OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Xarxa de Ràdios Comunitàries de Barcelona

La Xarxa de Ràdios Comunitàries de Barcelona (XRCB) és una plataforma digital per a ràdio, podcasting i streaming de codi obert pensat per al bé comú.
Es tracta d'un projecte públic-comunitari, no comercial, dissenyat i gestionat per la comunitat guifi.net / exo.cat de Barcelona amb el suport del programa 'Cultura Viva'. Una comunitat de ràdios de diferents dimensions i temàtiques, que es donen suport entre elles, alimentant-se dels continguts de totes les ràdios que formen part de la xarxa. A més, s'ajuden entre elles amb recursos i infraestructures comunes. Així, compten amb un estudi físic per experimentar i produir continguts radiofònics. Es tracta de Ràdio Fabra, ubicat a la fàbrica de creació Fabra i Coats.
El projecte es va impulsar el desembre de 2018 amb la incorporació de 13 emissores a la Xarxa de Ràdios Comunitàries de Barcelona. Concretament, es va presentar el 4 de desembre d'aquell any en un acte per donar a conèixer la plataforma web de la xarxa.
El març del 2019 es produeix la primera trobada de totes les emisores de la Xarxa de Ràdios Comunitàries de Barcelona. Les ràdios que in inoiciaren el rpojecte foren la Boca Radio, D9Ràdio, Dublab.es, La Comunitaria, Ona de Sants-Montjuïc 94.6FM, Radio Bzzzbip, Radio CAVAret, Radio Fabra, Radio MACBA, Radio Pájaros, Radio Ciutat Vella, Radiactivos i ScannerFM. Posteriorment, s'anaren afegint altres emisores.

## Referències

* 1 2 «Xarxa de Ràdios Comunitàries (XRCB)». Cultura Viva - Institut de Cultura de Barcelona. Ajuntament de Barcelona. [Consulta: 26 abril 2024].
* 1 2 «13 emissores conformen la Xarxa de Ràdios Comunitàries de Barcelona». Xarxanet, 11-12-2018 [Consulta: 26 abril 2024].
* ↑ «Presentació de la nova Xarxa de Ràdios Comunitàries de Barcelona». Polièdrica. [Consulta: 26 abril 2024].
* ↑ «Xarxa de Ràdios Comunitàries (XRCB)». Culturopolis. Ajuntament de Barcelona. Arxivat de l'original el 26 d’abril 2024. [Consulta: 26 abril 2024].
* 1 2 «El Ayuntamiento de Barcelona crea la Xarxa de Ràdios Comunitàries de Barcelona». Guía de la Radio, 09-12-2018 [Consulta: 26 abril 2024].
* ↑ «Primera trobada de la Xarxa de Ràdios Comunitàries de Barcelona». Grup Comunicació 21, 27-03-2019 [Consulta: 26 abril 2024].

## Enllaços externs

* Xarxa de Ràdios Comunitàries de Barcelona
# Os marí de les Galápagos

L'os marí de les Galápagos (Arctocephalus galapagoensis) és l'espècie més petita de tots els pinnípedes. Es reprodueix a les illes Galápagos, al Pacífic Oriental, i és l'únic os marí que es reprodueix en aigües tropicals.
L'èxit reproductiu d'aquest otàrid és molt vulnerable als canvis climàtics provocats per El Niño. Els anys 1982-1983 i 1997-1998, en els quals es produí El Niño, la mortalitat infantil augmentà dràsticament. La causa d'això és la reducció de la disponibilitat de preses per la baixada de la temperatura oceànica.
Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :
# Os palatí

L'os palatí és un os present en moltes espècies del regne animal, situat a la part posterior de la cavitat nasal, entre el maxil·lar superior i el procés pterigoides de l'esfenoides.
# Os rentador

L'os rentador (Procyon lotor) és una espècie de mamífer carnívor de mida mitjana de la família dels prociònids i originari de Nord-amèrica. La seva llargada de 40–70 cm i el seu pes de 5–26 kg en fan el representant més gros de la seva família. El seu pelatge grisenc es compon principalment d'un pèl suau i espès que el protegeix del fred. Es caracteritza per la gran habilitat de les seves potes anteriors, la seva màscara facial i la seva cua anellada, que apareixen en les mitologies indígenes americanes. És conegut per la seva intel·ligència i s'ha demostrat que pot recordar les solucions als problemes durant tres anys o més. És un animal generalment nocturn i omnívor que s'alimenta d'invertebrats en un 40%, de plantes en un 33% i de vertebrats en el 27% restant.
Els seus hàbitats originals són els boscos caducifolis i mixtos, però la seva gran adaptabilitat ha fet que s'estengui a les regions muntanyoses, les maresmes i les zones urbanes, on alguns propietaris el consideren una molèstia. A més a més, ha arribat a gran part de l'Europa continental, el Caucas i el Japó com a resultat d'una sèrie de fugues i introduccions deliberades a mitjans del segle xx.

