OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Huayna Potosí

L'Huayna Potosí (6.088 msnm.), que en aimara significa "Turó Jove" (huayna=jove; potosí=turó) està situat a 25km de La Paz, i, gràcies a la seva proximitat i a la seva assequible ruta normal, és una de les muntanyes més concorregudes de la Serralada Real. Objectiu per a muntanyers que cerquen ascendir un cim de 6.000msnm per una ruta curta i fàcil, o per a alpinistes i escaladors que cerquen belles i tècniques rutes en les seves cares oest i nord-oest, l'Huayna Potosí no deixa indiferent cap dels visitants d'aquesta regió andina.
Aquest imposant massís s'alça monolíticament en roca, gel i neu, i ha estat escalat pràcticament per totes les seves cares. Fou conquerit per primer cop el 1919 pels alemanys R. Dients i O. Lohse, qui trepitjaren el seu cim sud. Tanmateix, el 1877 un grup de quatre alpinistes alemanys varen morir-hi en l'intent. Avui, com ahir, les condicions climàtiques i de terreny sempre foren una barrera natural per als muntanyers que volen coronar-se en el seu cim, però les condicions actuals del nevat han canviat a causa de l'escalfament global, els glaciars han retrocedit i el que fa una dècada es considerava com un ascens fàcil, avui l'esquerdament dels seus glaciars i parets més verticals fan que la seva conquesta sigui més tècnica i dificultosa.
# Antonino Prevost-Rousseau

Antonino Prevost-Rousseau fou un compositor i advocat francès nascut el 1821.
Després d'acabar la carrera de lleis emprengué l'estudi de la música, i el 1863 es donà conèixer per un poema musical en vuit parts, titulat Les poemes de la nature, que fou favorablement acollit. Després li seguiren una simfonia camperola titulada La Ferme, després la simfonia lírica Les Songes, i per acabar, l'òpera còmica en tres actes Rique à la houppe, sobre un conte de Charles Perrault.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 47, pàg. 356 (ISBN 84-239-4547-2)
# Amphilius maesii

Amphilius maesii és una espècie de peix de la família dels amfílids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,8 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: conca del riu Congo.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Günther A. 1864. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the Physostomi, containing the families Siluridae, Characinidae, Haplochitonidae, Sternoptychidae, Scopelidae, Stomiatidae in the collection of the British Museum. Cat. Fishes v. 5. i-xxii + 1-455.
* 1 2 BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Boulenger, G. A. 1919. Descriptions de poissons nouveaux du Congo. Rev. Zool. Afr. v. 7 (núm. 2): 158-161.
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313. ISBN 0-86622-131-X.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Skelton, P.H. i G.G. Teugels, 1986. Amphiliidae. p. 54-65. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, Bèlgica; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Skelton, P.H., 1992. Amphiliidae. p. 450-467. A C. Levêque, D. Paugy, i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Vol. 2. Coll. Faune Tropicale núm. 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica i O.R.S.T.O.M., París, França. PDF (anglès)
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Can Sant (Tagamanent)

Can Sant-Can San del Congost, és un mas del vilatge de Les Casetes del Congost, a Santa Eugènia del Congost, municipi de Tagamanent (Catalunya)

## Descripció

És una masia petitona del segle xvii situada ran el Camí Ral i el Riu Congost. És esmentada en una obra cabdal per conèixer la toponímia de Tagamanent.

## Llibre d'Enric Garcia-Pey, Tagamanent, noms de cases i de lloc, Ajuntament de Tagamanent, any 1998

Senzilla i antiga casa situada ran de la cara de ponent del Camí Ral, entre aquest i el Congost, que circula per sota. Conserva a la façana una rajola amb el núm.2.
..."Ysidro San del Congost. Una casa possehida per dit duenyo ab son hort de dos cortans terra tersera qualitat, i nou cortans camp quarta qualitat ab oliveras. Afronta a lleban ab lo Camí Real, a mitg dia i ponen ab la Riera i a Tremontana ab Santa Eugènia" (APE, ll. RT, núm. 58)

## Referències

* ↑ Garcia-Pey, Enric. Tagamanent, Noms de cases i de lloc. Ajuntament de Tagamanent, 1998, p. 60.
# Chasmocranus chimantanus

Chasmocranus chimantanus és una espècie de peix de la família dels heptaptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 8,9 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la conca del riu Orinoco a Veneçuela.

