OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Orquestra Barroca Catalana

L'Orquestra Barroca Catalana és una orquestra catalana dedicada a divulgar i recuperar repertori de la música barroca dels segles XVII i XVIII, interpretada amb instruments d'època. Fou fundada per Sergi Casademunt i Fiol i Santi Aubert i Vayreda l'any 1993.
Del repertori interpretat cal assenyalar la Passió segons sant Joan, El Messies de Georg Friedrich Händel, el Rèquiem de Wolfgang Amadeus Mozart i la Missa Nelson de Franz Joseph Haydn. Han treballat amb directors com Barry Sargent, Manuel Valdivieso, Jordi Casas i Josep Vila i Casañas, entre d'altres, i hi han col·laborat com a solistes Raquel Andueza, Marta Matheu, Pau Bordas i Lluís Vilamajó. A més dels clàssics del repertori barroc popular, recreen obres inèdites i contribueixen a fer renéixer obres oblidades, retrobades al fons de calaixos i arxius. Així, el 2011 l'orquestra va recrear l'Stabat Mater i el Salve Regina, una integral de la música religiosa retrobada dels germans Josep i Manuel Pla i Agustí, per a veu solista i orquestra. El disc de l'enregistrament a l'auditori de Vic va rebre el premi Enderrock 440 Clàssica 2011. El 2014 va seguir, junt amb l'Ensemble Antiphona de França, la recreació de la Missa ZWV 9 de Jan Dismas Zelenka (1679-1726), un compositor txec de qui s'està recuperant molta de la seva obra. L'orquestra ha participat en festivals i cicles de concerts com el Festival de Música Antiga dels Pirineus i el festival Musique en Catalogne Romane a Elna.

## Discografia

* Stabat Mater i Salve Regina, de Josep (1728-1762) i Manuel Pla i Agustí (c.1725-1766), 2011, solistes Raquel Andueza i Pau Bordas

## Referències

* ↑ Dolcet, 2011, p. 9.
* 1 2 3 Trill Gutiérrez, Marta «Les passions, clàssics de Setmana Santa». Revista Musical Catalana, 10-04-2012.
* 1 2 «El Messies de Händel, Concert participatiu». Palau de la Música Catalana, 16-12-2013. Arxivat de l'original el 2014-10-06. [Consulta: 3 octubre 2014].
* 1 2 «Programa del Palau de la Música Catalana del 14 d'abril de 2014». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 16 maig 2021].
* ↑ «Integral del concert al Palau de la Música del 9 de maig de 2010». Catalunya Música, 09-05-2010.
* ↑ «Fundació Romea, concerts de la temporada 2005/2006». Arxivat de l'original el 2014-10-06. [Consulta: 3 octubre 2014].
* ↑ de Persia, Jorge «La Vanguardia.jpg Eran tres hermanos....». La Vanguardia, 2011.
* ↑ «Els millors de 440 Clàssica del 2011». Enderrock, 28-02-2012.
* ↑ «L'Orquestra Barroca Catalana i l'Ensemble Antiphona recuperen una missa inèdita de Jan Dismas Zelenka». Ara, 30-09-2014.
* ↑ «Orquestra Barroca Catalana: La música religiosa inèdita dels germans Pla». A: Generalitat de Catalunya. Festival de Música Antiga dels Pirineus 2012 (pdf), 30 de maig de 2012, p. 12. Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ «Festival a la Catalunya Romànica 2013». El Punt Avui, 04-09-2013.
* ↑ Dolcet, Josep. Manuel Pla, Josep Pla (en català, castellà, francès). LMG2106. Sabadell: La mà de guido, 2011.

## Enllaços externs

* Jariod i Ventura, Pere Andreu. «20 anys d'Orquestra Barroca Catalana». Catalunya Música. Catalunya Ràdio, 30-10-2013. [Consulta: 16 setembre 2015].
# Orquestra Filharmònica de Brno

L'Orquestra Filharmònica de Brno és (en txec: Filharmonie Brno i en alemany: Philharmoniker Brünn) és una de les orquestres simfòniques més importants de la República Txeca. Anteriorment a 2006, era coneguda com la Filharmònica Estatal de Brno (Státní filharmonie Brno) des de la seva fundació el 1956. L'orquestra resideix oficialment al centre cultural Besední dům, encara que també realitza presentacions freqüentment en el Teatre de l'Òpera Janáček, tots dos ubicats a la ciutat de Brno. El seu últim director principal va ser Aleksandar Marković (2009-2015).
Els fons per a l'organització són subvencionats amb el suport estatal de la ciutat de Brno, el Ministeri de Cultura de la República Txeca i el govern regional de Moràvia Meridional.
L'orquestra assessora i col·labora amb el Conservatori de Brno per a la realització de presentacions conjuntes. Des del 2008 també participa com a orquestra convidada al Festival Primavera de Praga.

