OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kulanu

Kulanu (hebreu: כולנו‎, tots nosaltres) fou un partit polític israelià dirigit per Moshe Kahlon, exdiputat del Likud a la Kenésset. La seva ideologia era de centre-dreta i prioritzava les qüestions econòmiques com ara les polítiques d'habitatge o el cost de la vida.

## Història

El partit fou creat el 2014, amb vistes de presentar-se a les eleccions legislatives d'Israel de 2015, en les quals quedà cinquè, amb el 7,49% i 10 escons. Binyamín Netanyahu formà un nou govern de coalició de Likud amb la Llar Jueva, Judaisme Unit de la Torà, Kulanu i Xas, amb el mínim de 61 escons, i Yisrael Beiteinu es va unir a la coalició el maig de 2016.
A les eleccions legislatives d'Israel d'abril de 2019 obtingueren només un 3,54% dels vots i 4 escons. Davant de la incapacitat de formar govern, es convocaren eleccions anticipades el dia 29 de maig. Aquell mateix dia els partits Likud i Kulanu anunciaren que es presentarien junts a les eleccions. El 31 de juliol el Kulanu es dissolgué oficialment i els seus membres s'uniren al Likud.

## Líders

| Leader | Leader | Leader | Inici | Final |
| | | Moshe Kahlon | 2014 | 2019 |

## Resultats electorals a la Kenésset

| Any | Líder | Vots | % | Escons | +/- | Govern? |
| 2015 | Moshe Kahlon | 315.360 | 7,49 | 10 / 120 | 10 | Coalició |
| Abril 2019 | Moshe Kahlon | 152.756 | 3,54 | 4 / 120 | 6 | Es repeteixen |

## Referències

* ↑ Aron Heller «Ex-Netanyahu ally looks to be Israeli kingmaker». Associated Press, 03-12-2014 [Consulta: 27 gener 2015]. Arxivat 18 de juny 2018 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2018-06-18. [Consulta: 6 març 2022].
* ↑ Heller, Jeffrey. «Netanyahu clinches deal to form new Israeli government» (en anglès). Reuters, 06-05-2015. [Consulta: 27 febrer 2025].
* ↑ «Plurality of Israelis Welcome Yisrael Beiteinu into Coalition, Signaling 'Desire for Right-Wing Dominance'». The Israel Democracy Institute, 07-06-2016. [Consulta: 27 febrer 2025].
* ↑ Marissa Newman «Likud okays merger with Kulanu, confirms Netanyahu as PM candidate» (en anglès). The Times of Israel, 28-05-2019.
* ↑ Tzivi Joffrey «Regev scorns Bennett, Shaked for only unifying with URP». The Jerusalem Post, 31-07-2019 [Consulta: 31 juliol 2019].
# Aliança Rebel

Aliança Rebel és una agrupació paramilitar a l'univers fictici de la Guerra de les Galàxies.
Després de les Guerres clon, Palpatine s'autoproclama emperador i converteix la República Galàctica en l'Imperi Galàctic. Quan l'Imperi va asfixiar a la República i va prendre el seu lloc, va sorgir immediatament l'Aliança Rebel. Aquesta seria l'agrupació que bregaria en una guerra civil durant més de 30 anys en contra de l'Imperi. Mon Mothma, del planeta Chandrila va renunciar al seu lloc al Senat Galàctic ja transformat per l'Imperi i va fundar la Rebel·lió juntament amb els senadors Bail Organa i Padmé Amidala. Els Líders de l'Aliança Rebel en general eren bastant aguerrits i experts militars o diplomàtics. Tal és el cas de Mon Mothma, o la princesa Leia Organa, dos senadors. O del general Jan Dodonna, General Madine, General Rieekan, etc. Planetes com Alderaan recolzaren fervorosament a l'Aliança i la van assistir durant molts anys amb tota mena de requeriments, car compartia el mateix odi per la tirania Imperial. La situació no va variar durant molt de temps fins que un jove granger del planeta Tatooine (Luke Skywalker) i els seus dos amics mercenaris (Han Solo i Chewbacca) van ingressar a l'Aliança Rebel, donant-li un gran gir.
Es deia que l'Aliança comptava amb els millors pilots de la Galàxia, entre ells estaven: Jek Porkins, Wedge Antilles, Luke Skywalker, Garven Dreis, Biggs Darklighter, Dutch Vander entre d'altres. La batalles van començar a ser guanyades, l'Estrella de la mort va ser destruïda a la batalla de Yavin, i aviat els rebels van aconseguir obtenir moltes victòries sobre l'Imperi Galàctic. Finalment a la batalla d'Endor, van aconseguir destruir la Segona Estrella de la mort i es van coronar victoriosos sobre la guerra civil, acabant amb l'Emperador Palpatine i el seu regnat de terror i establint una Nova República sobre els fonaments de l'Aliança, amb el senat a Chandrila sent elegida Mon Mothma com canciller.

