OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Anomalia de Belady

| Peticions de pàgina | 3 | 2 | 1 | 0 | 3 | 2 | 4 | 3 | 2 | 1 | 0 | 4 |
| Pàgina més nova | 3 | 2 | 1 | 0 | 3 | 2 | 4 | 4 | 4 | 1 | 0 | 0 |
| | | 3 | 2 | 1 | 0 | 3 | 2 | 2 | 2 | 4 | 1 | 1 |
| Pàgina més antiga | | | 3 | 2 | 1 | 0 | 3 | 3 | 3 | 2 | 4 | 4 |
| Peticions de pàgina | 3 | 2 | 1 | 0 | 3 | 2 | 4 | 3 | 2 | 1 | 0 | 4 |
| Pàgina més nova | 3 | 2 | 1 | 0 | 0 | 0 | 4 | 3 | 2 | 1 | 0 | 4 |
| | | 3 | 2 | 1 | 1 | 1 | 0 | 4 | 3 | 2 | 1 | 0 |
| | | | 3 | 2 | 2 | 2 | 1 | 0 | 4 | 3 | 2 | 1 |
| Pàgina més antiga | | | | 3 | 3 | 3 | 2 | 1 | 0 | 4 | 3 | 2 |
Un exemple de l'anomalia de Belady. Usant tres marcs de pàgina, es produeixen 9 errors de pàgina. Incrementant a quatre marcs de pàgina, produeix 10 errors de pàgina. Els errors de pàgina es mostren en vermell. :
En emmagatzematge informàtic, l'anomalia de Bélády demostra que és possible que es produeixin més errors de pàgina quan s'incrementen el nombre de marcs de pàgina i es fa servir l'algorisme de reemplaçament FIFO. László Bélády ho va demostrar el 1969.
En els sistemes d'emmagatzematge informàtic habituals, la informació es carrega en trossos de mida fixa. Cada tros s'anomena pàgina. El processador només pot carregar un nombre de pàgines determinat alhora. Requereix un marc per a cada pàgina que pot carregar. Un error de pàgina es produeix quan la pàgina no es troba, i pot haver de ser carregada del disc a la memòria.
Quan es produeix un error de pàgina i tots els marcs són plens, se n'ha d'alliberar un per a fer espai per a la nova pàgina. Un algorisme senzill per a fer-ho és el FIFO: la pàgina que porti més temps al seu marc és la que ha de ser eliminada. Fins que l'anomalia de Bélády va ser demostrada, l'algorisme FIFO era assumit com a acceptable

## Referències

* Article de Bélády del 1969: Una anomlia en les característiques espaciotemporals de certs programes executats en una màquina amb paginació(anglès)
# Anomalia veritable

L'anomalia veritable és l'angle que forma el planeta mesurat des del focus $S$ de l'òrbita el·líptica amb el periheli del planeta. Es designa per $\nu \$.
Es relaciona amb l'anomalia excèntrica $E$ mitjançant:
          $\tan {\frac {\nu }{2}}={\sqrt {\frac {1+e}{1-e}}}\tan {\frac {E}{2}}$
on $e$ és l'excentricitat.

## Exemple

El planeta Mart té un any sideri de 686,98 dies i una excentricitat $e=0,09341$; volem calcular l'anomalia veritable 80 dies després que el planeta passi pel periheli.
* En anomalia mitjana es veu que $M=41,9226^{\circ }$
* En Equació de Kepler Mètode aproximacions successives es veu que amb només 6 iteracions $E=45,75668$ amb totes les seves xifres exactes.
* Coneguda l'anomalia excèntrica només queda aplicar la fórmula:
    $\tan {\frac {\nu }{2}}={\sqrt {\frac {1+e}{1-e}}}\tan {\frac {E}{2}}=1,09821\times 0,42197=0,463412$ Així que l'anomalia veritable $\nu =49,7272^{\circ }$

## Vegeu també

* Equació de Kepler
* Anomalia mitjana
* Anomalia excèntrica
# Anomochloa

Anomochloa és un gènere monotípic de plantes amb flors de la família d'herbes, Poaceae. És un dels dos gèneres de la seva subfamília i l'únic gènere de la tribu Anomochloeae.
L'única espècie coneguda és l'Anomochloa marantoidea, nativa de l'Estat de Bahia a l'est del Brasil.

