OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Avantatge comparatiu

El model de l'avantatge comparatiu és un dels conceptes bàsics que fonamenta la teoria del comerç internacional i mostra que els països tendeixen a especialitzar-se en la producció i exportació d'aquells béns que fabriquen amb un cost relativament més baix respecte a la resta del món, en els quals són comparativament més eficients que els altres. En canvi, tendiran a importar els béns en els quals són menys eficaços i que per tant produeixen amb uns costos comparativament més alts que la resta del món.
Aquesta teoria va ser desenvolupada per David Ricardo a principis del segle xix: el seu postulat bàsic és que, encara que un país no tingui avantatge absolut en la producció de cap bé, és a dir encara que fabriqui tots els seus productes de forma més cara que en la resta del món, li convindrà especialitzar-se en aquelles mercaderies per les quals el seu avantatge sigui comparativament major o el seu desavantatge comparativament menor. Aquesta teoria suposa una evolució respecte a la teoria d'Adam Smith. Per a Ricardo, allò decisiu en el comerç internacional no serien els costos absoluts de producció a cada país, sinó els costos relatius.
# Axioma d'extensionalitat

En teoria de conjunts, l'axioma d'extensionalitat és un axioma que estableix que dos conjunts són iguals si i només si tenen els mateixos elements.

## Enunciat

L'enunciat de l'axioma estableix que si dos conjunts tenen els mateixos element aleshores són idèntics:
$\forall A,B\,:\,\forall x,(x\in A\leftrightarrow x\in B)\Rightarrow A=B$
L'afirmació recíproca -dos conjunts iguals tenen els mateixos elements- és un teorema lògic. Un enunciat equivalent, utilitzant la noció de subconjunt, és:
Donats dos conjunts, A i B, tals que cada un és subconjunt de l'altre, A ⊆ B i B ⊆ A, llavors són iguals, A = B
L'axioma d'extensionalitat constitueix la definició fonamental del concepte de conjunt com una col·lecció abstracta d'objectes. L'axioma d'extensionalitat assegura que els elements x d'un conjunt A són l'única cosa que el defineix, és a dir, els objectes que hi estan relacionats per pertinença, x ∈ A. Això contrasta amb altres relacions com per exemple, "ser un divisor primer": els únics divisors primers de 6 i 12 són 2 i 3 però ambdós nombres són diferents, 6 ≠ 12.

## Consistència relativa

L'axioma de l'extensionalitat (Ex) és completament independent de la resta d'axiomes de Zermelo-Fraenkel (ZF). La pràctica totalitat dels models que es construeixen per a ZF inclouen Ex, per tant és consistent amb la resta d'axiomes. D'altra banda, a partir del model dels conjunts hereditàriament finits pot construir-se un altre en el qual conjunts amb els mateixos elements no siguin idèntics però respectant la resta d'axiomes, per la qual cosa Ex no és derivable d'aquests.

## Referències

* Abian, Alexander «On the consistency and independence of set theoretical axioms» (en anglès). Notre Dame Journal of Formal Logic, XIX, 1, 1978, pàg. 155-158. DOI: 10.1305/ndjfl/1093888220. En este artículo se presenta una demostración de la independencia del axioma de extensionalidad.
* Halmos, Paul. Naive set theory (en anglès). Van Nostrand Reinhold Company, 1960. OCLC 523908. En §1 discute el axioma de extensionalidad.
# Son Gab-do

Son Gab-do (Busan, 12 de juliol de 1960) és un lluitador sud-coreà, ja retirat, especialista en lluita lliure, que va competir durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1984 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Los Angeles, on guanyà la medalla de bronze en la competició del pes mini mosca del programa lluita lliure.
En el seu palmarès també destaca una medalla de plata al Campionat del Món de 1981, dues medalles de bronze als Jocs Asiàtics i una medalla de bronze a les Universíades.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Son Gab-Do». [Consulta: 2 març 2025].
* ↑ «International Wrestling Database». [Consulta: 2 març 2025].
# PTO

