OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Accident invers

La fal·làcia de l'accident invers (també anomenat dicto secundum quid ad dictum simpliciter) és una fal·làcia informal que pot ocórrer en un sil·logisme estadístic (un argument inductiu basat en una generalització quan una regla o principi aplicat en un cas particular s'aplica erròniament a tots els casos en general). Quan es fa al revés (aplicar una regla general a un cas particular), es comet una fal·làcia d'accident. La versió inductiva d'aquesta fal·làcia s'anomena generalització precipitada (secundum quid).
L'accident invers és una de les tretze fal·làcies originàriament reconegudes per Aristòtil en Refutacions sofístiques.

## Visió general

En forma lògica:
* X és acceptat en un cas Y.
* Per tant, X és una regla acceptada per a qualsevol cas.
Exemples:
* "Si permetem que les persones amb glaucoma usen marihuana medicinal, aleshores tots haurien de poder consumir marihuana".
* "Sempre és bo mentir, per exemple, és legítim ocultar al maltractador el lloc on és la seua víctima".
* "Si sempre és permés matar en las guerres, llavors sempre és permés matar".
Aquesta fal·làcia és semblant al pendent relliscós, en què l'oposició afirma que si es permet una acció restringida en debat, com permetre que les persones amb glaucoma usen marihuana medicinal, l'acció es tornarà acceptable per etapes en general. Els dos arguments impliquen que no hi ha diferència entre l'excepció i la regla, i de fet els arguments fal·laços de pendent relliscós sovint usen l'accident invers en sentit contrari com a base per a l'argument. Una diferència clau, però, entre els dos és el punt i la posició en discussió. L'argument anterior que empra l'accident invers és un argument per a l'ús legal complet de la marihuana ja que els pacients amb glaucoma la fan servir. L'argument basat en el pendent relliscós argumenta en contra de l'ús medicinal de la marihuana perquè en conduirà a l'ús complet.
El tipus oposat de dicto simpliciter és l'accident.

## Referències

* ↑ «Falacias lógicas - ARP-SAPC». www.escepticos.es. [Consulta: 21 març 2020].
* 1 2 «Dicto secundum quid ad dictum simpliciter - Oxford Reference» (en anglés). www.oxfordreference.com. DOI: 10.1093/oi/authority.20110803095716998. [Consulta: 21 març 2020].
* ↑ Hacker, William T. Aristotelian Logic (en anglés). SUNY Press, 3 de setembre de 1991, p. 438. ISBN 978-0-7914-0690-8.
* ↑ «Fallacy of secundum quid | logic» (en anglés). Encyclopedia Britannica. [Consulta: 21 març 2020].
* ↑ Lógica, argumentación e interpretación en el derecho (en castellà). Editorial UOC, 13 de juny de 2014. ISBN 978-84-9064-130-9.
* ↑ «Fallacy - Verbal fallacies» (en anglés). Encyclopedia Britannica. [Consulta: 21 març 2020].
* ↑ El Pensamiento Crítico en la escuela. Prometeo Libros Editorial, 2007, p. 149. ISBN 978-987-574-163-8.

## Vegeu també

* Accident (fal·làcia)

## Enllaços externs

* Guia de Stephen: accident invers.
# Agapanthus africanus

L'agapant (Agapanthus africanus), és una espècie de planta de la família de les Amaril·lidàcies, originària de Sud-àfrica, si bé s'ha estès molt pel fet que s'usa com a planta ornamental.
També rep els noms d'assutzena africana, flor de l'amor, tuberosa i vara d'Adam.

## Descripció

Es tracta d'una planta herbàcia, perennifòlia, rizomatosa. Posseeix una tija curta que porta diverses fulles allargades, de 10 a 35 cm de longitud i d'1 a 2 cm d'ample, a més a més d'un estípit floral de 25 a 60 cm de longitud, que es veu coronat per una umbel·la de 20 a 30 flors de color blau brillant, essent cada flor hermafrodita i actinomorfa, de 2,5 a 5 cm de diàmetre.