## Taxonomia

* Anomochloa macrantoidea A. Braun ex Pritz.
* Anomochloa marantoidea Brongn.

## Referències

* ↑ Brongniart, Adolphe Théodore. 1851. Annales des Sciences Naturelles; Botanique, séries 3. v 16: page 368 + plate 23
* ↑ Tropicos, Anomochloa marantoidea Brongn.
* ↑ Watson L, Dallwitz MJ.. «The grass genera of the world: descriptions, illustrations, identification, and information retrieval; including synonyms, morphology, anatomy, physiology, phytochemistry, cytology, classification, pathogens, world and local distribution, and references». The Grass Genera of the World, 2008. [Consulta: 19 agost 2009].
* ↑ Morris, L. M.; Duvall, M. R. «The chloroplast genome of Anomochloa marantoidea (Anomochlooideae; Poaceae) comprises a mixture of grass-like and unique features». American Journal of Botany, vol. 97, 4, 2010, pàg. 620–7. DOI: 10.3732/ajb.0900226. PMID: 21622424. Arxivat 2020-01-31 a Wayback Machine.
* ↑ Judziewicz, E. J. & T. R. Soderstrom. 1989. Morphological, anatomical, and taxonomic studies in Anomochloa and Streptochaeta (Poaceae: Bambusoideae). Smithsonian Contributions to Botany 68: i–iii, 1–52
* ↑ wcsp/namedetail.do?name_id=393749 Kew World Checklist de famílies de plantes seleccionades
# Antics Telèfons

Els Antics Telèfons o l'Antiga Telefònica és un edifici del municipi de Reus (Baix Camp) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Tot l'edifici correspon a un estil amb certs aires eclèctics i, a més, utilitza elements d'arquitectura clàssica fora d'escala. Tot el conjunt és un bon exemple de l'arquitectura de la postguerra. Presenta una planta baixa i dos pisos. Hi ha un parell de portals d'entrada en els quals se suggereix un timpà sense base. En el seu eix, hi ha una mènsula. Al primer i segon pis del carrer d'Aleus, hi ha sis finestres que li donen un ritme compositiu. Al carrer del Vilar només hi ha tres finestres per planta. Tot el conjunt queda rematat amb una cornisa i amb teula àrab. L'edifici albergava l'antic locutori de la Telefònica a Reus.

## Referències

* ↑ «Antics telèfons». PatMapa. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27-VII-2015].
# Any Geofísic Internacional

L'Any Geofísic Internacional (en anglès: International Geophysical Year (IGY)) va ser un projecte científic internacional que es va estendre des de l'1 de juliol de 1957, al 31 de desembre de 1958. Va marcar la fi, després de la mort de Stalin, d'un llarg període de la Guerra Freda quan l'intercanvi científic entre occident i els països de l'est va quedar seriosament interromput. Hi van participar 67 estats amb l'excepció de la Xina comunista (la qual protestava així per la incorporació de Taiwan). Es va acordar nomenar al belga Marcel Nicolet com a secretari general de l'organització.
Tant els Estats Units com la Unió Soviètica llançaren satèl·lits artificials per aquest esdeveniment, la Unió Soviètica enlairà el primer satèl·lit artificial Spútnik 1 el 4 d'octubre de 1957. També es va descobrir el Cinturó de Van Allen i les dorsals oceàniques que confirmaven la teoria de la tectònica de plaques. També es va detectar la radiació corpuscular solar que pot ser molt perillosa en els vols espacials.
Els orígens de l'Any Geofísic Internacional estan en l'Any Polar Internacional, que tingueren lloc el 1882-1883, 1932–1933, i després el 2007-2009. El març de 1950, Lloyd Berkner i altres científics reunits proposaren al International Council of Scientific Unions que es planegés un Any Geofísic Internacional per a 1957-58, que era un període de màxima activitat solar.

## Antàrtida

L'Estació de Recerca Halley es va fundar l'any 1956, per part del IGY, en una expedició de la Royal Society. La badia Halley on es va establir la base va rebre aquest nom en honor de l'astrònom Edmond Halley.
El Japó hi participà amb el trencagels Sōya que arribà al'Antàrtida el 29 de gener de 1957. Es va construir l'estació japonesa de Showa.
França contribuí amb l'Estació Dumont d'Urville i l'Estació Charcot a la Terra d'Adèlia
L'Estació Amundsen–Scott va ser erigida com la primera estructura permanent al pol sud el gener de 1957.

