OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Muntanyesa negra

La muntanyesa negra o erèbia negra (Erebia lefebvrei) és una espècie de lepidòpter papilionoïdeu de la família dels nimfàlids (Nymphalidae) present als Països Catalans.
* Erebia lefebvrei
* Erebia lefebvrei △

## Distribució

Habita diferents zones de la Serralada Cantàbrica i Pirineus. A Espanya es troba a Picos de Europa, Serra de la Demanda, port de Benasque, Puigmal i Pic de Finestrelles; a França viu des dels Pirineus atlàntics fins als monts Carlit i Canigó. Entre 1.700 i 2.700 metres d'altitud.

## Hàbitat

Tarteres calcàries, molt inclinades vorejats per àrees herboses; anàlogament, també altres zones rocoses. L'eruga s'alimenta probablement de gramínies del gènere Festuca i/o Poa.

## Període de vol i hibernació

Una generació a l'any, entre finals de juny i finals d'agost, segons l'altitud i la localitat. Hiberna com a eruga durant dos anys.

## Comportament

Vola a prop de les roques i sovint s'hi atura a reposar. Pon els ous individualment.

## Referències

* ↑ «Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 4 març 2025].
* ↑ «Proposta de noms comuns per a les papallones diürnes (ropalòcers) catalanes». Butlletí de la Societat Catalana de Lepidopterologia. Arrizabalaga et al., 01-12-2012. [Consulta: 26 gener 2014].
* ↑ «Museu de Ciències Naturals de Granollers». [Consulta: 4 març 2025].
* ↑ Suárez-Fernández, A. L., 2003. Nuevos datos sobre la distribución geográfica de Erebia lefebvrei (Boisduval, 1828) en la vertiente asturiana de la Cordillera Cantábrica (Lepidoptera: Satyridae). Boletín de la Sociedad Entomológica Aragonesa (SEA) 32: 251-254.
* ↑ Demandt, E., 1977. Zum Vorkommen von Erebia lefebvrei in den West-Pyrenäen (Lep.: Satyridae) = Presence of Erebia lefebvrei in the western Pyrenees (Lep.: Satyridae). Entomologische Zeitschrift 87(23): 271.
* 1 2 3 Tolman, Tom; Lewington, Richard. Mariposas de España y Europa (en castellà). Lynx, 2011. ISBN 978-84-96553-84-2.
* 1 2 «Erebia lefebvrei» (en castellà). Asturnatura. González Fernández, J.. [Consulta: 25 juliol 2012].

## Enllaços externs

* Biodiversidad Virtual (castellà)
* Asturnatura (castellà)
# Alice Ducasse

Anne-Elisa Elice Ducasse (Valparaíso, Xile, 1846) fou una cantant xilena d'origen francès.
Debutà el 1867 a París, passant a l'Opéra-Comique el 1872, teatre en el qual treballà per espai de quinze anys, distingint-se pel seu bon gust artístic, unit a una gran habilitat i gràcia com a comedianta. Des de 1885 es dedicà a l'ensenyança del cant.

## Referències

* ↑ «Ducasse, Alice». A: Enciclopèdia Espasa (en castellà). Volum núm. 18, 2a part, p. 3227. ISBN 84-239-4581-2.
# Aulonocara stonemani

Aulonocara stonemani és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

És un endemisme del llac Malawi (Àfrica oriental).

## Referències

* ↑ Regan, C. T. 1922. The cichlid fishes of Lake Nyassa. Proceedings of the Zoological Society of London. 1921 (pt 4) (núm. 36): 675-727, Pls. 1-6.
* ↑ BioLib
* 1 2 «Aulonocara stonemani» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
# Llac Amadjuak