PTO té els següents significats:
* Oficina de Patents i Marques Registrades (del seu nom en anglès Patent and Trademark Office), agència del Departament de Comerç dels Estats Units per a la concessió de patents
* Teatre d'Operacions del Pacífic (del seu nom en anglès Pacific Theater of Operations), conjunt d'activitats militars esdevingudes a l'oceà Pacífic durant la Segona Guerra Mundial
* Presa de força (del seu nom en anglès Power Take-Off), peça que permet la transmissió mecànica entre un vehicle i una màquina acoblada
* PtO també és la fórmula química de l'òxid de platí (II), compost químic de platí (Pt) i oxigen (O)
# Afrodita Hipolimpidia

Afrodita Hipolimpidia (grec antic: Ἀφροδίτη Ὑπολυμπιδία, Aphrodítē Hupolumpidía, Afrodita des de sota de l'Olimp) és una escultura grega de marbre del segle ii abans de la nostra era de grandària inferior al natural, que representa a Afrodita, la dea grega de la bellesa i l'amor. La varen trobar al Temple d'Isis de Dion (Pièria), una ciutat de Macedònia al nord de Grècia. Ara s'exposa al Museu Arqueològic de Dion (núm. d'inventari 383).

## Història

L'estàtua és del 150-100 ae, i segueix el model d'una escultura de grandària natural identificada com a Afrodita Hegèmone; aquest tipus, coneguda antigament com a Afrodita Tiepolo, fou especialment popular durant el període hel·lenístic. Segons una inscripció, l'escultura la va encarregar una lliberta anomenada Antestia lucunda, en honor d'Afrodita i els romans que es van assentar a Dion. Això va ocórrer quan construïen el Temple d'Isis; tanmateix, no és pas clar si existia un culte a Afrodita Hipolimpidia abans de l'època imperial, i la dea no és coneguda en cap altre lloc de Dion o Macedònia. És possible que l'escultura es trobàs al principi en un altre santuari de la ciutat i fos traslladada durant les reformes d'Antestia.
La base e l'estàtua se'n feu molt més tard, en el segle ii, per a poder col·locar-la al santuari de la dea durant les obres de reconstrucció del temple en la primera dècada del segle 100. L'escultura devia ser en el lloc central del temple.
Les primeres excavacions a Dion van tenir lloc al 1931, i una segona campanya el 1973 sota la supervisió del professor Demetrios Pandermanlis, quan descobriren l'estàtua. El cap i la base es van trobar al Temple d'Afrodita Hipolimpidia, mentre que la resta del cos era en un canal proper al Temple d'Isis.

## Descripció

Afrodita duu un quitó i és dempeus damunt una roca, al costat del tronc d'un arbre (suport de l'escultura de marbre), amb el cap lleugerament inclinat cap avall. Porta el cabell lligat a la part superior del cap, recollit en una trossa elaborada. Descansa sobre la cama esquerra, i en té la dreta relaxada i suaument flexionada. Col·loca la mà esquerra a la cintura. Duu un quitó transparent, mentre que l'himàcion que li embolcalla el tors i el canell cau sobre la cama dreta. Tot i que està vestida, el cos i la postura mostren un caire eròtic i sexual.
L'estàtua és de grandària inferior al natural, 113 cm d'alçada i 49 cm d'amplària, i és de marbre. Li manca el braç dret i part del peu dret.

## Vegeu també

* Afrodita ajupida de Rodes.
* Afrodita armada.
* Escultura hel·lenística.

