OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Església parroquial de la Immaculada Concepció (Anna)

L'església parroquial de la Immaculada Concepció de la localitat d'Anna, a la comarca de la Canal de Navarrés (Província de València, Espanya) data de principis del segle xvii.
Destaquen en ella diversos retaules de fusta. El de l'Altar Major, on es troba la titular, és d'inspiració barroca i substitueix l'original elaborat en 1702 per Miguel Aguilar, sent rector Fra Luciano Yago, qui es va encarregar de la decoració.
Del primitiu altar queden unes poques taules que estan integrades en l'actual. En el Sagrari sobresurt un llenç de l'escola de Ribera. Després del terratrèmol de 1748, van quedar notablement danyades la volta de l'església i la torre campanar, situada a la part est del temple.
Durant el segle xviii es van dur a terme importants obres de consolidació i ampliació del Temple, entre altres la façana, que no van afectar de forma significativa al campanar, ja en el segle XX i davant el perill d'enfonsament de la torre, es va demolir el vell campanar integrant el seu primer cos a la fàbrica de l'edifici i construint un de nou a la part oest, que va ser inaugurat el 13 de setembre de 1912.

## Bibliografia

* Aquest article incorpora material procedent de la pàgina web de la Federació Valenciana de Municipis i Províncies, que mitjançant una autorització va permetre agregar contingut i imatges i publicar-los sota llicència GFDL.
* Història d'Anna
# Era d'en Serralta

L'Era d'en Serralta és una obra de Sant Joan de les Abadesses (Ripollès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Espai situat a un extrem de la Vila Vella, a la part superior d'un fort marge del riu Arçamala. L'era original estava encerclada per una pallissa, la casa pairal i dos murs -un a ponent, coincidint amb el traçat de la muralla medieval en aquest sector i de la que, segurament, en forma part; i l'altre al cantó oposat, tot limitant amb el carrer Parassols i Pi. Destacava la gran arcada de pedra que aguantava la coberta de la pallissa.
L'era fou reconstruïda a principis del segle XXI. Actualment inclou una pallissa amb arcada gòtica. La coberta ha estat renovada, i gran part de la volta original ha estat substituïda per una altra de formigó, un material emprat per a la reconstrucció del mur de llevant. Hi ha un portal -sense reconstruir- que permet l'accés al conjunt.

## Referències

* 1 2
# Caserna de bombers de l'Eixample

La caserna de bombers de l'Eixample, anteriorment anomenada quarter Central, estava situada al xamfrà dels carrers de Casanova i de Provença de Barcelona, entre l'hospital Clínic i el mercat del Ninot. Va ser el parc principal de Bombers de Barcelona entre el 1932 i el 2010.

## Història

Construïda en uns solars propietat del municipi i projectada per l'enginyer industrial Emilio Gutiérrez, que havia estat el cap de bombers fins a l'any anterior, quan es va proclamar la II República, aquesta caserna substituïa la del parc de la Ciutadella i es va entregar als bombers el 8 d'octubre de 1932. La nova ubicació va fer necessari canviar el número de telèfon d'avís als bombers, que havia estat el 12345, per al 79000.
Dins de la caserna hi havia els habitatges del cap i sots-cap de bombers. Així, hi van viure en Josep Maria Jordan i Poyatos i Josep Sabadell i Mercadé, i a les seves jubilacions, Josep Maria Jordan i Casaseca, i Jordi Teixidó. A principis dels anys 1970 es va construir un edifici d'habitatges de 9 plantes a la banda del carrer de Villarroel, del que Bombers aprofità només les plantes baixes com a magatzems i oficines. El 1975 es va construir un pavelló poliesportiu al terrat de l'edifici, on els bombers, que fins aleshores havien utilitzat el pati, a més de fer gimnàstica, podien jugar a voleibol.
Als jardins del xamfrà dels carrers de Provença i de Villarroel s'hi va col·locar el monument al bomber, obra de l'escultor Sebastià Badia i Cerdà.
El gener de 2010, un acord entre l'Ajuntament i la Diputació de Barcelona per a construir-hi la nova seu d'urgències de l'Hospital Clínic va motivar-ne el trasllat al nou parc provisional de l'Eixample, al parc de Joan Miró. Tanmateix, aquest projecte encara no s'ha dut a terme.
El dissabte 16 de gener s'hi va fer una festa de comiat, amb un partit de voleibol, geganters, cantada d’havaneres i un espectacle pirotècnic. El 13 de maig de 2010 es va iniciar l'enderroc de l'edifici, en un acte presidit per la consellera de Salut Marina Geli.

## Referències

* ↑ «L'obra constructiva de l'Ajuntament. Servei d'Extinció d'Incendis i Salvament». Gaseta Municipal de Barcelona, 01-05-1933, pàg. 444.
* ↑ «Parcel·la cadastral 9323501DF2892C». Punt d'Informació Urbanística de Barcelona. Ajuntament de Barcelona.
* 1 2 Mestre i Campi, Jesús. Bombers de Barcelona. Segona edició. Barcelona: Ajuntament de Barcelona, Desembre 2005, p. 90, 130. ISBN 84-7609-525-2.
* ↑ «Los Bomberos Municipales inauguraron un pavellón deportivo». La Vanguardia, 26-09-1975, pàg. 30.
* ↑ «Monument al bomber». Àltima, 01-08-2013.
* ↑ «Acord per decidir abans de l'estiu on s'ampliarà l'Hospital Clínic de Barcelona». Ara, 16-02-2021.
* ↑ Farré, Natàlia «Els bombers critiquen que el seu antic solar de l'Eixample porti 10 anys buit». El Periódico de Catalunya, 11-11-2020.
* ↑ Llaviana, Núria. «Tota una vida al parc de bombers de Provença». betevé, 16-01-2010.
* ↑ «El Clínic comença les obres de deconstrucció de l’antic Parc de Bombers de Provença». Clínic Barcelona, 13-05-2010.

## Vegeu també

* Caserna de bombers del Poble Sec
# FC Viitorul Constanța

El Fotbal Club Viitorul Constanța és un club de futbol romanès de la ciutat d'Ovidiu, a pocs quilòmetres de Constanța.

## Història

El club va ser fundat l'any 2009 per l'ex jugador Gheorghe Hagi, destacant per la seva acadèmia de futbol. El seu major èxit arribà la temporada 2016-17, quan guanyà el campionat romanès de futbol.

## Palmarès

* Lliga romanesa de futbol:
** 2016-17
* Tercera divisió romanesa de futbol:
** 2009-10

## Referències

* ↑ «Gheorghe and Ianis Hagi building the future of Romanian football at Viitorul». ESPN, 26-08-2015. [Consulta: 14 octubre 2015].
* ↑ «Gheorghe Hagi creating a new legacy for Romanian football». World Soccer, 22-03-2015. [Consulta: 14 octubre 2015].
* ↑ «Bucurie fără margini la Ovidiu! Hagi și căpitanul Benzar au ridicat trofeul. Sărbătoare şi la vestiar» (en romanian). Digi Sport, 13-05-2017. [Consulta: 14 maig 2017].
* ↑ «Romania - List of Champions». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].

## Enllaços externs

* Web oficial
* Facebook perfil
* Club perfil a UEFA
* Club perfil a LPF
# Església parroquial de la Mare de Déu de Loreto (Ador)

L'Església parroquial de la Mare de Déu de Loreto és una església situada a la plaça de Sant Francesc de Borja, 1, en el municipi espanyol d'Ador. És Bé de Rellevància Local amb identificador nombre 46.25.002-004.

## Història

La parròquia es va erigir en 1574. L'edifici es va construir al segle xvi, restaurant-se i ampliant-se al Segle XVIII. El seu estil és d'ordre toscà, sòlid i senzill.
El campanar es va edificar entre 1858 i 1861, si bé va ser pràcticament reconstruït en 1958. És una torre prismàtica de planta quadrangular i composta de tres cossos.
L'altar major és obra de Nicolás Estopón. Va ser realitzat en oli sobre fusta, en la segona meitat del segle xvi i en ell es representen la Fugida a Egipte, l'Adoració dels Reis, l'Ascensió i la Presentació de Crist en el Temple. No hi ha certitud respecte de si la destinació inicial d'aquestes imatges era el temple actual o si inicialment es van destinar al Sant Jeroni de Cotalba, on Estopón havia pintat el retaule de la capella major.
L'arxiu parroquial va ser destruït durant la Guerra Civil.

