OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Estació de Puçol

Mapa Rodalies València línia C-5 :
Esquema :
L'Estació de Puçol, és una estació de ferrocarril situada al nord del municipi de Puçol a la comarca de l'Horta Nord de la província de València. Situada entre l'estació del Puig i l'estació de Sagunt, s'hi aturen tots els combois de les línies C-5 i C-6 de la xarxa de Rodalies Renfe de València direcció Sagunt i direcció València-Nord. L'estació es troba a la línia del Corredor Mediterrani, per la qual cosa passen molts trens de llarg recorregut sense parar.
L'estació és prou nova amb un ampli aparcament, sala d'espera i venda de bitllets.
L'estació està a l'extrem nord del nucli urbà.
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Rodalies València de Renfe |||||
| València-Nord | València-Cabanyal | C-5 | Sagunt | Caudiel |
| València-Nord | El Puig | C-6 | Sagunt | Castelló de la Plana |
| València-Nord | València-Cabanyal¹ | CIVIS | Sagunt | |

## Vegeu també

* Línia 6 (Rodalies València)
* Rodalies València (xarxa ferroviària)
* Renfe Operadora
# Estació de Rajadell

Mapa sinòptic línia RL4 :
L'Estació és un nucli format al voltant de l'estació de Rajadell de ferrocarril propietat d'adif situada a l'oest de la població de Rajadell a la comarca del Bages. L'estació es troba a la línia Barcelona-Manresa-Lleida i hi tenen parada trens de la línia R12 dels serveis regionals de Rodalies de Catalunya, operat per Renfe Operadora.
Aquesta estació de la línia de Manresa o Saragossa va entrar en funcionament l'any 1860 quan va entrar en servei el tram construït per la Companyia del Ferrocarril de Saragossa a Barcelona entre Manresa (1859) i Lleida.
L'any 2016 va registrar l'entrada de 1.000 passatgers.

## Serveis ferroviaris

Rodalia de Lleida :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Lleida Pirineus | Aguilar de Segarra | | Manresa | Terrassa Estació del Nord |

## Referències

* ↑ «Línia R12». Rodalies.gencat.cat. Rodalies de Catalunya.
* ↑ «Anuari estadístic DPTOP 2016. Transport per ferrocarril». Departament de Territori i Sostenibilitat. Arxivat de l'original el 2018-05-04. [Consulta: 9 setembre 2018].

## Vegeu també

* Xarxa ferroviària de Catalunya
* Renfe Operadora
# Estació de Sant Joan (SFM)

Mapa Palma-Manacor :
L'estació de Sant Joan és una estació de tren de Serveis Ferroviaris de Mallorca. Serveix a la vila de Sant Joan, tot i erigir-se a fora vila i estar ubicada en el terme municipal de Sineu. S'obrí per primer cop l'any 1879 i prestà servei fins que es tancà la línia l'any 1977. Després que es reobrís la línia a Manacor, fou àmpliament reivindicada, fins que es reobrí l'any 2004, un any més tard que l'estació de Manacor. El 2012, es va proposar tornar a tancar l'estació en un programa d'estalvis en constatar que només una mitjana de quinze persones al dia l'utilitzen, i finalment la parada va ser suprimida aquest any.
La infraestructura té dues andanes laterals i està preparada per a dues vies, però només n'hi ha una, al costat de l'estació.
Línies que passen per aquesta estació $_{(ESTACIÓSUPRIMIDADESERVEI)}$ :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Serveis Ferroviaris de Mallorca |||||
| Estació Intermodal-Plaça d'Espanya | Sineu | Palma-Manacor | Petra | Manacor |

## Referències

* ↑ «Estació de Sant Joan». Trens de Mallorca. Arxivat de l'original el 2020-08-01. [Consulta: 22 octubre 2015].
* ↑ Socies, J «El cierre de la estación de tren de Sant Joan ahorrará 132.000 euros anuales al Govern» (en castellà). Última Hora, 04-03-2012.
* ↑ Borràs, Bernat. «Sineu - L3 Palma-Manacor». Trenscat Països Catalans: Trens de la Catalunya Nord, Andorra, Franja de Ponent, País Valencià, Illes Balears, L'Alguer. [Consulta: 22 octubre 2015].
# Estació de Sineu

L'estació de Sineu és una estació de tren de Serveis Ferroviaris de Mallorca. Està situada a l'extrem nord de la vila de Sineu, a prop de la plaça del Fossar i ben comunicada amb la carretera d'Inca. Consta de dues andanes laterals per on passen dues vies d'ample ferroviari mètric, encara que només s'utilitza una banda i una andana en servei normal.
L'edifici de viatgers es va estrenar 1924. Al començament només tenia una planta però ja el 1926 es va eixamplar segons els planols de Luís García Ruíz. Seria l'estació «més elegant de totes les línies ferroviàries marroquines». El 1977 és va tancar la línea que el 2003 va ser reoberta. Des de 1988 s'hi ha establert el «Centre d'Art S'Estació».
L'any 2010 va haver un important accident ferroviari a uns cinc-cents metres de l'estació.
Mapa Palma-Manacor :
Línies que passen per aquesta estació :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Serveis Ferroviaris de Mallorca |||||
| Estació Intermodal-Plaça d'Espanya | Enllaç | Palma-Manacor | Sant Joan | Manacor |

## Referències

* ↑ «Sineu» (pdf). Rutes Ferrocaib. Fundació Ferrocaib, s.d.
* ↑ «SFM - Estacions - Sineu». Trenscat.cat. [Consulta: 29 setembre 2022].
* ↑ «Centre d' Art S'Estació -». Agenda Cultural Arts Mallorca. [Consulta: 29 setembre 2022].
* ↑ «Puja a una trentena el nombre de ferits en l'accident de tren a Mallorca» (vídeo). ACN, 29-05-2010. [Consulta: 29 setembre 2022].
# Estació de Son Costa - Son Fortesa

L'estació de Son Costa | Son Fortesa és una estació del metro de Palma i també de ferrocarril de Serveis Ferroviaris de Mallorca. Fou inaugurada el 15 de febrer de 2007, només per al servei de tren. L'andana per al metro fou posada en servei alhora que s'inaugurava la línia, el 25 d'abril del mateix any. Entre 2013 i 2022 va formar part de l'extinta línia M2 del Metro de Palma, encara que durant els dissabtes, diumenges i festius les línies T2 i T3 de Serveis Ferroviaris de Mallorca hi paraven en no haver servei de metro, i va tornar a formar part únicament del servei de rodalies en tancar la línia.
S'hi accedeix des de l'exterior a través de dues boques independents per a cada mitja de transport, totes dues arran del Parc de Son Costa. No existeix correspondència directa.
Ambdós accessos tenen un únic nivell subterrani on se situen sengles màquines autovenda de bitllets, barreres tarifàries i andana central.
Mapa Metro de Palma :
Mapa Línies SFM :
Línies que passen per aquesta estació :
| Procedència/Destinació | ◄ | ► | Procedència/Destinació |
| Metro de Palma |||||
| Estació Intermodal - Plaça d'Espanya | Jacint Verdaguer | Son Fuster Vell | Universitat |
| Estació Intermodal - Plaça d'Espanya | Jacint Verdaguer | Son Fuster | Marratxí |
| Serveis Ferroviaris de Mallorca (Només dissabtes, diumenges i festius) |||||
| Estació Intermodal - Plaça d'Espanya | Jacint Verdaguer | Son Fuster | sa Pobla |
| Estació Intermodal - Plaça d'Espanya | Jacint Verdaguer | Son Fuster | Inca |
| Estació Intermodal - Plaça d'Espanya | Jacint Verdaguer | Son Fuster | Manacor |

## Referències

* ↑ Frau, J. «El metro Palma-Marratxí se pondrá en marcha la segunda semana de marzo» (en castellà). Diario de Mallorca. [Consulta: 13 gener 2024].
# Estació de Túria

L'estació de Túria és una de les estacions soterrades del metro de València. Va ser inaugurada el 8 d'octubre de 1988. Situada davall de l'antiga llera del riu Túria, serveix la línia 1 i la línia 2 de Metrovalència. És l'estació de metro més propera a l'estació central d'Autobusos de València í té una entrada directa des del centre comercial Nuevo Centro, una al cantó de l'Avinguda de Ferran el Catòlic i el passeig de la Petxina i una a l'Avinguda de Menéndez Pidal.
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Bétera | Campanar-la Fe | | Àngel Guimerà | Castelló |
| Llíria | Campanar-la Fe | ... | Àngel Guimerà | Torrent Avinguda |

## Referències

* ↑ Plànol de línies i estacions de Metrovalencia
* ↑ «Evolución histórica FGV - Metrovalencia» (en català). [Consulta: 29 desembre 2023].
* ↑ Gozalbo, Marta. «Los cambios en las líneas de EMT aíslan la Estación de Autobuses de Valencia del centro de la ciudad» (en castellà). Valencia Plaza, 21-08-2016. [Consulta: 26 gener 2024].
# Estació de València-Sant Isidre

Mapa Rodalies València línia C-3 :
Mapa Rodalies València línia C-4 :
    Per a l'estació de metrovalencia, vegeu Estació de metro de Sant Isidre.
L'Estació de Sant Isidre, oficialment València-Sant Isidre és una estació de ferrocarril situada al sud-oest del barri del mateix nom a l'extrem sud-oest de la ciutat de València i junt amb la nova llera del riu Túria. Situada entre l'estació de Vara de Quart i l'estació de Xirivella-Alqueries, només s'hi aturen combois de la línia C-3 i C-4 de Rodalies Renfe de València direcció Bunyol/Riba-roja de Túria i direcció València-Nord.
L'estació se situa a dalt d'un marge elevat que separa el barri del riu Túria i de l'autovia V-30 paral·lela.
Des del 2008 i fins a la construcció de l'estació provisional de TAV a l'estació de la Font de Sant Lluís, els trens de les línies C-3 i C4 tenen terminal a Sant Isidre, des d'on cal fer transbordament al proper metro.
Rodalies València de Renfe :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Valencia Estació del Nord | València-Font de Sant Lluís | C-3 | Xirivella-Alqueries | Utiel |
| terminal | terminal | C-4 | Xirivella-l'Alter | Xirivella-l'Alter |

## Vegeu també

* Línia 3 (Rodalies València)
* Línia 4 (Rodalies València)
* Rodalies València
* Renfe Operadora

## Referències

* ↑ Article de Las Provincias

## Enllaços externs

* Fitxa a miestacion.es
* Horaris, tarifes i plànol de Rodalies de València
# Estació de Vilamalla

Mapa sinòptic Línia RG1 :
Mapa sinòptic línia R11 :
Vilamalla és una estació de ferrocarril propietat d'adif situada a la població de Vilamalla, a la comarca catalana de l'Alt Empordà. L'estació es troba a la línia Barcelona-Girona-Portbou i hi tenen parada trens de la línia R11 dels serveis regionals de Rodalies de Catalunya, operats per Renfe Operadora. El terme de Vilamalla està creuat de sud a nord per la via del ferrocarril de la línia.
Aquesta estació de la línia de Girona va entrar en servei l'any 1877 quan va entrar en servei el tram construït per la Companyia dels Ferrocarrils de Tarragona a Barcelona i França (TBF) entre Girona i Figueres. L'estació està inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
L'any 2016 va registrar l'entrada de 7.000 passatgers.

## Edifici

L'edifici de l'Estació de Vilamalla forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És un edifici del baixador, abans estació, està format per tres cossos, el central més alt, de rajol vist i teulada a doble vessant. La coberta és de bigues de fusta, i els murs exteriors tenen contraforts a les façanes laterals. La façana principal i la posterior tenen pilastres que arrenquen de la base i arriben a mitja façana, pintades de color blanc, que contrasta amb la façana de color vermell.

## Serveis ferroviaris

| Procedència/Destinació | < | > | Procedència/Destinació |
| Rodalia de Girona |||||
| L'Hospitalet de Llobregat | Sant Miquel de Fluvià | Figueres | Figueres Portbou |
| Serveis regionals de Rodalies de Catalunya |||||
| Barcelona-Sants | Sant Miquel de Fluvià | Figueres | Figueres Portbou Cervera de la Marenda |

### Rodalia de Girona

El Pla de Transport de Viatgers de Catalunya (PTVC) 2008-2012 preveu la creació d'una xarxa de rodalia a Girona, aquesta estació seria una de les estacions on trens de rodalia tindrien parada.

## Referències

* 1 2 3 «Patmapa. Estació Renfe». Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 abril 2012].
* ↑ «Conegueu la línia R11». Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2012-01-13. [Consulta: 11 gener 2012].
* ↑ «Anuari estadístic DPTOP 2016. Transport per ferrocarril». Departament de Territori i Sostenibilitat. Arxivat de l'original el 2018-05-04. [Consulta: 9 setembre 2018].
* ↑ «Rodalia a les comarques de Girona». Generalitat de Catalunya, 04-10-2011. [Consulta: 15 gener 2012].
* ↑ «La Generalitat calcula que poner en marcha los cercanías de Girona costaría cinco millones». La Vanguardia, 24-11-2011. [Consulta: 15 gener 2012].

## Vegeu també

* Xarxa ferroviària de Catalunya
* Renfe Operadora
# Estació de Xirivella-Alqueries

L'estació de Xirivella-Alqueries és un baixador ferroviari situat a Xirivella. Disposa de serveis de mitjana distància i forma part de la línia C-3 de Rodalies València.

## Situació ferroviària

L'estació es troba en el punt quilomètric 82,7 de la línia fèrria 310 de la xarxa ferroviària espanyola que uneix Aranjuez amb València. Més concretament aquest quilometratge té a veure amb la secció Utiel-València on Utiel es pren com pk.0. Prenent la línia en el seu conjunt el pk. corresponent és el 345,7. El tram és de via única i està sense electrificar.

## L'estació

No forma part de les parades originals del traçat, ja que va ser construïda en 1999 a causa de l'expansió de Xirivella cap a l'oest pel que es va alçar una andana al costat de la via sense modificar el recorregut existent.

## Serveis ferroviaris
### Mitjana Distància

L'estació compta amb serveis de Mitjana Distància que la uneixen principalment amb Madrid, Conca, i València.
| Línia MD | Trens | Origen/Destinació | Destinació/Origen |
| 48' | Regional | Madrid-Chamartín Conca | València-Sant Isidre |

### Rodalies

Forma part de la línia C-3 de Rodalies València.

## Referències

* ↑ Red ferroviaria española Arxivat 2013-10-18 a Wayback Machine. Ministero de Fomento

## Enllaços externs

* Mitjana Distància a la web de Renfe.
* Rodalies València a la web de Renfe.
# Estació de ferrocarril de Maputo

L'estació de ferrocarril de Maputo (en portuguès Estação Central dos Caminhos de Ferro) és un edifici imponent, projectat pels arquitectes Alfredo Augusto Lisboa de Lima, Mário Veiga i Ferreira da Costa, i construït entre 1913 i 1916. El seu projecte és atribuït erròniament moltes vegades a Gustave Eiffel. Actualment serveix com a terminal de les línies del CFM que enllaça la ciutat amb Swazilàndia (Línia de Goba), Sud-àfrica (Línia de Ressano Garcia) i Zimbàbue (Línia del Limpopo).
Aquesta estructura substitueix una més antiga i simple, construïda el 1895 per a la inauguració de la línia de Pretòria, Sud-àfrica per Paul Kruger. Els plànols per la construcció de l'estació actual daten de 1904. Els treballs començaren en 1908 i l'estació fou inaugurada el 19 març 1910 en presència del governador general.

## Reconeixement mundial

En 2009 un article de Newsweek Magazine situa l'estació de Maputo entre les estacions més interessants del món, i probablement la més bella d'Àfrica.

## Referències

* ↑ Morais, João Sousa. Maputo, Património da Estrutura e Forma Urbana, Topologia do Lugar. Livros Horizonte, 2001, p. 110
* ↑ Jaime Cunningham «Stations: A Destination That Matches the Journey». Newsweek, 09-01-2009 [Consulta: 29 agost 2012].

## Vegeu també

* Llista del patrimoni arquitectònic de Moçambic

## Galeria

* L'estació en 1920
* Imatge de 1988
* Vista general
* Entrada
* Panyss de les portes
* Vista de la plataforma
* La plataforma de nit

## Enllaços externs

* (portuguès) 100 Anos da Estação dos CFM sur www.cfm.co.mz Arxivat 2016-11-01 a Wayback Machine.
* (portuguès) Estação Ferroviária de Maputo a www.monumentos.pt
# Estació de la Défense

L'estació de la Défense és una estació de les línies de ferrocarril suburbanes del metro de París, l'RER i el Transilien. Està situada a sota de l'edifici de la Grande Arche a la Défense, el districte financer situat a l'oest de París. L'estació connecta la línia A de l'RER a l'estació de la línia 1 del metro La Défense - Grande Arche (des del 1992), el tramvia T2 (des del 1994) i una estació de l'SNCF (Transilien). També està unida a un gran centre comercial. Hi ha 25,62 milions d'entrades i sortides per any.
# Estació de les Carolines-Fira

L'estació de les Carolines-Fira és una estació subterrània de ferrocarril localitzada al barri de Benimàmet (districte de Pobles de l'Oest) de València i que forma part de la línia 2 de l'operador Metrovalència. L'estació pertany a la zona tarifària A de Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana (FGV) i l'Autoritat de Transport Metropolità de València (ATMV). L'adreça oficial de l'estació és l'avinguda de l'estació, sense número.

## Història

La primigènia estació de Les Carolines fou inaugurada el 1888, amb el nom de Carolinas, per la Societat Valenciana de Tramvies (SVT) a la seua línia a Llíria, tot i que l'edifici que encara es conserva no es construí fins 1944 per la CTFV. Era, juntament amb l'estació de Benimàmet, una de les dues estacions del barri i durant la seua història, fou gestionada per la Companyia de Tramvies i Ferrocarrils de València (CTFV) i els Ferrocarrils Espanyols de Via Estreta (FEVE) fins a ser transferida als Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana (FGV) l'any 1987. FGV valencianitzà el nom a "Les Carolines" per a afegir poc després "-Fira" per la proximitat de la Fira de València. El 26 de setembre de 2008, amb el soterrament de les vies de Metrovalència per Benimàmet, l'estació original fou conservada com a monument, a diferència de la de Benimàmet.
L'actual edifici fou inaugurat el 15 de maig de 2011. Des de 2015, la línia que va fins a Llíria i passa per l'estació ha tornat a dir-se línia 2, triant aquesta vegada el color rosa, ja que l'antic color verd estava sent utilitzat per la línia 5.

## Distribució

L'estació, de tipologia subterrània, està dividida en dos nivells: el superior, a nivell de carrer, on s'hi troben els accessos i l'edifici, els punts de venda de bitllets i les escales i l'inferior, on hi ha una plataforma central amb dues andanes i dues vies a cada banda. Les andanes no compten amb mampares de seguretat. L'estació disposa d'accessibilitat per a persones amb discapacitat física, visual i auditiva.
L'accés a l'estació és només per l'avinguda de l'estació.

### Línies

| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Llíria | Campament | | Benimàmet | Torrent Avinguda |

## Vegeu també

* Llista d'estacions de Metrovalència

## Referències

* ↑ https://www.trenscat.com/pval/metrovlc2_ct.html
* ↑ Plànols zonals de l'ATMV
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2021-11-22. [Consulta: 9 maig 2021].
* ↑ https://www.metrovalencia.es/ca/consulta-estaciones/
* ↑ http://www.jdiezarnal.com/benimametestacioncarolinas.html
* ↑ https://www.levante-emv.com/valencia/2008/08/02/soterramiento-condena-antigua-estacion-benimamet-13404519.html
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2021-11-22. [Consulta: 25 març 2021].
* ↑ http://epoca1.valenciaplaza.com/ver/144296/bonig-maquilla-el-plano-de-metrovalencia-para-aparentar-cuatro-lineas-nuevas-.html
# Estació del Pla de Vilanoveta

L'estació del Pla de Vilanoveta és una terminal ferroviària de mercaderies d'Adif ubicada a Lleida. Se situa prop del cementiri municipal i del Polígon Industrial El Segre.
Antigament, Pla de Vilanoveta era una estació amb servei de viatgers que formava part de la inacabada línia Lleida-Sent Gironç. L'edifici de viatgers es va mantenir dempeus, tot i tapiat i en estat ruïnós, fins que fou enderrocat l'any 2022 juntament amb altres edificis ferroviaris en desús.
El Pla de Vilanoveta acull també els tallers de l'Associació per la Reconstrucció de Material Ferroviari Històric, dedicada a recuperar i restaurar material ferroviari històric i a la seva explotació turística. Part d'aquestes instal·lacions s'aprofitaran per crear en un futur pròxim un museu dedicat al ferrocarril.

## Vegeu també

* Polígon - Vilanoveta

## Referències

* ↑ «Desapareix el darrer rastre dels immobles ferroviaris del Pla de Vilanoveta», 09-11-2022. [Consulta: 27 gener 2023].

## Enllaços externs

* L'estació del Pla de Vilanoveta a Trenscat.cat
# Estació nova (Ripoll)

L'Estació nova és una obra de Ripoll (Ripollès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici de planta rectangular format per cinc cossos, amb diferents alçades, i integrat per planta baixa i dos pisos i en la capçalera i part posterior hi ha tres pisos. L'accés a l'interior es pot fer per mitjà de quatre entrades, una per façana. L'enginyer el projectà a semblança del monestir de Ripoll, amb l'ús d'arcs de punt rodó, columnes i capitells amb representacions d'animals fantàstics o motius vegetals, i l'ús de maó vist. La coberta és de teula àrab, menys un cos, semblant a un campanar que té una coberta piramidal de pissarra, sota la qual hi ha un dipòsit d'aigua.

## Història

Durant la Guerra Civil Espanyola (1936-39), l'Estació Nova va ser usada per a refugiar-hi els refugiats que anaven arribant a Ripoll.
A més, al ser una estació ferroviària, aquest va ser un dels objectius dels bombardeigs que va patir Ripoll a finals de la guerra.

## Referències

* ↑ «Estació Nova de Ferrocarril de Ripoll».
# Estació transformadora

L'Estació transformadora és una obra noucentista de Sabadell (Vallès Occidental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situada entre els carrers de Vallmanya, Valldaura i Vallirana, i la carretera a Prats de Lluçanès, és un edifici de planta baixa i pis, amb voltes a la catalana. Cal destacar l'equilibri en l'ordenació dels elements i que mostren la màxima simplicitat decorativa sense renunciar a un ritme basat principalment en l'organització de les obertures per grups.

## Història

Edifici construït com a contenidor dels aparells de transformació, bastit en el període d'electrificació de Sabadell. És obra de Cipriano Sabater i el permís d'obres data del març del 1920. (Datació per font)

## Referències

* 1 2

## Enllaços externs

* Estació transformadora Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Estadi 24 de Setembre

L'Estadi 24 de Setembre (en portuguès: Estádio 24 de Setembro) és un estadi esportiu polivalent de la ciutat de Bissau, la capital de Guinea Bissau. Construït l'any 1989 i amb una capacitat de 20.000 seients, és l'estadi principal de la selecció de futbol de Guinea Bissau i de diversos clubs de la capital.

## Història

L'estadi es va construir als anys vuitanta i es va inaugurar l'any 1989. Du aquest nom en homenatge a la data de la independència de Guinea-Bissau, el 24 de setembre de 1973. Als anys 2012 i 2013, a l'estadi es van realitzar treballs de modernització i reparació, amb finançament xinès, arran dels danys patits durant un intent de cop d'estat al país.

## Activitat

L'estadi acull els partits a casa de la selecció nacional de futbol, organitzats per la Federació de futbol Guinea Bissau. També acull els partits de diversos clubs de la capital, com l'Sport Bissau e Benfica, l'Sporting Clube de Bissau, la União Desportiva Internacional de Bissau i l'Sport Clube dos Portos de Bissau. També acull competicions d'atletisme.
A part de l'esport, el recinte acull esdeveniments polítics, com ara la presa de possessió dels presidents Malam Bacai Sanhá el 2009 i José Mário Vaz el 2014.

## Referències

* ↑ Costa, Angelo. «Estádio 24 de Setembro novamente reprovado para acolher competições internacionais» (en portuguès). Agência de Notícias da Guiné, 28-11-2023. [Consulta: 20 maig 2024].
* ↑ «Estádio Nacional 24 de Setembro» (en anglès). Soccerway. [Consulta: 20 maig 2024].
* ↑ Strack-Zimmermann, Benjamin. «Estadio 24 de Setembro» (en anglès). national-football-teams.com. [Consulta: 20 maig 2024].
* ↑ «Il y a 50 ans, l'indépendance de la Guinée-Bissau: des archives méconnues font revivre ce moment» (en francès). Radio France Internationale, 24-09-2023. [Consulta: 20 maig 2024].
* ↑ «China entrega à Guiné Bissau Estádio Nacional remodelado» (en portuguès). Rádio e Televisão de Portugal Africa. [Consulta: 20 maig 2024].
* ↑ «Malam Bacai Sanhá: Entrevista exclusiva à Deutsche Welle – DW – 04/09/2009» (en portuguès). Deutsche Welle, 04-09-2009. [Consulta: 20 maig 2024].
* ↑ «José Mário Vaz é empossado na presença de 11 Chefes de Estado» (en portuguès). Voice of America portuguès, 23-06-2014. [Consulta: 20 maig 2024].
# Estadi El Soto

L'Estadi El Soto és un estadi de Móstoles, Madrid, Espanya. Actualment s'utilitza per a partits de futbol i és l'estadi local del CD Móstoles URJC. L'estadi té una capacitat de 14.000 espectadors.

## Referències

* ↑ «El Soto, former home to Flat Earth FC, CD Mostoles URJC, CD Mostoles URJC II - Football Ground Map». www.footballgroundmap.com. [Consulta: 26 febrer 2020].

## Enllaços externs

* Informació de l'estadi