OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Alfabet gali

L'alfabet gali (conegut també com a alfabet ali gali o ali-gali; en mongol (ciríl·lic): Али-гали үсэг Ali-gali üseg, tradicional: ᠠᠯᠢ ᢉᠠᠯᠢ ᠦᠰᠦᠭ Ali Gali ȯla sevȧg; sànscrit: आलि कालि āli kāli) és una extensió de l'alfabet mongol clàssic inventada al 1587 pel traductor Ayuush Güüsh (en mongol: Аюуш Гүүш), que es va inspirar en el tercer dalai-lama, Sonam Gyatso.
S'hi han afegit uns caràcters per transcriure termes relacionats amb el budisme provinents dels idiomes tibetà i sànscrit, i posteriorment també del xinés. Alguns d'aquests caràcters es continuen emprant hui per a transcriure noms estrangers.
Alguns autors, com per exemple Isaac Taylor en el seu llibre The Alphabet: an account of the origin and development of letters (1883), no diferencien l'alfabet gali del clàssic.

## Característiques

És un alfabet escrit de dalt a baix, en columnes verticals d'esquerra a dreta. La majoria de les lletres té formes diferents depenent de la seua posició dins la paraula (inicial, central o final); les vocals tenen també amb una quarta forma, separada, quan no estan unides a altres lletres. Algunes grafies tenen també altres formes depenent que l'altra lletra vaja al davant o al seu darrere.

## Vegeu també

* Alfabet mongol tradicional.

## Referències

* ↑ Otgonbayar Chuluunbaatar. Einführung in die Mongolischen Schriften (en alemany). Buske, 2008. ISBN 978-3-87548-500-4.
* ↑ Galik alphabet en omniglot.com

## Enllaços externs

* Descripció en Scriptsource.org.
* Descripció en Omniglot.com.
# 1795
## Esdeveniments
### Països Catalans

* 11 de juny - Pontós (Alt Empordà): L'exèrcit espanyol guanya la batalla de Pontós contra el francès durant la Guerra Gran.
* Comença a publicar-se l'Almanak mercantil

### Resta del món

* 1 d'abril - Basilea (Suïssa): Firma del tractat de pau entre Prússia i la França revolucionària dins de la Pau de Basilea que formaria part del conjunt de tractats que posarien final a la Primera Coalició.
* 5 d'abril - Basilea (Suïssa): s'hi signa el tractat segons el qual passa en poder de França la part de la Hispaniola que avui és la República Dominicana (la part que avui és Haití ja era francesa).
* 16 de maig - La Haia (República Batava): se signa el Tractat de la Haia de 1795 entre la República de Batava i la República Francesa, pel qual la primera cedeix alguns territoris a la segona.
* 22 de juliol - Basilea: Firma del tractat de pau entre Espanya i la França revolucionària dins de la Pau de Basilea que formaria part del conjunt de tractats que posarien final a la Primera Coalició. Ratificaria l'anterior tractat ratificant que Haití passava a mans franceses i que Espanya reconeixia la França revolucionària a canvi que aquesta li retornés els territoris ocupats.
* 28 d'agost - Basilea: Firma del tractat de pau entre el landgraviat de Hesse-Kassel i la França revolucionària dins de la Pau de Basilea que significà el final a la Primera Coalició.
* 27 d'octubre - Monestir de l'Escorial (Comunitat de Madrid): Espanya signa amb els Estats Units el Tractat de Madrid que definia l'aliança entre els dos països i els límits territorials dels Estats Units amb les dues Florides, que eren colònies espanyoles.

## Naixements
### Països Catalans

* 13 de maig - Sabadell: Antoni Casanovas i Bosch, empresari tèxtil i alcalde de Sabadell.

### Resta del món

* 3 de febrer - Antonio José de Sucre, president de Bolívia (m. 1830).
* 4 de maig - José Gregorio Monagas Burgos, president de Veneçuela (m. 1858).
* 25 d'agost - Luis José de Orbegoso, president del Perú (m. 1847).
* 31 d'octubre - Londres (Anglaterra): John Keats, poeta britànic del romanticisme (m. 1821).
* 2 de novembre - James Knox Polk, president dels Estats Units (m. 1849).
* 4 de desembre - Ecclefechan (Escòcia): Thomas Carlyle, assagista, historiador, professor i escriptor satíric escocès (m. 1881).

