OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Amphilius lamani

Amphilius lamani és una espècie de peix de la família dels amfílids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9,6 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: riu Congo a la República Democràtica del Congo.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Günther A. 1864. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the Physostomi, containing the families Siluridae, Characinidae, Haplochitonidae, Sternoptychidae, Scopelidae, Stomiatidae in the collection of the British Museum. Cat. Fishes v. 5. i-xxii + 1-455.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313. ISBN 0-86622-131-X.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Lönnberg, E. & H. Rendahl. 1920. On some freshwater fishes from Lower Congo. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 9) v. 6 (núm. 31): 167-176.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Skelton, P.H. i G.G. Teugels, 1986. Amphiliidae. p. 54-65. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, Bèlgica; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Skelton, P.H., 1992. Amphiliidae. p. 450-467. A C. Levêque, D. Paugy, i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Vol. 2. Coll. Faune Tropicale núm. 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica i O.R.S.T.O.M., París, França. PDF (anglès)
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Canthigaster callisterna

Canthigaster callisterna és una espècie de peix de la família dels tetraodòntids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 23 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima temperat i demersal que viu fins als 250 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic sud-occidental: Austràlia (incloent-hi les illes Norfolk), Nova Caledònia i Nova Zelanda (incloent-hi les illes Kermadec).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 4 «Canthigaster callisterna» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Burgess, W.E., H.R. Axelrod i R.E. Hunziker III, 1990. Dr. Burgess's Atlas der Meerwasser Aquarium Fische. Bede Verlag, Kollnburg, Alemanya.
* ↑ Matsuura, K. i J.C. Tyler, 1997. Tetraodontiform fishes, mostly from deep waters, of New Caledonia. p. 173-208. A: B. Séret (ed.) Résultats des Campagnes MUSORSTOM, vol. 17. núm. 9. Mem. Mus. Natl. Hist. Nat. 174.
* ↑ Matsuura, K. i J.C. Tyler, 1997.
* ↑ Francis, M.P., 1993. Checklist of the coastal fishes of Lord Howe, Norfolk, and Kermadec Islands, Southwest Pacific Ocean. Pac. Sci. 47(2):136-170.
* ↑ Francis, M.P., 1996. Geographic distribution of marine reef fishes in the New Zealand region. N.Z. J. Mar. Freshwat. Res. 30:35-55.
* ↑ Johnson, J.W., 1999. Annotated checklist of the fishes of Moreton Bay, Queensland, Australia. Memoirs of the Queensland Museum 43(2):709-762.
* ↑ Paulin, C., A. Stewart, C. Roberts i P. McMillan, 1989. New Zealand fish: a complete guide. National Museum of New Zealand Miscellaneous Series Núm. 19. xiv+279 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Matsuura, K., 2001. Tetraodontidae. Puffers. p. 3954-3957. A: K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma.
* Moura, R. L. de i R. M. C. Castro, 2002: Revision of Atlantic sharpnose pufferfishes (Tetraodontiformes: Tetraodontidae: Canthigaster), with description of three new species. Proceedings of the Biological Society of Washington v. 115 (núm. 1): 32-50.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Tortonese, E., 1986. Tetraodontidae. p. 1341-1347. A: P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen, E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean, UNESCO, París, França. Vol. 3.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Bandera de Juià

La bandera oficial de Juià té la descripció següent:
| « | Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg: blau fosc; el terç horitzontal inferior groc amb quatre pals vermells, equidistants entre ells, i cadascun d'una amplada d'1/9 de la llargària del drap. Sobre el primer i el segon terços horitzontals superiors, una banda groga per sobre d'una barra blanca, cadascuna d'un gruix d'1/6 de l'alçària del drap. | » |

## Història

Fou aprovada per la Generalitat el 21 de març de 2022 i publicada al DOGC el 25 de març amb el número 8634.