## Comportament

És omnívor i oportunista. El seu nom deriva del seu costum de caçar a les ribes dels rius i al seu hàbit, més o menys real, de submergir els aliments a l'aigua abans de menjar-se'ls; si més no, fa l'efecte que s'hi renti. Malgrat ser una espècie d'hàbits nocturns, l'os rentador sovint aprofita la major disponibilitat de menjar a les hores diürnes per alimentar-se.

## Animal invasor a Europa

A Europa, es considera una de les 100 espècies invasores més problemàtiques. A Catalunya, encara és rar, però el 2013 ja se l'ha observat dues vegades. Tenint en compte la facilitat amb què colonitza hàbitats nous i, com a omnívor, adapta la seva alimentació, prolifera fins i tot en zones molt urbanitzades. Segons la convenció de Berna (1979) cal controlar l'espècie, donat que suposa un perill per a la biodiversitat: amenaça, entre d'altres, la tortuga d'estany, els amfibis, així com l'avifauna, no directament, sinó perquè se'n menja els ous.

## Referències

* ↑ Entrada «Procyon lotor» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ «100 of The Worst» (en anglès). Daisie, 2012.
* ↑ Andreu, Jara; Pino, Joan. «Annex 1: Llista d'espècies invasores de Catalunya». A: Centre de Recerca Ecològica i Aplicacions Forestals (Creaf) (ed.). El projecte EXOCAT - Informe 2013 (pdf). Barcelona: Generalitat de Catalunya, 2013, p. 17.
Espècies vivents de carnívors :
Regne: Animalia  ·  Embrancament: Chordata  ·  Classe: Mammalia  ·  Infraclasse: Eutheria  ·  Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Feliformia :
Família Felidae :
Família Viverridae (inclou les civetes) :
Família Eupleridae :
Subordre Caniformia (continua més avall) :
Subordre Caniformia (continua més amunt) :
Família Canidae :
Família Mustelidae :
# Osmi natiu

L'osmi natiu o simplement osmi és un mineral de la classe dels elements natius. El seu nom prové de la paraula grega que significa "olor", a conseqüència de l'olor que es desprèn quan s'escalfa.

## Classificació

L'osmi es troba classificat en el grup 1.AF.05 segons la classificació de Nickel-Strunz (1 per a Elements; A per a Metalls i aliatges intermetàl·lics i F per a Elements del grup del platí; el nombre 05 correspon a la posició del mineral dins del grup). En la classificació de Dana el mineral es troba al grup 1.2.2.1 (1 per a Elements natius i aliatges i 2 per a Metalls del grup del platí i aliatges; 2 i 1 corresponen a la posició del mineral dins del grup).

## Característiques

L'osmi és un mineral de fórmula química (Os,Ir,Ru). Cristal·litza en el sistema hexagonal. La seva duresa a l'escala de Mohs és 6 a 7.

## Formació i jaciments

Es troba en roques ultramàfiques i també en placers, degut a la seva elevada densitat. S'ha descrit en tots els continents.

## Varietats

L'iridosmina és una varietat d'osmi rica en iridi.

## Referències

* 1 2 3 «Osmium» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ «Nomenclature of platinum-group-element alloys: review and revision» (en anglès). The Canadian Mineralogist, 29.

## Bibliografia

* Palache, Charles, Harry Berman & Clifford Frondel (1944), The System of Mineralogy of James Dwight Dana and Edward Salisbury Dana Yale University 1837-1892, Seventh edition, Volume I: 111-113.
* Canadian Mineralogist (1974): 12: 104-112.
* Canadian Mineralogist (1991): 29: 231-237.
# Osteomalàcia

L'osteomalàcia és l'afebliment dels ossos a causa de la mineralització òssia defectuosa. Aquesta malaltia en els nens és coneguda com a raquitisme, i degut a això, l'ús del terme osteomalàcia és sovint restringit a la forma més lleu, la que presenta l'adult. Es poden mostrar signes com ara dolors al cos difosos, debilitat muscular, i fragilitat dels ossos.
Una causa comuna de la malaltia és una deficiència en vitamina D, que normalment s'obté de la dieta i/o l'exposició a la llum solar.
Una de les observacions més primerenques de la malaltia fou feta per Walter Butler Cheadle.