## Necrològiques
### Resta del món

* 26 de gener, Leipzig, Alemanya:Johann Christoph Friedrich Bach, Músic alemany, va ser el novè fill de Johann Sebastian Bach.
* Lisboa: Alberto José Gomes da Silva, compositor.

## Referències

* ↑ Larousse, Éditions. «Encyclopédie Larousse en ligne - traités de Bâle 1795» (en francès). [Consulta: 28 abril 2020].
* ↑ «John Keats | Biography, Poems, Death, & Facts» (en anglès). [Consulta: 23 octubre 2020].
* ↑ «James K. Polk | Facts, Presidency, & Accomplishments» (en anglès). [Consulta: 4 novembre 2020].
* ↑ «Thomas Carlyle | British essayist and historian» (en anglès). [Consulta: 4 desembre 2020].

## Vegeu també

* Calendari d'esdeveniments
* Taula anual del segle XVIII
# Orca falsa

L'orca falsa (Pseudorca crassidens) és un cetaci, un dels membres més grans de la família dels dofins oceànics (Delphinidae). Viu en aigües temperades i tropicals d'arreu del món. Com ho indica el seu nom, l'orca falsa comparteix característiques amb l'orca, més coneguda. Les dues espècies s'assemblen en certa manera i, com l'orca, l'orca falsa ataca i mata altres cetacis. Tanmateix, les dues espècies no estan estretament relacionades. La falsa orca no ha estat estudiada de manera exhaustiva en la naturalesa pels científics. Moltes de les dades sobre aquesta espècie s'han obtingut mitjançant l'examen dels animals varats.

## Descripció i comportament

Aquest delfínid té un cos prim amb una aleta dorsal que pot mesurar prop de 30 cm d'alçada. Un tret distintiu d'aquesta espècie són les característiques corba i embalum (normalment anomenat el "colze") a mig camí al llarg de cadascuna de les aletes.
La falsa orca té un color uniforme (gris fosc a negre). Creix fins a uns 6 metres de llarg, pot pesar 1.500 kg i pot viure vora 60 anys. És un animal sociable, que viu en grups de 10 a 50 individus.

## Població i distribució

La població total és desconeguda. En el Pacífic oriental s'estima que hi ha si fa no fa 40.000 individus. Habita en les aigües tropicals i temperades dels grans oceans del món, amb més freqüència en aigües relativament profundes en mar obert. Generalment no es troben en latituds superiors a 50° en ambdues latituds.

## Referències

* ↑ Wilson, Don; Reeder, DeeAnn, eds (2005). Mammal Species of the World (3a edició). Baltimore: Johns Hopkins University Press, 2 vols. (2142 pp.). ISBN 978-0-8018-8221-0. http://www.bucknell.edu/msw3/browse.asp?id=14300078 Arxivat 2012-08-09 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Centre for marine mammals research - Chile
* Centre de conservació de cetacis - Xile
Espècies vivents de cetacis :
Regne Animalia  · Embrancament Chordata  · Classe Mammalia  · Infraclasse Eutheria  · Superordre Laurasiatheria  · (sense categoria) Artiodactyla  · (sense categoria) Whippomorpha :
Subordre Mysticeti :
Subordre Odontoceti (continua més avall) :
Subordre Odontoceti (contina més amunt) :
# IEEE 754

L'estàndard de la IEEE per l'aritmètica en coma flotant (IEEE 754) és l'estàndard més àmpliament utilitzat per a les computacions del tipus esmentat, i és seguida per moltes de les implementacions de CPU i FPU.
L'estàndard defineix formats per a la representació de punt flotant (incloent-hi el zero) i valors desnormalitzats, així com valors especials com infinit i NaN (No Numèric) conjuntament amb un conjunt d'operacions en coma flotant que opera sobre aquests valors. També especifica quatre formes d'arrodoniment i cinc excepcions (incloent-hi quan aquestes excepcions succeeixen, i que succeeix en aquests moments).
IEEE 754 especifica quatre formats per a la representació de valors en coma flotant:
* precisió mitjana (16 bits): 1 bit de signe, 5 d'exponent i 10 de mantissa.
* precisió simple (32 bits): 1 bit de signe, 8 d'exponent i 23 de mantissa.
* precisió doble (64 bits): 1 bit de signe, 11 d'exponent i 52 de mantissa.
* precisió simple estesa (≥ 43 bits, no utilitzada normalment): 1 bit de signe, 11 d'exponent, i 31 de mantissa.
* precisió doble estesa (≥ 79 bits, normalment implementada amb 80 bits): 1 bit de signe, 15 d'exponent i 64 de mantissa.
* precisió quàdruple (128 bits): 1 bit de signe, 15 d'exponent i 112 de mantissa.
Només els valors de 32 bits són requerits per l'estàndard, els altres són opcionals.
Molts llenguatges especifiquen quins formats i quina aritmètica de la IEEE implementen, tot i que a vegades són opcionals. Per exemple, el llenguatge de programació C, ara permet però no requereix l'aritmètica de la IEEE (el tipus de C float indica habitualment precisió simple de la IEEE i el tipus double indica precisió doble de la IEEE).
El títol complet de l'estàndard és IEEE Standard for Binary Floating-Point Arithmetic (ANSI/IEEE Std 754-1985), i també és conegut per IEC 60559:1989, Binary floating-point arithmetic for microprocessor systems (originalment el número de referència era IEC 559:1989).

## Operacions

Amb l'estàndard IEEE754 es poden fer operacions necessàries per a l'aritmètica d'un format suportat (incloent-hi els formats de base ") inclouen:
* Operacions aritmètiques (suma, resta, multiplicació, divisió, arrel quadrada, etc.).
* Conversions (entre els formats, i de cadenes, etc.).
* Ampliació i (per als decimals) de quantificació.
* Còpia i manipulació del senyal (ABS, negar, etc.).
* Comparacions i el total de comandes.
* Classificació i proves per NaN, etc.
* Proves i 'flags' de configuració.
* Diverses operacions més.

## Referències

* ↑ «Referenced Documents».
# INTA-255

L'INTA-255 va ser el primer coet sonda espanyol desenvolupat per l'INTA, amb ajuda de la companyia anglesa British Aerojet, entre 1966 i 1969, utilitzant 4 petits coets Chick usats com a acceleradors, que envoltaven a un coet Goose II. Al moment del llançament, realitzat al llarg d'un rail de 8 metres d'altura, s'encenien tots els coets al mateix temps. La combustió dels Chick durava tan sols 0,2 s, mentre que el Goose trigava 17 segons a esgotar el seu combustible sòlid.
El INTA-255 era capaç d'elevar una càrrega de 15 kg a 150 km d'altura, i va servir com a base per desenvolupar el més ambiciós INTA-300.
Es van llançar tres INTA-255, tots des de la base del Centre d'Experimentació del Arenosillo, i els tres van ser llançats amb èxit. El primer, una maqueta en realitat per provar els coets acceleradors, es va llançar el 19 de juliol de 1969; el segon, un prototip, el 20 de desembre de 1969; i el tercer i últim, el segon prototip, el 22 de desembre de 1970.

## Especificacions

* Carrega útil: 30 kg
* Apogeu: 150 km
* Empenyiment en l'enlairament: 42 kN
* Velocitat màxima: mach 6,4
* Massa total: 340 kg
* Diàmetre del cos principal: 0,26 m
* Longitud total: 0,6 m

## Vegeu també

* INTA-300
* El Arenosillo

## Referències

* ↑ Wade, Mark. «INTA-255», 2008. [Consulta: 1r juliol 2008].
* ↑ INTA-255, a la Gunther Space Page
* ↑ INTA rockets

## Enllaços externs

* Los Cohetes en el INTA Arxivat 2018-10-21 a Wayback Machine. publicació de l'INTA
# Aurel Vlaicu

Aurel Vlaicu (19 de novembre de 1882 - 13 de setembre de 1913) va ser un enginyer romanès, inventor i pioner de l'aviació (essent constructor i pilot d'avions).
L'aeroport de Bucarest en rep el seu nom (Aeroport de Bucarest-Aurel Vlaicu).

## Referències

* ↑ Ralph S. Cooper, D.V.M. «Aurel Vlaicu». Earlyaviators.com. [Consulta: 7 febrer 2014].
* ↑ Gheorghiu, 1960

## Enllaços externs

* Aurel Vlaicu al web d'Orăștie (romanès)
# IPod Classic

L'iPod Classic és un model portàtil de reproducció multimèdia iPod. Dissenyat i comercialitzat per Apple Inc..
Té capacitat per a emmagatzemar fins a 160GB en un disc dur. Inclou una interfície diferent als seus predecessors, amb doble pantalla, en la qual apareixen els menús i les caràtules dels discos. El seu disseny és metal·litzat, existint en els colors plata, blanc i negre.

## Característiques

Igual que l'iPod nano (a partir de la seva tercera generació), permet buscar els àlbums a través de les seves portades. La seva grandària és menor que el de les versions anteriors. Les seves dimensions són 103.5 mm d'altura, 61.8 mm d'amplària, 10.5 mm de grossor. L'empaquetatge inclou auriculars, cable USB i adaptador per al dock. En l'iPod classic pots dur fins a 30.000 cançons, 150 hores de vídeo o 25.000 fotos.
Té una pantalla LCD en color de 2.5 polzades amb retroiluminació per LED, amb una resolució de 320 per 240 píxel. Pot reproduir vídeos en formats mp4, m4v i mov. També reproduïx els formats d'àudio aac (de 16 a 320 Kb/s), aac protegit (de la iTunes Store), mp3 (de 16 a 320 Kb/s), mp3 vbr, audible (formats 2, 3 i 4), apple lossless, wav i aiff.
Pot mostrar diferents tipus de caràcters simultàniament, i el menú pot veure's en els idiomes alemany, txec, xinès simplificat i tradicional, coreà, danès, castellà, finès, francès, grec, hongarès, anglès, italià, japonès, neerlandès, noruec, polonès, portuguès, rus, suec i turc. Els límits de volum són configurables.

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès)
# Ibis escarlata

L'ibis escarlata (Eudocimus ruber) és una espècie d'ocell de la família dels tresquiornítids (Threskiornithidae) que habita pantans costaners, manglars, llacunes i rius tranquils a la llarga de la costa atlàntica septentrional de Sud-amèrica i al sud-est del Brasil. També a la conca del riu Orinoco, a Veneçuela i Colòmbia.

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Termcat
# Ibis hadadà

L'ibis hadadà (Bostrychia hagedash) és una espècie d'ocell de la família dels tresquiornítids (Threskiornithidae) que habita zones humides de sabanes amb arbres o boscos clars de gairebé tota l'Àfrica subsahariana. Falta en gran part de Somàlia, Eritrea, Angola i Namíbia.

## Referències

* ↑ «Diccionari dels ocells del món». Diccionaris en Línia. Termcat, Fundació Barcelona Zoo & Institut Català d'Ornitologia, 2017-2019. [Consulta: 19 maig 2020].
* ↑ «Hadada Ibis» (en anglès). IUCN Red List of Threatened Species. BirdLife International, 01-10-2016. [Consulta: 19 maig 2020].
# Ichijō

L'emperador Ichijō (一条 天皇, Ichijō Tennō, 980-1011) va ser el 66è emperador del Japó, segons l'ordre tradicional de successió. Va regnar del 986 al 1011. El seu regnat es considera la culminació del període Heian en el qual va aconseguir el màxim poder el clan Fujiwara.
Va ser el primogènit de l'emperador En'yū i de la dama Fujiwara no Senshi, filla de Fujiwara no Kanei. Es considera que va ser fill únic, en no documentar altres germans.
En el 984 va ser designat príncep hereu sota l'emperador Kazan. En l'època es va dir que el seu avi matern, Kanei, va conspirar per destronar a Kazan. L'1 d'agost de 986 ascendir al tron quan només tenia sis anys. Un fill de l'emperador Reizei, que era més gran que ell, va ser designat príncep hereu. Kanei passar a ser el regent (Sesshō) i va ser qui realment va governar. Després de la mort de Kanei, va ser nomenat regent el fill gran d'aquest i oncle d'Ichijō, Fujiwara no Michitaka.

## Vegeu també

* Llista d'emperadors del Japó
# Icor

En la mitologia grega, l'icor (en grec antic: ἰχώρ ikhốr) era el mineral present en l'enrarida i incolora sang dels déus, o la pròpia sang. Aquesta substància mítica, de la qual es deia a vegades que també estava present en l'ambrosia o el nèctar que els déus menjaven en els seus banquets, era el que els feia immortals. Quan un déu era ferit i sagnava, l'icor feia la seva sang verinosa per als mortals, i matava immediatament a tots els que hi entraven en contacte.
Homer descriu en la Ilíada (v. 339–342) de la manera següent el moment en què Afrodita fou ferida per Diomedes:
| « | Brollà la sang divina, o per dir millor, l'icor; que tal és el que tenen els benaventurats déus, perquè no mengen pa ni beuen vi negre, i per això manquen de sang i són anomenats immortals. | » |
En la sèrie de televisió Hèrcules: els viatges llegendaris (tot i que no es correspon amb la mitologia grega), l'icor és neutralitzat per la sang del cérvol daurat, tornant així, mortal, el déu.

## Vegis també

* Mannà.
# Ideal (ètica)

Un ideal és un principi o valor que una entitat persegueix activament com a objectiu i manté per sobre d'altres preocupacions percebudes com a menys significatives. Els termes relacionats amb la creença general en els ideals inclouen l'idealisme ètic, l'idealisme moral, i l'idealisme de principis. Un idealista ètic, un idealista moral, un idealista de principis o simplement un idealista insisteix a mantenir els ideals fins i tot a un cost considerable com a conseqüència de mantenir aquesta creença.

## Referències

* ↑ Paulo, Norbert. The Confluence of Philosophy and Law in Applied Ethics. Springer Publishing, 2016, p. 120–122. ISBN 9781137557346.
* ↑ Rescher, Nicholas. Ethical Idealism: An Inquiry into the Nature and Function of Ideals. University of California Press, 1992, p. 118. ISBN 0520078888.
* ↑ Perry, Ralph B. The Moral Economy. Charles Scribner's Sons, 1909, p. 248-256.
* ↑ Goldman, Paul «Democrats Must Censure Clinton». The Wall Street Journal.
# Idealisme màgic

L'idealisme màgic és un moviment que es defineix com "posar la màgia al servei de les emocions".

## Història

Novalis és el pseudònim o nom poètic de Friedrich von Hardenberg (1772-1801), un dels grans representants del romanticisme alemany. És famós per les seves poesies líriques i per la seva prosa, caracteritzades per un profund misticisme religiós. Autor d'una reduïda però bella obra poètica realitzada en els seus últims anys de vida i en record de la seva estimada. Ell va tenir una enorme influència en molts altres escriptors de la seva època.
Novalis nomenà a la seva concepció poètica «idealisme màgic». En aquesta es van fundar la poesia, la filosofia i les ciències naturals per formar una ciència peculiar, interpretació mística de l'univers. L'anomenat "Idealisme màgic" novalià es basa en l'analogia que existeix entre l'ànima individual i el cos humà, d'una banda, i la que es dona entre l'ànima de l'Univers i aquest. Per Novalis "de la mateixa manera que l'ànima de l'home governa el seu cos, l'ànima de l'Univers governa a aquest. Portem l'Univers dins de nosaltres, i el món té una capacitat originària per ser animat per mi, de manera que el projecte que tenim del món coincideix amb el qual tenim de nosaltres mateixos. La missió del poeta és imposar la idea, l'esperit sobre la matèria, convertir l'involuntari en voluntari, espiritualitzar el cosmos, moralitzar la Natura...".
# Iiwi

L'iiwi (Drepanis coccinea) ('I-iwi en hawaià) és una espècie d'ocell de la família Fringillidae que antany es considerava l'única representant del gènere Vestiaria.
És una au endèmica de Hawaii. Les seves poblacions s'estimen en uns 350.000 exemplars però amb una tendència a la baixa, segurament a causa de la malària aviària. El seu plomatge és d'un viu color vermell amb ales negres; i és un dels símbols d'aquest arxipèlag polinesi.

## Referències

* ↑ «Iiwi». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/04/2022(català)
# Ijolita

L'Ijolita (nom derivat del finès Iijoki, nom comú en algunes localitats de Finlàndia), és una roca ígnia formada principalment per nefelina i augita. Les ijolites són roques rares des del punt de vista tant petrològic com mineralògic. Es troben en diverses zones de Kainuu, al nord-est de Finlàndia i a la península de Kola, al nord-oest de Rússia, a prop del mar Blanc.
Com a minerals accessoris s'hi poden trobar: apatita; cancrinita; titanita i iivarita (una varietat rica en titani de melanita (granat (mineral))). Aquesta roca és l'anàleg plutònic i holocristal·lí de la nefelinita (tenen la mateixa relació que la que les sienites nefelíniques tenen amb les fonolites.