## Vegeu també

* Escuts i banderes del Gironès
* Escut de Juià

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ PRE/767/2022, de 21 de març, per la qual es dona conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Juià.» (pdf). DOGC núm. 8634. Generalitat de Catalunya, 25-03-2022. Arxivat de l'original el 7 de maig 2022. [Consulta: 1r abril 2022].
# Amphilius lentiginosus

Amphilius lentiginosus és una espècie de peix de la família dels amfílids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 11,8 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: conques del riu Cuvo (Angola) i del riu Congo.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Günther A. 1864. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the Physostomi, containing the families Siluridae, Characinidae, Haplochitonidae, Sternoptychidae, Scopelidae, Stomiatidae in the collection of the British Museum. Cat. Fishes v. 5. i-xxii + 1-455.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Poll, M. 1967. Contribution à la faune ichthyologique de l'Angola. Diamang Publ. Cult., nr. 75:381 p.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313. ISBN 0-86622-131-X.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Skelton, P.H. i G.G. Teugels, 1986. Amphiliidae. p. 54-65. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, Bèlgica; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Skelton, P.H., 1992. Amphiliidae. p. 450-467. A C. Levêque, D. Paugy, i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Vol. 2. Coll. Faune Tropicale núm. 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica i O.R.S.T.O.M., París, França. PDF (anglès)
* Trewavas, E. 1936. Dr. Karl Jordan's expedition to South-West Africa and Angola: The fresh-water fishes. Novit. Zool. (Tring) v. 40: 63-74, Pls. 1-2.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Llista d'universitats de Somàlia

Llista d'Universitats de Somàlia:
* Universitat de Benadir a Mogadiscio
* Universitat Amoud de Borama (Somalilàndia)
* Universitat de Burao (Somalilàndia)
* Universitat de l'Àfrica Oriental a Bosaso (Puntland)
* Universitat d'Hargeisa (Somalilàndia)
* Universitat de Kismaayo
* Universitat de Mogadiscio
* Universitat de l'Estat de Puntland a Garowe (Puntland)
* Universitat Nacional de Somàlia a Mogadiscio
# Bandera de Llimiana

La bandera oficial de Llimiana té la següent descripció:
    Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, verd fosc amb el castell groc de porta i finestres negres de l'escut d'alçària 4/9 de la del drap i amplària 7/27 de la llargària del mateix drap posat a 1/9 de la vora superior i a 2/27 de la de l'asta.
Va ser aprovada el 20 de març de 2006 i publicada en el DOGC el 3 d'abril del mateix any amb el número 4606.

## Vegeu també

* Escuts i banderes del Pallars Jussà

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ GAP/841/2006, de 20 de març, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Llimiana.» (pdf). DOGC núm. 4606. Generalitat de Catalunya, 03-04-2006. [Consulta: 15 desembre 2009].
# Basi Tang

Basi Tang (o Basi Taung) és una serralada muntanyosa dels Chittagong Hill Tracts, a Bangladesh.
El pic principal i que dona nom al conjunt és el Basi Tang (21° 31′ N, 92° 29′ E﻿ / ﻿21.517°N,92.483°E﻿ / 21.517; 92.483) amb una altura de 676 metres. Les muntanyes estan cobertes de jungla i hi ha pocs habitants.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Canthigaster cyanospilota

Canthigaster cyanospilota és una espècie de peix de la família dels tetraodòntids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Referències

* ↑ Randall, J.E., Williams, J.T. & Rocha, L.A., 2008. The Indo-Pacific tetraodontid fish Canthigaster coronata, a complex of three species. Smithiana, Publications in Aquatic Biodiversity, Bulletin Núm. 9: 3-13.
* ↑ Swainson W., 1839. The natural history and classification of fishes, amphibians, & reptiles, or monocardian animals. Londres. Nat. Hist. & Class. v. 2. i-vi + 1-448.
* ↑ BioLib (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moura, R. L. de i R. M. C. Castro, 2002: Revision of Atlantic sharpnose pufferfishes (Tetraodontiformes: Tetraodontidae: Canthigaster), with description of three new species. Proceedings of the Biological Society of Washington v. 115 (núm. 1): 32-50.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Bandera de Maials

La bandera oficial de Maials té la següent descripció:
    Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, dividida en tres franges verticals iguals, la 1a i la 2a verdes i la del mig formada per nou franges verticals iguals, cinc de grogues i quatre de verdes.
Va ser aprovada el 4 de setembre de 1995 i es va publicar en el DOGC el 25 de setembre del mateix any amb el número 2105.

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ de 4 de setembre de 1995, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Maials.» (pdf). DOGC núm. 2105. Generalitat de Catalunya, 25-09-1995. [Consulta: 26 juny 2010].

## Vegeu també

* Escuts i banderes del Segrià
# Gimnàstica als Jocs Olímpics d'estiu de 1904 - Exercicis amb maces

L'exercici amb maces va ser una de les proves de gimnàstica artística que es va disputar als Jocs Olímpics de Saint Louis de 1904. La prova tingué lloc el divendres 28 d'octubre de 1904. Es desconeix la quantitat exacta de participants, i sols ens ha arribat el nom de 3 gimnastes, tots dels Estats Units. Fins al 1932 no es va tornar a disputar aquesta prova en unes Olimpíades.

## Medallistes

| Or | Plata | Bronze |
| Edward Hennig | Emil Voigt | Ralph Wilson |

## Resultats

| Gimnasta | Puntuació |
| Edward Hennig | 13 |
| Emil Voigt | 9 |
| Ralph Wilson | 5 |

## Enllaços externs

* Charles J.P. Lucas. The Olimpic Games 1904 Arxivat 2009-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
* J.E. Sullivan. Spalding's Athletic Almanac for 1905 Arxivat 2011-08-29 a Wayback Machine. (anglès)
* Wudarski, Pawel. «Wyniki Igrzysk Olimpijskich», 1999. [Consulta: 4 desembre 2008]. (polonès)
# Amédée Méreaux

Amédée Méreaux (París, 1803 - Rouen, 1874) fou un pianista, compositor i crític musical francès del Romanticisme; era net de Nicolas-Jean.
Fou deixeble del seu pare per al piano, ensems que seguia els cursos del Liceu de Carlemany. Després estudià harmonia, contrapunt i fuga amb Reicha, i quan acabà la seva ensenyança es dedicà a donar lliçons. Posteriorment va recórrer les principals ciutats de França com a concertista, residí dos anys a Londres, i, per acabar, el 1835 fixà la seva residència a Rouen, on passà la resta de la seva vida.
Va compondre nombrosos estudis per a piano, una missa solemne, cantates i peces corals. Per espai de trenta anys fou crític musical del Journal de Rouen, i a més va escriure, Les Clavecinistes, de 1637 à 1790 (1867) que comprèn obres de Frescobaldi, Couperin, Bach, Händel, Marcello, Scarlatti, Rameau, etc.
També publicà fulletons i articles sobre història i crítica musical, que foren reunits per la seva vídua amb el títol de Variétés littéraires et musicales (París, 1878).

## Referències

* ↑ Bisson, Alexandre. Petite encyclopédie musicale (en francès). A. Hennuyer, 1884.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 34, pàg. 879 (ISBN 84 239-4534-0)
# Llista d'universitats de l'Uruguai

Llista d'universitats amb seu a l'Uruguai:
| Universitat | Seu |
| Universitat de la República | Montevideo |
| Universitat del Treball de l'Uruguai | Uruguai |
| Universitat Catòlica de l'Uruguai | Montevideo |
| Universitat de Montevideo | Montevideo |
| ORT Uruguai | Montevideo |
| Universitat de l'Empresa | Montevideo |
| Universitari Autònom del Sud | Montevideo |

## Vegeu també

* Educació a l'Uruguai
# Llista de les cascades d'Islàndia

Islàndia té unes condicions inusualment bones per la formació de cascades. Aquest petit país illa té un clima nord-atlàntic caracteritzat per neu i pluja freqüent i una ubicació propera a l'Àrtic, que fa que hi hagi grans glaceres, que en fondre's a l'estiu fan créixer molt els rius. Com a resultat, el país alberga un bon nombre de cascades grans i potents.

## Del nord

* Dettifoss, la cascada més potent d'Islàndia
* Gljúfursárfoss
* Selfoss
* Hafragilsfoss
* Goðafoss
* Aldeyjarfoss

## Del sud

* Faxi O Vatnsleysufoss al riuTungufljót
* Gljúfrafoss
* Gjáin, que té moltes cascades petites
* Gullfoss (cascada daurada)
* Háifoss (cascada alta)
* Hjálparfoss
* Ófærufoss, que solia ser reconegut per l'impressionant arc natural que estava sobre de les cascades, però que va caure l'any 1993
* Seljalandsfoss
* Skógafoss (cascada del bosc)
* Svartifoss (cascada negra) és una de les diverses cascades del Parc Nacional de Skaftafell
* Systrafoss, a Kirkjubæjarklaustur
* Þjófafoss en els camps de lava de Merkurhraun
* Öxarárfoss, al Parc Nacional de Þingvellir
* Fagrifoss, a prop de Kirkjubæjarklaustur
* Morsárfoss, amb els seus 227 metres és la cascada més alta de l'illa, formada per la retirada de la glacera Morsárjökull

## De l'oest

* Barnafossar (cascada dels nens) al riu Hvítá
* Glymur, a l'àrea de Hvalfjörður. Amb 198 metres, constava com la cascada més alta d'Islàndia fins que va ser superada per les cascades de Morsárjökull l'any 2011
* Hraunfossar (cascades de lava), no gaire lluny de Barnafoss
* Dynjandi, anomenada Fjallfoss

## De l'est

* Hengifoss
* Litlanesfoss, rodejada de columnes de basalt, es troba en el camí cap a Hengifoss
* Fardagafoss per Egilsstaðir
* Gufufoss (cascada de vapor) a Seyðisfjörður
* Klifbrekkufossar a Mjóifjörður: una impressionant filera de cascades
# Canthigaster investigatoris

Canthigaster investigatoris és una espècie de peix de la família dels tetraodòntids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i demersal que viu fins als 101 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Indonèsia.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Swainson W., 1839. The natural history and classification of fishes, amphibians, & reptiles, or monocardian animals. Londres. Nat. Hist. & Class. v. 2. i-vi + 1-448.
* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ Annandale, N. & Jenkins, J. T., 1910. Report on the fishes taken by the Bengal Fisheries Steamer "Golden Crown." Part III. Plectognathi and Pediculati. Memoirs of the Indian Museum v. 3 (núm. 1): 7-21, Pl. 1.
* 1 2 3 «Canthigaster investigatoris» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Gloerfelt-Tarp, T. i P.J. Kailola, 1984. Trawled fishes of southern Indonesia and northwestern Australia. Australian Development Assistance Bureau, Austràlia, Directorate General of Fishes, Indonèsia i German Agency for Technical Cooperation, República Federal d'Alemanya. 407 p.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Matsuura, K., 2001. Tetraodontidae. Puffers. p. 3954-3957. A: K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma.
* Moura, R. L. de i R. M. C. Castro, 2002: Revision of Atlantic sharpnose pufferfishes (Tetraodontiformes: Tetraodontidae: Canthigaster), with description of three new species. Proceedings of the Biological Society of Washington v. 115 (núm. 1): 32-50.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Tortonese, E., 1986. Tetraodontidae. p. 1341-1347. A: P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen, E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean, UNESCO, París, França. Vol. 3.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# 63a Brigada Mixta (Exèrcit Popular de la República)

La 63a Brigada Mixta va ser una unitat de l'Exèrcit Popular de la República creada durant la Guerra Civil Espanyola.

## Historial

La unitat va ser creada el desembre de 1936 a partir dels regiments de milícies «Extremadura» núm. 1 i núm. 2, dins de l'anomenada «Agrupació Tajo-Extremadura». El primer cap de la unitat va ser el tinent coronel d'infanteria José Ruiz Farrona i la prefectura d'Estat Major passà al comandant José Bertomeu Bisquert. Finalitzat el període de formació Bartomeu va assumir el comandament de la 63a Brigada Mixta, mentre que el capità Leandro Sánchez Gallego va ser nomenat nou cap d'Estat Major. La 63a BM seria adjudicada a la 37a Divisió del VII Cos d'Exèrcit.
La brigada estava desplegada al front d'Extremadura, prenent part en diverses operacions militars al llarg de l'any 1937, entre les quals destacaven l'atac sobre Villanueva del Duque el 13 de març —en plena batalla de Pozoblanco, el reforç de la 20a Brigada Mixta en les serres de Morra de Vivaris, Perolito i Suárez (el 7 de juliol), o l'ocupació de la Granja de Torrehermosa (el 17 de juliol). El 5 d'abril el 250è Batalló va assaltar Carrascalejo, localitat que va aconseguir conquistar però que acabaria perdent tres dies més tard després d'un contraatac franquista; com a conseqüència d'aquest fracàs el comandant de la brigada va ser destituït, i fou substituït pel major de milícies Joaquín Pérez Martín-Parapar.
En els primers dies de maig, agregada a la 48a Divisió del XVI Cos d'Exèrcit, la brigada va ser enviada al front de Llevant, al sector de Sogorb. Per a l'11 de juny la 63a Brigada Mixta es trobava embardissada en durs combats, defensant les carreteres de l'Alcora i Vilafamés. La 63a BM seria retirada a rereguarda. Després del començament de la batalla de l'Ebre, amb el front de Llevant estabilitzat, la unitat va ser enviada novament a Extremadura. Entre 12 i el 18 d'agost va prendre part en una operació sobre l'Alto del Buitre, que va conquistar i va tornar a perdre. El 15 de desembre va ser destinada per a cobrir el front de Hinojosa del Duque, on va romandre fins al final de la guerra.

## Comandaments
### Comandant

* tinent coronel José Ruiz Farrona;
* comandant José Bertomeu Bisquert;
* major de milícies José Suárez Planería;
* major de milícies Antonio de Blas García;
* major de milícies Joaquín Pérez Martín-Parapar;

### Comissaris

* Rodrigo León Ramos, de JSU-PSOE;

## Referències

* 1 2 Engel, 1999, p. 65.
* ↑ Alpert, 1989, p. 351.
* ↑ Álvarez, 1989, p. 183.

## Bibliografia

* Alpert, Michael. El Ejército republicano en la guerra civil. Siglo XXI Editores, 1989.
* Álvarez, Santiago. Los comisarios políticos en el Ejército Popular de la República. Ediciós do Castro, 1989.
* Engel, Carlos. Historia de las Brigadas Mixtas del Ejército Popular de la República. Madrid, Almena, 1999. 84-922644-7-0.
# Amédée Rousseau Beauplan

Amédée Rousseau Beauplan (Saint-Rémy-lès-Chevreuse, Yvelines, 11 de juliol de 1790 - París, 24 de desembre de 1853) fou un músic i literat francès.
La família d'Amédée, pertanyia a l'entorn de la reina Maria Antonieta, i amb la Revolució, quan només contava quatre anys el seu pare i alguns altres membres de la família moriren a la guillotina. Més aviat se'l pot considerar com aficionat que no pas com verdader artista, sobretot en la música, en la que no va poder elevar-se gaire degut a la deficiència de la seva tècnica, com en donen prova les seves dues òperes L'amazone (1830) i Le mari au bal (1845), que es representaren amb poc èxit.
Més afortunat en altres gèneres menys difícils, produí gran nombre de romances de saló, tals com Taises-vous, Le pardon, Dormez, mes chères amours, etc., que es feren populars.
També va escriure diverses obres dramàtiques, entre elles Le susceptible, que estrenà en Comédie-Française.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 52, pàg. 537 (ISBN 84 239-4552-9)