El llac Amadjuak és un llac d'aigua dolça que es troba al sud de l'illa de Baffin, a la regió Qikiqtaaluk, Nunavut, Canadà. Amb 3.115 km² és el segon llac més gran de l'illa, després del llac Nettilling, i el tercer de Nunavut. Es troba a 113 msnm a la Gran Plana de Koukdjuak, una mica per sota del cercle polar àrtic, a 75 km de l'estret de Hudson i 125 km al nord-oest d'Iqaluit. El llac va emergir fa uns 4.500 anys de les aigües de la Conca de Foxe.
El llac es manté congelat bona part de l'any. Com en el llac Nettilling s'hi han documentat tres espècies de peixos: la truita alpina i dues espècies de gasterosteids, el pungitius pungitius i el punxoset. La tundra que envolta el llac és un important lloc de cria i alimentació del caribú.
S'han documentat artefactes de la cultura de Thule en les seves proximitats del llac datats de fa més de 4.000 anys. Posteriorment els inuit es van establir a la zona, però actualment no hi ha cap assentament permanent pels voltants del llac.

## Referències

* ↑ «History of the Soper River». park.org. [Consulta: 19 gener 2008].
# (77) Frigga

Frigga (frig'-a) és l'asteroide núm. 77 de la sèrie. Fou descobert a Clinton (Nova York) el 12 de novembre del 1862 per en Christian Heinrich Friedrich Peters (1813-90). És un asteroide gran, de la classe M i possiblement metàl·lic del cinturó principal. El seu nom es deu a Frigg, deessa de la mitologia nòrdica.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 16 octubre 2023].
* 1 2 3 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 23 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Dictionary of Minor Planet Names (sisena edició revisada i ampliada). Pàgina: 20. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 4 desembre 2024].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 4 novembre 2024].
* ↑ «IAU Minor Planet Center». [Consulta: 10 gener 2021].
# Llac Tarnița

El Llac Tarnița (en romanès: Lacul Tarnița, en hongarès: Tárnica-tó) és un embassament situat al comtat de Cluj, Romania, entre els municipis de Râșca, Mărișel i Gilău, a l'oest de Cluj-Napoca.
Cobreix unes 215 hectàrees, amb una longitud propera a 9 km i una profunditat màxima de més de 70 m. El 1974 es va acabar una presa de 97 m d'alçada.
És una destinació turística popular. L'aigua del riu Cald desemboca al pantà.

## Referències

* ↑ 2017 Romanian Statistical Yearbook, p. 15
# Aurelio Díaz de Freijo Durá

Aurelio Díaz de Freijo Durá (1874, Albacete - 1954, Madrid) fou un militar espanyol que, malgrat col·laborar amb els militars que s'aixecaren contra la Segona República el 1936 a Mallorca, ho feu amb reticències i fou condemnat a pena de presó.
Díaz de Freijo ingressà el 1895 a l'acadèmia d'infanteria. Participà en les campanyes del Protectorat espanyol del Marroc del 1912 i del 1925, on ascendí a comandant per mèrits de guerra el 1913. El 1031 fou ascendit a coronel. El 1935, amb la graduació de coronel, comandava el regiment d'infanteria Palma 28 a Mallorca. Quan començà la Guerra Civil a Mallorca, el 19 de juliol del 1936, i a causa de la marxa del general Manuel Goded cap a Barcelona, es feu càrrec accidentalment de la Comandància Militar de les Illes Balears. Hagué de fer front a les necessitats de la guerra, a l'aïllament geogràfic i al desembarcament republicà a Portocristo (16 d'agost - 5 de setembre del 1936). El 17 de setembre cessà, passà a la reserva per haver complert l'edat, i el substituí el tinent coronel Luis García Ruíz, que tres dies després fou rellevat pel coronel Trinidad Benjumeda del Rey, designat per la Junta de Defensa Nacional. Se'l va incloure dins la causa que el coronel Benjumeda del Rey, instruí, d'acord amb les ordres rebudes, contra part del comandament militar de Mallorca, acusat de poc entusiasme. Renuncià a la seva defensa, que feu d'ofici el comandant d'artilleria Lluís Cerdó Pujol. El 16 de desembre fou retirat del servei. Fou condemnat a dotze anys de presó. Posteriorment es revisà la seva causa i es reduí la seva condemna. Morí a Madrid el 1954.

## Referències

* 1 2 «Premios de efectividad». Diario Oficial del Ministerio de Defensa [Madrid], núm. 119, 26-05-1936, pàg. 450.
* 1 2 Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 4. Palma: Promomallorca, p. 303. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ «Destitució dels caps militars». [Consulta: 23 novembre 2017].
* ↑ «ESTAMPITA MUERTE CORONEL INFANTERIA AURELIO DIAZ DE FREIJO DURÁ, 1954» (en castellà). Arxivat de l'original el 2017-12-01. [Consulta: 23 novembre 2017].
# Exposició Universal de Milà (1906)

L'Exposició Universal de Milà (1906) va tenir lloc del 28 d'abril a l'11 de novembre de 1906 a Milà, Itàlia. El tema d'aquesta exposició va ser "El transport".

## Dades

* Superfície: 100 hectàrees.
* Països participants: 25
* Visitants: 10.000.000
* Cost de l'Exposició: 2.600.000 $.

## Enllaços externs

* Web del Buró Internacional d'Exposicions (francès)
# (83) Beatrix

Beatrix (bay'-ə-triks) és l'asteroide núm. 83 de la sèrie, descobert per l'astrònom italià Annibale de Gasparis (1819-1892) des de Nàpols el 26 d'abril del 1865. És un asteroide força gran que orbita a l'interior del cinturó principal. El seu nom es deu a Beatrice Portinari de Florència, que en Dante Alighieri, en ésser la dona que va estimar i la seva musa, va immortalitzar a la "Vida Nova" i a la «La Divina Comèdia».

## Referències

* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 16 octubre 2023].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Dictionary of Minor Planet Names (sisena edició revisada i ampliada). Pàgina: 21. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 3 novembre 2024].

## Enllaços externs

* «(83) Beatrix. Minor Planet Center» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 22 juliol 2015].
# Aleșd

Aleșd (pronunciació en romanès: [aˈleʃd] (en hongarès: Élesd, eslovac: Alešď) és una ciutat del comtat de Bihor, a l'oest de Romania. Es troba a l'est del comtat, prop de la frontera amb el comtat de Cluj.

## Geografia

Aleșd es troba a la línia ferroviària principal entre Oradea i Bucarest. En conseqüència, és servit per trens ràpids i interurbans (IC) freqüents des de Cluj-Napoca, Bucarest, Arad i Timișoara. Alesd es troba a la part oriental del comtat de Bihor, al DN 1 (E 60), a 38 km d'Oradea i a 112 km de Cluj-Napoca.

## Història

Després del trencament d'Àustria-Hongria el 1918, la ciutat va passar a formar part de Romania el 1920. Com a resultat del Segon Arbitratge de Viena, va ser retornat a Hongria entre 1940 i 1945. Aleșd va ser declarada ciutat el 1968. És cert que al principi Aleșd es trobava a la vora del riu Crișul Repede (que significa "El riu ràpid"), a la seva plana inundable. A la primera meitat del segle xviii, la població es va traslladar a la terrassa del marge dret del riu Crișul Repede, al lloc que ocupa avui. El moviment es va fer per escapar de les freqüents inundacions.
Aleșd té una població de 9.619 habitants (cens del 2011), format per romanesos (63,9%), hongaresos (16,04%), gitanos (12,73%), eslovacs (6,59%) i altres (0,42%). Administra tres pobles: Pădurea Neagră (Feketeerdő), Peștiș (Sólyomkőpestes) i Tinăud (Tinód).

## Administració

Alesd City està dirigida per un alcalde i un consell local compost per 17 regidors. L'alcalde, Ioan Coloman Todoca, del Partit Nacional Liberal, va ser elegit el 2016.

## Galeria

* Església reformada
* Església ortodoxa
* Església catòlica romana
* Església greco-catòlica
* Sala d'oracions baptistes
* L'antic hotel Erzsébet
* Létai House
* Estació de tren

## Referències

* ↑ Romanian 2002 Census
# Llista d'alcaldes de Dudelange

L'alcaldes de Dudelange és l'alcalde de la comuna i ciutat luxemburguesa de Dudelange.

## Llista d'alcaldes

| Nom | Inici | Fi |
| Jean Magnette | 1797 | 1798 |
| Michel Krips | 1798 | 1799 |
| Jean Michel Philippart | 1799 | 1801 |
| Michel Weber | 1801 | 1804 |
| Max Boland | 1804 | 1805 |
| Orphée Bernard | 1805 | 1807 |
| Frantz Plutot | 1807 | 1814 |
| Jean Baptiste Schmitt | 1815 | 1821 |
| Jean Pierre Gérard | 1822 | 1836 |
| Pierre Theis | 1836 | 1844 |
| Michel Berwick | 1844 | 1849 |
| Jean Antoine Philippart | 1849 | 1854 |
| Michel Landtgen | 1854 | 1861 |
| Henri Steichen | 1861 | 1863 |
| Franz Theis | 1864 | 1882 |
| Michel Adolphe Sinner | 1882 | 1893 |
| Pierre Theis (primer mandat) | 1894 | 1896 |
| Jean Nieles | 1897 | 1902 |
| Pierre Theis (segon mandat) | 1903 | 1914 |
| Jean Berchem | 1914 | 1920 |
| Michel Gindt | 1920 | 1925 |
| François Scholer | 1925 | 1928 |
| Emile Ludwig | 1929 | 1935 |
| Théodore Thiel | 1935 | 1946 |
| Jean Fohrmann | 1946 | 1965 |
| René Hartmann | 1965 | 1973 |
| Nicolas Birtz | 1973 | 1984 |
| Louis Rech | 1985 | 1993 |
| Mars Di Bartolomeo | 1994 | 2004 |
| Alex Bodry | 2004 | 2014 |
| Dan Biancalana | 2014 | En el càrrec |

## Footnotes

* ↑ Bourgmestres depuis 1797 Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.. Dudelange. (francès)
* ↑ Alcalde en el càrrec només sota l'ocupació nazi (1940 - 1944)
# Alma Webster Powell

Alma Webster Powell (Chicago, Illinois, 1874 - ?, 1930) fou una soprano estatunidenca. Estudià música en la Universitat de Colúmbia i amb professors particulars, i debuta en la Reial Òpera de Berlín en el rol de Rossina del El barber de Sevilla; després va cantar en altres teatres de Viena, Múnic, Praga i en el Metropolitan Opera de Nova York. Des de 1902 fins a 1905 efectuà una gira per Rússia i altres països europeus. Es dedicà a l'ensenyança del cant, i al aconseguir el títol de professora presentà la tesi Music as a Human Need. Compongué Advanced School of Vocal Art (1911).

## Referències

* ↑ Hannan, Caryn. Illinois Biographical Dictionary. State History Publications, 1 de gener de 2008, p. 557–558. ISBN 978-1-878592-60-6.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, Volum núm. 46, pàg. 1116-17, ISBN 84-239-4546-4
# Australopericoma exilis

Australopericoma exilis és una espècie d'insecte dípter pertanyent a la família dels psicòdids.

## Descripció

* El mascle fa entre 1,05-1,07 mm de llargària a les antenes, mentre que les ales li mesuren 2,31-2,43 de longitud i 0,87-0,99 d'amplada.
* La femella no ha estat encara descrita.
* Absència d'òrgans sensorials al tòrax.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: el Perú.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 3 Laurence W. Quate i Brian V. Brown, 2004. Revision of Neotropical Setomimini (Diptera: Psychodidae: Psychodinae). Contributions in Science, núm. 500, pàgs. 1–117. Natural History Museum of Los Angeles County. «PDF».
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Diptera Site - The BioSystematic Database of World Diptera (anglès)
* ↑ Global Species Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)
# Llengua arma

L'arma (Cenu, Zenu) és una llengua extingida de Colòmbia que pertanyia a la família lingüística de les llengües chocó. Es parlava a la vall del riu Cauca a Colòmbia.

## Referències

* ↑ Campbell, Lyle, and Verónica Grondona (eds). 2012. The indigenous languages of South America: a comprehensive guide. Berlin: De Gruyter Mouton.
# (94) Aurora

Aurora (aw-ror'-ə) és l'asteroide núm. 94 de la sèrie. Fou descobert per en James Craig Watson (1838-1880) el 6 de setembre del 1867 a Ann Arbor. És un dels asteroides més grans del cinturó principal, amb una albedo de només 0,04, és més fosc que el sutge i té una primitiva composició de carboni. També anomenat A912 TC. El seu nom es deu a l'Aurora deessa de l'alba i el crepuscle de la mitologia romana.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 16 octubre 2023].
* 1 2 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Dictionary of Minor Planet Names (sisena edició revisada i ampliada). Pàgina: 22. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 8 gener 2025].
* ↑ Schmadel, Lutz D. Dictionary of Minor Planet Names (en anglès). 5a. Springer. ISBN 3-540-00238-3.
* ↑ «NASA JPL Smal-Body Catabase Browser» (en anglès). [Consulta: 15 gener 2016].
Viccionari
# Papallona reina

La papallona reina (Papilio machaon) és una espècie de lepidòpter papilionoïdeu de la família dels papiliònids (Papilionidae) present als Països Catalans. Rep també els noms comuns de macaó, reina de la ruda, i salve regina.

## Distribució

La seva distribució geogràfica és molt àmplia i inclou tota la zona temperada d'Europa, Àsia i l'Amèrica del Nord. Té 37 subespècies.

## Morfologia

És una de les papallones més espectaculars dels Països Catalans. La papallona reina té franges de colors vius, groc i negre, que fan que també sigui coneguda com a "papallona tigre". Duu també unes taques nebuloses blaves als marges de les ales inferiors i dues taques roges al costat de les "cues". Aquestes prolongacions de les ales són característiques de les papiliònids.

## Història natural

Aquesta papallona és de vol ràpid i es passa el dia anant de camp a camp i de flor en flor. Li agrada xuclar les flors de l'anís i del fonoll, sobre les quals de vegades se la veu amb les ales esteses, reposant al sol. Viu en tres generacions de la primavera a la tardor. És una papallona molt comuna a l'estiu i es troba sovint als jardins.
Les erugues mengen, preferentment, les fulles de les apiàcies, com la pastanaga borda, la pastanaga, l'anet, el fonoll, la xirivia i el comí de prat. També s'alimenten de ruda, una planta de la família de les rutàcies. Tenen un òrgan conegut com a osmeteri, que pot emetre un líquid pudent per espantar els enemics.
Les crisàlides de la papallona reina es fixen a les branques i al tronc dels arbres i els matolls per l'extrem de l'abdomen.

## Galeria

* Ous
* eruga
* Crisàlide
* Imago o adult

## Referències

* 1 2 «Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 4 març 2025].
* ↑ «Proposta de noms comuns per a les papallones diürnes (ropalòcers) catalanes». Butlletí de la Societat Catalana de Lepidopterologia. Arrizabalaga et al., 01-12-2012. [Consulta: 26 gener 2014].
* ↑ «Museu de Ciències Naturals de Granollers». [Consulta: 4 març 2025].
* Tom Tolman, Richard Lewington: Die Tagfalter Europas und Nordwestafrikas, Franckh-Kosmos Verlags-GmbH & Co, Stuttgart 1998, ISBN 3-440-07573-7 (alemany)
* Hans-Josef Weidemann: Tagfalter: beobachten, bestimmen, Naturbuch-Verlag Augsburg 1995, ISBN 3-894-40115-X (alemany)
* BBC Swallowtail page (anglès)
* Papilio machaon (TSN ) al web del Sistema Integrat d'Informació Taxonòmica. (anglès)
* Papallona rei (Papilio machaon) Arxivat 2014-02-01 a Wayback Machine.
* Papilio machaon. Papallona rei. Atles de papallones del terme municipal de Badalona Arxivat 2014-02-02 a Wayback Machine.
* Noms dels insectes de Catalunya Arxivat 2014-02-01 a Wayback Machine.
# Llista d'unitats de longitud de l'antiga Grècia

Aquesta és una llista de les unitats de longitud de l'antiga Grècia.