## Cultiu

Al segle xvii va ser introduïda a Europa com a planta ornamental d'exterior, si bé a zones a les que les gelades hi són comunes requereix esmenes protectores que evitin que es marceixin a baixes temperatures.
Posseeix diverses cultivars, com: l'Albus, de flors grogues; el Shapphire, de flors blau fosques; l'Aureus, que les té daurades; i el Variegatus, les fulles blanques del qual posseeixen bandes d'un to verdós. Totes elles són comunes a jardineria. Existeixen també variants que posseeixen dos estípits de la inflorescència per peu i altres que posseeixen flors de major o menor mida.
Durant l'estiu, requereix un reg abundant. La seva dependència hídrica és tal que es cultiva principalment als marges de llacs i corrents. Originàriament, es va importar a Irlanda i a Anglaterra per aquesta raó, i no a latituds més meridionals.
Es propaga vegetativament mitjançant la divisió mecànica del rizoma. Aquest procés ha de realitzar-se just quan s'inicia la primavera o la tardor. També és possible la reproducció sexual mitjançant llavors.
No posseeix marcades preferències edàfiques, creixent bé a qualsevol sòl fèrtil, humit i ben drenat.

## Referències

* ↑ «Agapanthus africanus» a EOL. Data consulta: 04 de març de 2014.
* 1 2 «Agapanthus africanus». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 12 març 2022].
* ↑ Missouri Botanical Garden. «Agapanthaceae» (en anglès). [Consulta: 29 agost 2007].

## Bibliografia

* Bailey, L. H.. Manual of Gardening (Second Edition).. Project Gutenberg Literary Archive Foundation, 2005.
* Bailey, L.H. & E.Z. Bailey. 1976. Hortus Third i–xiv, 1–1290. MacMillan, New York.
* CONABIO. 2009. Catálogo taxonómico de especies de México. 1. In Capital Nat. México. CONABIO, Mexico City.
* Gibbs Russell, G. E., W. G. M. Welman, E. Retief, K. L. Immelman, G. Germishuizen, B. J. Pienaar, M. Van Wyk & A. Nicholas. 1987. List of species of southern African plants. Mem. Bot. Surv. S. Africa 2(1–2): 1–152(pt. 1), 1–270(pt. 2).
* Molina Rosito, A. 1975. Enumeración de las plantas de Honduras. Ceiba 19(1): 1–118.
* Standley, P. C. & J. A. Steyermark. 1952. Liliaceae. In Flora of Guatemala - Part III. Fieldiana, Bot. 24(3): 59–100.

## Enllaços externs

* Mapa de distribución de A. africanus
# Agostino Barelli

Agostino Barelli va ser un arquitecte italià de l'època barroca. Va néixer el 1626 a Bolonya, Itàlia i va morir el 29 de gener del 1697 a Bolonya, Itàlia. Va ser batejat el 26 d'octubre de 1627 a la Capella del Sant Procolo de Bolonya. Molts dels seus edificis estan encara sense descobrir, inspirats en la seva majoria per l'església romana del segle XVI: Sant Andrea de la Valle. Els seus pares van ser el Giovanni Battista de Barellis, nadiu de Ravenna (Ravêna en emilià-romanyol), a Munic; i la Francesca de Zechi. Una vegada va practicar mala praxi confonent un peu romà amb un peu italià, motiu pel qual va ser castigat: un supervisor li va ser assignat al projecte.

## Edificis dissenyats per ell

* Església Teatina de San Bartolomeo(Bolonya), 1653
* Theatinerkirche(Munic), 1664-1674
* Palau de Nymphenburg, 1664-1674
* Habitacions papals de la residència de Munic, 1666 a. C