## Referències

* 1 2 3 4 Mazurek, 2022, p. 47.
* 1 2 3 4 5 6 Pandermalis, 2016, p. 112.
* 1 2 3 Kakoulidou, 2019, p. 51.
* ↑ Kakoulidou, 2019, p. 47.
# Organització territorial de Grenada

L'organització territorial de Grenada està basada en les parròquies (parishes, en anglès), unitats territorials vinculades tradicionalment a una església parroquial però que han esdevingut amb el temps els elements per a la gestió administrativa a nivell local. En total, són 6 parròquies. Hi ha una excepció a la norma que la constitueixen les illes del nord de Carriacou i la Petita Martinica, ambdues dins de l'arxipèlag de les Grenadines, que, per la seva llunyania, tenen una certa autonomia, amb la categoria de dependència i un estatut d'autonomia des de 1995.

## Llista de parròquies i dependències

Així doncs la divisió territorial consta de 7 elements en total, que són:
| Nr. | Nom | Nom oficial | Categoria | Capital | Superfície (km²) |
| 1 | Sant Andreu | Saint Andrew | Parròquia | Grenville | 99 |
| 2 | Sant David | Saint David | Parròquia | Saint David's | 44 |
| 3 | Sant Jordi | Saint George | Parròquia | Saint George's | 65 |
| 4 | Sant Joan | Saint John | Parròquia | Gouyave | 35 |
| 5 | Sant Marc | Saint Mark | Parròquia | Victoria | 25 |
| 6 | Sant Patrici | Saint Patrick | Parròquia | Sauteurs | 42 |
| 7 | Carriacou i la Petita Martinica | Carriacou and Petite Martinique | Dependència | Hillsborough | 36 |

## Referències

* ↑ [«Decret de creació del Consell del comtat de Carriacou i la Petita Martinica. (anglès)». Arxivat de l'original el 2014-02-26. [Consulta: 6 novembre 2011]. Decret de creació del Consell del comtat de Carriacou i la Petita Martinica. (anglès)]
# Eurocopter EC145

L'Eurocopter EC145 és un helicòpter utilitari lleuger bimotor fabricat per Airbus Helicopters (anteriorment Eurocopter). Fou desenvolupat a partir de l'MBB/Kawasaki BK 117 C1. Segons la configuració, pot transportar fins a nou passatgers juntament amb dos tripulants. Es comercialitza per a transport de passatgers, transport d'executius, serveis d'emergències mèdiques, recerca i rescat i fins utilitàries. És usat per diversos operadors privats, organismes governamentals i forces armades. El seu consum a velocitat de creuer ronda els 250 kg de combustible per hora, depenent de diversos factors.

## Especificacions (EC145 C-2)

Dades de Eurocopter EC145 informació tècnica, i especificacions de l'EC 145
Característiques generals
* Tripulació: 1 o 2 (pilots)
* Capacitat: 9 passatgers
* Longitud: 13,03 m
* Diàmetre del rotor: 11,00 m
* Alçada: 3,45 m
* Superfície del disc 95 m²
* Pes buit: 1.792 kg
* Pes carregat: 3.585 kg
* Càrrega útil: 1.793 kg
* Pes màxim d'enlairament: 3.585 kg
* Motors: 2× turboeixos Turbomeca Arriel 1E2, 550 kW (a l'enlairament) cada un
Rendiment
* Velocitat màxima absoluta : 268 km/h (145 nusos)
* Velocitat de creuer: 246 km/h
* Abast: 680 km
* Abast en trasllat: 855 km
* Sostre de servei: 5.240 m
* Ràtio d'ascens: 8,1 m/s

## Referències

* ↑ «Airbus - H145» (en anglès). [Consulta: 25 juliol 2018].
* ↑ «EUROCOPTER EC145 Technical Data» (en anglès). [Consulta: 15 abril 2020].
* ↑ «Eurocopter EC 145 Technical Data». Arxivat de l'original el 29 setembre 2007. [Consulta: 17 juliol 2007].
* ↑ EC145 Technical Specs Arxivat 7 de maig de 2007 a Wayback Machine., Eurocopter USA.
# Europa Football Club

L'Europa Football Club, habitualment abreujat com a Europa FC, és un equip de futbol de Gibraltar, que actualment juga a la lliga de Primera divisió. Igual que la resta d'equips del territori, l'Europa FC comparteix el Victoria Stadium, situat a la Winston Churchill Avenue.