## Referències

* ↑ http://www.cult.gva.es/dgpa/brl/Detalles_brl.asp?
* ↑ http://archivalencia.org/contenido.php?a=87&pad=87&modulo=64&id=185&v=63 Arxivat 2017-04-17 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.ador.es/es/content/la-parroquia
* ↑ https://web.archive.org/web/20130804170740/http://www.turisafor.com/elemento.php?aCodMensaje=1
* ↑ http://www.valldevernissa.org/historiaillibres/HistoriaSafor/pobles.htm#Ador Arxivat 2016-03-26 a Wayback Machine.
# Half-Life 2: Episode Two

Half-Life 2: Episodi Two (encara que prèviament es va presentar sota el nom de Half-Life 2 : Aftermath) és una expansió del HLF2, la història del qual es desenvolupa just després de l'explosió soferta al nucli. Aquesta extensió permet al jugador continuar la història encarnant de nou a Gordon Freeman, acompanyat d'Alyx. Half-Life 2: Episodi One es va llençar l'10 d'octubre de 2007, i és el primer episodi d'una sèrie d'extensions, que seran distribuïts sobretot pel Steam.

## Referències

* ↑ «Half-Life 2: Episode Two - The Return of Team Fortress 2 and Other Surprises - GameSpot.com». Arxivat de l'original el 2007-09-29. [Consulta: 17 setembre 2009].
# Half-Life (sèrie de videojocs)

Half-Life és una sèrie de videojocs d'acció en primera persona desenvolupats i publicats per Valve. Els jocs combinen dispars, combat, trencaclosques, i narrativa.
El Half-Life original, el primer producte de Valve, va ser publicat per a Windows l'any 1998, aconseguint un gran èxit comercial i de crítica. El jugador controla a Gordon Freeman, un científic que ha de sobreviure una invasió alienígena. Les seqüències preescrites utilitzant el propi motor gràfic del joc van influir molt en jocs posteriors. A més, el joc va inspirar moltes modificacions fetes per aficionats, com ara Counter-Strike i Day of Defeat. Aquest primer joc de la saga va comptar amb vàries expansions: Opposing Force (1999), Blue Shift (2001) i Decay (2001), desenvolupat per Gearbox Software.
L'any 2004, Valve va publicar Half-Life 2, amb una nova ambientació, personatges i amb un control orientat a les físiques. Aquest Videojoc va ser continuat amb un nivell extra, Lost Coast (2005) i va comptar amb les seqüeles episòdiques Episode One (2006) i Episode Two (2007). Aquest mateix 2007 va aparèixer el videojoc de trencaclosques Portal, ambientat en el mateix univers de Half-Life.
Al llarg dels anys posteriors, i tot i que es van publicar diversos jocs dins l'univers de Half-Life, no hi va haver una continuació de la saga principal. L'any 2020, després d'anys d'especulacions, Valve va publicar Half-Life: Alyx, un videojoc de realitat virtual amb alts valors de producció que situa l'acció abans de Half-Life 2.
# Gods Will Be Watching

Gods Will Be Watching (en català es traduiria com Els Déus Estaran Observant encara que manté el seu títol en anglès en la versió espanyola del joc) és un videojoc d'aventura gràfica creat per l'estudi independent Deconstructeam i publicat per Devolver Digital el 24 de Julio de 2014. Descrit com un "thriller de point-and-click", el joc es desenvolupa entorn a una mecànica de gestió del temps i els recursos a la qual el jugador es troba en diferents escenaris amb la missió d'aturar una catàstrofe. La versió per a iOS de Gods Will Be Watching va sortir a la venda el 17 de desembre de 2015.

## Referències

* ↑ «Gods Will Be Watching». Valve Corporation. [Consulta: 23 abril 2015].