## Les seves obres literàries

* Dizionario Biografico degli Italiani - Volum 6 (1964)
* Escriptòrium

## Biografia

El seu pare treballava com a mestre paleta a Bolonya mentre continuava anant a la seva ciutat natal(l'actual Munic) de tant en tant i l'Agostino va aprendre dibuix i construcció del seu pare al costat d'en Pellegrino, el seu germà petit per a després treballar a l'empresa familiar amb un tal Antoni, l'encarregat de la planificació. Així que deixa constància de la seva implicació en el concurs de projectes del palau Albergati a Zola Predosa el 1950 i més endavant, el 1959, signant com a Antonio Barella Muratore. La col·lecció de tractats d'arquitectura del seu patrimoni posterior inclou, a més dels habituals llibres de columnes, en la seva majoria obres del segle XVII en els quals mostra el seu gran interès per la teoria arquitectònica i el 1694 va adquirir l'últim treball del Carlo Fontana sobre els edificis sagrats de Roma. En Barelli va dissenyar parts de la Santi Bartolomeo e Gaetano, una catedral catòlica d'estil renaixentista que actualment és ubicat al centre de Bolonya, Itàlia. En Barelli es destacava per introduir l'arquitectura barroca italiana a Baviera. La Enriqueta Adelaide de Savoia el va convidar a Munic per a construir la Theatinerkirche(església taetina de Sant Kajetan) el 1664. El treball va estar marcat per conflictes amb el seu supervisor de construcció, el señor Spinelli.
En Barelli també va crear l'esbós del Palau de Nymphenburg el 1664. Va ser reemplaçat per Enrico Zuccalli al 1672(qui va afegir dues torres que no estaven en el projecte original) i va tornar a Bolonya, però va haver treballat més de cinquanta anys com a constructor i arquitecte allí. Gràcies a ell, un dels primers edificis barrocs del nord dels Alps va ser construït entre 1633 i 1674.

## Enllaços externs

* https://www.persee.fr/doc/scrip_0036-9772_2016_num_70_2_4408
# Ajust de l'edat

En epidemiologia i demografia, l'ajust de l'edat, també anomenada l'estandardització de l'edat, és una tècnica que s'utilitza per permetre comparar poblacions quan els seus perfils d'edat són molt diferents.

## Exemple

Per exemple, al període de 2004 a 2005, dues enquestes de salut d'Austràlia van investigar les taxes de problemes de salut del sistema circulatori (per exemple, les malalties del cor) a llarg termini en la població australiana en general, i específicament en la població indígena d'Austràlia. En cada categoria d'edat superior als 24 anys, els aborígens australians tenien taxes significativament més altes de malaltia circulatòria que la població general: 5% enfront de 2% en el grup d'edat de 25 a 34, 12% enfront del 4% en el grup d'edat de 35 a 44, 22% vs 14% en el grup d'edat de 45 a 54, i el 42% vs 33% en el grup d'edat de més de 55.
No obstant això, en general, aquestes enquestes s'estimava que el 12% de tots els australians indígenes tenia problemes circulatoris a llarg termini en comparació amb el 18% de la població australiana en general.
Per entendre aquesta aparent contradicció, s'ha de tenir en compte que la població indígena és relativament més jove (edat mitjana de 21 anys, en comparació amb els 37 per als no indígenes), a causa de taxes relativament altes de natalitat i mortalitat. A causa d'això, les xifres indígenes estan dominats pel els grups d'edat més joves, que tenen taxes més baixes de malalties de l'aparell circulatori; això amaga el fet que el risc en cada edat és superior a la dels seus parells no indígenes de la mateixa edat.

## Referències

* 1 2 «National Aboriginal and Torres Strait Islander Health Survey». Australian Bureau of Statistics, 2006. [Consulta: 12 gener 2009].
* ↑ «National Health Survey: Summary of results». Australian Bureau of Statistics, 2006. [Consulta: 12 gener 2009].
* ↑ «4704.0 — The Health and Welfare of Australia's Aboriginal and Torres Strait Islander Peoples, 2008». Australian Bureau of Statistics, 2008. [Consulta: 12 gener 2009].
# Alció príncep

L'alció príncep (Actenoides princeps) és una espècie d'ocell de la família dels alcedínids (Alcedinidae) que habita la selva humida de les muntanyes de Sulawesi a excepció del sud-est, en que és suplantat per l'alció reial (Actenoides regalis), que era considerat coespecífic.

## Referències

* ↑ «Alció príncep». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/06/2023(català)
# Algorisme cangur de Pollard

En teoria computacional de nombres i àlgebra computacional, l'algoritme cangur de Pollard (també l'algoritme lambda de Pollard, vegeu Naming a continuació) és un algorisme per resoldre el problema del logaritme discret. L'algorisme va ser introduït l'any 1978 pel teòric dels nombres John M. Pollard, en el mateix article que el seu més conegut algorisme rho de Pollard per resoldre el mateix problema. Tot i que Pollard va descriure l'aplicació del seu algorisme al problema del logaritme discret en el grup multiplicatiu d'unitats mòdul un p primer, de fet és un algorisme genèric de logaritme discret: funcionarà en qualsevol grup cíclic finit.