## Causes

Les causes de l'osteomalàcia adults són variades:
* Exposició solar insuficient, especialment en persones de pell fosca
* Quantitats insuficients en la nutrició o del metabolisme defectuós de la vitamina D o del fòsfor
* Malnutrició durant l'embaràs
* Síndrome de malabsorció
* Celiaquia
* Acidosi tubular renal
* Insuficiència renal crònica
* Osteomalàcia induïda per tumor
# Osterbek

L'Osterbek (alemany) o Osterbeek (en baix alemany) és un riu d'Alemanya, afluent de l'Alster. De Dulsberg fins a la seva desembocadura al Langer Zug a l'Alster va canalitzar-se i es diu aleshores Osterbekkanal. El nom es compon d'Ost (est) i de bek, el mot baix alemany per a rierol. Anteriorment, el rierol es deia Bernebeke, baix alemany per a rierol estret, el que explica el nom dels pobles que travessa: Barmbek, Barmbek-Süd i Barmbek-Nord
El riu neix a Farmsen-Berne i desemboca després d'uns 8,5 quilòmetres al'Alster al parc Langer Zug a Hamburg-Uhlenhorst. En perdre el seu paper de via de transport, el consell del bezirk Nord va iniciar un projecte de renaturalització de la part canalitzada del riu. Els seus afluents són el Seebek i el Barmbeker Stichkanal.

## Referències

* ↑ Natürliches Bett für Osterbek und Seebek (Llit natural per a l'Osterbek i el Seebek), Sophie Laufer a l'Hamburger Abendblatt, 4 de setembre de 2010
* Osterbekkanal a prop del Langer Zug
* El pont Mühlenkampbrücke
* El pont Bachstraßembrücke
* Desembocadura del Barmbeker Stichkanal
* Pont Witthofbrücke
* El canal de l'Osterbek a Barmbek
* Transició de l'Osterbek a l'Osterbek canalitzat
* L'Osterbek superior
* L'Osterbek a Farmsen amb la fita de l'antiga frontera entre Hamburg i l'Amt Trittau a Holstein de l'any 1855
* L'Osterbek al carrer Tegelweg a Farmsen, en direcció nord
* Aiguabarreig de l'Osterbekkanal, del Hofwegkanal i del Langer Zug
# Província de Prahova

La província de Prahova (IPA: ['pra.ho.va]) és un judeţ, una divisió administrativa de Romania, a la regió de Muntènia, amb capital a Ploieşti.

## Límits

* Província de Buzău a l'est.
* Província de Dâmboviţa a l'oest.
* Província de Braşov al Nord.
* Província de Ialomiţa i província d'Ilfov al sud.

## Demografia

El 2002, tenia 829,945 i una densitat de població de 176 h/km². És el comtat més poblat de Romania, i té una densitat del doble de la del país.
* Romanesos - 97.74%
* Gitanos, altres.
| Any | Població |
| 1948 | 557,776 |
| 1956 | 623,817 |
| 1966 | 701,057 |
| 1977 | 817,168 |
| 1992 | 874,349 |
| 2002 | 829,945 |

## Divisió Administrativa

La Província té 2 municipalitats, 12 ciutats i 89 comunes.

### Municipalitats

* Ploieşti - població: 253,068
* Câmpina

### Ciutats

* Azuga
* Băicoi
* Boldești-Scăeni
* Breaza
* Bușteni
* Comarnic
* Mizil
* Plopeni
* Sinaia
* Slănic
* Urlați
* Vălenii de Munte

### Comunes

| Adunaţi Albeşti-Paleologu Aluniş Apostolache Ariceştii Rahtivani Ariceştii Zeletin Baba Ana Balta Doamnei Bălţeşti Băneşti Bărcăneşti Bătrâni Berceni Bertea | Blejoi Boldeşti-Grădiştea Brazi Brebu Bucov Călugăreni Cărbuneşti Ceptura Ceraşu Chiojdeanca Ciorani Cocorăştii Mislii Cocorăştii Colţ Colceag | Cornu Cosminele Drăgăneşti Drajna Dumbrava Dumbrăveşti Filipeştii de Pădure Filipeştii de Târg Fântânele Floreşti Fulga Gherghiţa Gorgota Gornet | Gornet-Cricov Gura Vadului Gura Vitioarei Iordăcheanu Izvoarele Jugureni Lapoş Lipăneşti Măgurele Măgureni Măneciu Măneşti Olari Păcureţi | Păuleşti Plopu Podenii Noi Poiana Câmpina Poienarii Burchii Poseşti Predeal-Sărari Proviţa de Jos Proviţa de Sus Puchenii Mari Râfov Salcia Sălciile Scorţeni | Secăria Sângeru Şirna Şoimari Şotrile Starchiojd Ştefeşti Surani Talea Tătaru Teişani Telega Tinosu Târgşoru Vechi | Tomşani Vadu Săpat Valea Călugărească Valea Doftanei Vărbilău Vâlcăneşti |

## Referències

* ↑ Institut Nacional d'Estadística, "Populaţia după etnie" Arxivat 2009-08-16 a Wayback Machine.
* ↑ Instsitut Nacional d'Estadística, "Populaţia la recensămintele din anii 1948, 1956, 1966, 1977, 1992 şi 2002" Arxivat 2006-09-22 a Wayback Machine.
# Ostra portuguesa

L'ostra portuguesa (Crassostrea angulata) és una espècie de mol·lusc bivalve de la família Ostreidae que es troba al sud-oest de la península Ibèrica, estretament relacionada amb l'ostra del Pacífic. Els estudis genètics suggereixen que no és d'origen europeu com es creia abans sinó que es va originar a la costa del Pacífic d'Àsia i hauria arribat a Portugal al segle xvi involuntàriament enganxada en vaixells. Es troba en desembocadures de rius i estuaris.

## Valor comercial

Abans de ser delmada per malalties víriques el 1969 C.angulata era molt cultivada a França i Portugal, actualment no es cultiva i ha estat substituïda per l'ostra del Pacífic.

## Referències

* Lapegue S, et al. 2004. Evidence for the presence of the Portuguese oyster, Crassostrea angulata, in northern China. Journal of Shellfisheries Research.
* Michinina S and Rebordinos L. 1997. Genetic differentiation in marine and estuarine natural populations of Crassostrea angulata. Marine Ecology Progress Series.
* Boudry P et al. 1998. Differentiation between populations of the Portuguese oyster, Crassostrea angulata (Lamark) and the Pacific oyster, Crassostrea gigas (Thunberg), revealed by mtDNA RFLP analysis. Journal of Experimental Marine Biology and Ecology.
* Gill Disease of Portuguese oysters. Fisheries and Oceans Canada.
# Otomí de San Felipe

L'otomí de San Felipe (Otomí del estado de México) és una llengua ameríndia parlada per unes 10.000 persones a San Felipe Santiago i nombroses viles de l'estat de Mèxic com Chapa de Mota i Jilotepec. També és anomenat "otomí de l'estat de Mèxic", però hi ha altres varietats parlades a aquest estat, com l'otomí Temoaya. L'autònim és Hñatho o Hñotho.

## Referències

* ↑ Ethnologue
* ↑ Lastra 2006 p. 57, Wright Carr 2005

## Bibliografia

* (castellà) Lastra, Yolanda. Los Otomies – Su lengua y su historia. Universidad Nacional Autonoma de México, Instituto de investigaciones Antropológicas, 2006. ISBN 978-970-323388-0.
* (castellà) Wright Carr, David Charles «Precisiones sobre el término "otomí"» (PDF). Arqueología mexicana, 13, 73, 2005, pàg. 19. Arxivat de l'original el 2005-11-08 [Consulta: 6 desembre 2006].
# Ovarense Basquetebol

L'Ovarense Basquetebol és un club de basquetbol de la ciutat d'Ovar. És la secció de bàsquet del club AD Ovarense.

## Palmarès

* Lliga portuguesa de basquetbol: 5
** 1987/1988, 1999/00, 2005/06, 2006/07, 2007/08
* Copa portuguesa de basquetbol: 3
** 1988/89, 1989/90, 2008/09
* Supercopa portuguesa de basquetbol: 8
** 1987/88, 1989/90, 1992/93, 1999/00, 2000/01, 2005/06, 2006/07, 2007/08
* Copa de la Lliga portuguesa de basquetbol: 3
** 1991/92, 1996/97, 2000/01
* Torneig de Campions portuguès de basquetbol: 3
** 2004/05, 2006/07, 2007/08

## Enllaços externs

* Web del club Arxivat 2006-09-01 a Wayback Machine.
# Overlook Film Festival

L'Overlook Film Festival és un festival de cinema anual que es du a terme cada mes de maig i presenta pel·lícules de terror i presentacions en viu. L'esdeveniment inaugural va tenir lloc a Oregon el 2017. Des de 2018, el festival es du a terme a Nova Orleans.

## Referències

* ↑ Bishop. «How the Overlook Film Festival Turned Itself into a Living, Breathing Horror Movie». The Verge, 03-05-2017. [Consulta: 30 maig 2020].
# Oxigen líquid

L'oxigen líquid (també LOx, LOX o Lox en les indústries aeronàutica, submarina i dels gasos, de l'anglès liquid oxygen) és una forma de l'element oxigen. Té un color blau pàl·lid i és fortament paramagnètic. L'oxigen líquid té una densitat d'1,141 g/cm³ (1,141 kg/L) i és criogènic (punt de congelació: 50,5 K (−222,65 °C), punt d'ebullició: -100,89 K (−182,96 °C) a 101,325 kPa (760 mmHg). En el comerç, l'oxigen líquid és classificat com a gas industrial i té un ús estès amb fins industrials i mèdics. L'oxigen líquid s'obté a partir de l'oxigen que existeix de manera natural a l'aire per destil·lació fraccionada. L'oxigen líquid té una ràtio d'expansió de 861:1 a 293,15 K (20 °C); per això, se l'utilitza en algunes aeronaus comercials i militars com a font d'oxigen respirable.
El LOX utilitzat en els coets espacials i en la indústria aeroespacial és una mescla d'oxigen líquid amb fins a un 25% d'ozó líquid i diversos additius per a estabilitzar aquest oxidant líquid.
A causa de la seva naturalesa criogènica, el LOX pot fer que els materials amb què entra en contacte es tornin extremament fràgils. L'oxigen líquid també és un agent oxidant molt potent: els materials orgànics es cremaran ràpidament i energètica en oxigen líquid. A més, si se'ls amara en LOX, materials com ara els conglomerats de carbó o negre de carbó, etc., poden esclatar impredictiblement a partir de fonts d'ignició com ara flames, espurnes o impactes lleus. Els petroquímics solen presentar aquest comportament, incloent-hi l'asfalt.
# Oxytenanthera

L'Oxytenanthera (Munro), de vegades considerat un sinònim del gènere Dendrocalamus, és un gènere tropical de bambú gegant, similar al gènere Bambusa. S'estén per Àfrica i Àsia. Hom li ha adjudicat unes 30 espècies per bé que, com passa amb molts bambús, l'adscripció d'algunes d'aquestes espècies ha estat discutida, i alguns botànics les consideren pertanyents al gènere Gigantochloa (*) o al Pseudoxytenanthera (+).

## Referències

* ↑ «Sorting Oxytenanthera names».
# Estenosi esofàgica

L'estenosi esofàgica benigna o estenosi pèptica és un estrenyiment de l'esòfag que causa dificultat per empassar.

## Signes i símptomes

Els símptomes més comuns són cremor, gust amarg o àcid a la boca, ofegament, tos, manca d'aire o eructes freqüents, dolor o dificultat per empassar, vòmits amb sang o pèrdua de pes.

## Causes

Pot ser causada o estar associada amb una malaltia per reflux gastroesofàgic, esofagitis, un esfínter esofàgic inferior disfuncional, motilitat desordenada o una hèrnia hiatal. Les estructures poden formar-se després d'una cirurgia esofàgica o degut altres tractaments, com la teràpia amb làser o la teràpia fotodinàmica. Quan l'àrea es guareix es forma una cicatriu, provocant que el teixit s'estrenyi, provocant dificultats per empassar.

## Diagnosi

Es pot diagnosticar amb una radiografia mentre el pacient s'empassa bari (anomenat estudi de bari de l'esòfag), mitjançant una exploració amb tomografia computada, una biòpsia o una endoscòpia

## Tractament

Si és causada per esofagitis, al seu torn causada per una infecció subjacent, es sol tractar tractant només la infecció (normalment amb antibiòtics). Per tal d'obrir l'estretament, un cirurgià pot inserir un bugia, un tub que s'utilitza per dilatar les zones estretes de l'esòfag. De vegades es pot tractar amb altres medicaments. Per exemple, un antagonista H₂ (per exemple, ranitidina) o un inhibidor de la bomba de protons (per exemple, omeprazole) poden tractar la malaltia de reflux d'àcid subjacent.

## Epidemiologia

La malaltia per reflux gastroesofàgic (MRGE) afecta aproximadament el 40% dels adults. Entre el 7 i 23% dels pacients amb MRGE pateixen estenosi esofàgica que no es tracta.

## Referències

* ↑ PDRhealth – Esophageal Stricture: (http://www.pdrhealth.com/disease/disease-mono.aspx?contentFileName=ND7417G.xml&contentName=Esophageal+Stricture&contentId=506&TypeId=2)
* 1 2 Ginex, Pamela K., Manjit S. Bains, Jacqueline Hanson, and Bart L. Frazzitta. 100 Questions & Answers About Esophageal Cancer (100 Questions & Answers). New York: Jones and Bartlett, Inc., 2005. Print.
* ↑ Craner, David J. «Esophageal Strictue». Discovery Health.
* ↑ Esophageal Stricture a eMedicine

## Vegeu també

* Càncer d'esòfag
* Estenosi pilòrica
* infecció per Helicobacter pylori
# Exvot de Carles V

L'Exvot de Carles V és un penjoll d'orfebreria en forma de mà realitzat amb or, plata, vori i esmalt. Segons la tradició oral, va ser una ofrena de l'emperador Carles V a la Mare de Déu de Castelló d'Empúries l'any 1533. Actualment s'exposa a la sala 8 del Museu d'Art de Girona.

## Descripció

La tradició de la utilització de penjolls com a amulet es remunta a l'antiguitat. Els corrents del Renaixement solien fusionar la tradició cristiana amb els mites antics i pagans. D'aquesta manera no és gens estrany que, segons la llegenda, Carles V se servís d'aquesta peça com a element protector. L'Exvot de Carles V és considerat una peça rellevant de l'orfebreria del seu temps, tant pels materials utilitzats com pel preciosisme en la tècnica.

## Peces relacionades

El Museu Britànic conserva una peça molt semblant amb decoracions vegetals al puny de la màniga. Als llibres de passanties del gremi de joiers de Barcelona s'hi troba un dibuix signat per Pere Estivill, amb el qual l'autor l'any 1586 va examinar-se per assolir el grau de mestre joier.

## Bibliografia

* Exvot de Carles V, Josep Anton L. Bayarri. Publicat al butlletí del Museu d'Art de Girona UN MES UNA OBRA, maig 2010.
# Acanthopsoides hapalias

Acanthopsoides hapalias és una espècie de peix de la família dels cobítids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6 cm de llargària total.

## Alimentació

Menja invertebrats bentònics (principalment, larves de quironòmids) i algues.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a les conques dels rius Mekong i Chao Phraya.

## Referències

* ↑ Fowler, H. W. 1934. Zoological results of the third De Schauensee Siamese Expedition, Part I.--Fishes. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 86: 67-163, Pl. 12.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Rainboth, W.J. 1996. Fishes of the Cambodian Mekong. FAO Species Identification Field Guide for Fishery Purposes. FAO, [Roma], 265 p.
* ↑ Rainboth, W.J., 1996.

## Bibliografia

* Baird, I.G., V. Inthaphaisy, P. Kisouvannalath, B. Phylavanh i B. Mounsouphom 1999. The fishes of southern Lao. Lao Community Fisheries and Dolphin Protection Project. Ministry of Agriculture and Forestry, Lao PDR.161 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8. .
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kottelat, M. 1998. Fishes of the Nam Theun and Xe Bangfai basins, Laos, with diagnoses of twenty-two new species (Teleostei: Cyprinidae, Balitoridae, Cobitidae, Coiidae and Odontobutidae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 9(1):1-128.
* Kottelat, M. 2001. Fishes of Laos. WHT Publications Ltd., Colombo 5, Sri Lanka. 198 p.
* Monkolprasit, S., S. Sontirat, S. Vimollohakarn i T. Songsirikul 1997. Checklist of Fishes in Thailand. Office of Environmental Policy and Planning, Bangkok, Tailàndia. 353 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Siebert, D. J. 1991. Revision of Acanthopsoides Fowler, 1934 (Cypriniformes: Cobitidae), with the description of new species. Jpn. J. Ichthyol. v. 38 (núm. 2): 97-114.
* Vidthayanon, C., J. Karnasuta i J. Nabhitabhata 1997. Diversity of freshwater fishes in Thailand. Office of Environmental Policy and Planning, Bangkok. 102 p.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB