OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ofo

L'ofo era una llengua siouan parlada pels ofos o mosopelea que van viure fins c. 1673 en l'actual vall de l'Ohio. Es traslladaren més avall del riu Mississipi a Mississipi, vora els natchez, i d'allí a Louisiana, assentant-se vora els tunica.
A vegades se sospitava que l'idioma ofo era muskogi. Però en 1908, l'antropòleg John Reed Swanton va descobrir una parlant anciana vivint entre el tunica que havia parlat ofo des de la infància. Va obtenir un vocabulari de la llengua, i es va establir ràpidament que en realitat es tractava d'una llengua sioux, i similar al biloxi.

## Fonologia

L'inventari és el següent:

### Consonants

La següent taula mostra les consonants ofo en notació IPA:
    Labial Dental Palatal Velar Glotal Oclusiva tenuis ptt͡ʃk aspirada pʰtʰt͡ʃʰkʰ Fricativa tènue fsʃxh aspirada fʰsʰ Sonorant wlj bd Nasal mn

### Vocals

| | Anterior | Central | Posterior |
| Alta | i, iː ĩ, ĩː | | u, uː ũ, ũː |
| Mitjana | e, eː | ə | o, oː |
| Baixa | | a, aː ã, ãː | |
Totes les vocals, inclosa /ə/, poden perdre la força.

## Morfologia

Pronoms ofo :
| "mí̃ti, mí̃*te" 'Jo, el meu' | "čí̃*ti" 'tu' |
| "í̃*ti" 'ell' | "á̃ti, á̃*ti" 'nosaltres' |

## Fonts

* Holmer, Nils, M., An Ofo Phonetic Law, International Journal of American Linguistics, 13:1, 1947.
* Moseley, Christopher and R. E. Asher, ed. Atlas of the Worlds Languages (Nova York:Routelege, 1994) Map 5
* Dorsey, J. Owen, and John R. Swanton. 1912. "A Dictionary of the Biloxi and Ofo Languages". Bureau of American
* Ethnology Bulletin 47. Washington, D. C.: Government Printing Office.
* Swanton, John R. c.1908 [Ofo-English dictionary], Typed and Autographed Document, 613 cards. National
* Anthropological Archives, 2455-OFO, Smithsonian Institution, Washington, DC.
* Swanton, John R. 1909. A New Siouan Dialect. "Putnam Anniversary Volume: Anthropological Essays Presented to
* "Prederic Ward Putnam in Honor of His Seventieth Birthday", pp. 477–86. New York: G. E. Stechert.

## Referències

* ↑ Rankin, Robert. "The Ofo Language of Louisiana: Philological Recovery of Grammar and Typology". LAVIS III: Language Variety in the South: Historical and Contemporary Perspectives. University of Alabama, 2004. PDF file.

## Enllaços externs

* Ofo on Native Languages
# Oftalmosaure

L'oftalmosaure (Ophthalmosaurus) és un gènere representat per una única espècie d'ictiosaure, que va viure en el Juràssic Superior (fa aproximadament entre 165 i 150 milions d'anys) en el que avui és Europa i l'Argentina.
Era un rèptil marí del grup dels ictiosaures. Tenia una certa semblança amb els peixos espasa a causa del seu musell llarg i fi. El cap era rodó amb dos enormes ulls adaptats a la caça de nit. Tenia potes transformades en aletes, a més de la seva cua com la d'un peix i una aleta dorsal. És possible que visqués en grups.
Aquest animal va viure en l'antiga Europa, en el Carib quan les seves illes encara no emergien i l'actual Argentina. Era un caçador i al seu torn presa també de rèptils marins majors com pliosaures. Va tenir una longitud d'1 metre.
# Zamindaris kshatriya