## Cúbit

Cúbit (llatí cubitus, grec antic πήχυς "pechys")) era una antiga mesura de longitud grega equivalent a 44,36 centímetres. Un cúbit (quadrat) era igualment una unitat de superfície equivalent a 0,197 metres quadrats.

## Daktylos

Daktylos (en grec antic δάκτυλος, dit) era una antiga mesura de longitud grega equivalent a 1,85 centímetres. El seu nom català es Dàctil i correspon al romà digitus, equivalent a una setzena part d'un peu.

## Estadi

L'estadi és una de les unitats de longitud de l'antiga Grècia. Com era habitual a l'antiguitat no hi ha una sola mesura per l'estadi, sinó que en trobem diverses. A Olímpia l'estadi mesurava 192 metres i a Atenes 177'6metres.

## Hippicon

Hippicon (en grec antic ἱππικόν) era una mesura grega de distància equivalent a quatre estadis que s'usava per indicar la distància d'un tipus de carreres de cavalls. Segons Plutarc es va establir la seva distància a les lleis de Soló. Hesiqui la menciona amb el nom de ἵππειος δρόμος ("hippeios dromos") (hipòdrom).

## Parasange

Parasange (en grec antic Παρασάγγης) era en realitat una mesura de longitud persa, la Parasanga, que es va adoptar a l'antiga Grècia, sobretot a partir dels escrits d'Heròdot i equivalia a uns 30 estadis grecs, uns 5.500 metres. Es considerava que era la distància que es podia caminar normalment en una hora.

## Plethron

Plethron (πλέθρον, plural plethra) fou una antiga mesura de superfície grega, la principal del sistema de mesura grec. Més tard fou usada com equivalent de la romana juguera si bé en realitat s'acostava més a un actus (mitja juguera). Cada plethron contenia 4 arurae

## Pous

Pous (en grec antic Ποῦς, en llatí pes, que vol dir peu) era una antiga mesura de longitud grega equivalent a setze daktylos, uns 29,57 centímetres.

## Schoinion

Schoinion (en grec antic σχοῖνος) era una antiga mesura de longitud grega usada principalment a Heraclea de Lucània equivalent a 52,5 metres. Com a mesura de superfície equivalia a uns 120 peus (pous) quadrats.

## Òrgia

Òrgia (en grec antic Ὀργυιά) era una mesura grega de longitud, derivada del cos humà; era la distància entre una punta i l'altra dels braços estesos. Era equivalent a sis peus (uns 1,80 metres) o quatre cúbits, i 1/100 part d'un estadi.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Dactylus». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 5-XII-2020].
* ↑ Smith, William (ed.). «Hippicon». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 5-XII-2020].
* ↑ Smith, William (ed.). «Mensura Παρασάγγης». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 5-XII-2020].
* ↑ Smith, William (ed.). «Mensura, Ποῦς». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 5-XII-2020].
* ↑ Smith, William (ed.). «Mensura, σχοῖνος». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 5-XII-2020].
* ↑ Smith, William (ed.). «Mensura, Ὀργυιά». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 5-XII-2020].
# Almodí

Un almodí (de l'àrab al-mudí, mesura de grans) en temps medievals era una mesura d'àrids que corresponia a 6 cafissos. Per extensió també va acabar donant nom a l'edifici o indret on es conservaven els cereals i on eren venuts, el qual també era conegut com a alfòndec. També va denominar l'impost de l'almodinatge que gravava la importació i venda de cereals.

## Vegeu també

* Almodí de València
* Almodí de Xàtiva
* Centre d'Art la Panera de Lleida, ubicat a l'edifici de l'antic Almodí de Lleida.

## Referències

* 1 2 3 Diccionari d'Història de Catalunya; ed. 62; Barcelona; 1998; ISBN 84-297-3521-6; p. 31
* ↑ Bolòs, Jordi: Diccionari de la Catalunya medieval (ss. VI-XV). Edicions 62, Col·lecció El Cangur / Diccionaris, núm. 284. Barcelona, abril del 2000. ISBN 84-297-4706-0, plana 24.
# Campionat d'Espanya de motociclisme de velocitat 1976

La temporada de 1976 del CEV, denominat oficialment Campionat d'Espanya de velocitat, fou la 27a edició d'aquest campionat, organitzat per la Reial Federació Motociclista Espanyola. El calendari oficial constava de 9 proves puntuables. Tres de les proves programades es disputaren als Països Catalans: Cullera, Castelló de la Plana (Trofeu de la Magdalena) i Martorelles.

## Classificació final
### 50cc

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Ángel Nieto | Bultaco | 75 (90) |
| 2 | Ricardo Tormo | Kreidler | 61 |
| 3 | Gaspar Legaz | Kreidler? | 49 (55) |
| 4 | Xavier Mira | Derbi? | 44 |
| 5 | Jorge Navarrete | Derbi? | 43 (48) |
| 6 | Salvador Ventosa | Derbi? | 31 |
| 7 | E. Ferrera | ? | 23 |
| 8 | Jaume Alguersuari | Derbi? | 23 |
| 9 | Benjamí Grau | Derbi | 22 |
| 10 | J. Soroa | ? | 20 |

### 125cc

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Ángel Nieto | Bultaco | 75 |
| 2 | Francisco Román | Mobylette? | 64 (74) |
| 3 | Jorge Navarrete | Yamaha? | 53 (61) |
| 4 | Agustín Pérez Calafat | Morbidelli? | 51 |
| 5 | Ángel del Pozo | Morbidelli? | 44 (48) |
| 6 | Enrique Escuder | Bultaco? | 39 |
| 7 | Ramón Pano | Bultaco? | 33 (44) |
| 8 | A. Perurena | ? | 30 (38) |
| 9 | J. L. Alemany | ? | 25 (32) |
| 10 | R. Vergara | ? | 25 |

### 250cc

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Benjamí Grau | Derbi | 75 (102) |
| 2 | Jaume Samaranch | Yamaha? | 54 |
| 3 | Agustín Pérez Calafat | Yamaha? | 50 (69) |
| 4 | Francisco Pérez Calafat | Yamaha? | 46 (56) |
| 5 | Pedro Cegarra | ? | 38 |
| 6 | Miguel Angel Cortés | ? | 32 (37) |
| 7 | Josep Maria Mallol | Harley-Davidson | 30 |
| 8 | Víctor Palomo | Yamaha | 30 |
| 9 | Enrique Escuder | Bultaco? | 29 |
| 10 | Ginés Salinas | ? | 22 |

### 750cc

| Posició | Pilot | Motocicleta | Punts |
| 1 | Benjamí Grau | Yamaha | 57 (67) |
| 2 | Francisco Pérez Calafat | Yamaha? | 49 (65) |
| 3 | Jaume Samaranch | Yamaha? | 44 |
| 4 | Víctor Palomo | Yamaha | 30 |
| 5 | Carlos de San Antonio | Yamaha? | 26 |
| 6 | Carlos Morante | Yamaha? | 20 |
| 7 | Ignasi Roger | ? | 16 |
| 8 | Miguel Angel Cortés | ? | 15 |
| 9 | Jordi Vilaseca | ? | 15 |
| 10 | Miguel A. Escobosa | Montesa? | 13 |

## Referències

* Alguersuari, Jaume (Director) «Velocidad - Campeonato de España» (en castellà). Solo Moto. Garbo Editorial, S.A. [Barcelona], núm. 70, 31-12-1976, p. 15.