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial Arxivat 2015-08-01 a Wayback Machine.
* Gods Will Be Watching Arxivat 2018-02-18 a Wayback Machine. a Devolver Digital
* Gods Will Be Watching pàgina post-Ludum Dare en Deconstructeam
* Gods Will Be Watching a Ludum Dare
# F-Zero (saga)

F-Zero és una saga de videojocs de curses creat per Nintendo; es tracta de córrer amb naus espacials en pistes ambientades en el futur.

## Història

Aquest joc va revolucionar el món del videojoc quan va entrar al mercat el 1991 per a la consola Super Nintendo de 16 bits gràcies a la rutina gràfica anomenada Mode 7, que donava al joc una aparença tridimensional. Aquesta tècnica també apareixeria posteriorment en el videojoc Super Mario Kart.
El 1998 va aparèixer F-Zero X per a la consola Nintendo 64 de 64 bits. El F-Zero: Maximum Velocity va aparèixer en 2001 per a Game Boy Advance.
F-Zero AX/GX va sortir para Gamecube i màquines recreatives amb placa Triforce en 2003 i va suposar la primera i històrica col·laboració entre les dues antigues companyies rivals Sega i Nintendo per a desenvolupar un videojoc conjuntament.
També durant 2003 va sortir a la venda F-Zero: GP Legend per a Game Boy Advance, basat en la sèrie anime del mateix nom.
# Monopatí de carrer als Jocs Olímpics d'estiu de 2020

L'skateboarding als Jocs Olímpics de Tòquio 2020 es va realitzar al Parc Esportiu Urbà d'Ariake de Tòquio el 25 juliol i el 5 d'agost de 2021. En aquest esport nou en el programa olímpic, van ser disputades quatre proves diferents, dues masculines i dues femenines.

## Medallistes
### Masculí

| Proves | Or | Plata | Bronze |
| Carrer (25 de juliol) | Yuto Horigome Japó 37,18 pts. | Kelvin Hoefler Brasil 36,15 pts. | Jagger Eaton EUA 35,35 pts. |
| Parc (5 d'agost) | Keegan Palmer Austràlia 95,83 | Pedro Barros Brasil 86,14 | Cory Juneau EUA 84,13 |

### Femení

| Proves | Or | Plata | Bronze |
| Carrer (26 de juliol) | Momiji Nishiya Japó 15,26 pts. | Rayssa Leal Brasil 14,64 pts. | Funa Nakayama Japó 14,49 pts. |
| Parc (4 d'agost) | Sakura Yosozumi JPN 60,09 | Kokona Hiraki Japó 59,04 | Sky Brown Regne Unit 56,47 |

## Medaller

| Posició | Estat | | | | Total |
| 1 | Japó | 3 | 1 | 1 | 5 |
| 2 | Austràlia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 3 | Brasil | 0 | 3 | 0 | 3 |
| 4 | Estats Units | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 5 | Regne Unit | 0 | 0 | 1 | 1 |
| | Total: | 4 | 4 | 4 | 12 |

## Referències

* ↑ «Skateboarding | Olympic Sport» (en anglès americà). Arxivat de l'original el 2021-10-11. [Consulta: 10 agost 2021].
* ↑ «Olympedia – Skateboarding at the 2020 Summer Olympics». [Consulta: 10 agost 2021].
* ↑ «El japonés Horigome, primer oro olímpico en skate» (en castellà), 25-07-2021. [Consulta: 10 agost 2021].
* ↑ «El skate femenino deja el podio más joven en la historia olímpica» (en castellà), 26-07-2021. [Consulta: 10 agost 2021].
# Morvant Caledonia United

El Morvant Caledonia United és un club de Trinitat i Tobago de futbol de la ciutat de Morvant.

## Història

El club va ser fundat el 1979. L'any 2005, el Caledonia AIA es fusionà amb l'Arima/Morvant Fire i adoptà el nom Caledonia AIA Fire. El 2006 se separà i retornà al seu nom original. Posteriorment adoptà el nom Morvant Caledonia United.