Això és una llista de regnes, mokasadaris i zamindaris dominats per membres de la casta kshatriya (o raju) d'Andhra Pradesh, abans que aquestes funcions foren abolides el 1952. Els rajus o kshatriyes reclamaven ser descendents dels regnes antics o medievals o dinasties Ikshvaku, Vishnukundina, Chalukya, Chagi, Pericchedi, Ganga Oriental i regne de Gajapati.
* Chemudu, clan Vyricharla
* Ellore, clan Thirupathiraju
* Golugonda, clan Bhupathiraju c
* Karvetinagar al districte de Chittoor prop de Tirupati. Raja Sahib Kumar Swamy Raja Perumal
* Kosaraju
* Kurupam, clan Vyricharla clan
* Korukonda, clan Thirupathiraju
* Merangi, clan Satrucharla
* Markundapadu, clan Sunkavalli
* Mogalthur, clan Kalidindi
* Moida, clan Penumatcha
* Owk
* Ongole, clan vulchi(ulichi) i clan samanthapudi
* Padmanabham Raja Sagi Clan (Raja Sagi Padmanabha Raju). El fundador d'aquesta família fou Raja Sagi Raja Ramachandra Raju. Foren també uns dels descendents de l'antiga dinastia Chagi.
* Pachipenta
* Polavaram, Venkata Carner Deo
* Palakonda
* Parvatipuram
* Peddapuram, dinastia Vatsavai
* Rajamundry, clan Pusapati de Vizianagaram
* Ramachandrapuram, família reial de Kota S.R.K. Raja Gopal Narasa Raju i S.R.K. Ram Chandra Raju.
* Salur
* Tuni, família reial Vatsavai
* Vizianagaram, dinastia reial Pusapati i també governants del principat de Vizianagaram. La seva regla es va estendre del modern districte de Vizianagaram al districte de Visakhapatnam d'un costats i de l'altra des del districte de Srikakulam fins a Orissa.Fou el kshatriya més gran i la principal dinastia hindú d'Andhra Pradesh. Els Pusapatis eren també descendents dels Maharanes de Udaipur.
* Jeypore, Maharajah de Jeypore Vikram Deo.

## Referències

* ↑ Krishnarao, B. V.. A History of the Early Dynasties of Andhradesa. V. Ramaswami Sastrulu, 1942, p. 149, 159.
* ↑ «Rediff On The NeT Elections '98: Constituency Profile, Paravathipuram». rediff.com.
# Oklahoma Enabling Act

L'Oklahoma Enabling Act ("Llei habilitadora d'Oklahoma") és una Llei de 1906 que, en la seva primera part, va conferir poder a les persones que residien al Territori Indi i al Territori d'Oklahoma per a elegir delegats a una convenció constitucional estatal i posteriorment ser admsos a la Unió com un únic estat. En la seva segona part també va permetre a les persones del Territori de Nou Mèxic i del Territori d'Arizona formar una constitució i un govern estatal i ser admesos a la Unió, que requeria un referèndum per determinar si ambdós territoris haurien de ser admesos com un sol estat.
La Llei Orgànica d'Oklahoma de 1890 ja preveia l'admissió dels Territoris d'Oklahoma i Indi com un únic estat; no obstant això, els residents del Territori Indi van promoure un projecte de llei per admetre el Territori Indi com l'Estat de Sequoyah, que va ser rebutjat al Congrés el 1905. El president Theodore Roosevelt va proposar un compromís que uniria al Territori Indi amb el Territori d'Oklahoma per formar un estat únic, que va donar lloc a l'Oklahoma Enabling Act (signat el 16 de juny de 1906) i posteriorment la proclamació d'Oklahoma (el 16 de novembre de 1907).

## Referències

* ↑ «Pub.L. 59–234, H.R. 12707, 34 Stat. 267, enacted June 16, 1906». Arxivat de l'original el de març 7, 2016. [Consulta: de juliol 1, 2018].
* 1 2 Everett, Dianna. Encyclopedia of Oklahoma History and Culture. "Enabling Act (1906)." Retrieved January 10, 2012.«Archived copy». Arxivat de l'original el 23 de novembre 2011. [Consulta: 10 gener 2012].