## Història

Originalment, l'equip es va fundar el 1925, mantenint-se en actiu fins al 1970. El conjunt es va reanomenar com a College durant la dècada de 1980, però va recuperar el nom original el 2014. El canvi de nom va ser acceptat per la UEFA i per l'Associació de Futbol de Gibraltar, que li va retornar els títols aconseguits amb anterioritat, que havia perdut al canviar de nom.
El 2014 es va convertir en el primer equip de la història de Gibraltar en disputar la UEFA Europa League, gràcies a que van quedar subcampions de la Rock Cup. El seu primer partit el van perdre, per 3-0, contra el FC Vaduz de Liechtenstein. En el segon partit van perdre 0-1, a casa. El 2015 l'equip va disposar del primer jugador d'un conjunt gibraltarenc que disputava un torneig de seleccions de primer nivell, ja que Charly, jugador de l'Europa, va representar Guinea Equatorial a la Copa d'Àfrica de Nacions 2015.
El mateix 2015 l'equip va recuperar el seu nom original, Europa FC. Amb aquest nom va tornar a classificar-se per disputar la UEFA Europa League, que va jugar sense entrenador, ja que encara no se n'havia contractat cap. En el global de l'eliminatòria, l'Europa va perdre per 9-0 contra l'ŠK Slovan Bratislava. L'equip va rebre moltes crítiques, per part de l'afició, pel fet que no hi hagués gaires jugadors gibraltarencs a l'onze titular, estant representat principalment per jugadors espanyols. Aquella temporada van tornar a quedar en segona posició, fet que els tornà a classificar per disputar la Lliga Europa de la UEFA.

## Palmarès

* Primera divisió
       Campions (7): 1928–29, 1929–30, 1931–32, 1932–33, 1937–38, 1951–52, 2016-17
* Segona divisió
       Campions: 2012–13
* Rock Cup
       Campions (6): 1938, 1946, 1950, 1951, 1952, 2017
* Gibraltar Premier Cup
       Campions: 2014–15

## Estadístiques a Europa

| Temporada | Competició | Ronda | Club | Local | Visitant | Global |
| 2014–15 | UEFA Europa League | 1Q | FC Vaduz | 0–1 | 0–3 | 0–4 |
| 2015–16 | UEFA Europa League | 1Q | ŠK Slovan Bratislava | 0–6 | 0–3 | 0–9 |
| 2016–17 | UEFA Europa League | 1Q | FC Pyunik | 2–0 | 1–2 | 3–2 |
| 2016–17 | UEFA Europa League | 2Q | AIK | 0–1 | 0-1 | 0–2 |
| 2017–18 | UEFA Champions League | 1Q | The New Saints | 1–3 | 2–1 | 3–4 |

### Notes

* 1Q: Primera ronda de classificació
* 2Q: Segona ronda de classificació

## Referències

* ↑ http://www.uefa.com/uefaeuropaleague/season=2015/matches/round=2000583/match=2014644/postmatch/index.html
* ↑ https://www.facebook.com/europa.fcgibraltar/posts/839350246132397
# Europa central

L'Europa central inclou els països de la regió central d'Europa, amb Alemanya com l'estat més potent. És un concepte geogràfic i polític de definició vaga. De fet, el que es considera Europa central pot variar segons els països.
Generalment, s'hi solen incloure aquests països:
* Alemanya
* Àustria
* Eslovènia
* Eslovàquia
* Hongria
* Liechtenstein
* Polònia
* República Txeca
* Suïssa

## Vegeu també

* Europa occidental
* Europa de l'Est
* Europa del Sud
* Mitteleuropa
# Europe PubMed Central

L'Europe PubMed Central (Europe PMC) és un repositori d'accés obert que conté milions de treballs d'investigació biomèdica. El repositori era conegut com a PubMed Central del Regne Unit fins a l'1 de novembre de 2012.