## Directors principals

* Břetislav Bakala (1956-1958)
* Jaroslav Vogel (1959-1962)
* Jiří Waldhans (1962-1978)
* František Jílek (1978-1983)
* Petr Vronsky (1983-1991)
* Leoš Svárovský (1991-1995)
* Otakar Trhlík (1995-1997)
* Aldo Ceccato (1997-2000)
* Petr Altrichter (2002-2009)
* Aleksandar Marković (2009-2015)
* Dennis Russell Davies (2018–)

## Directors emèrits

* Caspar Richter (2002-actualitat)
* Charles MacKerras (2007-2010)

## Referències

* ↑ Conservatorio de Brno. «Brno Conservatory - History» (en anglès). Konzervatorbrno.eu. Arxivat de l'original el 22 d'agost de 2016. [Consulta: 16 agost 2016].
* ↑ «Dennis Russell Davies named Artistic Director and Principal Conductor of the Brno Philharmonic Orchestra | Dennis Russell Davies». dennisrusselldavies.com. [Consulta: 29 abril 2018].

## Enllaços externs

* Orquestra Filharmònica de Brno - Lloc web oficial (anglès)
# Orquestra Johann Strauss de Viena

L'Orquestra Johann Strauss de Vienna (Wiener Johann Strauß Orchester) és una orquestra austríaca creada per Oskar Goger i la ORF, la Ràdio Austríaca, el 1966. Eduard Strauss II, nebot de Johann Strauss III, successor de la dinastia Strauss en el segle xx, en fou el primer director titular.
El principal objectiu d'aquesta orquestra és recrear la tasca que realitzà l'orquestra de Johann Strauss I, el fundador de la dinastia musical. Els membres de l'orquestra són seleccionats d'entre altres reconegudes orquestres vieneses, com l'Orquestra Simfònica de Viena, i una part de membres de l'Orquestra de la Ràdio de Viena.
Eduard Leopold, també conegut com a Eduard Strauss II, després de la fundació de l'oorquestra, realitzà ja una gira per Amèrica del Nord l'octubre de 1966 i continuà amb la seva tasca reeixida fins a la seva mort el 1969. Willi Boskovsky el succeí com a director principal i ha enregistrat molta de la música dels Strauss amb el segell discogràfic EMI.
Els seus directors actuals són Alfred Eschwé i Martin Sieghart. El professor Franz Bauer-Theussl també l'ha dirigit més ocasionalment després de la mort de Boskovsky.

## Enllaços externs

* Wiener Johann Strauß Orchester Arxivat 2007-03-08 a Wayback Machine.
# Orquestra Simfònica de la Ciutat de Birmingham

L'Orquestra Simfònica de la Ciutat de Birmingham és una orquestra amb seu a Birmingham, Anglaterra. El seu concert inaugural, dirigit per Edward Elgar, va tenir lloc l'any 1920. La seva directora actual és Mirga Gražinytė-Tyla. Un dels directors que més ha influït en la història de la CBSO és Simon Rattle, que va estar al capdavant de l'orquestra des de l'any 1980 fins al 1998. La formació té una plantilla de 75 músics.

## Referències

* ↑ «https://cbso.co.uk/who-we-are/our-story». Arxivat de l'original el 9 d’abril 2019. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ «https://web.archive.org/web/20180122072110/http://www.abo.org.uk/memberdetail.aspx?id=697CB388-0258-47EE-81A9-6CC32EF49308». Arxivat de l'original el 22 de gener 2018. [Consulta: 9 abril 2019].
# Estació del Carrilet (Bellvís)

L'Estació del Carrilet és una obra noucentista de Bellvís (Pla d'Urgell) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Ens trobem davant d'un habitatge de propietat privada. Casa senzilla de planta rectangular, i amb obra de totxo vist. Envans d'arcs rebaixats i cornisa superior. Teulada reformada a doble vessant. El volum principal, arrebossat i pintat i amb sòcol de pedra aplacada, respon a les típiques construccions fetes en sèrie i utilitzades pel ferrocarril.

## Història

En un principi aquesta casa fou construïda per ser utilitzada com estació del carrilet de Poal. Aquesta línia de ferrocarril anava des de Mollerussa a Balaguer. En l'actualitat al desaparèixer aquesta línia la casa ha passat a ser un habitatge.

