OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Esquirol llistat de potes vermelles

L'esquirol llistat de potes vermelles (Funisciurus pyrropus) és una espècie de rosegador de la família dels esciúrids. Viu a Angola, el Camerun, el Congo, la República Democràtica del Congo, Costa d'Ivori, Guinea Equatorial, el Gabon, Gàmbia, Ghana, Guinea, Guinea-Bissau, Libèria, Nigèria, Ruanda, el Senegal, Sierra Leone i Uganda. Es tracta d'un animal diürn i arborícola que tanmateix baixa a terra per buscar aliment. El seu hàbitat natural són els boscos tropicals humits de plana, així com els matollars costaners i les sabanes. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.

## Referències

* ↑ Grubb, P. Funisciurus pyrropus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 28 octubre 2015.
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Esquirol llistat nan

L'esquirol llistat nan (Neotamias minimus) és una l'espècie d'esquirol. És la més petita del gènere Neotamias, i també és la més estesa per l'Amèrica del Nord, estenent-se des d'Arizona, Nou Mèxic i Califòrnia al sud fins a la Colúmbia Britànica, Yukon i l'oest de Quebec al nord. Igualment l'esquirol llistat nan està present en una varietat d'hàbitats, entre els quals es troben els boscos de coníferes, boscos boreals i prades.
Aquests rosegadors tenen tres línies negres i dues blanques en la seva cara, així com cinc ratlles negres amb bords cafès en la seva esquena. La seva cua és d'un color entre cafè i taronja. Aquests esquirols són diürns i s'alimenten de llavors, móres, núcules, fruites i insectes. Els seus depredadors són els falcons i els mussols. Els esquirols llistats nans es reprodueixen durant principis de primavera, en cada ventrada les femelles tenen entre 5 i 6 cries.
A causa que no hibernen, els esquirols rajades emmagatzemen aliments per tenir una font d'aliment durant l'hivern.
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Esquirol nan de Rosenberg

L'esquirol nan de Rosenberg (Prosciurillus rosenbergii) és una espècie de rosegador de la família dels esciúrids. És endèmic de l'illa Sangir (Indonèsia). El seu hàbitat natural són els boscos primaris baixos i les zones conreades. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.
Fou anomenat en honor del naturalista neerlandès d'origen alemany Hermann von Rosenberg.

## Referències

* ↑ Chiozza, F. Prosciurillus rosenbergii. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 31 agost 2015.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 348. ISBN 978-0801893049.
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Esquirol pigmeu centreamericà

L'esquirol pigmeu centreamericà (Microsciurus alfari) és una espècie de rosegador de la família dels esciúrids. Viu a Colòmbia, Costa Rica, Nicaragua i Panamà. El seu hàbitat natural són els boscos perennifolis. Es creu que no hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie, tot i que no tolera les àrees molt desforestades.
Aquest tàxon fou anomenat en honor de l'arqueòleg, geòleg, etnòleg, zoòleg i escriptor costa-riqueny Anastasio Alfaro.

## Referències

* ↑ Koprowski, J.; Roth, L.; Emmons, L.; Timm, R.; McCarthy, T.; Samudio, R. Microsciurus alfari. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 18 setembre 2015.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 7. ISBN 978-0801893049.
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Esquirol pigmeu d'orelles negres

L'esquirol pigmeu d'orelles negres (Nannosciurus melanotis) és una espècie de rosegador de la família dels esciúrids. Viu a Brunei, Indonèsia i Malàisia. S'alimenta de molsa. El seu hàbitat natural són els boscos primaris i secundaris. Es creu que no hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie, tot i que el seu entorn està afectat per la desforestació.

## Referències

* ↑ Entrada «Nannosciurus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Francis, C.; Gumal, M.; Han, K. H. Nannosciurus melanotis. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 27 agost 2015.
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Esquirol pigmeu de Panamà

L'esquirol pigmeu de Panamà (Microsciurus venustulus) és una espècie de rosegador de la família dels esciúrids. Fou descrit originalment com una subespècie de M. alfari. És endèmic de Panamà i, per tant, és una de les tres espècies de Microsciurus oriündes de Centreamèrica. Té una llargada total de 250 mm i el crani de 37 mm en la seva major dimensió. El seu nom específic, venustulus, significa ‘elegant’ en llatí.

## Referències

* ↑ James L. Patton; Ulyses F. J. Pardiñas; Guillermo D'Elía Mammals of South America, Volume 2: Rodents. University of Chicago Press, 2015. ISBN 022616960X [Consulta: 26 gener 2019].
* 1 2 «Descriptions of twelve new species and subspecies of mammals from Panama» (PDF) (en anglès). Smithsonian Miscellaneous Collections, 56, 36, 1912.
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Esquirol pigmeu de Sabanilla

L'esquirol pigmeu de Sabanilla (Microsciurus sabanillae) és una espècie de rosegador de la família dels esciúrids. Viu a l'Equador i el nord-oest del Perú. El seu hàbitat natural són els boscos, on viu a altituds d'entre 600 i 1.750 msnm. Té una llargada de cap a gropa de 134-151 mm i la cua de 140-148 mm. El seu nom específic, sabanillae, significa ‘de Sabanilla’ en llatí.

## Referències

* ↑ James L. Patton; Ulyses F. J. Pardiñas; Guillermo D'Elía Mammals of South America, Volume 2: Rodents. University of Chicago Press, 2015. ISBN 022616960X [Consulta: 26 gener 2019].

## Enllaços externs

* Imatges d'esquirols pigmeus de Sabanilla preses amb càmeres trampa
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Esquirol pigmeu de Whitehead

L'esquirol pigmeu de Whitehead (Exilisciurus whiteheadi) és una espècie de rosegador de la família dels esciúrids. És endèmic de Borneo (Indonèsia i Malàisia). S'alimenta de molsa. El seu hàbitat natural és l'estatge submontà, on viu a altituds de fins a 3.000 msnm. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.
Aquest tàxon fou anomenat en honor de l'explorador britànic John Whitehead.

## Referències

* ↑ Duckworth, J. W.; Meijaard, E.; Giman, B.; Han, K. H. Exilisciurus whiteheadi. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 23 agost 2015.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 444. ISBN 978-0801893049.
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Esquirol terrestre de Mentawai

L'esquirol terrestre de Mentawai (Lariscus obscurus) és una espècie de rosegador de la família dels esciúrids. És endèmic de l'arxipèlag de Mentawai (Indonèsia). Encara que no es disposa d'informació sobre el comportament d'aquesta espècie, basant-se en el de parents propers es creu que es tracta d'un animal diürn que viu als boscos secundaris, els matollars i les vores dels boscos. Està amenaçat per la degradació del seu entorn i la competència de les rates Rattus rattus i R. tiomanicus.

## Referències

* ↑ Aplin, K.; Lunde, D. Lariscus obscurus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 26 agost 2015.
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Esquirol volador de Caixmir

L'esquirol volador de Caixmir (Eoglaucomys fimbriatus) és una espècie de rosegador de la família dels esciúrids. Viu a l'Afganistan, l'Índia i el Pakistan. El seu hàbitat natural són els boscos de coníferes de montà. Es creu que no hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie, tot i que algunes poblacions estan afectades per la tala d'arbres, desordres civils i la seva caça com a aliment o animal de companyia.

## Referències

* ↑ Molur, S. Eoglaucomys fimbriatus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 9 setembre 2015.
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Esquirol volador de Hagen

L'esquirol volador de Hagen (Petinomys hageni) és una espècie de rosegador de la família dels esciúrids. És endèmic d'Indonèsia (Kalimantan i Sumatra). Es tracta d'un animal nocturn i arborícola. El seu hàbitat natural són els boscos primaris. Està amenaçat per la destrucció del seu entorn per la tala d'arbres i l'expansió de l'agricultura.
Aquest tàxon fou anomenat en honor del metge i naturalista alemany Bernhard Hagen.

## Referències

* ↑ Francis, C.; Gumal, M. Petinomys hageni. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 29 setembre 2015.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 172. ISBN 978-0801893049.
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Esquirol volador de Jentink

L'esquirol volador de Jentink (Hylopetes platyurus) és una espècie de rosegador de la família dels esciúrids. Viu a Indonèsia i Malàisia. Té una gran varietat d'hàbitats naturals que van des de les selves perennifòlies fins als camps de conreu, tant a la plana com a la muntanya. El seu entorn pateix desforestació a causa de la tala d'arbres i la transformació del terreny per a usos agrícoles.

## Referències

* ↑ Duckworth, J. W.; Hedges, S. Hylopetes platyurus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 13 setembre 2015.
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Esquirol volador de Phayre

L'esquirol volador de Phayre (Hylopetes phayrei) és una espècie de rosegador de la família dels esciúrids. Viu a la Xina, Myanmar, Tailàndia i el Vietnam. Es tracta d'un animal nocturn que s'alimenta de fruita. Els seus hàbitats naturals són els boscos de baix montà i els boscos caducifolis mixtos. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència.
Aquest tàxon fou anomenat en honor del militar britànic Arthur Purves Phayre.

## Referències

* ↑ Duckworth, J. W.; Lee, B.; Tizard, R. J. Hylopetes phayrei. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 13 setembre 2015.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 320. ISBN 978-0801893049.
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Esquirol volador de Temminck

L'esquirol volador de Temminck (Petinomys setosus) és una espècie de rosegador de la família dels esciúrids. Viu a Brunei, Indonèsia, Malàisia, Myanmar i Tailàndia. Es tracta d'un animal nocturn i arborícola. El seu hàbitat natural són els boscos caducifolis. Està amenaçat per la destrucció del seu entorn per la tala d'arbres i l'expansió de l'agricultura.

## Referències

* ↑ Francis, C.; Duckworth, J. W. Petinomys setosus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 1 octubre 2015.
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Esquirol volador de l'illa Sipora

L'esquirol volador de l'illa Sipora (Iomys sipora) és una espècie de rosegador de la família dels esciúrids. És endèmic de l'arxipèlag de Mentawai (Indonèsia), on viu a les illes de Pagai Utara i Sipora a altituds de fins a 500 msnm. El seu hàbitat natural són els boscos primaris. Està amenaçat per la destrucció del seu entorn.

## Referències

* ↑ Ruedas, L.; Duckworth, J. W.; Lee, B.; Tizard, R. J. Iomys sipora. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 15 setembre 2015.
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Esquirol volador pigmeu de Kinloch

L'esquirol volador pigmeu de Kinloch (Petaurillus kinlochii) és una espècie de rosegador de la família dels esciúrids. És endèmic de Selangor (Malàisia). El seu hàbitat natural probablement són els boscos i les plantacions d'arbre del cautxú. Està amenaçat per la destrucció del seu medi.
L'espècie probablement fou anomenada en honor de Vincent Kinloch.

## Referències

* ↑ Francis, C.; Duckworth, J. W. Petaurillus kinlochii. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 18 setembre 2015.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 224. ISBN 978-0801893049.
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Estabilitat de preus

L'estabilitat de preus és un objectiu de la política monetària i fiscal que té com a objectiu donar suport a taxes sostenibles d'activitat econòmica mantenint una taxa d'inflació o deflació molt baixa. Les oscil·lacions en l'activitat econòmica poden contribuir a l'increment generalitzat de preus o inflació. A més d'encarir el cost de la vida, la inflació pot provocar una pèrdua de competitivitat en el país, ja que l'augment de preus redueix les vendes de productes nacionals a l'estranger. Per tant, el govern ha de tractar d'estimular el creixement econòmic sense que augmentin els preus.

## Referències

* ↑ Lluís Franco i Sala ,Olga Campmany i Casas, Maria Mercè Jou i Torras. Les polítiques d'ocupació: teoria i pràctica. Universitat Oberta de Catalunya, 2005, p. 18-19.
* ↑ Juan de Dios Montoro Pons, Miguel Puchades Navarro. Fonaments d'economia política: Una introducció per a no economistes. Universitat de València, 2005, p.261.

## Enllaços externs

* L'estabilitat de preus, còmic publicat pel BCE
# Estació d'Alboraia-Palmaret

L'estació d'Alboraia Palmaret (del 2010 al 2015, oficialment i en castellà, estació d'Alboraya-Palmaret i anteriorment, estació de Palmaret) és una estació de ferrocarril propietat dels Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana (FGV) i gestionada per Metrovalencia al barri del Palmaret del municipi d'Alboraia, a l'Horta Nord, País Valencià. L'estació pertany a les línies 3 i 9, així com a la zona tarifària A.

## Història

L'estació original va ser creada el 5 de maig de 1995 amb la inauguració de la línia 3 amb el nom inicial d'estació de Palmaret, sent el trajecte original entre la present estació i la de l'Alameda. En el seu origen, l'estació es trobava a nivell de carrer.
El 12 de desembre de 2010 es reinaugurà l'estació amb motiu del soterrament de la línia a Alboraia i es creà un nou edifici a més de ser reanomenada com a estació d'Alboraya-Palmaret. El 6 de març de 2015, s'inaugurà la nova línia 9 que connecta Alboraia amb el sud del Camp de Túria, sent l'estació d'Alboraia-Palmaret la segona estació d'inici de la nova línia.

## Distribució

Amb el soterrament de les vies al seu pas per Alboraia el 2010, es va enderrocar l'antiga estació de Palmaret, situada arran de terra, i es va substituir per l'actual i subterrània. És una estació subterrània, amb accés a l'avinguda de l'Orxata.
L'estació és un projecte de Carlos Meri i Lourdes García Sogo. Té una obra làpida-mural de Carmen Calvo Sáenz de Tejada que es realitzà mitjançant un concurs convocat per la Conselleria d'Obres Públiques, Urbanisme i Transports de la Generalitat Valenciana.

## Ruta

| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Aeroport | Machado | | Alboraia Peris Aragó | Rafelbunyol |
| Riba-roja | Machado | ... | Alboraia Peris Aragó | Alboraia Peris Aragó |

## Galeria

* Accés a l'estació
* Accés a les andanes
* Exterior I
* Exterior II

## Referències

* ↑ Plànol de línies i estacions de Metrovalencia
* ↑ www.metrovalencia.es
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2021-10-19. [Consulta: 30 gener 2021].
* ↑ La estación de Alboraya-Palmaret de Metrovalencia se estrena con un taller infantil de copos multicolores de maíz (consulta: 23 de febrero de 2015)
* ↑ «MEMORIA ACADÉMICA 2014 - 2015». Arxivat de l'original el 16 d'agost de 2017. [Consulta: 15 agost 2017].
# Estació d'Awaza

L'estació d'Awaza (阿波座駅, Awaza-eki) és una estació de ferrocarril de les línies Chūō (central) i Sennichimae del Metro d'Osaka. El codi d'identificació per a l'estació és el C15 per a la línia Chûô i S13 per a la Sennichimae. L'estació es troba localitzada al barri de Nishi-Honmachi, al districte de Nishi d'Osaka, Japó.

## Distribució

El complexe de l'estació es troba sota el nivell del carrer. L'estació compta amb dues andanes amb dues vies per a la Chūō al primer nivell soterrani i altres dues andanes amb les seues corresponents vies per a la línia Sennichimae al segon nivell soterrani.

## Ruta

Línies que passen per aquesta estació :
| < | Línia | > |
| Metro d'Osaka |||
| Kujō (C14) |
| Kujō (C14) | Línea Chūō | Honmachi (C16) |
| Tamagawa (S12) |
| Tamagawa (S12) | Línea Sennichimae | Nishi-Nagahori (S14) |

## Galeria

* Vestíbul
* Rètol línia Sennichimae
* Andana Chûô
* Andana Sennichimae

## Referències

* ↑ https://subway.osakametro.co.jp/station_guide/C/c15/index.php
* ↑ https://subway.osakametro.co.jp/station_guide/S/s13/index.php
# Estació d'Elviña-Universidade

L'estació d'Elviña-Universidade és un baixador ferroviari situat a la parròquia de San Vicenzo de Elviña, en el municipi de la Corunya, a Galícia. Dona servei al campus d'Elviña de la Universitat de la Corunya i a la pròpia població d'Elviña.
Va ser inaugurada oficialment a l'octubre de 2002. Disposa de serveis de mitjana distància operats per Renfe.

## Situació ferroviària

L'estació es troba en el punt quilomètric 547,9 de la línia fèrria d'ample ibèric que uneix Lleó amb la Corunya, entre les estacions d'A Coruña i O Burgo-Santiago. El tram és de via única i no està electrificat.

## L'estació

Va ser inaugurada l'octubre de 2002 però no va entrar en funcionament fins al juliol de 2003. Va ser construïda principalment per donar servei a la Universitat de la Corunya. Per això es va construir un baixador senzill amb un petit refugi i una andana de 150 metres de llarg. Només hi accedeix una via. En total la inversió va ser d'uns 480.000 euros.

## Serveis ferroviaris
### Mitjana Distància

En l'estació es detenen els trens de mitjana distància que uneixen la Corunya amb Monforte de Lemos. Ocasionalment, principalment els caps de setmana, alguns trens continuen el seu recorregut fins a Ourense. També té parada el mitjana distància que uneix la Corunya amb Ferrol.
| Línia MD | Trens | Origen/Destí | Destí/Origen |
| 4 | MD | A Coruña | Monforte de Lemos |
| 5 | MD | A Coruña | Ferrol |

## Referències

* ↑ Red ferroviaria española Arxivat 2013-09-27 a Wayback Machine. Ministerio de Fomento
* 1 2 3 El apeadero más exclusivo La Voz de Galicia

## Vegeu també

* Estació d'A Coruña
* Universitat de la Corunya

## Enllaços externs

* Mitjana Distància Galícia al web de Renfe. (castellà)
# Estació d'Esplanade de la Défense

L'estació de l'Esplanade de la Défense és una estació de la línia 1 del metro de París situada als afores de la Défense, al límit entre Courbevoie i Puteaux.
Té una andana central degut a la seva situació constringida entre les obertures dels dos túnels de l'autopista A14 (que passa per sota de la Défense).
L'estació va ser inaugurada l'1 d'abril del 1992 com a part de l'extensió cap a l'oest de la línia que anava de Pont de Neuilly a la Défense.
# Estació d'Oleta-Canavelles

Línia de Cerdanya ("Tren Groc") :
L'Estació d'Oleta - Canavelles (oficialment en francès Olette-Canaveilles-les-Bains) és una estació de ferrocarril de la línia de tren groc situada a la comuna d'Oleta, propera a la de Canavelles, totes dues de la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord.
Està situada al costat de migdia del centre de la població, rere mateix de l'església parroquial de Sant Andreu, al carrer de l'Estació (de la Gara).
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| : Transport express régional |||||
| Vilafranca de Conflent - Vernet - Fullà | Joncet | Tren groc | Nyer | La Tor de Querol - Enveig |

## Referències

* ↑ L'Estació d'Oleta -Canavelles en els ortofotomapes de l'IGN

## Enllaços externs

* Descripció detallada i fotografies