# 154 aC

El 154 aC va ser un any del calendari romà prejulià. Durant la República i l'Imperi Romà es coneixia com l'Any del Consolat d'Albí i Opimi o també any 600 Ab urbe condita o de la fundació de la ciutat). L'ús del nom «154 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### Anatòlia

* Després de dos anys de lluites, Àtal II, rei de Pèrgam aconsegueix vèncer a Prúsies II, el rei de Bitínia al nord d'Anatòlia. Al mateix temps arriba una nova ambaixada romana que obliga a Prúsies a fer la pau.

### Antic Egipte

* El rei egipci Ptolemeu VI Filomètor que havia cedit Cirene al seu germà Ptolemeu VIII Evèrgeta II, es va oposar a que també incorporés Xipre entre les seves possessions. Els dos germans envien ambaixadors a Roma, però mentre els de Filomètor són mal rebuts (se'ls ordena sortir de la ciutat) els d'Evergetes són rebuts, però no se'ls dona cap suport pràctic. El mateix Evergetes va a Roma per demanar l'assistència del Senat que li dona cinc legats amb l'encàrrec de posar-lo al tron de Xipre però sense soldats. Filomètor envia a l'illa una potent força militar i una flota i la recupera, i quan son germà desembarca a l'illa amb un petit exèrcit mercenari el derrota i l'arracona a la ciutat de Lapatos on s'ha de rendir. Filomètor el perdona i l'envia de tornada Cirene, amb l'única condició que es conformés amb aquest regne i renunciés a la possessió de Xipre. Els romans no s'hi oposen i es signa un tractat en aquests termes.

### Antiga Roma

* Aquest any són elegits cònsols Luci Postumi Albí i Quint Opimi.
* Postumi Albí mor al cap d'una setmana de sortir de Roma per anar cap a la seva província. Es sospita que la seva dona el va enverinar. S'elegeix com a cònsol sufecte a Mani Acili Glabrió.
* Opimi fa la guerra contra les tribus lígurs dels oxibis, dels sal·luvis i dels deciats, que havien atacat territori de Massília, aliada romana, saquejant les ciutats d'Antípolis (Antibes) i Nicaea (Niça). Derrota a aquestos pobles sense cap dificultat i obté els honors del triomf.
* Publícia, esposa del cònsol Postumi Albí, és acusada d'assassinar el seu marit. El pretor (en funcions judicials) que la jutja, la perdona pel seu aspecte, però sotmesa a un judicium domesticum (judici privat en família) és condemnada a mort pels seus propis parents.

### Hispània

* Les revoltes dels celtibers provoquen l'inici de la Segona guerra celtibera. Els bel·les amplien les fortificacions de Segeda, la seva capital, i el Senat Romà ho considera una infracció dels acords de Tiberi Semproni Grac de l'any 179 aC i una amenaça per als seus interessos a Hispània. Tanmateix, Polibi diu: «La guerra que va esclatar entre romans i celtibers es va dir guerra de foc. Va ser estranya per les seves característiques i per l'ininterromput dels xocs, doncs les guerres que es deslliuren a Grècia i a Àsia les més de les vegades es decideixen per una sola batalla, rarament en una segona... Però en aquesta guerra va succeir el contrari...». Apià atribueix l'origen de la guerra al comportament dels governadors romans, que havien convertit l'administració romana en insuportable per als indígenes.
* El pretor Luci Calpurni Pisó Cesoní, governador de l'Hispània Ulterior, és derrotat pels lusitans.

## Naixements

* Gai Semproni Grac, polític romà. (també podia haver nascut l'any 159 aC).

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Polibi. Història, XXXIII, 10-11
* ↑ Justí. Justini Historiarum Philippicarum, XXXVIII, 8
* ↑ Titus Livi. Epítom, XLVII
* ↑ Juli Obseqüent. De prodigiis, LXXVI
* ↑ Fasti Capitolini
* ↑ Polibi. Història, XXXIII, 5, 7-8
* ↑ Valeri Màxim. De Factis Dictisque Memorabilibus, VI, 3
* ↑ Polibi. Història, XXXV, 2.
* ↑ Apià, Història de Roma. Hispània, VI, 44.
* ↑ Apià. Història de Roma: Hispània, VI, 56
* ↑ Scullard, H. H. From the Gracchi to Nero: a history of Rome from 133 B.C. to A.D. 68. Cambridge: Cambridge University Press, 2011, p. 27. ISBN 9780415584883.