OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Christian Hollander

Christian Hollander (1512 possiblement a Dordrecht - Innsbruck, probablement el 1569) va ser un compositor francoflamenc, cantant i director musical del Renaixement.
Fou mestre de capella de Santa Walburgia d'Oudenaarde i després de l'emperador Ferran I (1559-54), però a partir d'aquest última data no se sap res més d'ell, suposant-se que morí abans del 1570.
Va escriure: Neue teutsche geistliche und weltliche Liedlein, de 4 a 8 veus (1570); Tricinia (1573) i nombrosos motets en les antologies de l'època.
El pare de Christian (Jans) també fou compositor, del que se'n conserven diverses cançons de 4 a 6 veus en l'Antologia de Tylman-Susato (1543).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 28, 1.ª part, pàg. 162. (ISBN 84-239-4528-6)
# IAE V2500 SuperFan

L'IAE V2500 SuperFan fou un estudi de disseny d'un turboventilador d'engranatges de molt alt índex de derivació desenvolupat a partir de l'IAE V2500. Desenvolupat per l'aliança d'empreses International Aero Engines, fou ofert com a opció de planta motriu principal del futur avió comercial europeu Airbus A340 a mitjans de la dècada del 1980.
Tot i que diversos clients havien signat contractes preliminars per a aquesta versió del motor, el març del 1987 els dirigents d'IAE decidiren aturar el desenvolupament del SuperFan, cosa que obligà Airbus a revisar parcialment el disseny de l'A340.

## Referències

* ↑ Peter Pugh. The Magic of a Name: The Rolls-Royce Story, Part 3: A Family of Engines (en anglès). Icon Books Limited, 2 abril 2015. ISBN 978-1-84831-998-1.
# Oratori de la Divina Pastora

L'Oratori de la Divina Pastora és una obra de Palafrugell (Baix Empordà) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Capella-oratori rupestre al costat de llevant d'una penya granítica situada en un relleix del penya-segat de la muntanya de Sant Sebastià que cau sobre el mar, sota el santuari hostatgeria. S'hi arriba per un estret camí que surt de la plaça del santuari. La capella té l'entrada feta d'obra, amb mur de pedra i morter i una porta amb reixa. A l'interior de la petita cova hi ha un altar per a col·locar-hi la imatge. A fora hi ha un banc de pedra. Es tracta d'un conjunt molt rústic.

## Història

La petita cova podia haver servit d'eremitori. Tant l'oratori com el camí havia estat abandonat. S'ha arranjant i s'hi ha col·locat una nova imatge.

## Referències

* 1 2
# Apistogramma hippolytae

Apistogramma hippolytae és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 3,4 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones.

## Referències

* ↑ Regan, C. T. 1913. Fishes from the River Ucayali, Peru, collected by W. Mounsey. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 8) v. 12 (núm. 69): 281-283.
* ↑ BioLib
* 1 2 «Apistogramma hippolytae» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Kullander, S. O. 1982. Beschreibung einer neuen Apistogramma-Art aus Zentral-Amazonien (Teleostei: Cichlidae). Dtsch. Cichliden-Ges. Inf. v. 13 (núm. 10): 181-193.
# Opòssum cuacurt de Ronald

L'opòssum cuacurt de Ronald (Monodelphis ronaldi) és una espècie d'opòssum de Sud-amèrica. Fou descobert el 2004 i s'assembla especialment a l'opòssum cuacurt bru (M. adusta). Només se'l coneix del Parc Nacional de Manú (Perú), on viu a la jungla amazònica. Fou anomenat en honor del zoòleg estatunidenc Ronald H. Pine.

## Referències

* 1 2 Solari, S.; Patterson, B. Monodelphis ronaldi. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 26 març 2009.
Espècies vivents d'opòssums :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Subfamília Caluromyinae :
Subfamília Didelphinae (continua més avall) :
Subfamília Didelphinae (continua més amunt) :
# Luna Melis

Luna Melis (Uta, 15 de gener de 2002), sovint dita simplement Luna, és una cantant i rapera italiana. Aconsegueix popularitat nacional a partir del 2018 amb la seva participació en el talent show italià X Factor, on es classifica tercera.

## Biografia

Luna neix el 2002 a Càller, capital de l'illa de Sardenya, i creix a Uta, un poblet a prop de la ciutat. La música és des de sempre la seva gran passió, i va iniciar a cantar des de petita. Recolzada per la seva família, també comença a estudiar piano.
El 2013, participa per la primera vegada en un programa de televisió: es tracta del talent show per a nens i nois Io canto, on Luna arriba tercera. Quatre anys després, pren part de Tra sogno e realtà, programa amb una fórmula similar.
El 2018, participa en la 12ena edició italiana del talent show X Factor: aquí el cantant Manuel Agnelli, un dels coach de la transmissió, la eligeix per al seu equip. Les seves exibicions són molt apreciades pel públic, i finalment Luna conquereix la tercera posició. A X Factor, Luna presenta el seu primer senzill, Los Angeles: la cançó vend més de 25.000 còpies i Luna és premiada amb el Disc d'Or italià.
El 8 de març 2019, surt el seu segon senzill Donna Domani (en italià: Dona Demà), en col·laboració amb Chadia Rodriguez.

## Estil musical

L'estil de Luna uneix pop i hip hop (de vegades, també amb una aportació de l'electrònica), amb una combinació de cant i rap. Ha estat definida "la nova promesa de l'escena urban italiana".

## Discografia
### Senzills

* Los Angeles (2018)
* Donna Domani (2019)

## Premis

* Disc d'Or ( Itàlia, 2019) per Los Angeles

## Referències

* ↑ «Standing ovation per l'exibició de Luna (vídeo a youtube)».
* ↑ «Lletra i informació sobre la cançó a genius.com».
* ↑ «Lletra i informació sobre la cançó a genius.com».

## Fonts

* Chi è Luna Melis, la giovane cantante Sarda di X Factor 12! (en italià), 2018
* Luna Melis vola e vince il Disco d'oro: ‘Los Angeles' ha raggiunto 25mila copie (en italià), 2019
# Andriashevia aptera

Andriashevia aptera és una espècie de peix de la família dels zoàrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 19,3 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu entre 10-1.025 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a la costa pacífica del Japó.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* 1 2 3 Fedorov, V. V. & A. V. Neyelov. 1978. A new genus and species of eelpout, Andriashevia aptera gen. et sp. n. (Perciformes, Zoarcidae). Voprosy Ikhtiol. v. 18 (núm. 5): 952-955.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Anderson, M.E., 1994. Systematics and osteology of the Zoarcidae (Teleostei: Perciformes). Ichthyol. Bull. J.L.B. Smith Inst. Ichthyol. 60:120 p.

## Bibliografia

* Anderson, M.E. i V.V. Fedorov, 2004. Family Zoarcidae (Swainson, 1839). Eelpouts. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (34):58.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Christoph Demantius

Johann Christoph Demantius (Liberec, 15 de desembre de 1567 – Freiberg, 20 d'abril de 1643) fou un compositor alemany, teòric de música, escriptor i poeta.
Fou un contemporani de Monteverdi, i representà una fase de transició en la música luterana d'Alemanya entre l'estil del Renaixement polifònic al Barroc primerenc. Estudià Leipzig i fou cantor a Zittau i Freiberg.
La seva primera obra fou una curiosa col·lecció de cançons guerreres i imitatives, titulada Tympanum militare, Ungarische Hardrumel und Feldgeschrei (1600). A més, deixà, Triades pecum vespertinarum, un Te Deum alemany, a sis veus (1618); Triades Sionae Introitum, Missarum et Prosarum, a cinc, sis, set i vuit veus, que és la seva obra més important; una Passió alemanya, segons Sant Joan (1631), i nombroses cançons profanes, danses vocals i instrumentals, cants de circumstàncies i una obra didàctica titulada Isagoge artis Musicae.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 18, 1ª, part, pàg. 6 (ISBN 84-239-4518-9)
# IBM 704

L'IBM 704, el primer ordinador produït en sèrie amb maquinari d'aritmètica en coma flotant, va ser introduït per l'IBM a l'abril de 1954. El 704 va ser significativament millorat en relació a l'IBM 701 en termes d'arquitectura, així com en la implementació, i no era compatible amb el seu predecessor.
Els canvis del 701 inclouen l'ús de memòria de nuclis magnètics (en comptes de tubs Williams) i l'addició de tres registres d'índex. Per donar suport a aquestes noves característiques, es van ampliar les instruccions per utilitzar la paraula completa de 36 bits. El nou conjunt d'instruccions es va convertir en la base de la sèrie 700/7000 d'ordinadors científics d'IBM.
Per citar el Manual d'operació de l'IBM 704
| « | L'equip 704 Electronic Data-Processing Machine (Màquina de Processament de Dades Electrònica) és una calculadora electrònica de gran escala, d'alta velocitat, controlada per un programa emmagatzemat internament del tipus d'adreça única. | » |
L'IBM va dir que el dispositiu era capaç d'executar fins a 40.000 instruccions per segon. IBM va vendre 123 sistemes tipus 704 de 1955 al 1960.
Els llenguatges de programació FORTRAN i LISP van ser desenvolupats per al 704, així com «MUSIC», el primer programa de música generada per ordinador, escrit per Max Mathews.

## Referències

* 1 2 «704 Data Processing System» (en anglès). IBM. [Consulta: 4 febrer 2010].
* ↑ «IBM 704 Data Processing System» (en anglès). IBM. [Consulta: 4 febrer 2010].
* ↑ «IBM 704» (en anglès), 08-11-2006. [Consulta: 4 febrer 2010].
* ↑ Frank da Cruz. «The IBM 701 Defense Calculator» (en anglès). [Consulta: 4 febrer 2010].
* ↑ «Max Mathews» (en anglès). Arxivat de l'original el 2004-07-02. [Consulta: 4 febrer 2010].

## Enllaços externs

* Applications and installations of the IBM 704 Data Processing System - De A Third Survey of Domestic Electronic Digital Computing Systems, Informe Nº 1115, març de 1961, per Martin H. Weik. Ballistic Research Laboratories, Aberdeen Proving Ground, Maryland. Conversió del document original en paper per al format de text al Computer History Museum (http://www.computerhistory.org).(anglès)
* IBM 704 Electronic Data Processing Machine (1953) Arxivat 2009-12-19 a Wayback Machine.(anglès)
* IBM 704 Fortran Manual Arxivat 2010-10-29 a Wayback Machine.(anglès)
# Parlament de França

El Parlament francès és un parlament bicameral. És a dir, compost de dues cambres: l'Assemblea Nacional (Assemblée nationale, en francès) i el Senat (Sénat).
Els diputats de l'Assemblea Nacional són elegits per sufragi universal directe, a partir d’un escrutini uninominal a dues voltes en cada una de les 577 circumscripcions establertes (a cada departament pot haver-hi entre 2 a 24 circumscripcions, segons el nombre de població). El mandat dels diputats és de 5 anys.
El Senat francès està compost per 348 senadors. D'aquests, la majoria, 326, són elegits per sufragi universal indirecte, elegits en cada departament per un col·legi de grans electors format pels diferents càrrecs electes del departament (diputats, senadors, consellers regionals, consellers departamentals, i consellers municipals). Dels altres 22 senadors, 10 són elegits als diferents territoris d'ultramar i 12 representen els francesos residents a l'estranger. Els senadors tenen un mandat de 6 anys, però el Senat es renova per meitats cada 3 anys. El President del Senat és l’encarregat d’ocupar provisionalment la Presidència de la República en cas de vacant o d’impediment d’aquest (degudament constatat pel Consell Constitucional). El Senat, d’altra banda, com a garant de la continuïtat de l’Estat, no pot ser dissolt.
Per aprovar una llei, el text ha de ser vist per les dues cambres, tot i que generalment és l'Assemblea Nacional qui –en cas de discrepàncies entre una i altra– acaba aprovant el text definitiu. No obstant, cal l’aprovació específica del Senat en les lleis de rang constitucional, en les lleis orgàniques, i en aquelles que regulin el dret de vot i d’elegibilitat en les eleccions municipals.

## Referències

* ↑ «L'élection des députés». Assemblée Nationale. [Consulta: 18 juny 2022].
* ↑ «Mode d'élection des sénateurs». Sénat. [Consulta: 18 juny 2022].
* ↑ «Mode d'élection des sénateurs». Sénat. [Consulta: 18 juny 2022].
* ↑ «LOI organique n° 2003-696 du 30 juillet 2003 portant réforme de la durée du mandat et de l'âge d'éligibilité des sénateurs ainsi que de la composition du Sénat». Légifrance. [Consulta: 18 juny 2022].
* ↑ «Assemblée nationale et Sénat, quelle différence ?». Conseil Constitutionnel. [Consulta: 18 juny 2022].

## Vegeu també

* Assemblea Nacional (França)
* Senat francès
* França
# Apistogramma personata

Apistogramma personata és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 4,9 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones.

## Referències

* ↑ Regan, C. T. 1913. Fishes from the River Ucayali, Peru, collected by W. Mounsey. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 8) v. 12 (núm. 69): 281-283.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander S. O.: A taxonomic study of the genus Apistogramma (Regan, 1913), with a revision of the brazilian and peruvian species (Teleostei: Percoidei: Cichlidae). Bonner Zoologische Monographien Núm. 14 : 1-152. Any 1980.
* Kullander, S.O. 1986. Cichlid fishes of the Amazon River drainage of Peru. Swedish Museum of Natural History, Estocolm, Suècia, 431 pp.
* Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Opòssum rata andí

L'opòssum rata andí (Caenolestes condorensis) és una espècie d'opòssum rata que viu a la Serralada del Còndor (Equador), a la regió de Morona-Santiago.
# Balbagathis discuspis

Balbagathis discuspis és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Descripció

* El mascle fa entre 1,30-1,35 mm de llargària a les antenes, mentre que les ales li mesuren 1,53-1,78 de longitud i 0,58-0,65 d'amplada.
* La femella no ha estat encara descrita.

## Distribució geogràfica

Es troba a Centreamèrica: Costa Rica.

## Referències

* ↑ Quate, 1996. Rev. Biol. Trop., 44 (Supplement 1), agost: 31. Vol. 10, pàg. 134.
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Laurence W. Quate i Brian V. Brown, 2004. Revision of Neotropical Setomimini (Diptera: Psychodidae: Psychodinae). Contributions in Science, núm. 500, pàgs. 1–117. Natural History Museum of Los Angeles County. «PDF».
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Brian Victor Brown, 2009. Manual of Central American Diptera. Vol. 1. National Research Council Canada. NRC Research Press. ISBN 0660198339. «Enllaç».
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
# Christoph Graupner

Christoph Graupner (Kirchberg, Saxònia, 13 de gener de 1683 - Darmstadt, Hessen, 10 de maig de 1760) fou un compositor alemany del Barroc.
Fou un dels més fecunds compositors alemanys del seu temps. Alumne destacat de la Thomasschule de Leipzig i mestre de capella de Darmstadt, excel·lí tant en la música religiosa com en la profana.
Va compondre nombroses òperes i només entre 1719 i 1745 més de 1.300 obres religioses per a la capella reial de Darmstadt, especialment corals per a veus soles o amb acompanyament d'orgue u orquestra.
En la Biblioteca Nacional de Darmstadt s'hi conserven en manuscrit 50 concerts per a diferents instruments, 80 obertures, 116 simfonies i un nombre considerable de sonates, trios i quartets.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Apèndix núm. V, pàg. 1077 (ISBN 84-239-4575-8)
# Orde Reial de Victòria i Albert

L'Orde Reial de Victòria i Albert (anglès: Royal Order of Victoria and Albert) era un orde de la família reial britànica, instituït el 10 de febrer de 1862 per la Reina Victòria.