## Referències

* ↑ ESRL Global Monitoring Division
* ↑ «The International Geophysical Year, 1957/1958». Arxivat de l'original el 2016-05-21. [Consulta: 29 febrer 2012].
* ↑ «South Pole's first building blown up after 53 years». OurAmazingPlanet.com, 31-03-2011.
* University of Saskatchewan Archives
* History of ionosondes, at the U.K.'s Rutherford Appleton Laboratory
* History of arctic exploration Arxivat 2002-08-04 a Wayback Machine.
* James Van Allen, From High School to the Beginning of the Space Era: A Biographical Sketch by George Ludwig

## Enllaços externs

* Documents regarding the International Geophysical Year, Dwight D. Eisenhower Presidential Library Arxivat 2009-01-14 a Wayback Machine.
* "IGY On the Ice", produced by Barbara Bogaev, Soundprint. 2011 radio documentary with John C. Behrendt, Tony Gowan, Phil Smith, and Charlie Bentley.
# Industriekanal

L'Industriekanal o Canal de la Indústria és un canal navegable al port d'Hamburg excavat el 1924 per a eixamplar el port des del canal Tidekanal a l'estat d'Hamburg. Via el Tidekanal, està connectat directament amb l'Elba, i per això està sotmès al moviment de la marea.
Des de 1973 fins a 2003 s'organitzava un cinema al cel obert Autokino a la punta occidental del canal terraplenada enllà del carrer Moorfleeter Straße. Problemes d'emanacions tòxiques sortint del terra de terrapelanament van conduir a tancar la institució que tenia estatut de “lloc de cult” i de llibertat per a tota una generació.
* El canal en direcció oest
* El canal en direcció est
* Pont del ferrocarril industrial al canal

## Connecta amb

* Tidekanal

## Referències i Bibliografia

* ↑ Ein versunkener Hamburger Wald, Ajuntament d'Hamburg, Hamburg, 30 de maig 2003, facsimile del Hamburger Fremdenblatt, del 22 d'octubre de 1924 (alemany)
* ↑ Verordnung zur Bestimmung der schiffbaren Gewässer, Hamburg, 5 de maig de 1987, (traducció: Decret de les vies navegables d'Hamburg)
* ↑ Hamburgisches Wassergesetz (HWaG) , Hamburg, 14 de desembre de 2007 (traducció: Llei de l'estat d'Hamburg sobre les aigües de superfície)
* ↑ Stadtatlas-Großraum Hamburg, Hamburg, Editorial PAS Verlags GmbH, 2009, pàgina 53, ISBN 978-3-934272-92-7
* ↑ jel, Altlasten im Boden: Aus fürs Autokino, Hamburger Abendblatt, Hamburg, 30 de maig 2003, (alemany) (traducció: La fi de l'Autokino a l'Industriekanal)
# Arrel posterior del nervi espinal

En l'anatomia i la neurologia, l'arrel posterior (o arrel dorsal) és l'arrel de sensitiva aferent d'un nervi espinal.
L'arrel posterior en el seu extrem distal forma el gangli espinal, que s'uneix a l'arrel anterior per formar un nervi espinal mixt.

## Enllaços externs

* Plate 6.114 Spinal Root Nerve Fibers a Anatomy Atlases
# Anomoeotes simulatrix

Anomoeotes simulatrix és una espècie de lepidòpter zigenoïdeu de la família dels himantoptèrids (Himantopteridae), subfamília Anomoeotinae.
És una espècie endèmica de la República Democràtica del Congo.

## Referències

* ↑ «Funet - Anomoeotes». [Consulta: 2 març 2025].
# Editorial Aymà

L'Editorial Aymà fou una editorial catalana fundada el 1944 per Jaume Aymà i Ayala i el seu fill Jaume Aymà i Mayol. El 1962 fou adquirida per Joan Baptista Cendrós i Carbonell. Amb el nom de Societat Anònima Editora i amb Joan Oliver de director literari, va reunir els fons de les editorials Proa, Alcides, Óssa Menor i Quaderns de Teatre. L'any 1983 va ser integrada a Edicions Proa i, al seu torn, al Grup Enciclopèdia Catalana.

## Publicacions destacades

* Barcelona. Blanc i negre
* Incerta glòria

## Referències

* 1 2 «Editorial Aymà». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Estos son los ex directivos de Banca Catalana contra los que se ha dirigido la acción del fiscal». La Vanguardia, 10-07-1984, pp. 21-22.
# ORMICA

L'Organització Militar Catalana (ORMICA) fou una societat militar de caràcter nacionalista catalana fundada el 1926 per Josep Maria Batista i Roca a partir de la Societat d'Estudis Militars (SEM) durant el regnat d'Alfons XIII. L'organització, la qual fou més teòrica que pràctica, va veure la necessitat de construir un Exèrcit Català per assolir la independència del país.

## Referències

* ↑ «Josep Ma Batista i Roca: Al servei de la pàtria». Lluitadors.cat. [Consulta: 25 juny 2012].
* ↑ «Fets Prat de Molló». Cefax.org. [Consulta: 25 juny 2012].
# Obac de Mur

L'Obac de Mur és una obaga del terme municipal de Castell de Mur, dins de l'antic terme de Mur, al Pallars Jussà. Es troba en territori de l'antic poble de Mur.
Està situat al nord i a sota de Mur i de l'Obaga de la Font de Mur, a la dreta del barranc d'Arguinsola.
# Oratori de Can Guapanoia

L'Oratori de Can Guapanoia és una obra de Vilademuls (Pla de l'Estany) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Oratori situat al bell mig d'un camp. Per arribar-hi, s'ha d'agafar la carretera de Vilademuls a Terradelles i, després, un trencall senyalitzat en direcció al cementiri de Vilademuls. A 900 m hi ha un camí de terra que condueix fins a Can Guapanoia; l'oratori es troba a 200 m.
Es tracta d'un oratori de base quadrada (54 x 54 cm i 130 cm d'alçada) constituït per dues grans peces de pedra calcària irregular i coronat per una creu. Damunt de la base hi ha dues peces de pedra; la inferior està tallada tot formant un nínxol (35 x 30 cm), a l'interior del qual es col·locava, originalment, una imatge, actualment desapareguda. A la cara lateral hi ha una inscripció amb l'any “1707”. Corona l'oratori una creu de 75 cm d'alçada, amb la imatge de Crist en relleu a la part frontal.

## Història

Oratori enderrocat la nit del 8 de febrer del 1939, just abans de l'arribada de l'exèrcit nacional durant la Guerra Civil. Fou reconstruït posteriorment.

## Referències

* 1 2 3
# Oratório Recreativo Clube

L'Oratório Recreativo Clube és un club de futbol brasiler de la ciutat de Macapá a l'estat d'Amapá.

## Història

El club va ser fundat el 15 d'agost de 1969, per membres de la comunitat de l'Església de Nossa Senhora da Conceição. L'equip masculí guanyà el Campeonato Amapaense l'any 2012.

## Palmarès

* Campionat amapaense:
** 2012

## Estadi

L'Oratório Recreativo Clube disputa els seus partits a l'Estadi Zerão. L'estadi té una capacitat per a 10.000 espectadors.

## Referències

* 1 2 Placar Guia 2011, 1350-C, 1-2011, pàg. 98.
* ↑ «Amapá State League - List of Champions». RSSSF, 13-04-2014. [Consulta: 1r juliol 2014].
* ↑ «CNEF - Cadastro Nacional de Estádios de Futebol» (PDF) (en portuguès). Confederação Brasileira de Futebol. Arxivat de l'original el de maig 10, 2013. [Consulta: 30 abril 2011].
# Orbital Piloted Assembly and Experiment Complex

L'Orbital Piloted Assembly and Experiment Complex (rus: Орбитальный Пилотируемый Сборочно-Экспериментальный Комплекс, Orbitalnyj Pilotiruiemyj Sboročno-Ekspierimientalnyj Komplieks) (ОПСЭК, OPSEK) és una proposta d'estació espacial modular de tercera generació en òrbita terrestre baixa. L'OPSEK estaria formada de mòduls del segment orbital rus de l'Estació Espacial Internacional (ISS). La proposta seria utilitzar l'OPSEK per muntar components de naus espacials tripulades interplanetàries destinades a Mart, la Lluna, i possiblement Saturn. La tripulació de tornada també es recuperaria a l'estació abans d'aterrar a la Terra. Aquesta estació espacial russa formaria part d'una xarxa d'espai profund, donant suport a l'exploració tripulada del sistema solar.

## Referències

* ↑ http://www.russianspaceweb.com/opsek.html
* ↑ «Russia 'to save its ISS modules'». BBC News, 22-05-2009.

## Enllaços externs

* OPSEK information page
* Presentation Arxivat 2013-05-17 a Wayback Machine., by Head of Russian Federal Space Agency, June 17, 2009
# Obac del Xut

L'Obac del Xut, és una obaga del terme municipal d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà, en territori del poble de la Rua.
Està situat al nord de la Rua i al sud-oest de Can Miquel de la Borda, a migdia del Camí de Can Miquel de la Borda. Constitueix el límit nord de la partida rural del Serrat.

## Etimologia

Es tracta d'un topònim romànic descriptiu: és una obaga que s'associava a la presència del xot o xut.
# Obaga de Baiarri

L'Obaga de Baiarri és una obaga del terme municipal de Conca de Dalt, dins de l'antic terme de Claverol, al Pallars Jussà. Es troba en territori de l'antic enclavament dels Masos de Baiarri.
Està situat a la part nord de l'enclavament, a l'esquerra del barranc de l'Infern, al nord dels Rocs del Solà de Baiarri i de la Roca de les Tosques. És també a l'esquerra del darrer tram del barranc de les Llaus.
# Ioachim Moldoveanu

Constantin Ioachim Moldoveanu (Ocna Mureș, 17 d'agost de 1913 - 31 de juliol de 1981) fou un futbolista romanès actiu entre les dècades de 1930 i 1940.
Disputà 11 partits amb la selecció de futbol de Romania, amb la qual també participà en el Mundial de 1938. Pel que fa a clubs, defensà els colors del FC Rapid București.

## Referències

* ↑ Perfil Arxivat 2014-04-11 a Wayback Machine. a fifa.com
* ↑ 1938 FIFA World Cup France Arxivat 2011-07-27 a Wayback Machine.
* ↑ Perfil a national-football-teams.com
# Orde de Carol I

L'Orde de Carol I de Romania fou un orde militar romanès, fundat l'any 1906 coincidint amb el quarantè aniversari del regnat de Carles I de Romania.
Està format per quatre classes. Insígnia: creu d'or superada per una àliga. Divisa: Prin statornicie, la izbanda (per la constància fins a la victòria). Cinta blava pàlida tornassolada, bordejada de vermell i d'or.

## Referències

* ↑ «Kingdom of Romania: Order of Carol I» (en anglès). Medals of the World. [Consulta: 19 setembre 2021].
* ↑ «Prin statornicie la izbândă» (en romanès). Casa Majestății Sale Custodele Coroanei. [Consulta: 19 setembre 2021].
# Obaga de Margarit

L'Obaga de Margarit és una obaga del terme municipal de Castell de Mur, dins de l'antic terme de Guàrdia de Tremp, al Pallars Jussà, en territori del poble de Cellers. És un quilòmetre i mig al sud-oest de Cellers, en els vessants septentrionals de la Serra del Montsec. És a la dreta del barranc de la Font de Margarit. En el seu extrem nord-oriental hi ha la Font del Cambrot. El Camí de la Font recorre la part baixa d'aquesta obaga.
# Obaga de Montgai

L'Obaga de Montgai és una obaga del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, al Pallars Jussà, en territori que havia estat del poble d'Hortoneda.
Es troba al nord d'Hortoneda, a llevant dels Colladons, al nord del Fener i de la Roca Roia, i a ponent del Roc des Cases i de la Roca de l'Abeller de Carrutxo.
# Obaga de Palomera

L'Obaga de Palomera, és una obaga del terme municipal de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, a l'antic terme de Toralla i Serradell, en el territori del poble de Rivert.
Està situada al nord-oest de Rivert, al vessant nord-est de l'Encreuament i en el sud-est de la Roca Espatllada, a la dreta de la capçalera del barranc de Palomera.
# Obaga de Pedra Ficada

L'Obaga de Pedra Ficada és una obaga del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, al Pallars Jussà, en territori que havia estat de l'antic poble de Senyús.
Es troba al sud-est de Senyús, al nord dels Masos de la Coma i a migdia del Clot del Baster. És també al nord-est de lo Parracó, del Serrat de la Pera i del Pletiu de Cap de la Canal.
# Obaga de l'Hostal Roig

L'Obaga de l'Hostal Roig és una obaga del terme municipal de Gavet de la Conca, al Pallars Jussà, prop de l'Hostal Roig. És a l'extrem sud del terme municipal, al sud de l'Hostal Roig i de Mata-solana, al vessant nord-oest de la Roca Alta, del Montsec de Rúbies, i al nord-oest de les Feixes de la Roca Alta.