## Referències

* 1 2
# Eufònia culblanca

L'eufònia culblanca (Euphonia minuta) és una espècie d'ocell passeriforme de la família dels fringíl·lids. Viu a altituds de fins a 500 msnm a Belize, Bolívia, el Brasil, Colòmbia, Costa Rica, l'Equador, la Guaiana Francesa, Guatemala, Guyana, Hondures, Mèxic, Nicaragua, Panamà, el Perú, Surinam i Veneçuela. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, minuta, significa 'menuda' en llatí.

## Referències

* ↑ «Eufònia culblanca». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/04/2022(català)
* ↑ BirdLife International. «Euphonia minuta» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2020. DOI: 10.2305/IUCN.UK.2020-3.RLTS.T22722760A163565482.en. [Consulta: 21 febrer 2021].
* ↑ Jobling, 2010, p. 256, «minuta».

## Bibliografia

* Jobling, J. A. Helm Dictionary of Scientific Bird Names (en anglès). Christopher Helm, 2010. ISBN 9781408133262.
# Guy Roger Nzamba

Guy Roger Nzamba (Port-Gentil, 13 de juliol de 1970) és un exfutbolista del Gabon de la dècada de 1990.
Fou internacional amb la selecció de futbol del Gabon.
Pel que fa a clubs, destacà a Southend United FC.

## Referències

* ↑ Guy-Roger Nzamba - International Goals
* ↑ «Gabon - Details of World Cup Matches». RSSSF [Consulta: 6 abril 2009].
* ↑ Guy Roger Nzamba Fitxa i estadístiques a la FIFA
* ↑ «Results/Fixtures: Southend 1-0 Fulham». Soccerbase [Consulta: 6 abril 2009]. Arxivat 2013-02-02 at Archive.is
* ↑ Guy Roger Nzamba a National-Football-Teams.com (anglès)
# Província de Cluj

La província de Cluj (IPA: [kluʒ], hongarès: Kolozs); és un judeţ, una divisió administrativa de Romania, a Transsilvània, amb capital a Cluj-Napoca.

## Límits

* Província de Bihor a l'oest.
* Província de Mureş i província de Bistriţa-Năsăud a l'est.
* Província de Sălaj i província de Maramureş al nord.
* Província d'Alba al sud.

## Demografia

El 2002, tenia 702,755 i una densitat de població de 105 h/km².
* Romanesos - 79.4%
* Hongaresos de Romania - 17,4%
* Gitanos - 2,8%
| Any | Població |
| 1948 | 520,073 |
| 1956 | 580,344 |
| 1966 | 629,746 |
| 1977 | 715,507 |
| 1992 | 736,301 |
| 2002 | 702,755 |

## Divisió Administrativa

La província té 5 municipalitats, una ciutat i 75 comunes.

### Municipalitats

* Cluj-Napoca
* Turda
* Dej
* Câmpia Turzii
* Gherla

### Ciutats

* Huedin

### Comunes

| Aghireşu Aiton Aluniş Apahida Aşchileu Mare Baciu Băişoara Beliş Bobâlna Bonţida Borşa Buza Căianu Călăţele Cămăraşu Căpuşu Mare Căşeiu Cătina Câţcău | Ceanu Mare Chinteni Chiuieşti Ciucea Ciurila Cojocna Corneşti Cuzdrioara Dăbâca Feleacu Fizeşu Gherlii Floreşti Frata Gârbău Geaca Gilău Iara Iclod Izvoru Crişului | Jichişu de Jos Jucu Luna Măguri-Răcătău Mănăstireni Mărgău Mărişel Mica Mihai Viteazu Mintiu Gherlii Mociu Moldoveneşti Nicula Negreni Pălatca Panticeu Petreştii de Jos Ploscoş Poieni | Recea-Cristur Săcuieu Sănduleşti Săvădisla Sânncraiu Sânmartin Sânpaul Someşeni Sic Suatu Tritenii de Jos Tureni Ţaga Unguraş Vad Valea Ierii Viişoara Vultureni |

### Viles

* Căpuş
* Nearşova
* Pâglişa

## Referències

* ↑ Institut Nacional d'Estadística, "Populaţia după etnie" Arxivat 2009-08-16 a Wayback Machine.
* ↑ Institut Nacional d'Estadística, "Populaţia la recensămintele din anii 1948, 1956, 1966, 1977, 1992 şi 2002" Arxivat 2006-09-22 a Wayback Machine.
# Guérewol

Guérewol és un ritual de festeig nupcial que celebren anualment els wodaabe, un grup fulbe de Níger. Els homes joves porten vestits amb ornaments elaborats i els seus rostres maquillats, i es reuneixen per ballar i cantar disposats en files, per captar l'atenció de les joves solteres. El Guérewol es desenvolupa cada any quan el poble nòmada tradicional de ramaders es reuneix al sector sud del Sàhara abans de dispersar-se cap al sud, cap a les pastures de la temporada seca. El punt de trobada més famós és Ingall, al nord-oest de Níger, on té lloc un gran festival, un mercat i reunions de clans. Això ho fan tant els wodaabe com els pastors tuaregs.
L'esdeveniment amb la dansa és anomenat el Yaake, mentre que altres elements, com ara la negociació sobre la dot, diverses competicions o les carreres de camells entre els pretendents completen el festival que dura una setmana. El Guérewol es desenvolupa en qualsevol lloc en el qual es reuneixen els wodaabe: des de Niamey, fins a altres llocs als quals es desplacen en els seus cicles de transhumància, que s'estenen fins al nord de Camerun i Nigèria.

## Referències

* ↑ Niger's dandy Gerewol festival Arxivat 2008-07-05 a Wayback Machine.. Iain Gately. The Times, 4 de juliol de 2004
* ↑ Niger: Wodaabé wannabes Arxivat 2019-03-30 a Wayback Machine.. Richard Barltrop. The Telegraph (London). 22 February 2001

## Enllaços externs

* "Report on a 2001 trip with a Wodaabe group to Cure Salée" Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine., a Sahara with Michael Palin
* Guérewol - The Festival of Celebrating Beauty Arxivat 2011-10-29 a Wayback Machine., a EF News International
* Fotos del Guérewol a BBC Human Planet.
* Vídeo d'una dansa wodaabe Arxivat 2008-12-16 a Wayback Machine..
* Vídeo de Guérewol, a National Geographic.
# Cristian (Sibiu)

Cristian (en alemany: Grossau; en hongarès: Kereszténysziget) és una comuna situada al comtat de Sibiu, Transsilvània (Romania). Està compost per un sol poble, Cristian, situat al Cibin. El poble va ser fundat l'any 1223 per colons alemanys.

## Cultura i recreació

Al segle xiii es va construir una església fortificada medieval a Cristian (només se'n conserva la torre romànica; el volum principal és de la dècada de 1490 i és d'estil gòtic). Està envoltada per una muralla amb diverses torres. L'església va ser declarada monument històric, i també una altra església ortodoxa anomenada "Buna Vestire", construïda el 1790. També hi ha un museu del poble.

## Galeria

* Riu Cibin
* Călușari
* L'escola

## Referències

* 1 2 Fabini, Hermann. The Church-fortresses of the Transylvanan Saxons. Sibiu: MonuMenta, 2015, p. 119–120. ISBN 978-973-7969-19-4.
* ↑ «Biserica Ortodoxă "Buna Vestire"» (en romanian). Comuna Cristian. [Consulta: 9 setembre 2016].
* ↑ «Casa muzeu din Cristian» (en romanian). Comuna Cristian. [Consulta: 9 setembre 2016].
# Baquílides

Baquílides (grec antic: Βακχυλίδης, llatí: Bacchylides) fou un dels grans poetes lírics de Grècia. Era nascut a Iulis, a l'illa de Ceos, i va viure entre els segles VI i V aC.
Era nebot de Simònides de Ceos i fill de Medó o Miló. El seu avi patern va ser un atleta que portava el seu mateix nom. No se sap res més de la seva vida, tret que va viure a la cort de Hieró I de Siracusa junt amb Simònides i Píndar. Eusebi de Cesarea diu que va florir cap a l'any 450 aC, però com que Hieró I va morir el 467 aC i Baquílides ja era famós en vida del tirà, la data més probable és que florís el 470 aC. Uns escolis a Píndar deixen constància de la rivalitat entre Baquílides i Píndar.
Va deixar nombrosos poemes anomenats epinicis (cançons en honor dels guanyadors dels jocs), himnes, peans, ditirambes, prosòdies, hiporquemes, eròtiques i uns cànons de beure anomenats parenia. A mitjan segle xix, i a despit de la popularitat de què havia gaudit a l'antiguitat, de totes aquestes composicions no en restava més que 61 fragments procedents de citacions de gramàtics antics. Però el 1896 es féu una troballa de papirs al sud d'Hermòpolis Magna que revelà un bon nombre d'odes i ditirambes de Baquílides, que foren estudiats i publicats per Frederic Kenyon el 1897.
La seva poesia es distingia, com Simònides, per l'elegància i finesa de les seves composicions. Cassi Longí el considera inferior a Píndar en força i energia, però el seu llenguatge era més fàcil i assequible, cosa que li va donar molta popularitat. Unes lamentacions seves sobre l'inexorable caràcter del destí i la necessitat de sotmetre's a la mort recorda les elegies jòniques. Igual que els seus predecessors en poesia lírica, va escriure en dialecte dòric, però introduint algunes formes àtiques.