## Palmarès

* Copa de Trinitat i Tobago de futbol:
** 2008, 2011–12, 2012–13
* Pro Bowl de Trinitat i Tobago:
** 2008
* First Citizens Bank Cup:
** 2011, 2012
* Lucozade Sport Goal Shield:
** 2012
* Camipionat de clubs de la CFU:
** 2012

## Referències

* ↑ Bailey, Joe «Caledonia finish second in Pro League». , 30-01-2011.
* 1 2 3 4 «Trinidad and Tobago - List of Cup Winners». RSSSF. [Consulta: 9 febrer 2019].
# Museu de l'Almàssera del Comte

L'Almàssera del Comte és un museu temàtic de l'oli situat a Sot de Xera (els Serrans) on s'observen les diferents fases de l'elaboració de l'oli de manera tradicional.
Forma part dels museus etnològics de la Xarxa de Museus Etnològics Locals de la Diputació de València.

## Descripció

L'any 2011 fou considert com a col·lecció museística permanent per la Generalitat Valenciana.
L'emplaçament va poder ser d'origen medieval, encara que la construcció, la maquinària i els utensilis són de principis del segle xx. L'almàssera data de l'any 1960 i consta d'un sol local d'una planta baixa, on s'ubica el molí trencador de dues grans pedres troncocòniques, de premses hidràuliques, vagonetes, termobatidora, cos de bombes i tot tipus de utillatge per a l'elaboració de l'oli.

## Funcionament

Destinada actualment a museu temàtic de l'oli, on s'observen les diferents fases de l'elaboració de l'oli de manera tradicional. La tafona disposa d'una guia audiovisual, que relata el procés de transformació de l'oliva en oli. A la festa de Sant Antoni es realitza una demostració en viu, oferint als assistents un tast del producte.

## Observacions

Classificat com a Bé de Protecció Parcial al Pla General de Sot de Chera per la Diputació de València.

## Referències

* ↑ «Directorio de Museos de España» (en castellà), 10-12-2009. [Consulta: 9 maig 2024].
* 1 2 «ALMAZARA DEL CONDE. Sot de Chera» (en castellà). [Consulta: 9 maig 2024].
* ↑ «Ficha disposicion». [Consulta: 9 maig 2024].
* 1 2 «ALMAZARA DEL CONDE Sot de Chera València/Valencia Colección - infomuseos.es» (en castellà), 18-11-2023. [Consulta: 9 maig 2024].
* ↑ «Descubre Sot de Chera | Patrimonio Cultural» (en castellà), 04-02-2018. [Consulta: 9 maig 2024].
* ↑ «Sot de Chera > Valencia Turismo» (en espanyol europeu). [Consulta: 9 maig 2024].
* ↑ Diputació de València «Catálogo de bienes y espacios protegidos». Catálogo de bienes y espacios protegidos, 2-2002, pàg. 18-20.

## Bibliografia

Sot de Chera. Estudio Histórico-Lingüístico. Ayuntamiento de Sot de Chera.(2007) ISBN 978-84-935946-0-2.
# NCO

NCO té els següents significats:
* Nunn's Chess Openings, obra de referència d'obertures d'escacs, editada per John Nunn
* Nuova Camorra Organizzata, organització criminal històrica, variant de la Camorra de Nàpols
* Sotsoficial (del seu nom en anglès Non-Commissioned Officer), comandament de les forces armades, de rang inferior a l'oficial
* NCO també és la fórmula química de l'isocianat, grup funcional compost de nitrogen (N), carboni (C) i oxigen (O)
# Nasal palatal sonora

La consonant nasal palatal sonora es representa [ɲ] a l'AFI, és a dir, la lletra ena amb ganxo a l'esquerra situada a l'extrem esquerre inferior. És un so present a moltes llengües actuals, com en català, castellà, francès, italià, grec modern, hongarès, etc.

## Característiques

* Es comporta com una oclusiva perquè hi ha una interrupció total del pas de l'aire.
* El punt d'articulació és palatal perquè la llengua es recolza al paladar.
* És un so nasal perquè l'aire surt al mateix temps per la boca i pel nas.
* Totes les consonants nasals són sonores per definició.