## Referències

* ↑ Localització i orografia de l'Obaga de l'Hostal Roig a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Orde de Jordi I

L'Orde de Jordi I era un orde grec, creada el 16 de gener de 1915 pel rei Constantí I nomenada en honor i a la memòria del rei Jordi I, assassinat el 1913. L'orde va ser abolida després de la proclamació de la II República, restablerta el 1935 en tornar a ser instaurada la monarquia, i finalment abolida pel règim militar de setembre de 1973, sent substituïda per l'Orde d'Honor.
Era atorgada a aquells que s'haguessin distingit per causa de la Nació, tant sigui al camp de batalla com a l'administració pública, la literatura i l'art, l'economia nacional, la política, les activitats socials, la ciència o als grec que, treballant fora, hagin incrementat el prestigi de Grècia.
S'instituí una divisió militar el 1921, que lluïa 2 espases creuades darrere de la creu.
Tenia 5 classes:
* Gran Creu (insígnia en banda i estrella)
* Gran Comandant (insígnia penjant del coll i estrella)
* Comandant (insígnia penjant del coll)
* Creu d'Or de Cavaller (insígnia penjant d'un galó a la solapa)
* Creu de Plata de Cavaller (insígnia penjant d'un galó a la solapa)

## Disseny

La insígnia és una creu llatina d'or (plata per a la 5a classe), coberta d'esmalt blanc, amb una branca de llorer entre els braços de la creu, i suspesa d'una corona. Al centre hi ha un medalló vermell amb el monograma coronat del rei Jordi I, amb la llegenda "IΣXΥΣ MOΥ H AΓAΠH TOΥ ΛAOΥ (transliterat: "Iskys Moy e agape toy laoy"; "l'amor del poble, la meva força"), el lema reial, sobre fons blanc.
El galó de l'orde és vermell fosc, i la branca militar llueix 2 espases creuades.
# Obaga de la Font del Cristall

L'Obaga de la Font del Cristall, és una obaga del terme municipal de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, a l'antic terme de Toralla i Serradell, en el territori del poble de Rivert.
Està situada a ponent de Rivert, al vessant nord del Serrat del Gargallar, a ponent dEls Gargallars.
# Obaga de la Gargalla

L'Obaga de la Gargalla és una obaga del terme municipal d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà, a la vall de Carreu.
Està situada al costat nord de la vall del riu de Carreu, a llevant de les Coberterades, a la dreta del barranc dels Cóms de Carreu, i al sud-oest de la Coma del Pi.
A la part alta d'aquesta obaga hi ha el Pou dels Grallons, prop d'on discorre la Pista de Boumort.

## Etimologia

Indica Joan Coromines que el nom d'aquesta obaga procedeix del nom de l'arbre de la gargalla, de l'ordre de les coníferes, molt abundant en aquest lloc.

## Referències

* ↑ Coromines, 1994.

## Bibliografia

* COROMINES, Joan. "La Bedoga d'Adons i altres col·lectius". Dins Onomasticon Cataloniae. Els noms de lloc i noms de persona de totes les terres de parla catalana. II A-BE. Barcelona: Curial Edicions Catalanaes i Caixa d'Estalvis i de Pensions de Barcelona "La Caixa", 1994. ISBN 84-7256-889-X.
# Obaga del Mu

L'Obaga del Mu, és una obaga del terme municipal de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, a l'antic terme de Toralla i Serradell, en el territori del poble de Serradell.
Està situada al vessant nord-oriental del Serrat de Ladres, a la dreta i migdia de la capçalera de la llau del Cornàs, al davant i també a migdia del Racó de Carlos.
# Obaga del Serrat de Segan

L'Obaga del Serrat de Segan és una obaga del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, al Pallars Jussà, en territori que havia estat de l'antic poble de Segan.
Està situada a llevant i bastant distant d'Hortoneda, a l'esquerra de la llau de Lleixier, al nord del Serrat de Segan i al sud de lo Solanell.