## Vegeu també

* Deportació dels indis dels Estats Units
* Indian Removal Act
* Llei Orgànica d'Oklahoma
* Cinc tribus civilitzades
* Estat de Sequoyah
* Convenció Constitucional Sequoyah
* Antigues reserves índies d'Oklahoma
* Comissió Dawes
# Okolo jižních Čech

L'Okolo jižních Čech (lit. Volta a Bohèmia Meridional) és una cursa ciclista que es disputa a la Regió de Bohèmia Meridional (República Txeca). La cursa es creà el 2012 formant part de l'UCI Europa Tour fins al 2014.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2012 | Jiří Hochmann | Jan Polanc | Bjørn Tore Hoem |
| 2013 | Florian Sénéchal | Theo Reinhardt | Matija Kvasina |
| 2014 | Reidar Borgersen | Paweł Cieślik | Emanuel Buchmann |
| 2015 | Alexis Guérin | Clemens Fankhauser | Theo Reinhardt |
| 2016. No disputada ||||
| 2017 | Josef Černý | Emil Nygaard Vinjebo | Rok Korošec |
| 2018 | Michael Kukrle | Maciej Paterski | Stan Dewulf |
| 2019 i 2020. No disputada ||||
| 2021 | Arnaud De Lie | Nick van der Meer | Damiano Cima |
| 2022 | Rasmus Bøgh Wallin | Erik Fetter | Tim Marsman |
| 2023 | Martin Solhaug Hansen | Adam Ťoupalík | Michael Kukrle |
| 2024 | Marcin Budziński | Lukáš Kubiš | Piotr Pękala |

## Referències

* ↑ «Okolo Jiznich Cech / Tour of South Bohemia (Tch) - Cat.2.2». [Consulta: 12 octubre 2022].
* ↑ Palmarès a sitiodeciclismo.net

## Enllaços externs

* Web oficial
* Palmarès a cqranking.com
# Okà

L'Okà (en rus Ока) és un important riu de la part europea de Rússia i un dels principals afluents del Volga. La seva longitud total és 1.495 km i la seva conca drena una superfície de 245.000 km² (extensió similar a la d'estats com Guinea o el Regne Unit).
Administrativament, el riu transcorre per les províncies d'Oriol, Tula, Kaluga, Moscou, Riazan, Vladímir i Nijni Nóvgorod, de la Federació Russa.

## Etimologia

No hi ha un clar consens sobre l'origen del nom; tot i això les principals hipòtesis són les següents:
* Max Vasmer associa el nom del riu amb el аƕа gòtic, l'alt alemany antic aha i el llatí aqua, que en tots els casos significa tant 'aigua' com 'riu' (com per exemple, els rius anomenats Aa).
* Oleg Trubatxov sosté un origen bàltic: aka significa, en lituà, 'font', i ho atribueix a la tribu dels galindians, que vivien a la part occidental de la conca de l'Okà abans de l'arribada dels eslaus.
* La hipòtesi d'un origen finlandès: joki significa, en finès, 'riu'. De fet, fins a l'arribada dels eslaus al curs de l'Okà, el curs superior estava ocupat per tribus bàltiques (els polekhs), mentre que el curs mitjà i baix estava habitat per finesos (els meixeres i els muromians).
Històricament, el riu Okà va donar el seu nom als Principats de l'Alt Okà, situats aigües amunt de Tarusa en els segles xiv i xv. Una de les ciutats de Rússia, Nijni Nóvgorod, va ser fundada per protegir l'Okà a la confluència amb el Volga. El Kanat de Qasim, un govern musulmà, va ocupar la part baixa de l'Okà en els segles XV i XVI.
# Olbia Calcio 1905

L'Olbia Calcio 1905 és un club de futbol italià de la ciutat d'Òlbia (Sardenya).
Fundat el 1905 com a Olbia Calcio, va ser dissolt i fundat novament el 2010 com a U.S. Olbia 1905 A.S.D. i el 2016 com a Olbia Calcio 1905 S.S.D. S.r.l..
Evolució del nom:
* 1906: Società Ginnastica Olbia
* 1938: GIL Terranova
* 1939: GIL Olbia
* 1946: Unione Sportiva Olbia
* 1983: Olbia Calcio
* 2010: Associazione Sportiva Dilettantistica Olbia 1905
* 2015: Olbia Calcio 1905 Società Sportiva Dilettantistica
* 2016: Olbia Calcio 1905

