OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Amphilophus nourissati

Amphilophus nourissati és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 22 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la conca del riu Usumacinta (zona atlàntica de Mèxic i Guatemala).

## Referències

* ↑ Agassiz, L. 1859. [Remarks on new fishes from Lake Nicaragua.]. Proc. Boston Soc. Nat. Hist. v. 6 (1856-1859): 407-408.
* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Allgayer, R. 1989. Révision et redescription du genre Theraps Günther 1862. Description de deux espèces nouvelles du Mexique (Pisces, Perciformes, Cichlidae). Rev. Fr. Cichlido. v. 10 (núm. 90): 4-30.
* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Conkel, D., 1993. Cichlids of North and Central America. T.F.H. Publications, Inc., Estats Units.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Stiassny, M. L. J. 1982. The relationships of the neotropical genus Cichla: a phyletic analysis including some functional considerations. J. Zool. Lond. 197: 427-453.
* Stiassny, M. L. J. 1987. Cichlid familial intrarelationships and the placement of the neotropical genus Cichla. J. nat. Hist. 21: 1311-1331.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Baicalasellus minutus

Baicalasellus minutus és una espècie de crustaci isòpode pertanyent a la família dels asèl·lids.

## Hàbitat i distribució geogràfica

Es troba al llac Baikal sobre substrats pedregosos a 10-20 m de fondària.

## Referències

* ↑ Stammer, Hans-Jürgen, 1932. Zur Kenntnis der Verbreitung und Systematik der Gattung Asellus, insbesondere der mitteleuropäischen Arten (Isopoda). Zoologischer Anzeiger, vol. 99, núm. 5/6. 113-131. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 23 juny 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Semenkevich, J.N., 1924. Über die Wasserasseln des Baikalsees. Russische Hydrobiologie Zeitschrift 3: 8–13.
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Did European waterlice (Asellidae) originate from Lake Baikal? Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. (anglès)

## Bibliografia

* Henry, Jean-Paul i Guy Magniez, 1970. Contribution a la systématique des asellides (Crustacea, Isopoda). Annales de Spéléologie, vol. 25, núm. 2. 335-367.
* Schotte, M., B.F. Kensley i S. Shilling, de 1995 en endavant. World list of Marine, Freshwater and Terrestrial Crustacea Isopoda. National Museum of Natural History Smithsonian Institution: Washington DC, els Estats Units.
# Estació de Consell-Alaró

L'estació de Consell-Alaró és una estació de tren de Serveis Ferroviaris de Mallorca. Està situat a foravila, entre els pobles d'Alaró i Consell, en terrenys del darrer municipi. Consta de dues andanes laterals per on passen dues vies.
Línies que passen per aquesta estació :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Serveis Ferroviaris de Mallorca |||||
| Estació Intermodal-Plaça d'Espanya | Santa Maria | Palma-sa Pobla | Binissalem | sa Pobla |
| Estació Intermodal-Plaça d'Espanya | Santa Maria | Palma-Inca | Binissalem | Inca |
| Estació Intermodal-Plaça d'Espanya | Santa Maria | Palma-Manacor | Binissalem | Manacor |

## Referències

* ↑ «IB3 | Un centenar de veïnats d’Alaró reclama un camí segur a l'estació de tren». IB3.
# Editorial Herder

L'editorial Herder va ser fundada l'any 1948 a Barcelona per Antonio Valtl i actualment és dirigida per Raimund Herder.
Des dels seus inicis, ha publicat llibres per a l'ensenyament i l'aprenentatge d'idiomes, i en el seu fons convergeixen llibres de teologia, filosofia i manga amb obres de psicologia, sociologia i pedagogia.

## Seu de l'editorial

El 1961, Valtl va decidir ampliar les instal·lacions de la seva empresa, per la qual cosa va adquirir l'Orfenat de Sant Josep, situat al xamfrà dels carrers de Roger de Flor i Provença i propietat de la congregació de les Germanes de la Sagrada Família de Bordeus i de la comunitat de les Religioses beates de Santa Caterina de Siena. Es tractava d'un edifici de planta baixa i tres pisos, basat en grans murs longitudinals que seguien la direcció del xamfrà i en determinaven unes àmplies naus pensades per a acollir els dormitoris col·lectius dels residents i les dependències de servei. La idea de Valtl era enderrocar-lo per a construir-hi un edifici de nova planta, que va encarregar a l'arquitecte Josep Ribas i González. Ribas va proposar respectar-ne els murs i reconvertir-ne els espais. Va ubicar les zones de treball en plantes lliures, va introduir obertures a la façana antiga, a la qual va conferir esveltesa amb perfils verticals, i va situar just a la cantonada interior una escala vidrada de cargol i uns ascensors que facilitaven les circulacions verticals.
El 1973, bo i seguint les mateixes línies del projecte inicial, el mateix arquitecte va projectar-hi la remunta de quatre noves plantes sobre les ja existents, que confereix a la finca l'aspecte actual.