## En català

El català té aquest fonema, que està representat ortogràficament pel dígraf NY, com a canya. La majoria d'idiomes romànics tenen un dígraf per escriure'l (nh, gn, ny, nn), tot i que algunes llengües com el castellà que posseeixen una lletra modificada (ñ).
L'ocurrència d'aquest fonema en català és escassa, però, a diferència d'altres llengües que també el tenen, pot aparèixer tant en obertura com en coda sil·làbica, tret de coda a l'interior del mot. Tot i això, el context més freqüent, amb diferència, és l'obertura intervocàlica.
Aquest fonema, en català, té molt poca variació dialectal i està ben consolidat a tots els contextos en què apareix a tots els dialectes. Com a realitzacions alternatives, cal destacar dos fenòmens dialectals:
* En alguerès es produeix una despalatalizació cap a [n] quan apareix en posició de coda (per exemple, any > [an]).
* En mallorquí es produeix una assimilació de punt d'articulació amb segregació de [j] quan una /ɲ/ en coda entra en contacte amb una altra consonant (per exemple, anys > [ajns]).
Així mateix, a tots els dialectes es pot trobar [ɲ] com a al·lòfon de /n/ (en mallorquí, també de /m/) quan una /n/ en coda es troba amb una consonant palatal per fonètica sintàctica (per exemple, un llamp > u[ɲ] llamp).
Pel que fa a l'etimologia d'aquest fonema, cal destacar que en català és un fonema evolutiu, ja que en llatí no existia, provinent sempre de nasals llatines palatalitzades. Al llarg de l'evolució del llatí fins al català, s'han palatalitzat tres contextos de nasals:
* El grup consonàntic -GN-: PUGNU > puny
* El grup secundari -NY- (Y és la grafia que representa una [j] en gramàtica històrica): ll. clàssic ARANEA > ll. vulgar ARANYA (ARAN[j]A) > aranya
* El grup consonàntic -NN-: ANNU > any.
Alfabet fonètic internacional :
Vocals :
Anterior
Quasi- anterior
Central
Quasi- posterior
Posterior
Tancada
•iy
•ɨʉ
•ɯu
•ɪʏ
•ɪ̈ʊ̈
ʊ
•eø
•ɘɵ
•ɤo
•e̞ø̞
•əɵ̞
•ɤ̞o̞
•ɛœ
•ɜɞ
•ʌɔ
•æ
ɐ
•aɶ
•äɒ̈
•ɑɒ
Quasitancada
Semitancada
Mitjana
Semioberta
Quasioberta
Oberta :
Consonants :
Les taules contenen símbols fonètics que potser no es mostrin correctament en alguns navegadors. :
# Nosaltres Sols!

L'agrupació nacionalista Nosaltres Sols! fou una organització políticoarmada catalana del segle xx. Va néixer l'any 1931 aprofitant el local de la Unió Catalanista. L'únic objectiu de l'organització fou enfrontar-se a aquells qui ells consideraven els enemics de Catalunya. El seu fundador i dirigent principal fou Daniel Cardona i Civit.
Es va unir amb militants procedents d'Estat Català, crítics amb la decisió de Francesc Macià de crear Esquerra Republicana de Catalunya, Palestra i altres entitats per formar el Partit Nacionalista Català, que abandonà l'estiu del 1932.
Nosaltres Sols! es transformà en l'Organització Militar Nosaltres Sols! en proclamar-se l'estatut de Núria, ja que l'organització el considerava massa suau.
Nosaltres Sols! participà activament en els Fets dels sis d'octubre de 1934, pels quals Daniel Cardona fou obligat a exiliar-se i el seu lideratge fou discutit. El sector juvenil fundà el Bloc Escolar Nacionalista, amb certa independència respecte l'organització i amb tendències obreristes i marxistes, mentre que un grup reduït, amb influències properes als moviments feixistes europeus, se n'escindí per fundar el breu Moviment Nacionalista Totalitari.
El mes de juny del 1936, Nosaltres Sols s'integrà dins Estat Català i hi gaudí d'autonomia interna i, acabada la Guerra Civil espanyola, on lluità en el bàndol antifeixista, els militants de Nosaltres Sols! -la majoria dels quals eren força joves- juntament amb els d'Estat Català, van participar en la creació del Front Nacional de Catalunya (FNC), mentre que d'altres col·laboraven en l'Organització de Resistència Nacional.

## Referències

* ↑ Siguán, Miguel. El projecte català: del passat al futur. Aresta, 2009, p. 50. ISBN 8493724483.
* ↑ Aira, Toni. La política de les emocions : com els sentiments governen el món. Primera edició: setembre del 2020. Barcelona: Editorial Arpa, 2020, p. 14. ISBN 978-84-17623-58-6.
* ↑ Ivern i Salvà, M. Dolors. Esquerra Republicana de Catalunya: (1931-1936). L'Abadia de Montserrat, 1988, p. 139. ISBN 8472029557.

## Enllaços externs

* Història del Comitè Local de Nosaltres Sols! de Sant Cugat del Vallès
# OFK Sliven 2000

L'OFK Sliven 2000 (en búlgar ОФК Сливен 2000) és un club de futbol búlgar de la ciutat d'Sliven. que guanyà la Copa búlgara de futbol la temporada (1989-90). L'OFC Sliven 2000 va ser fundat el 29 de febrer de 2000 després de la desaparició de FC Sliven. Durant el transcurs dels anys ha rebut les denominacions següents:
* 1914 Sportist Sliven
* 19?? Borislav Sliven
* 19?? Asenovetz Sliven
* 1924 Trakijetz Sliven
* 19?? Hadzhi Dimitar Sliven
* 1944 Angel Dimitrov Sliven
* 1945 Georgi Dimitrov (fusió amb Sabi Dimitrov)
* 1949 DNV Sliven (Dom na Narodnata Voiska)
* 1952 DNA Sliven (Dom na Narodnata Armiya)
* 1956 SKNA Sliven (Sporten Klub na Narodnata Armiya)
* 1957 ASK General Zaimov (Armeiski Sporten Klub)
* 1963 ASK Mlada Gvardia Sliven
* 1964 DFS Sliven (Druzhestvo za Fizkultura I Sport) (fusió amb DFS Hadzhi Dimitar)
* 1970 Slivenski Tekstiletz Sliven (fusió amb Tekstilets)
* 19?? Zaimkov Sliven
* 1972 AFD Sliven (Armeisko Fizkulturno Druzhestvo)
* 1972 DFS Sliven
* 1985 FK Sliven
* 19?? FK Olimpik
* 1999 FK Olimpik-Hadzhi Dimitar
* 2000 PFK Sliven 2000
* 2002 OFK Sliven 2000

## Colors

| 1970 | 1975 | 1988 | 1990 | 1991-93 |

## Referències

* ↑ Perfil a bgclubs.eu
* ↑ «Perfil». weltfussballarchiv.com. Arxivat de l'original el 2017-08-06. [Consulta: 29 maig 2017].
* ↑ Clubs de Bulgària Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., webalice.it
# OKK Beograd

L'OKK Beograd (en serbi: Omladinski košarkaški klub Beograd / Омладински кошаркашки клуб Београд) és un club de bàsquet de la ciutat de Belgrad a Sèrbia. Forma part del club poliesportiu OSD Beograd.
El club es va fundar el 1945 amb el nom de KK Metalac. El 1950, va canviar el seu nom per KK BSK, i després, el 1958, definitivament per OKK Beograd, que conserva fins als nostres dies.

## Palmarès

* Copa Korać
** Finalistes (1): 1971-72
* Lliga iugoslava
** Campions (4): 1958, 1960, 1963, 1964
* Copa iugoslava
** Campions (2): 1960, 1962
** Finalistes (1): 1959
* Copa serbo-montenegrina
** Campions (1): 1992-93

## Referències

* ↑ «HISTORY OF CLUB». okkbeograd.org. Arxivat de l'original el 19 de gener 2021. [Consulta: 11 gener 2021].

## Enllaços externs

* Web oficial