## Palmarès

* Serie D:
** 2001–02
* Eccellenza Sardinia:
** 2012–13

## Referències

* ↑ «Assegnati i numeri di maglia» (en italian). Olbia Calcio 1905, 20-08-2016. Arxivat de l'original el 3 de setembre 2016. [Consulta: 1r setembre 2016].
* ↑ «Comunicato Stampa» (en italian). FIGC, 10-08-2010. Arxivat de l'original el 24 d’agost 2015. [Consulta: 10 agost 2015].
* ↑ «C.U. N°24 (2011–12)» (en italian). FIGC Sardinia, 19-12-2011. Arxivat de l'original el 21 de setembre 2016. [Consulta: 1r setembre 2016].
* ↑ «C.U. N°49 (2013–14)» (en italian). Serie D, 08-11-2013. [Consulta: 31 agost 2016].
* ↑ Tavecchio, Carlo. «COMUNICATO UFFICIALE N. 56/A (2016–17)» (en italian). FIGC, 29-08-2016. Arxivat de l'original el 21 de setembre 2016. [Consulta: 31 agost 2016].
* ↑ «NOTA LEGA PRO» (en italian). Lega Pro, 31-08-2016. [Consulta: 31 agost 2016].

## Enllaços externs

* Olbia Calcio 1905 - Lloc web oficial (italià)
* Website made by supporters (italià)
# Oleuropeïna

L'Oleuropeïna (C$_{25}$H$_{32}$O$_{13}$) és un compost químic fenòlic que es troba en el fruit i en la fulla de l'olivera i de l'olivereta junt amb altres compostos estretament relacionats com 10-hidroxioleuropeïna, ligstrosida, i 10-hidroxiligstrosida. Tots aquests compostos són tirosol èsters d'àcid elenòlic que abans han estat hidroxilats i glucosilats. L'oleuropeïna i el seu metabòlit hidroxitirosol tenen gran poder antioxidant tant in vivo com in vitro i donen a l'oli extra verge el seu gust amarg picant. Les preparacions amb oleuropeïna s'han proposat per efortir el sistema immunitari. Segons un estudi en rates de laboratori l'oleuropeïna potencia la termogènesi per l'increment del contingut termogenina en el teixit adipós marró i la secreció de noradrenalina i adrenalina.

## Referències

* ↑ Sudjana AN, D'Orazio C, Ryan V, Rasool N, Ng J, Islam N, Riley TV, Hammer KA «Antimicrobial activity of commercial Olea europaea (olive) leaf extract». Int J Antimicrob Agents, 33, 5, maig 2009, pàg. 461–3. DOI: 10.1016/j.ijantimicag.2008.10.026. PMID: 19135874.
* ↑ Oi-Kano, Yuriko; Kawada, Teruo; Watanabe, Tatsuo; Koyama, Fumihiro; Watanabe, Kenichi «Oleuropein, a phenolic compound in extra virgin olive oil, increases uncoupling protein 1 content in brown adipose tissue and enhances noradrenaline and adrenaline secretions in rats». Journal of Nutritional Science and Vitaminology, 54, 5, 10-2008, pàg. 363–370. DOI: 10.3177/jnsv.54.363. ISSN: 0301-4800. PMID: 19001767.

## Enllaços externs

* Tripoli E, Giammanco M, Tabacchi G, Di Majo D, Giammanco S, La Guardia M «The phenolic compounds of olive oil: structure, biological activity and beneficial effects on human health». Nutr Res Rev, 18, 1, juny 2005, pàg. 98–112. DOI: 10.1079/NRR200495. PMID: 19079898.
* Walter WM, Fleming HP, Etchells JL «Preparation of antimicrobial compounds by hydrolysis of oleuropein from green olives». Appl Microbiol, 26, 5, novembre 1973, pàg. 773–6. PMC: 379900. PMID: 4762396.
* Andreadou I, Iliodromitis EK, Mikros E, et al «The olive constituent oleuropein exhibits anti-ischemic, antioxidative, and hypolipidemic effects in anesthetized rabbits». J. Nutr., 136, 8, agost 2006, pàg. 2213–9. PMID: 16857843.
* Lee-Huang S, Huang PL, Zhang D, et al «Discovery of small-molecule HIV-1 fusion and integrase inhibitors oleuropein and hydroxytyrosol: Part I. fusion [corrected] inhibition». Biochem. Biophys. Res. Commun., 354, 4, març 2007, pàg. 872–8. DOI: 10.1016/j.bbrc.2007.01.071. PMC: 2790717. PMID: 17275783.
* Lee-Huang S, Huang P, Huang P (2004 July 11-16). "Anti-HIV activity of olive leaf extract and synergism with HAART". Int Conf AIDS 15th
# Oli d'alvocat