## Referències

* ↑ ITIS (anglès)
* ↑ Eigenmann C. H. 1912. The freshwater fishes of British Guiana, including a study of the ecological grouping of species, and the relation of the fauna of the plateau to that of the lowlands. Memories of the Carnegie Museum v. 5 (núm. 1). i-xxii + 1-578.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Bockmann, F.A. i G.M. Guazzelli 2003. Heptapteridae (Heptapterids). p. 406-431. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Inger, R. F. 1956. Notes on a collection of fishes from southeastern Venezuela. Fieldiana Zool. v. 34 (núm. 37): 425-440.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Omnes Causae

L'Omnes Causae és un Usatge que estableix una institució jurídica del dret català que prescriu l'extintció de tot dret i acció després de trenta anys de no fer-ne ús; inversament, també prescriu poder adquisitiu de tot bé immoble després de trenta anys d'estar-ne en possessió, tant si hi ha bona raó com si no.
El seu origen procedeix Liber Iudiciorum (Llibre dels judicis) i s'atesta en documents jurídics del segle xi i del segle xii. S'aplicà com a norma de la Lex Visigothorum i a finals del segle xii o a principis del segle xiii s'incorporà als raepertoria, i basant-se en aquests, fou compilat en els Usatges de Barcelona

## Vegeu també

* Usatge
* Usatges de Barcelona

## Referències

* ↑ Miscel·lània Borrell i Soler: recull d'estudis oferts a la memòria d'Antoni M. Borrell i Soler. Institut d'Estudis Catalans, 1962, p.341.

## Bibliografia

* «Omnes Causae». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Antonio Abreu

Antonio Abreu, anomenat el Portuguès fou un famós guitarrista del segle xviii que va viure a la capital d'Espanya, on publicà Escuela para tocar la guitarra (Madrid, 1779 i Salamanca, 1999).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, Volum núm. 1, pàg. 651, ISBN 84-239-4501-4
# August Mayer

Friedrich Ludwig August Mayer (Bärenstein bei Annaberg, 12 d'agost de 1790 - Dresden, 31 de març de 1829) fou un baix i compositor alemany.
Actuà en l'Òpera alemanya de Dresden (1819-1826), on es representà el drama musical, de la seva pròpia composició, titulada: Die Burgschaft. A Leipzig, Mayer publicà sis Lieder per a veu de baix amb acompanyament de piano.
Un altre músic amb el mateix nom, nascut a Hannover, perfeccionà l'aelodicon, instrument amb el qual feu concerts a Bremen el 1827.

## Referències

* ↑ «Biografia a weber-gesamtausgabe.de».

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 33, pàg. 1302 (ISBN 84-239-4554-5)
# Amphilius mamonekenensis

Amphilius mamonekenensis és una espècie de peix de la família dels amfílids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,2 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: República del Congo.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Günther A. 1864. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the Physostomi, containing the families Siluridae, Characinidae, Haplochitonidae, Sternoptychidae, Scopelidae, Stomiatidae in the collection of the British Museum. Cat. Fishes v. 5. i-xxii + 1-455.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313. ISBN 0-86622-131-X.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Skelton, P.H. i G.G. Teugels, 1986. Amphiliidae. p. 54-65. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, Bèlgica; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París, França. Vol. 2.
* Skelton, P.H., 1992. Amphiliidae. p. 450-467. A C. Levêque, D. Paugy, i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Vol. 2. Coll. Faune Tropicale núm. 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica i O.R.S.T.O.M., París, França. PDF (anglès)
* Skelton, P.H. 2007. New species of the amphiliid catfish genera Amphilius, Doumea and Phractura and the taxonomy of Paramphilius from West Central Africa (Siluriformes, Amphiliidae). Zootaxa, 1578: 41-68.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Can Sià

Can Sià és una casa d'Amer (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici entre mitgeres de tres plantes i coberta de doble vessant a façana. Consta de dues crugies, està arrebossat i pintat de color blanc, a excepció dels marcs de les obertures del primer pis.
La planta baixa té dues portes metàl·liques de garatge amb brancals de rajola i una porta d'accés als pisos superiors.
El primer pis consta d'un balcó de base monolítica i amb barana de ferro de decoració senzilla i d'una finestra, totes dues obertures emmarcades de pedra sorrenca amb blocs grans i de llinda monolítica.
El segon pis presenta un badiu de dos obertures de mig punt, d'impostes de rajola, i dues petites obertures rectangulars amb marcs de fusta en el lloc on, evidentment, existien unes altres dues finestres d'arc de mig punt.
El ràfec de la cornisa és de dues fileres, una de rajola plana i una de teula.

## Història

Edifici originari de finals del segle xix o principis del segle xx, possiblement sobre edificacions anteriors.
El model de casa de l'interior del nucli d'Amer, com la majoria de cases de pagès, constava de dos plantes: una planta baixa pel bestiar i com a paller, i a les plantes superiors per a habitatge era comú fins al segon terç del segle xx.
A la zona del Firal, poc edificat fins a mitjans del segle xx, era on antigament se situava la fira de bestiar en determinades èpoques de l'any.
Aquesta casa és molt similar pel que fa a estructura i disposició general, a la veïna del passeig del Firal núm. 3, Can Ferrer.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «Can Sià». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 setembre 2017].
# Inmaculada Nieto Castro

Inmaculada Nieto Castro (Algesires, 15 de març de 1971) és una politòloga i política andalusa, portaveu del Grup Unides Podem per Andalusia i diputada del Parlament d'Andalusia per la circumscripció de Cadis. El 6 de maig de 2022 se la va designar cap de llista de Per Andalusia, candidatura conjunta d'IULV-CA, Podem Andalusia, Més País, Iniciativa del Poble Andalús, Verds Equo i Aliança Verda per a les eleccions al Parlament d'Andalusia del mateix any.

## Biografia
### Formació acadèmica

Inmaculada Nieto és llicenciada en Ciències Polítiques per la Universitat de Granada i té un Màster en Administració Pública. També posseeix el títol de Tècnic Superior en Prevenció de Riscos Laborals. Estudia Dret a la Universitat de Cadis.

### Trajectòria política

Nieto és filiada de Comissions Obreres, sindicat en què ha estat membre de l'executiva comarcal del Campo de Gibraltar; i d'Esquerra Unida, partit del qual forma part de l'executiva federal dirigida per Alberto Garzón. Des del 2021 és responsable de política institucional de la formació.
Va ser regidora de l'Ajuntament d'Algesires on va exercir el càrrec de primera tinent d'alcalde i regidora delegada de Cultura, Fira i Festes des de juny de 2007 fins a juny de 2011. En aquesta etapa va rebre la Insígnia de Plata del Sindicat Unificat de Policia en reconeixement de la seva aportació en la defensa dels drets i llibertats al Cos Nacional de la Policia.
Diputada del Parlament d'Andalusia, exerceix com a portaveu del Grup Parlamentari d'Unides Podem per Andalusia des del 2019, càrrec en què va rellevar Antonio Maíllo després de la seva renúncia. Com a diputada andalusa s'ha destacat pel seu treball com a portaveu a la Comissió de Salut i Famílies, i exerceix de portaveu del seu grup a les comissions d'Ocupació, Formació i Treball Autònom i en Desenvolupament Estatutari.

## Referències

* 1 2 «Inmaculada Nieto (IU) releva a Maíllo como portavoz de Adelante Andalucía en el Parlamento». www.europapress.es, 18-06-2019. [Consulta: 17 agost 2019].
* ↑ Lucio, Lourdes. «Las izquierdas de Andalucía llegan ‘in extremis' a un acuerdo con Inmaculada Nieto, de IU, como candidata» (en castellà). El País, 06-05-2022. [Consulta: 7 maig 2022].
* ↑ «La algecireña Inmaculada Nieto se incorpora a la dirección estatal de Izquierda Unida». , 28-03-2021.
* ↑ «Corporación Municipal». Ayuntamiento de Algeciras. [Consulta: 20 febrer 2015].
* ↑ «Parlamento de Andalucía».
# Ona llarga

L'ona llarga o baixa freqüència (BF o LW de l'anglès longwave) és la tecnologia de radiodifusió que opera usant freqüències d'emissió entre 30 kHz a 300 kHz i la longitud d'ona entre 1 i 10 km. Aquesta forma d'emetre es conserva més al nord d'Europa que a Catalunya molt possiblement per ser bona per superfícies planes. És una forma de recepció adequada per situacions catastròfiques (quan els repetidors poden deixar de funcionar) pel seu abast superior que va de 500 a 1.000 km. Malauradament l'ona llarga ha deixat d'estar suportada a la majoria dels receptors del nostre mercat perquè les emissions en AM són més barates i cobreixen el mercat de llarga distància mentre que les emissions FM dominen la curta distància.

## Enllaços externs

* Tomislav Stimac Definition of frequency bands, (VLF, ELF...) IK1QFK Home Page (vlf.it).]
# Antonio Bertomeu Bisquert

Antonio Bertomeu Bisquert (n. 1888) va ser un militar espanyol que va combatre en la Guerra civil.

## Biografia

Militar professional, a l'esclat de la Guerra civil —juliol de 1936— era oficial destinat en el Regiment d'Infanteria «Castilla» núm. 3, a Badajoz. Es va mantenir fidel a la República. Després de la presa de Badajoz per les forces africanes del coronel Juan Yagüe, Bertomeu va fugir a Portugal i posteriorment tornaria a la zona republicana.
Al desembre de 1936 va ser posat al capdavant de la 62a Brigada Mixta, en el Front d'Extremadura. Per a llavors ostentava el rang de tinent coronel. En 1937 seria nomenat comandant de la 36a Divisió, i més endavant —octubre de 1937— va passar a ocupar la prefectura del VII Cos d'Exèrcit. Va cessar en aquest càrrec en 1938, sent transferit a un centre de reclutament. Al març de 1939, després del cop de Casado, va ser nomenat comandant del VIII Cos d'Exèrcit a Extremadura.
Capturat al final de la guerra per les forces franquistes, va ser jutjat i condemnat a presó, i és baixa en l'exèrcit.

## Família

Tenia un germà, José, que també era militar professional i va ocupar importants llocs en el Exèrcit republicà.

## Referències

* 1 2 Alpert, 2013, p. 326.
* ↑ Engel, 1999, p. 64.
* ↑ Engel, 1999, p. 215.
* ↑ Zaragoza, 1983, p. 56.
* ↑ Engel, 1999, p. 184.
* ↑ Engel, 1999, p. 185.

## Bibliografia

* Alpert, Michael. The Republican Army in the Spanish Civil War, 1936-1939. Cambridge University Press, 2013.
* Engel, Carlos. Historia de las Brigadas Mixtas del Ejército Popular de la República. Madrid: Almena, 1999. 84-922644-7-0.
* Zaragoza, Cristóbal. Ejército Popular y Militares de la República, 1936-1939. Planeta, 1983.
# August Mühling

August Mühling (Raguhne, 16 de setembre de 1786 - Magdeburg, 3 de febrer de 1847) fou un compositor i organista alemany. Estudià a l'escola de Sant Tomàs de Leipzig, on tingué per mestres en Johann Adam Hiller i August Eberhard Müller. L'any 1809 fou el director de la música de Nordhausen, i des de 1823 residí a Magdeburg, on fou professor de música del Reial Seminari, càrrec en el qual fou succeït per Gustav Rebling, director de concerts, organista de Sant Ulric i, per acabar, de la catedral.
Deixà una col·lecció de cànons, salms, cants religiosos per a nens a dues veus, motets, quartets per a instruments de corda i vent, i per a veus mixtes i d'homes. Els oratoris Abadonna, David, Bonifacius i Die Leidensfeier Jesu; salms, dos obertures, dues simfonies, composicions per a xaranga, cants a moltes veus i a una veu amb acompanyament de piano, nombroses sonates, preludis i fragments per a orgue, i peces per a piano.
Fou un notable organista, despertava l'admiració dels seus oients, no tan sols per la seva robusta execució i correcta a la vegada, sinó també per les seves improvisacions plenes d'inspiració i de caràcter.

## El seu fill

Julius Mühling, nascut a Nordhausen i mort a Magdeburg (1810-1880). Succeí al seu pare en les funcions de director de música i organista de Sant Ulric, i publicà composicions per a orgue i piano, cors, per a veus mixtes i d'homes, i una simfonia.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, Tom núm. 37, pàg. 166 ISBN 84-239-4537-5

## Referències

* ↑ Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 49, pàg. 1108 (ISBN 84 239-4549-9)
# Amphilophus lyonsi

Amphilophus lyonsi és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 15 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Amèrica Central: zona atlàntica de Costa Rica (riu Coto) i de Panamà (riu Dupí).

## Referències

* ↑ Agassiz, L. 1859. [Remarks on new fishes from Lake Nicaragua.]. Proc. Boston Soc. Nat. Hist. v. 6 (1856-1859): 407-408.
* ↑ BioLib
* 1 2 «Amphilophus lyonsi» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Conkel, D., 1993. Cichlids of North and Central America. T.F.H. Publications, Inc., Estats Units.
* Gosse, J.-P. 1966. Poisson d'eau douce du versant pacifique du Costa Rica et de Panama récoltes par sa Majesté le Roi Léopold de Belgique. Bull. Inst. R. Sci. Nat. Belg. v. 42 (núm. 28): 1-24.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Stiassny, M. L. J. 1982. The relationships of the neotropical genus Cichla: a phyletic analysis including some functional considerations. J. Zool. Lond. 197: 427-453.
* Stiassny, M. L. J. 1987. Cichlid familial intrarelationships and the placement of the neotropical genus Cichla. J. nat. Hist. 21: 1311-1331.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Can Vila-Vella

Can Vila-Vella és una obra del municipi de Cassà de la Selva (Gironès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'edifici primitiu era de planta quadrada i coberta de teula a dues vessants. S'estructura a partir de tres crugies i presenta murs portants amb pedra morterada. La construcció d'una capella i d'altres edificacions annexes configuren la formació d'un pati al davant de la façana principal. La façana del mas presenta una porta gòtica amb llinda horitzontal de pedra i una finestra central en el primer pis també gòtica amb impostes. La capella és de planta quadrada amb volta de canó i porta d'accés gòtica amb llinda de pedra. Es conserven l'espadanya de la capella. Al pati hi ha un pou amb abeuradors de pedra. Es conserva l'era circular amb paviment rajol, avui coberta per l'herba.

## Història

Es tracta d'una masia amb orígens al s. XIV i fou reformada progressivament. Així, trobem una finestra al primer pis amb data de 1630. La construcció de la capella va donar importància a aquest mas. És dedicada a Sant Vicenç i actualment encara hi ha culte amb certa periodicitat.

## Referències

* 1 2 «Can Vila-Vella». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 desembre 2015].