## Referències

* ↑ Delgado, Pablo. «Entrevista a Raimund Herder, editor de Herder Editorial». Fahrenheit 431 (blog). ABC, 07-10-2015. [Consulta: 14 setembre 2019].
* ↑ «OTRA H, LA (2011, HERDER) - Tebeosfera». [Consulta: 14 setembre 2019].
* ↑ «Herder Editorial, S.L.», 02-09-2012. Arxivat de l'original el 2012-09-02. [Consulta: 14 setembre 2019].
* 1 2 3 4 «Edificio de oficinas Editorial Herder». Ribas & Ribas Arquitectos.

## Vegeu també

* Llibreria Alibri
# Amphilophus rhytisma

Amphilophus rhytisma és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 13,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Amèrica Central: riu Sixaola (Costa Rica).

## Referències

* ↑ Agassiz, L. 1859. [Remarks on new fishes from Lake Nicaragua.]. Proc. Boston Soc. Nat. Hist. v. 6 (1856-1859): 407-408.
* ↑ BioLib
* 1 2 «Amphilophus rhytisma» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Conkel, D., 1993. Cichlids of North and Central America. T.F.H. Publications, Inc., Estats Units.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O., 2003. Cichlidae (Cichlids). p. 605-654. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (editors) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* López S., M. I. 1983. A new species of cichlid fish, Cichlasoma rhytisma from the Río Sixaola drainage, Costa Rica. Rev. Biol. Trop. v. 31 (núm. 1): 133-138.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Stiassny, M. L. J. 1987. Cichlid familial intrarelationships and the placement of the neotropical genus Cichla. J. nat. Hist. 21: 1311-1331.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ibis blanc australià

L'ibis blanc australià (Threskiornis molucca) és una espècie d'ocell de la família dels tresquiornítids (Threskiornithidae) que va ser considerat coespecífic amb l'ibis sagrat.

## Morfologia

* Fa 65-75 cm de llarg amb un coll llarg de més de 16 cm. Essent el mascle, amb un pes d'1,7 kg una mica major que la femella que fa 1,4 – 1,9 kg. [6]
* Plomatge de color general blanc. Unes plomes negres sobre la cua.
* Coll i cap nus amb la pell negra. Bec llarg corbat, negre. Potes negres.

## Hàbitat i distribució

Habita pastures, pantans, camps negats i zones amb arbres a l'illa Seram, Waigeo, Salawati, Nova Guinea, i la gran part d'Austràlia, fora de l'àrid interior. Pot arribar fins a Tasmània i Nova Zelanda.

## Referències

* ↑ L'ibis blanc australià a CERCATERM Rev. 21/11/2011 (català)
* ↑ L'ibis blanc australià a AVIBASE Rev. 21/11/2011 (català)
# Baileychromis centropomoides

Baileychromis centropomoides és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 16,8 cm de longitud total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: és una espècie de peix endèmica del llac Tanganyika.

## Referències

* ↑ Poll, M. 1986. Classification des Cichlidae du lac Tanganika. Tribus, genres et especes. Mem. Acad. R. Belg. Cl. Sci. (Ser. 2) v. 45 (núm. 2): 1-163.
* ↑ Bailey, R. M. & D. J. Stewart. 1977. Cichlid fishes from Lake Tanganyika: additions to the Zambian fauna including two new species. Occasional Papers of the Museum of Zoology University of Michigan Núm. 679: 1-30, Pls. 1-3.
* ↑ «Baileychromis centropomoides». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Maréchal, C. i M. Poll 1991. Baileychromis. p. 20. A J. Daget, J.-P. Gosse, G.G. Teugels i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les; MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 4.

## Bibliografia

* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* Goldstein, R.J.: Cichlids of the world.T.F.H. Publications Inc. Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. Any 1988.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Konings, A. 1988. Tanganyika cichlids. Verduijn Cichlids & Lake Fish Movies, Zevenhuizen, Països Baixos. 272 p.
* Konings, A., 1990. Ad Konings's book of cichlids and all the other fishes of Lake Malawi. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City, Nova Jersey, Estats Units, 495 p.
* Konings, A. 2001. Malawi Cichlids in their natural habitat. Cichlid Press, Estats Units. 3a edició.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Ribbink, A. 1991. Distribution and Ecology of the Cichlids of the African Great Lakes. Pp. 36-59 a M. Keenleyside, ed. Cichlid Fishes: Behavior, Ecology and Evolution. Londres, Gran Bretanya: Chapman and Hall.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Província de Sibiu

La província de Sibiu (IPA: [si.'bju]; hongarès: Szeben) és un judeţ, una divisió administrativa de Romania, a Transsilvània, amb capital a Sibiu.

## Límits

* Província de Braşov a l'est.
* Província d'Alba a l'oest.
* Província de Mureş al nord.
* Província de Vâlcea i Comtat d'Argeş al sud.

## Demografia

El 2002, tenia 421,724 i una densitat de població de 78 h/km².
El cens de 2002 donava un repartiment de població de:
* Romanesos - 90,6% (o 382,061)
* Hongaresos - 3,6% (o 15,344)
* Gitanos - 4,1% (or 17,125)
* Alemanys - 1,6% (o 6,554)
* Altres - 0,1% (or 640)
Religió:
* Ortodoxa - 88,9%
* Catòlics grecs - 2,3%
* Reformats - 2,0%
* Catòlics - 1,5%
* Pentecostals - 1,1%
* Baptistes 0,9%
* Altres - 3,3%
| Any | Població |
| 1948 | 335.116 |
| 1956 | 372.687 |
| 1966 | 414.756 |
| 1977 | 481.645 |
| 1992 | 452.873 |
| 2002 | 421.724 |

## Personatges il·lustres d'aquesta província

* Emil Cioran
* Octavian Goga

## Divisió administrativa

La província té 2 municipalitats, 9 ciutats i 53 comunes.

### Municipalitats

* Sibiu - capital; població: 170,038
* Mediaş

### Ciutats

* Agnita
* Avrig
* Cisnădie
* Copșa Mică
* Dumbrăveni
* Miercurea Sibiului
* Ocna Sibiului
* Săliște
* Tălmaciu

### Comunes

| Alţâna Apoldu de Jos Arpaşu de Jos Aţel Axente Sever Bazna Bârghiş Biertan Blăjel | Boiţa Brateiu Brădeni Bruiu Chirpăr Cârţa Cârţişoara Cristian Dârlos | Gura Râului Hoghilag Iacobeni Jina Laslea Loamneş Ludoş Marpod Merghindeal | Micăsasa Mihăileni Moşna Nocrich Orlat Păuca Poiana Sibiului Poplaca Porumbacu de Jos | Racoviţa Rășinari Râu Sadului Roşia Sadu Slimnic Şeica Mare Şeica Mică Şelimbăr | Şura Mare Şura Mică Tilişca Târnava Turnu Roşu Valea Viilor Vurpăr |

## Referències

* ↑ Institut Nacional d'Estadística, "Populaţia după etnie" Arxivat 2009-08-16 a Wayback Machine.
* ↑ Institut Nacional d'Estadística, "Populaţia la recensămintele din anii 1948, 1956, 1966, 1977, 1992 şi 2002" Arxivat 2006-09-22 a Wayback Machine.
# Estació de Gijón-Cercanías

L'estació de Gijón-Cercanías era una estació de ferrocarril de la ciutat de Gijón, a Astúries. Tenia serveis operats per Renfe i Feve. Era una estació terminal i formava part de les línies que uneixen Gijón amb Ferrol, Llaviana i Venta de Baños.
L'estació es va tancar per deixar lloc per la construcció del Metrotrén i, amb ella, el soterrament del ferrocarril a la ciutat. Entre octubre i novembre de 2014 es va procedir a la seva demolició. Actualment tots els trens s'aturen a l'estació de Gijón-Sanz Crespo.

## Referències

* ↑ Nova estació de Sanz Crespo El Comercio Digital

## Vegeu també

* Estació de Gijón-Sanz Crespo
# Bella Agossou

Bella Agossou (Savalou, 1981) és una actriu beninesa de cinema.

## Carrera

Agossou va començar la seva carrera a Benín com a actriu de teatre amb la companyia Sonangnon, creada i dirigida per ella. No obstant això, després de quatre anys de crear-la, es va traslladar a Barcelona el 2002. Després va aprendre català i castellà per seguir la carrera com a actriu. Va protagonitzar la pel·lícula Un cuento de Navidad com una immigrant il·legal.
Més tard, va interpretar papers aclamats per la crítica en diverses pel·lícules africanes i internacionals com Los Nuestros, Moranetta i Palmeras en la Nieve. El 13 de juliol de 2017 va presentar a la premsa una botiga anomenada NOK.

## Filmografia

| Any | Títol | Personatge | Notes |
| 2008 | El cor de la ciutat | | |
| 2009 | Conte de Nadal | Maria | Pel·lícula |
| 2010 | Johan Primero | Doris | |
| 2010 | Catalunya über alles! | | |
| 2011 | Alakrana | Traductora d'ambaixada | Minisèrie |
| 2011 | Catalunya über alles! | | |
| 2012 | Tengo Ganas de Ti | Boxeadora | |
| 2013 | Kubala, Moreno i Manchón | | |
| 2013 | Un cuento de Navidad | | Pel·lícula |
| 2013 | Born | | |
| 2014 | Palmeras en la Nieve | Oba | |
| 2014 | Los Nuestros | | |
| 2015 | Kubala, Moreno i Manchón | Rut | Sèrie de televisió |
| 2016 | The Red Pants | | |
| 2017 | El Cuaderno de Sara | Masira | |
| 2019 | Manual de supervivència | Ella misma | Documental de televisió |
| 2020 | Caronte | | Sèrie de televisió |
| 2020 | Black Beach | Bebe | |
| 2020 | Adú | Safí | |
| 2020 | Little Birds | Fifi | Sèrie de televisió |

## Referències

* 1 2 «Bella Agossou Actress». e-TALENTA. [Consulta: 26 setembre 2020].
* ↑ «Bella Agossou career». ruthfranco. [Consulta: 26 setembre 2020].
* ↑ «'El Armario de Yaïvi'» (en castellà). La Vanguardia, 27-01-2010. [Consulta: 7 desembre 2020].
* ↑ «Bella Agossou: "En África se dan ideas muy falsas de lo que es la vida en Europa"». mediaset. [Consulta: 26 setembre 2020].
* ↑ «Bella Agossou: l'actrice béninoise qui fait des étincelles en Espagne». africatopsuccess. [Consulta: 26 setembre 2020].
* ↑ «Dynamisme De L'actrice Bella Agossou En Espagne: Le Film ‘’Adu’’ En Exclusivité Au Bénin». matinlibre. Arxivat de l'original el 2020-10-09. [Consulta: 26 setembre 2020].
* ↑ «Descubre cuántos años tiene Bella Agossou, una de las actrices de 'Adú'» (en castellà). www.cuatro.com, 07-02-2020. [Consulta: 7 desembre 2020].

## Enllaços externs

* Quand Bella Agossou révèle le Bénin Outre-mer Arxivat 2022-09-25 a Wayback Machine.
# Ibis coll de palla

L'ibis coll de palla (Threskiornis spinicollis) és una espècie d'ocell de la família dels tresquiornítids (Threskiornithidae) de colors menys blancs que la resta d'espècies del gènere Threskiornis.

## Morfologia

* Grans ocells que fan 60 - 75 cm de llarg.
* Foscos per sobre, amb iridescències a la llum del sol. Blancs per sota amb la major part del coll del mateix color.
* Cap sense plomes, amb la pell negra. Bec negre corbat.
* Sexes molt semblants, si bé les femelles tenen una banda negra al pit.

## Hàbitat i distribució

Habiten terres humides i pastures d'Austràlia.
# Partit Republicà d'Armènia

El Partit Republicà d'Armènia (armeni Հայաստանի Հանրապետական Կուսակցութուն o Hayastani Hanrapetakan Kusaktsutyun, HHK) és un partit polític conservador a Armènia. Fou el primer partit polític fundat després de la independència d'Armènia (2 d'abril 1990) i enregistrat (14 de maig 1991). És el major partit de centredreta a Armènia, i afirmava tenir 140.000 membres. El partit controlà la majoria dels òrgans de govern en Armènia fins que durant les eleccions del 2018 només va obtenir el 4,7% dels vots i va perdre la representació a l'Assemblea Nacional per primer cop des de la independència d'Armènia; tot això va ocórrer en el context de la revolució de vellut.
La revista The Economist ha qualificat el HHK com un "típic partit de poder post-soviètic integrat principalment per funcionaris governamentals d'alt rang, funcionaris, rics i gent de negocis depenen de les connexions del govern".

## Ideologia

La ideologia conservadora del Partit Republicà es basa en el "Tseghakron", una ideologia nacionalista armènia del segle xx (que podria traduir-se com a "nació-religió"). Va ser formulada per Garegin Njdeh i sosté que la identitat nacional d'Armènia i l'Estat ha de dur a un significat religiós per a tots els armenis.

## Història

El Partit Republicà es considera hereu del Partit Nacional Unit, que operava a l'RSS d'Armènia en la clandestinitat des de 1967 fins a 1987. Es va fundar l'abril de 1990 i es va enregistrar oficialment el maig de 1991 (durant la perestroika només estava autoritzat). Molts dels membres fundadors van lluitar en les organitzacions paramilitars en el conflicte de Nagorno-Karabakh. Fins a la seva mort el 1997 el cap fou Ashot Nawasardjan i va ser reemplaçat per Andranik Margaryan.
Des del 1999 el partit va assumir el govern, quan Vazguèn Sargsian fou nomenat Primer Ministre d'Armènia. El 27 d'octubre de 1999 fou assassinat a l'Assemblea Nacional Armènia i fou substituït pel seu germà Aram Sargsyan, qui fou substituït el 2000 per Andranik Margaryan.
A les eleccions parlamentàries armènies de 2003 el partit va rebre el 23,5% dels vots, guanyant 31 dels 131 escons. A les eleccions parlamentàries armènies de 2007 el partit va obtenir el 33,91% del vot popular, obtenint 64 de 131 escons. L'actual Primer Ministre d'Armènia, Tigran Sargsyan, pertany a aquest partit.

## Referències

* ↑ Sarkisian Blasts Ter-Petrosian As Election Showdown Looms, Armenia Liberty (RFE/RL), 12 de novembre de 2007.
* ↑ «CEC announces final results of early parliamentary elections» (en anglès). [Consulta: 25 desembre 2018].
* ↑ Armenia's dreadful politics, The Economist, 11 d'abril de 2007.
* ↑ Armenia: Vote 2007 - Republican Party of Armenia Arxivat 2008-10-15 a Wayback Machine., Eurasianet.org, 2007.

## Enllaços externs

* Web oficial
# Estació de Ginebra-Cornavin

L'Estació de Ginebra-Cornavin (en francès: Gare de Gèneve-Cornavin) és la principal estació de ferrocarril de Ginebra. Està localitzada al centre de la ciutat, als límits dels districtes de Saint-Gervais, Les Grottes i Les Pâquis. La plaça situada al davant de l'edifici principal és un important punt de confluència pel que fa al transport públic de la ciutat, on es troben diferents línies de tramvia i autobús.
L'estació és un important punt de partida de les línies Ginebra-Lausana, Ginebra-Lancy, Ginebra-Aéroport i Ginebra-Lió. Gestiona diàriament una mitjana de 230 sortides i arribades de trens de tot Suïssa i molts d'internacionals, principalment de França. El tràfic a França inclou trens TGV de llarga distància a París i Marsella. També ofereix serveis regionals al país veí a través de la xarxa TER Rhône-Alpes.

## Enllaços externs

* SBB-CFF-FFS (alemany)(francès)(italià)(anglès)
* TER Rhône-Alpes Arxivat 2011-06-30 a Wayback Machine. (francès)
# Cases Bertrand (Sant Feliu de Llobregat)

Les Cases Bertrand són un conjunt arquitectònic de Sant Feliu de Llobregat (Baix Llobregat), catalogat com a bé cultural d'interès local.

## Història

Van ser fetes construir pels industrials tèxtils Joan i Josep Bertrand i Salsas per a allotjar els treballadors de la seva fàbrica, i són més antigues que l'altra illa de cases, també coneguda com a «Cases Bertrand» al passeig de Bertrand, però ja d'estil modernista.

## Descripció

Són un conjunt de cases adossades que ocupen dos carrers paral·lels (als dos costats de cada carrer) repetint l'estructura de planta baixa i pis.
La façana del primer pis consta de finestres d'arc apuntat, igual que les portes de la planta baixa. Rarament, es troben diverses cases de dos pisos amb aquesta estructura. Són de maó i pedra, i el sostre té coberta a dues vessants.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Cases Bertrand». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.

## Vegeu també

* Pisos Bertrand
* Cases Bertrand (Barcelona)
# Ibis cuallarg

L'ibis cuallag (Cercibis oxycerca) és una espècie d'ocell de la família dels tresquiornítids (Threskiornithidae) i única espècie del gènere Cercibis.

## Hàbitat i distribució

Habita aiguamolls, estanys i sabanes humides a les terres baixes d'Amèrica del Sud, a l'est de Colòmbia i Veneçuela, i a Guyana, Surinam i zones properes del Brasil.