L'oli d'alvocat és un oli comestible obtingut dels fruits de l'alvocat (Persea americana). Té una saludable relació de greixos insaturats i saturats. Es fa servir com ingredient en plats culinaris i com oli de cuinar. També en cosmètics amb propietats regenadores i humificants.
Una companyia de Nova Zelanda, anomenada «Olivado», el va començar a produir el 1999. Té un punt de fumeig molt alt 255 °C i funciona bé com a portador d'altres gustos. És alt en greix monoinsaturat i vitamina E.
Com l'oli d'oliva no és un oli derivat de llavors sinó de fruits, s'obté de la polpa que envolta la llavor de l'alvocat.

## Referències

* ↑ «Health Benefits of Avocado Oil». Arxivat de l'original el 2010-12-21. [Consulta: 22 gener 2011].
* ↑ «Avocado oil». From Purdue University Center for New Crops and Plant Products Web site

## Enllaços externs

* Health Benefits of Avocado Oil Arxivat 2010-12-21 a Wayback Machine.
# Oli de festuc

L'oli de festuc o de pistatxo (en anglès Pistachio oil) és un oli obtingut per pressió de les llavors del pistatxer.

## Usos culinaris

Comparat amb altres olis de nous, l'oli de festuc té un gust fort. És alt en vitamina E (19mg/100g). Conté un 12,7% de greixos saturats, 53,8% dels monoinsaturats, 32,7% d'àcid linoleic, i 0,8% d'omega-3. Com a oli de taula afegeix gust, per exemple a verdures a la vapor.
També es fa servir en productes per la cura de la pell.

## Referències

* ↑ «Virgin pistachio oil». Arxivat de l'original el 2006-06-19. [Consulta: 17 novembre 2020].
* ↑ The Nutrition Source - Recipes from Harvard University School of Public Health. Retrieved June 2009.
# Oli de sèsam

L'oli de sèsam és un oli vegetal comestible que deriva de les llavors de la planta de sèsam. Encara que al sud de l'Índia s'utilitza com a oli per cuinar és més freqüent el seu ús com aromatitzant en la cuina xinesa i coreana, i en menor mesura en la cuina del sud-est asiàtic.

## Composició

El seu valor nutricional per 100 grams és: energia 3.699 kilojouls, proteïna 0 g, greix 100 g (dels quals saturats 14,2 g, monoinsaturats 39,7 g, polinsaturats 41,7 g), fòsfor 0 g, potassi 0 g, sodi 0 g, vitamina E 1,4 mg, vitamina K 13,6 ug (Font Usda)
L'oli de sèsam es compon dels següents àcids grassos:
| Àcid gras | Nomenclatura | Mínim | Màxim |
| Àcid palmític | C16:0 | 7,0% | 12,0% |
| Àcid palmitoleic | C16:1 | traces | 0,5% |
| Àcid esteàric | C18:0 | 3,5% | 6,0% |
| Àcid oleic | C18:1 | 35,0% | 50,0% |
| Àcid linoleic | C18:2 | 35,0% | 50,0% |
| Àcid linolènic | C18:3 | traces | 1,0% |
| Àcid eicosenoic | C20:1 | traces | 1,0% |

## Història

Les llavors de sèsam van ser un dels primers conreus processas per a obtenir-ne oli com també un dels primers condiments. Abans del 600 aC. els Assiris feien servir l'oli de sèsam com aliment i medicina encara que resultava molt car d'obtenir, també cremava en les llànties votives sagrades.

## Manufactura

L'estracció d'aquest oli no està completament automatitzada i necessita molta feina de tipus manual. En el conte d'Alí Babà i els 40 lladres les llavors representen un símbol de riquesa. Quan la càpsula s'obre deixen anar el seu tresor que són les llavors (botànicament són aquenis).
Els aquenis estan protegits per una càpsula que no s'obre fins a la maduració completa de les llavors i el temps quan maduren és variable, per això es fan feixos de les plantes i es posen en posició vertical. El 1943 es va descobrir una planta mutant natural que tenia les càpsules indehiscents cosa que facilita la feina.
L'oli s'extreu per pressió deixant un residu (turtó) adequat per alimentació animal.

## Vegeu també

* Oli de cacauet

## Referències

* ↑ «Fatty acids found in sesame oil». Essential oils. Arxivat de l'original el 2010-09-22. [Consulta: 7 octubre 2006].
* ↑ «Origin of Sesame Oil». Vac Industries Limited.
* ↑ «Graig Farm Organics - What We Offer > Our Range > The Grocery > Organic Cold-pressed Oils». Arxivat de l'original el 2007-09-05. [Consulta: 19 juny 2010].
# Olingo d'Allen

L'olingo d'Allen (Bassaricyon alleni) és una espècie d'olingo de Sud-amèrica, on viu a Bolívia, l'Equador i el Perú.
L'espècie fou anomenada en honor del zoòleg i ornitòleg estatunidenc Joel Asaph Allen.

## Referències

* ↑ Reid, F.; Helgen, K. Bassaricyon alleni. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 26 gener 2009.
* ↑ Bassaricyon alleni - Allen's Olingo Arxivat 2007-09-26 a Wayback Machine. NatureServe.org
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 8–9. ISBN 978-0801893049.
Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :
# Olla de blat

L'olla de blat (de vegades també olla de blat amb fenoll) es tracta d'un bullit molt popular en la cuina andalusa (especialment d'Almería). S'elabora principalment amb blat, cigrons, carns diverses i aromatitzat amb fenoll salvatge. És un guisat hivernal que se sol servir-se calent. Se sol denominar també Olla de Sant Antoni per ser preparada el dia del sant Antoni Abad (d'onomàstica el 17 de gener).

## Característiques

El blat emprat en el bullit se sol posar en remull unes hores abans de la seva cocció, després del remull sol posar-se en un sac i es colpeja perquè se solte la pell dels grans. De vegades se sol emprar arròs bru en el seu lloc. La proporció de cigrons és lleugerament superior a la del blat. Els embotits inclosos en la seva elaboració solen ser botifarra (generalment botifarra de ceba), porc en salaó. En una olla, generalment de terrissa del tipus anomenat de Biar, s'hi introdueix la carabassa, el nap, els cigrons, les creïlles i la ceba fregida. Es tracta d'una preparació de cocció lenta.

## Variants

L'olla de blat en té algunes variants al llarg de la geografia del sud espanyol i de la franja valenciana:
* Olleta de Sant Antoni que en té d'una mica de carabassa.
* Triguico picao
* Blat picat

## Referències

* ↑ Janet Mendel, (2002), My Kitchen in Spain: 225 Authentic Regional Recipes, Londres, pag. 104-105
* 1 2 R. Alonso, (1996), La alimentación mediterránea: historia, cultura, nutrición, Ed. Icaria, pàg. 114
# Interferó tipus III

Els interferons de tipus III (IFN) són un subgrup de d'interferons que consta de quatre molècules d'IFN-λ (lambda) anomenades IFN-λ1, IFN-λ2, IFN-λ3 (també conegudes com a IL29, IL28A i IL28B respectivament), i IFN-λ4. They were discovered in 2003. Van ser descoberts el 2003. La seva funció és similar a la dels interferons tipus I, però és menys intensa i serveix principalment com a defensa de primera línia contra virus en l'epiteli.