## Servei

EuropePMC ofereix accés gratuït a milions d'articles de recerca biomèdica i de ciències de la vida basats en text. Europe PMC conté anotacions basades en la mineria de text que vinculen articles amb conjunts de dades mèdiques i moleculars externes.
La major part del contingut és reflectida (mirrored) del PubMed Central, que gestiona tot el dipòsit de llibres i revistes. A més d'això, l'Europe PMC ofereix un sistema d'enviament de manuscrits, l'Europe PMC plus que permet als científics dipositar els seus articles d'investigació revisats per parells per inclusió en l'Europe PMC.

## Organització

El projecte de l'Europe PMC va ser originalment llançat el 2007 com el primer web "mirall" del PMC, que pretén preservar l'accés internacional la literatura biomèdica i de ciències de la vida. Forma part d'una xarxa de repositoris del PMC International (PMCI) que inclou el PubMed Central Canada. L'Europe PMC d'Europa no és un "mirall" exacte del banc de dades del PMC, ja que desenvolupa alguns recursos diferents. El 15 de febrer de 2013, el CiteXplore va ser inclòs en l'Europe PubMed Central.
El recurs és gestionat i desenvolupat pel Laboratori Europeu de Biologia Molecular - Institut Europeu de Bioinformàtica (EMBL-EBI), en nom d'una aliança de 27 financiadors d'investigacions biomèdiques i de ciències de la vida, liderats pel Wellcome Trust.
L'Europe PMC té el suport de 27 organitzacions incloent el Consell Europeu d'Investigació, el Consell d'Investigació Mèdica (Regne Unit), el Wellcome Trust i l'Organització Mundial de la Salut.

## Referències

* ↑ Kinsey, Anna. «UKPMC becomes Europe PubMed Central», 01-11-2012. [Consulta: 1r novembre 2012].
* ↑ «Europe PMC Content Holdings».
* 1 2 Fechter, M; Egger, D; Auer, H; Popper, H «Experimental eosinophilia and inflammation--the effect of various inflammatory mediators and chemoattractants». Experimental pathology, 29, 3, 01-01-1986, pàg. 153–158. DOI: 10.1016/s0232-1513(86)80013-5. ISSN: 0232-1513. PMID: 3013671.
* ↑ «How can a journal/book be added to Europe PMC?».
* ↑ «Prepare for the new Europe PMC plus», 25-03-2019. Arxivat de l'original el 2021-11-15. [Consulta: 25 maig 2022].
* ↑ «How do research publications get into Europe PMC?».
* ↑ «PMC International». [Consulta: 1r novembre 2012].
* ↑ CiteXplore
* ↑ «Funders - About - Europe PubMed Central». [Consulta: 1r novembre 2012].
* ↑ «Europe PubMed Central Funders». [Consulta: 1r maig 2015].
# European Association for International Education

L'European Association for International Education (EAIE) és una organització sense ànim de lucre internacional que té per objectiu estimular i facilitar la internacionalització de l'educació superior a Europa i arreu del món, així com donar resposta a les necessitats professionals de les persones actives en l'àmbit de l'educació internacional. Té la seva base a Amsterdam.

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'EAIE a http://www.eaie.org (anglès)
# Euroregió adriàtica

L'Euroregió adriàtica (croat Jadranska Euro-regija) és una euroregió constituïda amb seu a Pula (Croàcia) el 30 de juny de 2006.
Comprèn regions de diversos estats europeus que tenen accés a la costa del mar Adriàtic, com Itàlia, Eslovènia, Croàcia, Bòsnia-Hercegovina, Montenegro i Albània.