## Referències

* Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba en domini públic: Chisholm, Hugh. Encyclopædia Britannica (edició de 1911) (en anglès). 11a ed. Cambridge University Press, 1911.
# Cianoacetilè

El cianoacetilè és un compost orgànic amb la fórmula química C 3HN o H-C≡C-C≡N. És el cianopoliinè més senzill. El cianoacetilè ha estat detectat per mètodes d'espectrometria de masses en els núvols interestel·lars, en la coma del cometa Hale-Bopp i en l'atmosfera d'una de les llunes de Saturn Tità. El cianoacetilè és una de les molècules que es produeixen en l'experiment de Miller-Urey.

## Referències

* ↑ Murahashi, Shunsuke; Takizawa, Takeo; Kurioka, Shohei; Maekawa, Seiji «Cyanoacetylene. I. The synthesis and some chemical properties». Nippon Kagaku Zasshi, 77, 11, 1956, pàg. 1689–1692. DOI: 10.1246/nikkashi1948.77.1689.
* ↑ Solomon, Philip M «Interstellar molecules». Physics Today, 26, 3, 1973, pàg. 32–40.
* ↑ H. B. Niemann, et al. «The abundances of constituents of Titan's atmosphere from the GCMS instrument on the Huygens probe». Nature, 438, 7069, 2005, pàg. 779–784. Bibcode: 2005Natur.438..779N. DOI: 10.1038/nature04122. PMID: 16319830.
# Ili terminal

L'ili terminal és la part més distal de l'intestí prim, que desemboca al cec (la primera porció de l'intestí gros) via la vàlvula ileocecal.
Pot ser afectat per diverses malalties, com ara la malaltia de Crohn, la tuberculosi intestinal, limfomes o tumors neuroendocrins (carcinoides).

## Referències

* ↑ Cuvelier, C.; Demetter, P.; Mielants, H.; Veys, EM.; De Vos, M. «Interpretation of ileal biopsies: morphological features in normal and diseased mucosa.» (en anglès). Histopathology, 38, 1, Gener 2001, pàg. 1–12. DOI: 10.1046/j.1365-2559.2001.01070.x.
# Ill (Alsàcia)

L'Ill (i majúscula, ela, ela) és un riu d'Alsàcia afluent del Rin. Neix en la serralada del Jura i segueix de sud a nord per la plana d'Alsàcia fins passat Estrasburg. L'Ill ha donat nom a Alsàcia: el nom germànic Elsass significa «País de l'Ill».
El curs del riu té una allargada de 223 km.
Neix a Winkel i en el seu recorregut passa successivament per ciutats com Altkirch, Mulhausen, Colmar i Sélestat. A Estrasburg el seu règim és regulat per un sistema de canals i rescloses, passant pel centre històric de la ciutat, per sota de 20 ponts, inclòs el famós barri de Petite-France.
A Mulhausen, l'Ill es dividia originalment en dos braços que formaven una petita illa sobre la qual, segons la llegenda, s'hauria implantat el molí d'aigua que va originar la ciutat. El nom de Mulhausen prové de l'alemany amb el sentit de «cases del molí». A l'Edat Mitjana el curs va ser desviat per servir de fossats a les muralles, i avui els canals existents estan recoberts.
La ciutat Illkirch, a la Comunitat Urbana d'Estrasburg, pren el nom d'aquest riu que la travessa.

## Referències

* ↑ SANDRE. «Fiche canal de dérivation de l'ill (A---0030)» (en francès). [Consulta: 3 juny 2010].
Viccionari
# Illa Baillie-Hamilton

L'illa Baillie-Hamilton (en anglès Baillie-Hamilton) és una de les illes àrtiques que conformen l'arxipèlag de la Reina Elisabet, pertanyent al territori de Nunavut, al nord del Canadà. L'illa està deshabitada.
L'illa és de forma rectangular, amb uns 27 quilòmetres de llargada per 22 d'amplada, una superfície de 290 km² i 74 quilòmetres de perímetre. Al nord i l'est hi ha l'illa Devon, de la qual es troba separada pel canal de Wellington. L'illa de Cornwallis es troba al sud, separada pel canal Maury. A l'oest hi ha l'illa de Bathurst.

## Referències

* ↑ «The Atlas of Canada - Sea Islands», 14-01-2012. Arxivat de l'original el 2013-01-22. [Consulta: 28 desembre 2020].
* ↑ «Baillie-Hamilton Island». oceandots.com. Arxivat de l'original el December 23, 2010. [Consulta: 6 maig 2008].