## Referències

* ↑ «Novel interferons». Nature Immunology, 4, 1, 1-2003, pàg. 8–9. DOI: 10.1038/ni0103-8. PMID: 12496969.
* ↑ Kotenko, Sergei V.; Gallagher, Grant; Baurin, Vitaliy V.; Lewis-Antes, Anita; Shen, Meiling; Shah, Nital K.; Langer, Jerome A.; Sheikh, Faruk; Dickensheets, Harold «IFN-λs mediate antiviral protection through a distinct class II cytokine receptor complex». Nature Immunology, 4, 1, 16-12-2002, pàg. 69–77. DOI: 10.1038/ni875. ISSN: 1529-2908. PMID: 12483210.
* ↑ Kotenko, Sergei V.; Durbin, Joan E. «Contribution of type III interferons to antiviral immunity: location, location, location». The Journal of Biological Chemistry, 292, 18, 05-05-2017, pàg. 7295–7303. DOI: 10.1074/jbc.R117.777102. ISSN: 0021-9258. PMC: 5418032. PMID: 28289095.
# Íbex de Sibèria

L'íbex de Sibèria (Capra sibirica) és una espècie de cabra que viu a l'Àsia central i l'Àsia Boreal. Anteriorment es creia que era una subespècie de la cabra dels Alps. Se'l troba a l'Afganistan, la Xina, l'Índia, el Kazakhstan, el Kirguizstan, el Tadjikistan, l'Uzbekistan, Mongòlia, el Pakistan i Rússia.

## Referències

Espècies vivents d'artiodàctils (sense comptar els cetacis) :
Regne: Animalia  · Embrancament: Chordata  · Classe: Mammalia  · Infraclasse: Eutheria  · Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Ruminantia :
Família Cervidae :
Família Bovidae :
Família Bovidae (subfamília Caprinae) :
Família Bovidae (subfamília Bovinae) :
Família Bovidae (subfamília Antilopinae) :
Subordre Suina :
Subordre Tylopoda :
Clade Whippomorpha :
# Kaliakra

Kaliakra (búlgar: Калиакра) és un cap llarg i estret localitzat a la Dobrudja Meridional, una regió del nord de la costa de la mar Negra, situat a 12 km a l'est de Kavarna i a 60 km al nord-est de Varna. La costa és escarpada amb penya-segats verticals que arriben a 70 m fins al mar.
Kaliakra és una reserva natural, on es poden observar dofins, cormorans i pinnípedes. També enclou les restes de les muralles i residència del dèspota Dobrotitsa de l'efímer despotat de Dobrudja. La cala de Bolata amb una petita platja protegida es troba just al nord de la boca d'un congost pintoresc, que també forma part de la reserva natural.

## Nom i història

Aquests noms han estat utilitzats per a la península i la fortalesa al llarg de la història:
* Traci: Tirizis
* Grec: Καλή Άκρα (Kalē Akra)
* Italià: Capo Calacria
* Turc: Celigra Burun
* Romanés: Caliacra
El nom Kaliakra és d'origen grec medieval. És una combinació de «καλός» ('bella') i «άκρα» ('península' o 'fortalesa'), i tradicionalment es tradueix com 'península bella'.
Ací tingué lloc la batalla naval del cap Kaliakra l'11 d'agost de 1791, part de la Guerra russoturca (1787-1792).
El primer far modern de Kaliakra l'edificà al 1866 la Compagnie des Phares de l'Empire Ottomane; l'actual (a 10 m de la torre cilíndrica de maçoneria de pedra amb llanterna i galeria) fou erigit el 1901, amb l'alçada del pla focal de 68 m i un centelleig blanc (cada 5 segons); també té un emissor de ràdio navegador i una sirena de boira.
Actualment (2009), diverses instal·lacions d'energia eòlica s'estan desenvolupant a la zona.

## Referències

* 1 2 3 «Нос Калиакра (Cape Kaliakra)» (en búlgar). Visit.bg. [Consulta: l'11 febrer 2007].
* 1 2
* ↑ Трифонов, Трифон. 700 наименования от българското черноморие (en búlgar), 2006. ISBN 9548991330. Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine.