# Catalão

Catalão és un municipi brasiler de l'estat de Goiás. La seva població el 2021 era de 113.091 habitants, ocupant una àrea de 3.789,5 km². L'economia del municipi –la tercera més important de l'estat– es basa en els sectors miner i mecànic, amb un districte miner industrial propietat del govern de l'estat de Goiás.
A l'àrea metropolitana de Catalão s'hi troben els municipis d'Ipameri, Ouvidor, Três Ranchos, Davinópolis, Goiandira, Cumari, Nova Aurora, Anhanguera i Corumbaíba.
El gentilici dels seus habitants, en portuguès, és catalano / -a / -os / -as.

## Història

Poc se sap dels primers habitants de Catalão. Es té per sabut que el territori va ser poblat per almenys dues nacions ameríndies, els Caiapós i els Carijós. Amb l'avenç dels bandeirantes portuguesos, els primers fugiren endinsant-se cap a l'oest de la colònia, mentre que els carijós foren traslladats a una reducció situada a l'est, on foren assimilats. Per la tipologia del terreny, no gaire fèrtil però abundant en caça i pesca, Catalão va ser lloc de pas d'altres pobles indígenes, com ara els Araxás o els Cariris.
La primera referència històrica es remunta al començament de la dècada del 1720, en els escrits recopilats pel religiós i historiador hispanobrasiler Luís Palacin Rodriguez en la seva História de Goiás em documentos. Palacín explica que l'explorador Bartolomeu Bueno da Silva "Anhanguera" es trobava en les terres que ara pertanyen a l'extrem sud-est de Goiás i des d'on, el 1722, va partir una de les seves famoses bandeiras. Els documents parlen d'un clergue d'origen català, a qui anomenaven O Cathalam ("El Català"), que s'hi havia establert i que havia crear una petita comunitat, on les expedicions feien cap per reagrupar-se, avituallar-se i comerciar. L'existència del llogarret seria confirmada el 1736 per António Luís de Távora, que fou governador de la Capitania de São Paulo entre 1732 i 1737.
La regió va ser coneguda per la violència de les famílies que la van anar governant durant els dos primers segles; fins i tot els historiadors actuals la comparen amb el far west estatunidenc. El 1810 un terratinent anomenat Antônio Manoel va cedir una part de les seves terres per a construir una capella dedicada a la Mare de Déu, i així atreure pobladors a la regió i revaloritzar les seves terres. Al voltant de l'església s'establiren magatzems i comerços, que donaren lloc a un poblat que, el 1824, comptava ja amb 18 cases construïdes i diverses cabanyes.
El creixement de la localitat va ser ràpid: el 1833 assolí la categoria de vila, el 1850 fou nomenada capital de comarca i el 1859 va ser elevada a la categoria de ciutat. L'escriptor Bernardo Guimarães va narrar el dia a dia de la localitat en la seva obra O Índio Affonso (1872). A finals del segle xix, Catalão tenia al voltant de 200 cases i poc més de 1.000 habitants. Gràcies a l'arribada del ferrocarril a la regió, va experimentar un important creixement a la dècada del 1920, arribant a ser la ciutat més rica i poblada de l'estat (38.514 habitants).
Catalão s'havia especialitzat en la ramaderia, sent una gran productora de carn i de bestiar de càrrega. En aquella època, va iniciar-se la diversificació agrícola de la zona, passant a produir també arròs i fesols, que abastaven les regions cafeïcultores properes. Però, en les següents dècades, la ciutat va perdre el pols econòmic davant de Goiânia (la nova capital de l'estat des de 1935), Brasília (nova capital federal des de 1960) i Uberlândia (la segona ciutat més important de Minas).
Més endavant, la ciutat va experimentar un nou impuls arran de l'explotació de mines de fosfat, niobi i terres rares. Això va fer que Catalão rebés una forta inversió industrial, que va col·locar el municipi, a principis del segle xxi, en la tercera economia goiana, tot i tractar-se només de la seva setzena localitat més poblada.

## Geografia

El relleu del terme municipal és molt variat, amb valls fluvials a 650 m sobre el nivell del mar; diverses carenes arrodonides (mar de morros o mar de turons) que oscil·len entre els 800 i els 1.200 m i un altiplà o chapada que ronda els 1.000 m. El bioma predominant és el cerrado. Hi ha una gran diversitat d'aus, rèptils i peixos. Al terme s'hi poden trobar tapirs, titís, paques, formiguers gegants, capibares o llúdrigues, alguns d'ells també en la zona urbana.
Els principals rius que circulen per la localitat són el Paranaíba, el São Marcos, el Veríssimo i el São Bento. A més, destaca la riera Pirapitinga, que travessa l'àrea urbana. Els principals turons de la ciutat són el de São João, Três Cruzes i Santo Antônio.
Catalão té un clima temperat subhumit d'altitud, amb dues estacions ben definides: una plujosa, d'octubre a abril; i una altra seca, de maig a setembre. La pluviositat mitjana és d'aproximadament 1.450 mm. La localitat té una estació meteorològica que guarda registres des de 1931. La temperatura mínima mai registrada data de 1933, amb 0.2 °C; mentre que la màxima és de 2020, amb 38,8 °C. També és d'aquest any el major registre de pluja acumulada en 24 hores, amb 153 mm.

## Política

El municipi està dividit en tres districtes: Catalão, Pires Belo i Santo Antônio do Rio Verde. El poder executiu de Catalão té la seva seu al Palácio Pirapitinga, mentre que el legislatiu recau en la Cambra Municipal, que actualment està composta per 17 regidors.
L'alcalde catalano per la legislatura 2021-24 és Adib Elias Júnior, exercint el seu quart mandat (2001-04, 2005-08 i 2017-20). Elias també ha sigut diputat federal, en tres ocasions (1995-98, 1999-00 i 2015-16).

## Economia
### Sector primari

Els productes agrícoles més cultivats en el terme municipal són la soia i el blat de moro, seguits a força distància per blat, arròs, fesol, mandioca, café, cors de palmera i all. Les plantacions latifundistes de grans es troben principalment al districte de Santo Antônio, a l'extrem est del terme municipal. Al municipi també hi ha abundants granjes de gallines i bovins.

### Sector secundari

Les principals empreses instal·lades són les muntadores de les marques John Deere i Mitsubishi. Les mines trobades al terme municipal són de propietat estatal, que cedeix l'extracció i producció a tercers, com Mineração Catalão, Copebrás o Vale Fertilizantes. Un altre sector amb presència destacada a Catalão és el tèxtil i, en especial, la moda íntima femenina.

### Indicadors socioeconòmics

Catalão és un dels municipis de Goiàs amb millor redistribució de la renda, amb un índex de Gini del 0,40. El PIB per càpita de 2019 va ser de 64.326,38 R$ (14.245 € amb el tipus de canvi del moment), situant-se entre el 4% millor del país. L'escolarització dels infants de 6 a 14 anys és del 97,1%. En canvi, la taxa de mortalitat infantil se situa en el 13,7‰, només en el percentil 66 del país.

## Infraestructures
### Transport

La ciutat està connectada per la carretera 050, que al uneix amb Uberlândia (110 km SO) i permet dirigir-se a Brasília (315 km N); i la carretera 352, que la lliga amb Goiânia (260 km NO) i fa via en direcció a Belo Horizonte (630 km SE). També té línia ferroviària i l'aeroport João Netto de Campos, malgrat aquest no admet vols comercials.
L'important riu Paranaíba, a causa del desnivell que ha d'afrontar des de Catalão fins a la represa de São Simão (300 km O), és inaprofitable pel transport fluvial de mercaderies; tot i que hi ha un estudi per habilitar la navegació a través de rescloses.
La localitat té una xarxa d'autobusos urbans i una terminal d'autocars, per on transiten línies interurbanes i interestatals.

### Subministraments

En la ciutat hi ha la central hidroelèctrica Serra do Facão, situada sobre el riu São Marcos, i una central tèrmica. També hi ha una estació potabilitzadora que tracta les aigües dels rierols Samambaia i Pari i la distribueix al districte central; mentre que els altres dos fan servir pous artesians per abastir-se.

### Educació

A més de la xarxa de centres de primària i secundària, públics i privats, Catalão té tres centres d'estudis superiors: La Universitat Federal de Catalão (pública), la Facultat Politècnica de la UNA i el Centre d'Ensenyament Superior de Catalão (privats).

### Salut

L'ajuntament va licitar l'abril de 2022 la construcció del nou Hospital Regional de Catalão, que donarà servei al sud-oest de l'estat.

## Cultura

Entre les personalitats catalanas, destaquen la pintora Goiandira do Couto, que va exposar la seva obra fins i tot en la seu de l'ONU; el músic Amado Batista, qui va vendre més de 25 milions d'àlbums en l'últim quart del segle passat, i l'escriptor i traductor William Agel de Mello.
Tot i la modesta importància històrica de Catalão, la ciutat ha sapigut crear un destacat ecosistema cultural, que li va valer el sobrenom de L'Atenes de Goiás. En el municipi hi ha diverses escoles de música, dança o teatre, dues corals i dues orquestes. Té cinema, biblioteca pública, a més del Museu Cornélio Ramos, el Centre cultural Labibe Faiad i la Fundació Maria das Dores Campos.
A la ciutat tenen lloc les Congadas de Catalão, una manifestació cultural afrobrasilera. Els dissabtes de setembre, les comunitats surten en processó, ballant al ritme d'instruments de percussió, en honor a Nossa Senhora do Rosário dos Pretos (la Mare de Déu del Roser dels Negres). El seu origen radica en els africans que van arribar a Goiàs durant el segle xix per treballar els camps i que van sincretizar els seus cultes.

## Esport

L'estadi de futbol Genervino da Fonseca té una capacitat per 8.500 espectadors i acull els partits del principal club esportiu de la ciutat, el Clube Recreativo e Atlético Catalano (CRAC). La ciutat compta també amb un poliesportiu, una piscina olímpica, una pista d'atletisme, dos skateparks i un club nàutic, a la represa de Haley (batejada així pel batlle Haley Margon Vaz).
Els principals parcs de la ciutat són: Clube do Povo, Calixto Abraão, Pirapitinga, Santa Cruz, Paquetá, Buriti i Monsenhor Souza.
* Galeria d'imatges de Catalão
* Vista des del turó de Três Cruzes
* Un Templet a Catalão
* Skatepark al Clube do Povo
* Església de Dom Bosco
* Flors al vespre sobre el llac
* Collita de blat
* Parc Monsenhor Souza
* Decoració de Nadal

## Referències

* ↑ «Catalão (GO)» (en portuguès brasiler). Cidades e Estados. IBGE. Arxivat de l'original el 2022-09-10. [Consulta: 22 maig 2022].
* ↑ Ravagnani, Oswaldo Martins «Os Primeiros Aldeamentos na Província de Goiás: Bororo e Kaiapó na Estrada do Anhangüera». Revista de Antropologia, 39, 1, 1996, pàg. 221–244. Arxivat de l'original el 2022-05-18. ISSN: 0034-7701 [Consulta: 18 maig 2022].
* ↑ «Complemento história» (.doc) (en portuguès brasiler). Prefeitura de Conselheiro Lafaiete. Arxivat de l'original el 2007-07-21. [Consulta: 18 maig 2022].
* ↑ Mano, Marcel «Índios e negros nos sertões das minas: Contatos e identidades» (en portuguès). Varia Historia, 31, 2015-May-Aug, pàg. 511–546. Arxivat de l'original el 2022-05-18. DOI: 10.1590/0104-87752015000200009. ISSN: 0104-8775 [Consulta: 18 maig 2022].
* ↑ Martins, Tarcísio José. Quilombo do Campo Grande. História de Minas que se devolve ao povo (en portuguès brasiler). Santaclara, 2008. ISBN 978-85-87042-76-7. Arxivat 2022-05-18 a Wayback Machine.
* ↑ Palacin, Luiz; Garcia, Ledonias Franco; Amado, Janaína. História de Goiás em documentos: Colônia (en portuguès brasiler). Editora UFG, 1995. ISBN 978-85-7274-040-1. Arxivat 2024-05-22 a Wayback Machine.
* ↑ Corbacho Quintela, Antón «As cartas de GOYAZ». Signótica, 16, 1, 2004, pàg. 15–41. Arxivat de l'original el 2022-05-19. ISSN: 2316-3690 [Consulta: 19 maig 2022].
* ↑ Rocha Fernandes Assis, Wilson. Estudos de História de Goiás (en portuguès). Editora Palavrear, 2019. ISBN 978-85-93528-02-6. Arxivat 2024-05-22 a Wayback Machine.
* ↑ Barreto do Amaral, 2006, p. 620.
* ↑ Costa Junior, Irapuan. «Catalão, a cidade onde imperava a lei do mais forte e mais armado» (en portuguès brasiler). Contraponto. Jornal Opção, 05-07-2014. Arxivat de l'original el 2021-10-17. [Consulta: 22 maig 2022].
* ↑ Affonso Neiva, 2013, p. 19.
* ↑ da Cunha Matos, Raimundo José. Corografia histórica da Província de Goiás (en portuguès), 1979. Arxivat 2022-05-20 a Wayback Machine.
* ↑ «História & Fotos» (en portuguès brasiler). IBGE. Arxivat de l'original el 2022-05-20. [Consulta: 20 maig 2022].
* 1 2 3 «Catalão». Painéis IMB. Instituto Mauro Borges, 2016. Arxivat de l'original el 2023-01-23 [Consulta: 20 maig 2022].
* ↑ Guimarães, Bernardo. O Índio Affonso (en portuguès). Rio de Janeiro: H. Garnier, 1873. Arxivat 2024-05-22 a Wayback Machine.
* ↑ Martins Rodrigues, Juciano. População, sociedade e território: tempo de urbanização em Goiás (tesi) (en portuguès brasiler). Rio de Janeiro: Escola Nacional de Ciências Estatísticas, 2006. Arxivat 2023-01-23 a Wayback Machine.
* ↑ Bastos Siqueira, Euripedes «O desenvolvimento do estado de Goiás sob a ótica do planejamento territorial». Revista CEPPG, núm. 20, 2009, pàg. 103-114. Arxivat de l'original el 2023-01-23. ISSN: 1517-871 [Consulta: 22 maig 2022].
* ↑ Requejo, Henrique; Mantovani, Marta «Study Of The Catalão Alkaline Complex Using Potentials Methods» (en anglès). 11th International Congress of the Brazilian Geophysical Society. European Association of Geoscientists & Engineers [Salvador], 2009. Arxivat de l'original el 2024-05-22. DOI: 10.3997/2214-4609-pdb.195.1620_evt_6year_2009 [Consulta: 22 maig 2022].
* ↑ Gomes, C.B.; Ruperti, E.; Morbidelli, L. «Carbonatite complexes from Brazil: A review» (en anglès). Journal of South American Earth Sciences, 3, 1, 1-1990, pàg. 51–63. Arxivat de l'original el 2022-01-21. DOI: 10.1016/0895-9811(90)90017-U [Consulta: 22 maig 2022].
* ↑ «Catalão, no Sudeste de Goiás, é o 3º maior parque industrial do Estado» (en portuguès brasiler). G1. Grupo Globo, 27-12-2011. Arxivat de l'original el 2022-05-22. [Consulta: 22 maig 2022].
* ↑ Santos, Jean Carlos Vieira; Carneiro, Vandervilson Alves; Silva, Lorranne Gomes da; Druciaki, Vinícius Polzin «PAISAGENS E EMPIRISMO, ELEMENTOS CONSTITUTIVOS DAS EXPERIÊNCIAS EM GEOGRAFIA: um estudo sobre as veredas do chapadão de Catalão (Goiás)». Revista Cerrados, 16, 02, 10-03-2020, pàg. 213–239. Arxivat de l'original el 2022-07-04. DOI: 10.22238/rc2448269220181602213239. ISSN: 2448-2692 [Consulta: 22 maig 2022].
* ↑ APA do Riberião Samambaia-Pari. Caderno I. Diagnóstico socioambiental (en portuguès brasiler). Catalão: Prefeitura de Catalão, 2020, p. 239-244. Arxivat 2022-07-04 a Wayback Machine.
* ↑ «(Registres històrics de l'estació meteorològica de Catalão)» (en portuguès brasiler). Instituto Nacional de Meteorologia. Arxivat de l'original el 2021-05-07. [Consulta: 22 maig 2022].
* ↑ «Distritos de Pires Belo e Santo Antônio do Rio Verde contam com novo pediatra» (en portuguès brasiler). Prefeitura de Catalão, 26-10-2018. Arxivat de l'original el 2024-03-19. [Consulta: 23 maig 2022].
* ↑ «Prefeito recebe visita de representantes do Sistema FIEG» (en portuguès brasiler). Prefeitura de Catalão. Arxivat de l'original el 2022-05-23. [Consulta: 23 maig 2022].
* ↑ «Câmara Municipal de Catalão» (en portuguès brasiler). Arxivat de l'original el 2022-06-25. [Consulta: 23 maig 2022].
* ↑ «Cristalina e Rio Verde entre os maiores produtores agrícolas do País - Portal Catalão Notícias» (en portuguès brasiler). Portal Catalão, 23-09-2021. Arxivat de l'original el 2021-09-23. [Consulta: 23 maig 2022].
* ↑ Masson, Stela. «Em dois anos, Mitsubishi quer dobrar produção em cidade de Goiás» (en portuguès brasiler). Folha de S.Paulo, 06-01-2013. Arxivat de l'original el 2022-05-22. [Consulta: 22 maig 2022].
* ↑ «Avança diálogo para ampliar investimentos da Mitsubishi e John Deere em Goiás - Secretaria-Geral da Governadoria» (en portuguès brasiler). Governo do Estado do Goiás, 08-02-2019. Arxivat de l'original el 2024-05-22. [Consulta: 22 maig 2022].
* ↑ «Fosfato e nióbio são a força de Catalão» (en portuguès brasiler). Instituto Brasileiro de Mineração, 11-04-2014. Arxivat de l'original el 2024-05-22. [Consulta: 23 maig 2022].
* ↑ «Goiás quer ser 3º polo de moda - Portal Catalão Notícias» (en portuguès brasiler). Portal Catalão, 06-05-2011. Arxivat de l'original el 2022-05-23. [Consulta: 23 maig 2022].
* ↑ «Catalão. Pesquisas» (en portuguès brasiler). IBGE, 2003. Arxivat de l'original el 2022-05-23. [Consulta: 23 maig 2022].
* ↑ «Catalão: Panorama» (en portuguès brasiler). IBGE. Arxivat de l'original el 2022-05-23. [Consulta: 23 maig 2022].
* ↑ Chaul, Nasr Fayad «Catalão e a república do trem de ferro». Revista UFG, vol. 13, núm. 11, 8-2017. Arxivat de l'original el 2022-07-06 [Consulta: 23 maig 2022].
* ↑ «SWKT Catalao Airport (SWKT)». Flight Aware. Arxivat de l'original el 2024-05-22. [Consulta: 23 maig 2022].
* ↑ «Navegabilidade no Rio Paranaíba» (en portuguès brasiler). Associação Comercial e Industrial de Itumbiara, 15-10-2019. Arxivat de l'original el 2022-05-19. [Consulta: 23 maig 2022].
* ↑ «Usina Serra do Facão - 212,58 MW» (en portuguès). Eletrobras Furnas. Arxivat de l'original el 2022-06-25. [Consulta: 23 maig 2022].
* ↑ «História» (en portuguès brasiler). UFCAT. Arxivat de l'original el 2020-05-22. [Consulta: 24 maig 2022].
* ↑ «UNA chega com tudo em Uberlândia e Catalão» (en portuguès de Portugal). GA Comunicação, 28-04-2017. Arxivat de l'original el 2021-04-21. [Consulta: 24 maig 2022].
* ↑ «CESUC - Centro de Ensino Superior de Catalão» (en portuguès brasiler). EducaBras. Arxivat de l'original el 2021-07-26. [Consulta: 24 maig 2022].
* ↑ «Adib e Caiado assinam autorização para construção do Hospital Regional de Catalão» (en portuguès brasiler). Prefeitura de Catalão, 19-04-2022. Arxivat de l'original el 2022-04-23. [Consulta: 24 maig 2022].
* ↑ «Goiandira Ayres do Couto obras e biografia» (en portuguès brasiler). Guia das Artes. Arxivat de l'original el 2022-10-19. [Consulta: 24 maig 2022].
* ↑ «Amado Batista lembra história de superação e sucesso» (en portuguès brasiler). Gshow. Grupo Globo, 04-12-2011. Arxivat de l'original el 2021-09-03. [Consulta: 24 maig 2022].
* ↑ Bittencourt, José Luiz. «A Vocação de William» (en portuguès brasiler). Jornal da Manhã, 28-04-2006. Arxivat de l'[www.intercidadania.com.br/noticia.kmf?noticia=4597528&canal=54&total=64107&indice=10 original] el 2007-09-27. [Consulta: 24 maig 2022].
* ↑ Estevam, Luís «Histórias de Catalão». Jornal O Catalão, 01-02-2002. Arxivat de l'original el 2024-05-22 [Consulta: 24 maig 2022].
* ↑ «Congada de Catalão: tradição com muita música e batuque» (en portuguès brasiler). Agência Petrobras, 03-10-2007. Arxivat de l'original el 2021-12-29. [Consulta: 24 maig 2022].
* ↑ Ferreira, Marcos Manoel «Congada de Catalão (GO): O sincretismo da festa popular na perspectiva dos devotos» (en portuguès). Revista Mosaico - Revista de História, 13, 1, 04-11-2020, pàg. 6–17. Arxivat de l'original el 2021-12-03. DOI: 10.18224/mos.v13i1.8078. ISSN: 1983-7801 [Consulta: 24 maig 2022].
* ↑ «Información general del estadio Genervino Evangelista da Fonseca» (en castellà). BeSoccer. Arxivat de l'original el 2022-12-28. [Consulta: 28 desembre 2022].
* ↑ Vicentini Bussola, Bruno; Kingma Orlando, Paulo Henrique «Implementação e territorialização dos parques urbanos em Catalão - GO» (en portuguès). Estudos Geográficos: Revista Eletrônica de Geografia, 15, 16-10-2017, pàg. 34–46. Arxivat de l'original el 2020-08-10. DOI: 10.5016/estgeo.v15iESPECIAL.12779. ISSN: 1678-698X [Consulta: 24 maig 2022].

## Bibliografia

* Barreto do Amaral, Antônio. Dicionário de história de São Paulo (en portuguès). Imprenso Oficial do Governo do Estado de São Paulo, 2006. ISBN 978-85-7060-479-8.
* Affonso Neiva, Bianca. A produção do espaço urbano de catalão (GO) e suas transformações panorâmicas à partir da década de 70 (tesi) (en portuguès brasiler). Universidade de Brasília, 2013.

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de la ciutat de Catalão Arxivat 2018-09-20 a Wayback Machine. (portuguès)
Viccionari