals dependrà del sistema que s'estudiï. En ambdós casos, qualsevol unitat és expressable en funció d'un producte de potències (que poden ser fraccionals) de les unitats fonamentals, i el conjunt d'unitats forma un grup multiplicatiu.

## Vegeu també

* Magnitud adimensional

## Referències

* ↑ David Goldberg. Fundamentals of Chemistry. 5a ed.. McGraw-Hill, 2006. ISBN 0-07-322104-X.
* ↑ James Ogden. The Handbook of Chemical Engineering. Research & Education Association, 1999. ISBN 0-87891-982-1.
* ↑ Dimensional Analysis or the Factor Label Method
# Apache Club de Mitsamiouli

L'Apache Club de Mitsamiouli és un club de futbol de la ciutat de Mitsamiouli, Comores.

## Palmarès

* Lliga de Comores de futbol:
       2009
* Copa de Comores de futbol:
       2009

## Referències

* ↑ Soccerway
* ↑ «fedcomfootball.com». Arxivat de l'original el 2014-01-06. [Consulta: 5 maig 2021].
* ↑ wildstat.com
* ↑ Statarea
* ↑ «Comoros - List of Champions». RSSSF.
* ↑ «Comoros - List of Cup Winners». RSSSF.