## Composició

* Set regions italianes:
** Pulla
** Molise
** Abruços
** Marques
** Emília-Romanya
** Vèneto
** Friül - Venècia Júlia
* Tres municipis d'Eslovènia
** Koper
** Izola
** Piran
* Set comtats de Croàcia
** Comtat d'Ístria
** Comtat de Primorje – Gorski Kotar
** Comtat de Lika-Senj
** Comtat de Zadar
** Comtat de Šibenik-Knin
** Comtat de Split-Dalmàcia
** Comtat de Dubrovnik-Neretva
* un cantó de Bòsnia-Hercegovina:
** Cantó d'Hercegovina-Neretva
* Montenegro i Albània participen a nivell federal.

## Presidents

* Ivan Jakovčić (2006-2011)
* Angelo Michele Iorio (2011-2013)
* Paolo Di Laura Frattura (2013-)

## Enllaços externs

* Web oficial de l'Euroregió Adriàtica
# Eurostar Trophy

L'Eurostar Trophy, o Trofeu Eurostar és un trofeu creat l'any 2000 que guanya any rere any el guanyador del partit del Torneig de les Sis Nacions que enfronta la selecció d'Anglaterra i la de França.

## Creació del trofeu

Les federacions anglesa i francesa de rugby a XV, van decidir crear aquest trofeu per tal de donar un al·licient més al partit entre aquestes seleccions imitant altres partits del mateix torneig com la Copa Calcuta entre Anglaterra i Escòcia, la Millennium Trophy entre Anglaterra i Irlanda o el Trofeu Giuseppe Garibaldi entre França i Itàlia.
A diferència d'aquests altres trofeus, aquest no té reconeixement material, només és un guardó que queda per a l'estadística.

## Resultats

| França | 9 – 15 | Anglaterra | 19 de febrer de 2000 - Stade de France, París |
| Anglaterra | 48 – 19 | França | 7 d'abril de 2001 - Twickenham Stadium, Londres |
| França | 20 – 15 | Anglaterra | 2 de març de 2002 - Stade de France, París |
| Anglaterra | 25 – 17 | França | 15 de febrer de 2003 - Twickenham Stadium, Londres |
| França | 24 – 21 | Anglaterra | 27 de març de 2004 - Stade de France, París |
| Anglaterra | 17 – 18 | França | 13 de febrer de 2005 - Twickenham Stadium, Londres |
| França | 31 – 6 | Anglaterra | 12 de març de 2006 - Stade de France, París |
| Anglaterra | 26 – 18 | França | 11 de març de 2007 - Twickenham Stadium, Londres |
| França | 13 – 24 | Anglaterra | 23 de febrer de 2008 - Stade de France, París |
| Anglaterra | 34 – 10 | França | 15 de març de 2009 - Twickenham Stadium, Londres |
| França | 12 – 10 | Anglaterra | 20 de març de 2010 - Stade de France, París |
| Anglaterra | 17 – 9 | França | 26 de febrer de 2011 - Twickenham Stadium, Londres |
| França | 22 – 24 | Anglaterra | 11 de març de 2012 - Stade de France, París |
| Anglaterra | 23 – 13 | França | 23 de febrer de 2013 - Twickenham Stadium, Londres |
| França | 26 – 24 | Anglaterra | 1 de febrer de 2014 - Stade de France, París |
| Anglaterra | 55 – 35 | França | 21 de març de 2015 - Twickenham Stadium, Londres |
| França | 21 – 31 | Anglaterra | 19 de març de 2016 - Stade de France, París |
| Anglaterra | 19 – 16 | França | 4 de febrer de 2017 - Twickenham Stadium, Londres |
| França | 22 – 16 | Anglaterra | 10 de març de 2018 - Stade de France, París |
| Anglaterra | 44 – 8 | França | 10 de febrer de 2019 - Twickenham Stadium, Londres |

## Palmarès

| Team | Wins | Years |
| Anglaterra | 13 | 2000–01, 2003, 2007–09, 2011-13, 2015–17,2019 |
| França | 7 | 2002, 2004-06, 2010, 2014, 2018 |
* Ratxa més llarga de victòries consecutives: 3 - França (2004-2006); 3 - Anglaterra (2007-2009, 2011-2013, 2015-2017)
* Diferència de punts més gran: 36 punts, 2019: Anglaterra 44-8 França
* Diferència més petita: 1 punt, 2005: Anglaterra 17–18 França
* Màxima puntuació de partit: 90 punts – 2015, Anglaterra 55–35 França
* Mínima puntuació de partit: 22 punts – 2010, França 12-10 Anglaterra

## Referències

* ↑ Aproximació a la història del 6 Nacions - Català
* ↑ Els altres trofeus del 6 Nacions Arxivat 2017-02-17 a Wayback Machine. - Castellà
# Euskaltzaindia

L'Euskaltzaindia, en català Reial Acadèmia de la Llengua Basca, és la institució acadèmica oficial que regula les normatives (gramàtiques, diccionaris, etc.) del basc.

## Història

Va ser fundada el 1919 per les quatre diputacions provincials: Araba, Biskaia, Guipúscoa i Navarra. El seu símbol és un roure i el lema Ekin eta Jarrai («Començar i Seguir»). Està oficialment reconeguda pels Estats de França (1995) i Espanya (1976). Des de 1920, publica anualment la revista Euskera per difondre la seva activitat.
Des del 26 de desembre de 1976 va passar a denominar-se Reial Acadèmia, sent reconeguda per l'Estat d'autonomia basc de 1979. Des del 1979, passà a ser considerada Institució Consultiva Oficial de l'Euskera. I el 1986, Navarra la va reconèixer oficialment en les seues lleis forals.

## Organització interna

Es divideix en diverses comissions que treballen en forma independent però coordinada:
* Comissió de lexicografia.
* Comissió de gramàtica.
* Comissió per a l'elaboració d'un atles lingüístic (on es veu la distribució dels diferents dialectes).
* Comissió d'onomàstica.
* Comissió de literatura.
* Comissió de llengua oral.

## Objectius i activitats

La seva tasca ha servit sobretot per a consolidar l'euskera batua, el basc unificat que es fa servir com a estàndard. Aquesta és la llengua que es fa servir a les ikastoles, escoles basques, a gran part de les escoles d'Euskal Herria i als mitjans de comunicació, i ha possibilitat el resorgiment de l'idioma després de la dictadura franquista.

## Nom de la llengua

La forma euskera (dels dialectes guipuscoà, biscaí i alt-navarrès) és més usada que el terme basc entre els castellanoparlants bascos i és l'adoptada en el Diccionari de la Reial Acadèmia Espanyola. En canvi, en batua se l'anomena únicament euskara (la més comuna en els dialectes centrals). També, segons la regió, se l'anomena euskala, eskuara, eskuera, eskara, eskera, eskoara, euskiera, auskera, oskara, uskera, uskaa, uska o üskara.

## Acadèmics destacats

* Bernardo Atxaga
* Resurrección María Azkue
* Koldo Mitxelena
* Lourdes Oñederra

## Presidents

* Resurrección María de Azkue (1919-1951)
* Ignazio Maria Etxaide (1952-1962)
* Jose Maria Lojendio (1963-1964)
* Manuel de Lekuona (1967-1970)
* Luis Villasante (1970-1988)
* Jean Haritschelhar (1989-2004)
* Andres Urrutia (2005-)

## Referències

* 1 2 3 Pérez de Lama, Ernesto (dir.). Manual del Estado Español 1999. Madrid: LAMA, 1998, p. 609. ISBN 84-930048-0-4.
* ↑ Olaizola, Beatriz. «Koronabirus, portzierto o gobernantza, las nuevas palabras incluidas en el diccionario de Euskaltzaindia» (en castellà), 18-07-2021. [Consulta: 20 gener 2022].
* ↑ Entrada de «euskera» en el Diccionari de la Reial Acadèmia Espanyola. en el seu XXIIa edició.
* ↑ «Presidents». Euskaltzaindia. [Consulta: 19 març 2021].

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'Euskaltzaindia.
* Euskera, publicació de l'Euskaltzaindia.