## Referències

* ↑ Anderson, Bill; Hughed, Daniel. The Essential Chronology (en anglès). Del Rey, 2000. ISBN 0-345-43439-0.
* ↑ Adam Bray, Cole Horton, Tricia Barr, Ryder Windham, Daniel Wallace. Ultimate Star Wars New Edition: The Definitive Guide to the Star Wars Universe (en anglès). Dorling Kindersley, 2019, p. 9. ISBN 9780241429266.
* ↑ Adam Bray, Cole Horton, Tricia Barr, Ryder Windham, Daniel Wallace. Ultimate Star Wars New Edition: The Definitive Guide to the Star Wars Universe (en anglès). Dorling Kindersley, 2019, p. 73. ISBN 9780241429266.
# Garrofer del Viaducte del Parc Güell

El Garrofer del Viaducte del Parc Güell (Ceratonia siliqua) és un arbre arrelat dins d'un dels viaductes del Parc Güell de Barcelona, el qual va néixer al voltant de l'any 1893.

## Història i descripció

Els garrofers i tantes altres plantes indígenes de la finca (d'aspecte típicament mediterrani) foren escrupolosament respectats per Gaudí durant les obres de construcció del Parc Güell (1900-1903). Plantes i arquitectura foren aplegades en una autèntica unitat paisatgística. Aquest vell garrofer, arrelat sota la triple columnata dels viaductes i de tronc retorçat en busca de la llum, és la viva imatge d'aquesta concepció gaudiniana.
Tot i ser molt maltractat a l'escorça (gairebé tots els visitants que passen pel viaducte s'hi repengen o bé s'hi enfilen per tal de fotografiar-s'hi), en tractar-se d'una espècie rústega i soferta, sembla tenir un aspecte sa, tant de brancatge com de fullatge. La seuv peculiar morfologia sembla que hagi fet adaptar l'arbre a l'arquitectura del viaducte, on creix tortuós car és un lloc on sembla inversemblant que un arbre pugui desenvolupar-se com ho ha fet (sembla talment que les corbes del garrofer formin un contínuum amb els contraforts que suporten el viaducte).
A l'entorn hi ha herbatge (blet, lletsó bord, tomaquera naturalitzada i esparreguera boscana), arbusts (Cotoneaster, pitòspor, lligabosc fragant i ullastre) i arbres (Mimosa, acàcia de fulla blavenca i olivera).

## Dades

* Perímetre del tronc a 1,30 m: 2,21 m.
* Perímetre de la base del tronc: 2,66 m.
* Alçada: 3,50 m.
* Amplada de la capçada: 6,50 m.
* Altitud sobre el nivell del mar: 159 m.

## Referències

* 1 2 3 4 Boada i Boada, 2011.
* ↑ «Garrofer. Ceratonia siliqua». Espais verds. Ajuntament de Barcelona. Arxivat de l'Garrofer original el 28-09-2015.

## BIbliografia

* Boada, Martí; Boada, Arnau. Arbres remarcables de Catalunya. 100 ombres colossals. Figueres: Edicions Brau, 2011, p. 102-103. ISBN 9788496905535.

## Enllaços externs

* Cerrillo, Antonio «Els arbres centenaris de Barcelona». La Vanguardia, 08-06-2015.
# Alt Vivarès

LAlt Vivarès, (en occità: Naut Vivarés; en francès: Haut-Vivarais) és un Parçan o comarca d'Occitània situada al Llenguadoc. També es considerada una regió natural de França. La seva vil·la principal és Anonai.
Segons la proposta de divisió administrativa d'Occitània del diari Jornalet , basada en l'obra de Frederic Zégierman Le Guide des pays de France, l'Alt Vivarès estaria ubicat a la regió del Llenguadoc, subregió del Vivarès.
Oficialment, les comunes de l'Alt Vivarès estan adscrites administrativament i situades al sud-est del departament francès de l'Ardecha, a la regió administrativa d'Alvèrnia-Roine-Alps.

## Referències

* ↑ «Las encontradas d’Occitània» (en occità). Jornalet, 12-06-2016. [Consulta: 6 gener 2025].
* ↑ «Lo trabalh de recuperacion de las encontradas d’Occitània contunha» (en occità). Jornalet, 30-10-2016. [Consulta: 6 gener 2025].
* ↑ «País» (en occità). Jornalet. [Consulta: 15 gener 2025].
# Amplada espectral

En telecomunicacions, l'amplada espectral és l'interval de longitud d'ona sobre el qual la magnitud de tots els components espectrals és igual o superior a una fracció especificada de la magnitud del component que té el valor màxim.
En les aplicacions de comunicacions òptiques, el mètode habitual d'especificar l'amplada espectral és l'amplada total a la meitat del màxim. Aquesta és la mateixa convenció que s'utilitza en l'amplada de banda, definida com el rang de freqüències en què la potència baixa en menys de la meitat (com a mínim -3 dB).
El mètode FWHM pot ser difícil d'aplicar quan l'espectre té una forma complexa. Un altre mètode d'especificar amplada espectral és un cas especial de la desviació de l'arrel quadràtica mitjana, on la variable independent és la longitud d'ona, λ, i f (λ) és una quantitat radiomètrica adequada.
L'amplada espectral relativa, Δλ/λ, s'utilitza amb freqüència on Δλ s'obté d'acord amb la nota 1, i λ és la longitud d'ona central.

## Vegeu també

* Línia espectral en òptica

## Referències

* Aquest article incorpora;material de domini públic de the Administració de Serveis Generals document "Federal Standard 1037C" (amb suport de MIL-STD-188).
# Urbanització Can Rossell

La Urbanització Can Rossell, o urbanització Can Rossell de la Costa, és una urbanització del municipi de Subirats (Alt Penedès) situada al centre del terme municipal, entre la caseria de Can Rossell i l'antiga quadra de Savall. Té una població de 172 habitants (2023). La Festa Major se celebra el 3 de juliol.
Es va formar el 1963, a l'entorn de l'actual masia de l'Hostal de la Garsa, que molt antigament havia funcionat com a hostal per a persones i cavalleries. Inicialment, hi residien poques persones, ja que la major part eren de segona residència. En els darrers anys la urbanització ha crescut i s'hi han quedat a viure permanentment moltes famílies.

## Referències

* ↑ «082732 Subirats». Institut d’Estadística de Catalunya. Generalitat de Catalunya.
* ↑ «Festa major de la urbanització Can Rossell (Subirats)». Patrimoni festiu de Catalunya. Generalitat de Catalunya.
* ↑ Casals Ros, Montserrat. Subirats. Capital de la vinya. Ajuntament de Subirats, 2023, p. 202. ISBN 978-84-16445-82-0.
# Anamnesi (medicina)

En medicina, l'anamnesi és el terme mèdic emprat en els coneixements i habilitats de la semiologia clínica per a referir-se a la informació proporcionada pel mateix pacient al metge durant una entrevista clínica, per tal d'incorporar-la a la història clínica.
L'anamnesi és la reunió de dades subjectives, relatives a un pacient, que comprenen antecedents familiars i personals, signes i símptomes que experimenta en la seva malaltia, experiències i, en particular, records, que es fan servir per a analitzar-ne la situació clínica. És un historial mèdic que pot proporcionar informació rellevant per a diagnosticar possibles malalties.
A més de l'anamnesi, el metge pot recollir informació mitjançant altres mètodes, com l'examen físic i els exàmens complementaris (per exemple: radiològiques, anàlisis clíniques, etc), tenint en clar el permís del pacient.
És important revisar de l'estat premòrbid del pacient, per a conèixer-ne el tipus de vida abans del problema psicològic o mèdic que pateix.

## Psicopedagogia i psicologia

És la recopilació de dades sobre el pacient per a reconstruir-ne la història personal i per a situar-ne els símptomes en la dinàmica de l'evolució individual. Del punt de vista del pacient, pot referir-se a dur a la memòria les idees dels objectes o dels fets oblidats. S'estructura en dues fases: l'objectiva, que es fa amb els familiars i amics del pacient, i la subjectiva, que es fa directament amb el pacient.

## Anamnesi per sistema i especialitat

Hi ha una correspondència amb les especialitats segons l'aparell o sistema que s'investiga.
| Sistema o aparell | Especialitat/s |
| En general | Medicina de família i Medicina interna. |
| Circulatori | Cardiologia i Angiologia. |
| Digestiu | Digestologia |
| Endocrí | Endocrinologia |
| Locomotor | Reumatologia i Traumatologia |
| Estat mental | Psiquiatria i Psicologia |
| Nerviós | Neurologia |
| Reproductor femení | Ginecologia |
| Reproductor masculí | Urologia |
| Respiratori superior (tracte), auditiu i vestibular | Otorinolaringologia |
| Respiratori inferior (tracte) | Pneumologia |
| Tegumentari | Dermatologia |
| Urinari | Urologia |
| Visual | Oftalmologia |

## Referències

* 1 2 «Anamnesi (medicina)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
Viccionari
# Anorèxia

L'anorèxia (del grec ἄν- [prefix negatiu] i ὄρεξις "apetit, desig") és la disminució de la sensació de gana. Si bé el terme en publicacions no científiques sovint s'utilitza indistintament amb el d'anorèxia nerviosa, hi ha causes diferents per una disminució de la gana, algunes de les quals poden no tenir importància, d'altres poden provenir d'una patologia greu.
Per exemple, l'anorèxia per infecció és part de la resposta de fase aguda a la infecció. Aquesta resposta pot ser activada per lipopolisacàrids i peptidoglicans de la paret cel·lular bacteriana, l'ADN bacterià, la doble cadena d'ARN viral, i les glicoproteïnes virals, que poden desencadenar la producció d'una varietat de citocines proinflamatòries. Aquestes poden tenir un efecte indirecte sobre la gana per diferents mecanismes, per exemple, mitjançant un augment en la producció de leptina dels dipòsits de greix. Les citocines inflamatòries poden també indicar al sistema nerviós central mitjançant mecanismes de transport especialitzats a través de la barrera hematoencefàlica, a través d'òrgans circumventriculars (que estan fora de la barrera), o mitjançant l'activació de la producció d'icosanoides en les cèl·lules endotelials dels vasos del cervell. En última instància, es creu que el control de la gana mitjançant aquest mecanisme, està mediat pels mateixos factors que normalment la controlen, com els neurotransmissors (serotonina, dopamina, histamina), l'hormona alliberadora de corticotropina, el neuropèptid Y, i l'hormona α-estimulant dels melanòcits.

## Causes

* Fisiològiques:
** Anorèxia de la vellesa (alteracions del gust, olfacte, alentiment del buidatge gàstric, disminució de l'impuls per menjar).
** Embaràs.
* Iatrogèniques: AINE, amiodarona, amfetamina, antibiòtics, antiepilèptics, ISRS, digoxina, diürètics, inhibidors de la colinesterasa, laxants, levodopa i agonistes de la levodopa, metformina, opiacis, sulfonilurees.
* Hàbits tòxics: alcoholisme, i altres drogoaddiccions.
* Infeccions: sobretot les de curs subagut o crònic (per exemple: tuberculosi, sida).
* Infestacions importants en l'àmbit de l'aparell digestiu.
* Trastorns psicològics i psiquiàtrics:
** En el nen: mala educació de la gana, desitjos de sobrealimentació per part dels adults, conflictivitat familiar, hiperactivitat, etc.
** En l'adult i en l'adolescent: trastorns depressius, anorèxia nerviosa.
* Demència.
* Neoplàsies.
* Trastorns gastrointestinals: hepatopatia crònica, úlcera pèptica, reflux gastroesofàgic.
* Trastorns endocrins i metabòlics: hipotiroïdisme, malaltia d'Addison, hipercalcèmia, hiponatrèmia, hipopotassèmia.
* Insuficiència cardíaca crònica.
* Insuficiència renal crònica.
* Insuficiència respiratòria: MPOC.

## Referències

* ↑ «Anorèxia nerviosa». [Consulta: 15 octubre 2024].
* ↑ Wolfgang Langhans «Anorexia of infection: current prospects» (en anglès). Journal of Nutrition, 16, 10, 05-06-2000, p. 996–1005.
* Alcober Morte, L. semFYC. Pérdida de apetito. Guía de Actuación en Atención Primaria. semFYC, 2011, p. 823. ISBN 84-96216-99-3.
# Altiplà de Chota Nagpur

L'altiplà de Chhota Nagpur o Chota Nagpur és un sistema elevat de l'Índia oriental que forma la part principal del modern estat de Jharkhand, antigament subdivisió de Chhota Nagpur i s'estén a Orissa, Bengala Occidental, Bihar i Chhattisgarh. La plana del Ganges es troba al nord i est i la conca del Mahanadi al sud. El formen tres altiplans menors, el Ranchi (de mitjana 700 metres), el Hazaribagh i el Kodarma. La superfície aproximada és de 65.000 km².
# Esquirol bigarrat

L'esquirol bigarrat (Sciurus variegatoides) és una espècie de rosegador de la família dels esciúrids. Viu a Costa Rica, El Salvador, Guatemala, Hondures, Mèxic, Nicaragua i Panamà. Es tracta d'un animal diürn i arborícola que s'alimenta de fruita. Els seus hàbitats naturals són els boscos caducifolis secs, els boscos semicaducifolis, els boscos perennifolis, els boscos secundaris i les plantacions. Es creu que no hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie, tot i que està afectada per la desforestació.

## Referències

* ↑ Koprowski, J.; Roth, L.; Reid, F.; Woodman, N.; Timm, R. Sciurus variegatoides. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 13 octubre 2015.
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Lituània als Jocs Olímpics

Lituània, després de declarar la restauració de la independència de l'Imperi Rus el 1918, va enviar per primera vegada els seus atletes als Jocs Olímpics d'Estiu de 1924 a París. En un primer moment es va considerar enviar 33 atletes, però després es va decidir limitar la delegació a 13 jugadors de futbol i 2 ciclistes. Els futbolistes van arribar a París solament un dia abans del que estava prevista la seva participació. Lituània va debutar en els Jocs Olímpics el 25 de maig 1924 a les 14:40 (hora de París), quan va començar el partit entre Lituània i Suïssa. Lituània va perdre per 9-0 (4-0). Els ciclistes no van poder acabar els 188 km de cursa a causa de dificultats tècniques.
Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1928 va tenir 12 representants en 4 esports: 2 boxejadors, 4 ciclistes, 5 en atletisme i un aixecador de pesos. Juozas Vinča va aconseguir els millors resultats en boxa.
Als Jocs Olímpics d'Estiu de 1932 a Los Angeles (Califòrnia), Lituània no va participar-hi a causa de les dificultats econòmiques i les controvèrsies polítiques al voltant del Comitè Olímpic Nacional. Als Jocs Olímpics d'estiu de l'any 1936 de Berlín, Lituània no va ser invitada per Alemanya, a causa dels problemes amb la regió Memelland / Klaipeda. El 1940 i en perdre la seva independència, després de la guerra els lituans van participar en els jocs olímpics amb l'equip de la Unió Soviètica. Entre 1952 a 1988, 86 lituans van participar en els Jocs Olímpics i van guanyar 60 medalles –57 en els Jocs Olímpics d'estiu i 3 en els d'hivern–.
Després de declarar la seva independència el 1990, Lituània ha participat en tots els Jocs Olímpics convocats.

## Medalles

| Jocs Olímpics | Or | Argent | Bronze | Total |
| París 1924 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Amsterdam 1928 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Barcelona 1992 | 1 | 0 | 1 | 2 |
| Atlanta 1996 | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Sydney 2000 | 2 | 0 | 3 | 5 |
| Atenes 2004 | 1 | 2 | 0 | 3 |
| Pequín 2008 | 0 | 2 | 3 | 5 |
| Londres 2012 | 2 | 1 | 2 | 5 |
| Total | 6 | 5 | 10 | 21 |

## Medalles per esport

| Esport | Or | Argent | Bronze | Total |
| Atletisme | 3 | 1 | 1 | 5 |
| Pentatló modern | 1 | 2 | 1 | 4 |
| Tir | 1 | 0 | 0 | 1 |
| Natació | 1 | 0 | 0 | 1 |
| Piragüisme | 0 | 1 | 0 | 1 |
| Vela | 0 | 1 | 0 | 1 |
| Bàsquet | 0 | 0 | 3 | 3 |
| Vela | 0 | 0 | 2 | 2 |
| Boxa | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Ciclisme | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Rem | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Total | 6 | 5 | 10 | 21 |
# Wilhelm Ritter von Thoma

Wilhelm Ritter von Thoma(11 de setembre de 1891 - 30 d'abril de 1948) va ser un oficial de l'exèrcit alemany que va servir a la Primera Guerra Mundial, a la Guerra Civil espanyola i com a general a la Segona Guerra Mundial. Va rebre la Creu de Cavaller de la Creu de Ferro.

## Biografia

Wilhelm Ritter von Thoma va néixer a Dachau l'any 1891. Era fill d'un funcionari d'hisenda de Baviera i es va convertir en oficial de carrera a l'exèrcit bavarès. Thoma va participar en la Primera Guerra Mundial amb el 3r Regiment d'Infanteria de Baviera (part de la 2a, després, a partir de 1915, 11a Divisió d'Infanteria de Baviera) al front occidental i al front oriental, la campanya de Sèrbia i el front romanès. Durant la Segona Batalla del Marne el juliol de 1918 va ser capturat per les forces franco-americanes i es va convertir en presoner de guerra fins al setembre de 1919. Va ser condecorat amb la Creu de Cavaller de l'Ordre Militar de Max Joseph, la màxima condecoració militar per la valentia a l'exèrcit de Baviera i va rebre el títol nobiliari de Ritter (Cavaller).
Després de la guerra, Thoma va romandre en el nou exèrcit alemany, la Reichswehr.Durant la Guerra Civil Espanyola, i ara coronel, va comandar l'element terrestre de la Legió Cóndor, després de la intervenció alemanya al bàndol dels nacionalistes de Francisco Franco.
Durant l'operació Barbarroja, la invasió de la Unió Soviètica el 1941, Thoma va dirigir la 17a Divisió Panzer. Després va comandar la 20a Divisió Panzer a la batalla de Moscou. El desembre de 1941, Thomas va rebre la Creu de Cavaller de la Creu de Ferro.
El setembre de 1942, va ser traslladat al nord d'Àfrica per prendre el comandament de l'Afrika Korps, en substitució de Walther Nehring, que havia estat ferit. Quan el comandant Stumme de l'exèrcit Panzer Africa va morir el 24 d'octubre durant la Segona Batalla d'El Alamein, Thoma va prendre el comandament fins que Rommel va tornar el 26 d'octubre. El 4 de novembre, Thoma va ser capturat mentre els aliats perseguien les forces de l'Eix en retirada.

## Referències

* ↑ Mitcham, Samuel W. The Panzer legions : a guide to the German Army tank divisions of World War II and their commanders, 2007. ISBN 0-8117-3353-X.
* ↑ Klietmann, Kurt Gerhard. Auszeichnungen des Deutschen Reiches 1936-1945 : eine Dokumentation ziviler und militärischer Verdienst- und Ehrenzeichen. 1. Aufl. Stuttgart: Motorbuch Verlag, 1981. ISBN 3-87943-689-4.
* 1 2 Battistelli, Pier Paolo. Panzer divisions : the Eastern Front, 1941-43. Oxford: Osprey, 2008. ISBN 978-1-84603-338-4.
* ↑ Battistelli, Pier Paolo. Rommel's Afrika Korps : Tobruk to El Alamein. Oxford: Osprey, 2006. ISBN 978-1-84176-901-1.
* ↑ Pitt, Barrie. The crucible of war. Londres: Cassell, 2001. ISBN 0-304-35950-5.

## Notes

* ↑ Wilhem Thoma, des de 1916, Wilhem Ritter von Thoma