## Algorisme

Suposem $G$ és un grup cíclic finit d'ordre $n$ que és generada per l'element $\alpha$, i busquem trobar el logaritme discret $x$ de l'element $\beta$ a la base $\alpha$. En altres paraules, un busca $x\in Z_{n}$ de tal manera que $\alpha ^{x}=\beta$. L'algorisme lambda permet cercar $x$ en algun interval $[a,\ldots ,b]\subset Z_{n}$. Es pot cercar tot el rang de possibles logaritmes mitjançant la configuració $a=0$ i $b=n-1$.
1. Trieu un conjunt $S$ de nombres enters positius de mitjana aproximadament ${\sqrt {b-a}}$ i definir un mapa pseudoaleatori $f:G\rightarrow S$.
2. Trieu un nombre enter $N$ i calcular una seqüència d'elements de grup $\{x_{0},x_{1},\ldots ,x_{N}\}$ d'acord amb:
$x_{0}=\alpha ^{b}\,$
$x_{i+1}=x_{i}\alpha ^{f(x_{i})}{\text{ per }}i=0,1,\ldots ,N-1$
3. Calcular
$d=\sum _{i=0}^{N-1}f(x_{i}).$
Observeu que:
$x_{N}=x_{0}\alpha ^{d}=\alpha ^{b+d}\,.$
4. Comenceu a calcular una segona seqüència d'elements de grup $\{y_{0},y_{1},\ldots \}$ d'acord amb:
$y_{0}=\beta \,$
$y_{i+1}=y_{i}\alpha ^{f(y_{i})}{\text{ for }}i=0,1,\ldots ,N-1$
i una seqüència de nombres enters corresponent $\{d_{0},d_{1},\ldots \}$ d'acord amb:
$d_{n}=\sum _{i=0}^{n-1}f(y_{i})$
Observeu que:
$y_{i}=y_{0}\alpha ^{d_{i}}=\beta \alpha ^{d_{i}}{\mbox{ per }}i=0,1,\ldots ,N-1$
5. Deixeu de calcular els termes de $\{y_{i}\}$ i $\{d_{i}\}$ quan es compleix alguna de les condicions següents:
    A) $y_{j}=x_{N}$ per a alguns $j$. Si les seqüències $\{x_{i}\}$ i $\{y_{j}\}$ "xocar" d'aquesta manera, llavors tenim:
       $x_{N}=y_{j}\Rightarrow \alpha ^{b+d}=\beta \alpha ^{d_{j}}\Rightarrow \beta =\alpha ^{b+d-d_{j}}\Rightarrow x\equiv b+d-d_{j}{\pmod {n}}$
    i així hem acabat.
    B). $d_{i}>b-a+d$ Si això passa, l'algoritme no ha pogut trobar. Els intents posteriors es poden fer canviant l'elecció de $S$ i/o $f$.

## Referències

* ↑ «Kangaroos, Monopoly and Discrete Logarithms» (en anglès). [Consulta: 18 maig 2024].
* ↑ «Discrete logarithms: a guide» (en anglès). [Consulta: 18 maig 2024].
* ↑ «JeanLucPons/Kangaroo» (en anglès), 01-05-2024. [Consulta: 18 maig 2024].
* ↑ «Pollard's Kangaroo Method» (en anglès). [Consulta: 18 maig 2024].
# Escala menor natural

L'escala menor natural és la que es crea partint del sisè grau de l'escala major. Aquesta escala també rep el nom d'escala eòlia i és la menor relativa de l'escala major original.
Es diferencia de l'escala major en els III, VI i VII graus, que formen intervals menors amb el I grau.
El tercer grau determina la modalitat de l'escala i el setè s'anomena subtònica per la distància amb la tònica que és d'un to sencer.

## Vegeu també

* Escala menor
* Escala menor harmònica
* Escala menor melòdica
* Escala major
# Algar

«Algar» té aquests significats:
* Algar (ecologia), comunitats d'algues que s'esdevé comunament en zones de costa rocoses.
* Geografia:
** L'Algar, o riu d'Algar, riu de la Marina Baixa que desemboca al nord d'Altea.
** Algar de Palància, o simplement Algar, municipi del Camp de Morvedre.
** Algar també és un municipi en la provincia de Cadis.
** S'Algar, urbanització del municipi de Sant Lluís, a Menorca, situada a la cala homònima.
** Algar de Mesa
** També s'anomenen s'Algar dues cales de Mallorca, una al municipi de Felanitx, al nord de Portocolom, i l'altra al terme d'Andratx, davant l'illa de sa Dragonera.
# Algorisme VEGAS

L'algorisme VEGAS, proposat pel físic G. Peter Lepage, és un mètode per a reduir l'error en simulacions Monte Carlo utilitzant una funció de distribució de probabilitat coneguda o aproximada per tal de concentrar la cerca en aquelles àrees de l'integrand que contribueixen més a la integral final.
L'algorisme VEGAS es basa en l'anomenat "mostreig d'importància". Mostreja punts de la distribució de probabilitat descrita per la funció $|f|,$ de manera que els punts es concentren en aquelles regions que contribueixen més a la integral. La biblioteca científica de GNU (GSL) proporciona una rutina VEGAS.

## Mètode de mostreig

En general, si la integral de Montecarlo de $f$ sobre un volum $\Omega$ es mostreja amb punts distribuïts segons una distribució de probabilitat descrita per la funció $g,$ obtenim un estimador $\mathrm {E} _{g}(f;N),$
    $\mathrm {E} _{g}(f;N)={1 \over N}\sum _{i}^{N}{f(x_{i})}/g(x_{i}).$
La variància de la nova estimació és aleshores
    $\mathrm {Var} _{g}(f;N)=\mathrm {Var} (f/g;N)$
on $\mathrm {Var} (f;N)$ és la variància de l'estimador original, $\mathrm {Var} (f;N)=\mathrm {E} (f^{2};N)-(\mathrm {E} (f;N))^{2}.$
Si s'escull la distribució de probabilitat com a $g=|f|/\textstyle \int _{\Omega }|f(x)|dx$, aleshores es pot demostrar que la variància $\mathrm {Var} _{g}(f;N)$ desapareix i l'error en l'estimador serà zero.
A la pràctica, no és possible de fer mostreigs de la distribució exacta g per a una funció arbitrària, de manera que els algorismes de mostreig d'importància tenen com a objectiu produir aproximacions eficients a la distribució desitjada.

## Aproximació de la distribució de probabilitat

L'algorisme VEGAS aproxima la distribució exacta fent un nombre de passades per la regió d'integració tot histogramant la funció f. Cada histograma s'utilitza per a definir una distribució de mostreig per al següent pas. Asimptòticament aquest procediment convergeix a la distribució desitjada. Per tal d'evitar que el nombre de bins de l'histograma creixi com $K^{d}$ amb dimensió d, la distribució de probabilitat s'aproxima mitjançant una funció separable: $g(x_{1},x_{2},\ldots )=g_{1}(x_{1})g_{2}(x_{2})\cdots$ de manera que el nombre de contenidors necessaris sigui només Kd. Això equival a localitzar els pics de la funció a partir de les projeccions de l'integrand sobre els eixos de coordenades. L'eficiència de VEGAS depèn de la validesa d'aquesta hipòtesi. És més eficient quan els pics de l'integrand estan ben localitzats. Si un integrand es pot reescriure en una forma que sigui aproximadament separable, això augmenta l'eficiència de la integració amb VEGAS.

## Vegeu també

* Algorisme de Las Vegas
* Integració de Montecarlo

## Referències

* ↑ Lepage, G.P. Journal of Computational Physics, 27, 2, 5-1978, pàg. 192–203. Bibcode: 1978JCoPh..27..192L. DOI: 10.1016/0021-9991(78)90004-9.
* ↑ Lepage, G.P. Cornell Preprint, CLNS 80-447, 3-1980.
* ↑ Ohl, T. Computer Physics Communications, 120, 1, 7-1999, pàg. 13–19. arXiv: hep-ph/9806432. Bibcode: 1999CoPhC.120...13O. DOI: 10.1016/S0010-4655(99)00209-X.
# Aliança Democràtica Patriòtica del Kurdistan

L'Aliança Democràtica Patriòtica del Kurdistan (DPAK) o abreujadament Aliança del Kurdistan (KA) fou el nom escollit per la coalició del Partit Democràtic del Kurdistan de Masud Barzani i la Unió Patriòtica del Kurdistan de Jalal Talabani formada el desembre de 2004 per anar a les eleccions regionals del Kurdistan i legislatives de l'Iraq el gener del 2005. En formaren part a més a més alguns partits menors, entre d'altres la Unió Islàmica del Kurdistan, el Partit Comunista del Kurdistan, el Partit dels Obrers del Kurdistan, el Partit Socialista Democràtic del Kurdistan, i el Partit Nacional Democràtic del Kurdistan
Va obtenir el 90% del vot a les eleccions regionals i el 26% a les parlamentàries a l'Iraq (75 escons de 275), cosa que li va permetre elegir el seu cap Jalal Talabani com a president de l'Iraq mentre Masud Barzani, l'altra líder, obtenia la presidència regional única del Kurdistan. A les segones eleccions mesos després (desembre) sota la nova constitució, va baixar a 53 escons, quan va pujar la participació i algun grup kurd va sortir de la coalició.
La coalició es va reorganitzar per les eleccions del 2009 i 2010, doncs el Partit Democràtic del Kurdistan i la Unió Patriòtica del Kurdistan van formar l'Aliança del Kurdistan a les regionals i Llista del Kurdistan en les parlamentàries de l'Iraq, mentre el Partit dels Obrers del Kurdistan, el Partit Comunista del Kurdistan, el Partit del Treball del Kurdistan Independent, el Partit Pro-democràtic del Kurdistan i el Moviment Democràtic del Poble del Kurdistan van formar la Llista de la Justícia Social i la Llibertat.

## Referències

* 1 2 Lansford, Tom. Political Handbook of the World 2020-2021 (en anglès). CQ Press, 2021, p. 1984. ISBN 9781544384733.
* ↑ Danilovich, Alex. Iraqi Federalism and the Kurds: Learning to Live Together (en anglès). Routledge, 2016, p. 62. ISBN 9781317112938.

## Vegeu també

* Assemblea Nacional Assíria

## Enllaços externs

* «Kurdistan Alliance Election Poster» ( PDF). Arxivat de l'original el 2016-03-11. [Consulta: desembre 2005].
# Aliança Democràtica pel Canvi

L'Aliança Democràtica pel Canvi (portuguès Aliança Democrática para a Mudança, ADM) va ser una coalició política de Cap Verd de començaments de la dècada del 2000.

## Història

L'ADM es va establir prèviament a les eleccions parlamentàries de gener de 2001 com una aliança entre la Unió Capverdiana Independent i Democràtica (UCID), el Partit de Convergència Democràtica (PCD) i el Partit de Treball i Solidaritat (PTS).L'aliança va rebre el 6% dels vots i va obtenir dos escons a l'Assemblea Nacional. A les eleccions presidencials d'un mes després, el candidat de l'ADM, Jorge Carlos Fonseca va acabar tercer dels quatre candidats amb un 3% dels vots.
Els partits es presentaren per separat a les següents eleccions de 2006, i la UCID va obtenir dos escons.

## Referències

* ↑ Richard A Lobban Jr & Paul Khalil Saucier (2007) Historical Dictionary of the Republic of Cape Verde, Scarecrow Press, p23
# Aliança Progressista

L'Aliança Progressista (en castellà, Alianza Progresista) és un sector polític de l'Uruguai fundat l'any 1999 i pertanyent al Front Ampli. Els seus principals líders són Rodolfo Nin Novoa i Héctor Lescano. L'Aliança Progressista es considera com una de les agrupacions més moderades de la coalició, al costat d'Assemblea Uruguai i del Nou Espai.
Atès a les diferències internes sobre a quin precandidat frontamplista donar suport per a les eleccions primàries de 2009, es va decidir que el sector participaria de l'esmentats comicis amb dues llistes. La que rep el suport majoritari del partit va donar suport a Danilo Astori i un corrent minoritari liderat per Víctor Rossi va donar suport a Marcos Carámbula.

## Actualitat

A finals d'agost de 2009, l'Aliança Progressista es va integrar al Front Líber Seregni, al costat d'Assemblea Uruguai, el Nou Espai i altres agrupacions.
Durant les eleccions parlamentàries d'octubre, l'Aliança Progressista va obtenir un senador i un diputat.

## Referències

* ↑ Carámbula tendrá cuatro listas para las elecciones internas Arxivat 2012-01-12 a Wayback Machine. (castellà)
* ↑ Lanzan el Frente Líber Seregni (castellà)

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial de l'Aliança Progressista Arxivat 2010-02-27 a Wayback Machine. (castellà)
* Pàgina web oficial del Front Líber Seregni Arxivat 2010-04-02 a Wayback Machine. (castellà)