## Història

L'origen de l'ordre es troba el 1856 amb motiu de la confirmació de la princesa Victòria del Regne Unit. Els seus pares, la reina Victòria i el príncep Albert de Saxònia-Coburg-Gotha la regalen llavors un camafeu amb les seves dues efígies, realitzat a partir de la medalla realitzada per William Wyon el 1851 amb motiu de la primera Exposició Universal. El camafeu anava arrestat d'un llaç de cinta de moaré blanc a la part superior esquerra del pit.
El 1856, els monarques repeteixen el mateix regal, amb motiu de la confirmació de la seva segona filla, Alícia. Després de la mort del príncep Albert el 1861, el 1862 després de lliurar-la a la seva filla Elena en la seva confirmació la Reina decideix transformar aquesta sèrie de regals en la primera de les classes d'una ordre femenina, considerant-la instituïda amb anterioritat, el 10 de febrer de 1861, en ocasió del seu vint aniversari de noces. Posteriorment l'ordre és lliurada de forma successiva a les filles i netes de la reina Victòria, així com a comptades emperadrius i reines no unides per parentiu amb la reina.
La darrera posseïdora, la Princesa Alícia, comtessa d'Athlone va morir el 1981. Com d'altres ordes britànics que han caigut en desús, no ha estat formalment abolit.

## Estructura

L'obra constava de quatre classes:
* Dama de primera classe. (Reservada per a les filles i nores de la reina, i sobiranes estrangeres)
* Dama de segona classe. (Reservada per a les netes de la reina, comptades princeses estrangeres i excepcionalment a dames de la cort)
* Dama de tercera classe. (Reservada per a dames de la cort)
* Dama de quarta classe. (Per a les no incloses en algunes de les categories anteriors)
L'ordre també comptava amb un registrador.

## Disseny

Les 3 primeres classes consistien en un medalló de la Reina Victòria i del Príncep Albert, que diferien en la mida i en la joieria que portaven. La quarta classe consistia en el monograma reial enjoiat. Totes quatre se subjectaven d'una llaçada de seda blanca.

## Referències

* 1 2 British Imperial Calendar, 1900
* ↑ Holmes, Richard Rivington. Queen Victoria (en anglès). Lulu.com, 27 de febrer de 2017. ISBN 9781365788819 [Consulta: 24 juny 2019].
* ↑ «Tommaso Saulini (1793-1864) - Badge of the Order of Victoria and Albert (first class)» (en anglès). [Consulta: 24 juny 2019].
* 1 2 3 4 5 Burke, Bernard. The General Armory of England, Scotland, Ireland, and Wales, Comprising a Registry of Armorial Bearings from the Earliest to the Present Time (en anglès). Heritage Books, 2009-05. ISBN 9780788437199 [Consulta: 24 juny 2019].
* 1 2 3 4 Whitaker, Joseph. An Almanack for the Year of Our Lord ... (en anglès). J. Whitaker, 1848 [Consulta: 24 juny 2019].
* ↑ «United Kingdom. A Royal Order of Victoria and Albert, IV Class in Gold, Diamonds and Pearls, c.1890». Arxivat de l'original el 2020-08-04. [Consulta: 24 juny 2019].
# Apistogramma similis

Apistogramma similis és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels cipriniformes que es troba a Sud-amèrica: Bolívia.

## Referències

* ↑ Regan, C. T. 1913. Fishes from the River Ucayali, Peru, collected by W. Mounsey. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 8) v. 12 (núm. 69): 281-283.
* ↑ BioLib
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander S. O.: A taxonomic study of the genus Apistogramma (Regan, 1913), with a revision of the brazilian and peruvian species (Teleostei: Percoidei: Cichlidae). Bonner Zoologische Monographien Núm. 14 : 1-152. Any 1980.
* Kullander, S.O. 1986. Cichlid fishes of the Amazon River drainage of Peru. Swedish Museum of Natural History, Estocolm, Suècia, 431 pp.
* Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Staeck, W. 2003. Cichliden-Lexikon, Tiel 3: Südamerikanische Zwergbuntbarsche. Dähne Verlag. Cichliden-Lexikon Tiel 3: 1-219.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.