## Referències

* 1 2 3 1.Bacchylides a: William Smith (editor), A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. I. Boston: Little, Brown & Comp., 1867, p. 450-451
* ↑ Hornblower, Simon; Spawforth, Antony. The Oxford Classical Dictionary. Oxford University Press, p. 220. ISBN 978-0-19-954556-8.
* ↑ Sánchez i Bernet, Andrea. Les dithyrambes de Bacchylide. Contribution à une étude linguistique (en francès). Beau Bassin: Éditions Universitaires Européennes, 2018. ISBN 978-620-2-27977-2.
# Juan José Sagarduy Ayastruy

Juan José Sagarduy Ayastruy o Ayastru (Zaratamo, 14 de juny de 1941 - Galdakao, 4 d'octubre de 2010) va ser un ciclista basc, que fou professional entre 1961 i 1969. En aquests anys aconseguí 17 victòries, sent les més importants a la Bicicleta Eibarresa de 1963 i la Pujada a Arrate del mateix any.

## Palmarès

* 1961
** 1r al Gran Premi Ajuntament de Bilbao
* 1962
** 1r a la Pujada a la Reineta
** 1r a Barakaldo
* 1963
** 1r al Gran Premi Pascuas
** 1r a la Pujada a Arrate
** 1r al Trofeu del Sprint
** 1r a la Bicicleta Eibarresa, vencedor d'una etapa i 1r a la Classificació de la Muntanya i la Regularitat
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Andalusia
** 1r a la Pujada a la Reineta
** Vencedor d'una etapa al Ciruito Montañés
* 1964
** 1r al Gran Premi de Laudio
** 1r al Trofeu del Sprint
** Vencedor de 2 etapes al Tour de l'Avenir
* 1965
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Mallorca
* 1966
** 1r al Gran Premi Pascuas
** Vencedor d'una etapa a la Bicicleta Eibarresa
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Llevant

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1968. 41è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 1965. 46è de la classificació general

## Referències

* ↑ MARTÍN, JUAN PABLO. «La imborrable huella de Juan José Sagarduy» (en castellà), 06-10-2010. [Consulta: 4 març 2025].
* 1 2 «Fallece Juan José Sagarduy (Palmarés completo) / Profesionales / Noticias del ciclismo / BICI CICLISMO». [Consulta: 4 març 2025].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a cyclebase.nl
* Palmarès a urtekaria.com Arxivat 2007-10-05 a Wayback Machine.
* La imborrable huella de Juan José Sagarduy
# AS des Douanes de Niamey

L'Association Sportive des Douanes de Niamey és un club de futbol del Níger de la ciutat de Niamey.

## Palmarès

* Lliga nigerina de futbol:
       2013, 2015
* Copa nigerina de futbol:
       2016, 2022

## Referències

* ↑ Clubs de la lliga de Niger a footforpeoples.ucoz.org
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 2008-10-05. [Consulta: 21 octubre 2008].
* ↑ Rec Sports Soccer Foundation: Niger 2008: Championnat national de première division
* ↑ «Niger - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 16 agost 2019].
* ↑ «Niger - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 agost 2019].
# AS Police de Niamey

L'Association Sportive Police, o AS Police de Niamey, és un club de futbol del Níger de la ciutat de Niamey.
Destacà durant la temporada 2008, en la qual es proclamà campió de lliga i copa.

## Palmarès

* Lliga nigerina de futbol:
       2008
* Copa nigerina de futbol:
       2008

## Referències

* ↑ Reportatge a youtube
* ↑ Batalha, José. «Niger 2008». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation, 21-12-2009. [Consulta: 17 març 2011].
* ↑ «Niger - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 16 agost 2019].
* ↑ «Niger - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 agost 2019].
# AS de la SONIDEP

L'AS de la SONIDEP (Association Sportive de la Société Nigérienne des Produits Pétroliers) és un club de Níger de futbol de la ciutat de Niamey.

## Palmarès

* Lliga nigerina de futbol:
       2018, 2019
* Copa nigerina de futbol:
       2015, 2019
* Supercopa nigerina de futbol:
       2018

## Referències

* ↑ «Niger - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 16 agost 2019].
* ↑ «Niger - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 agost 2019].
* ↑ Niger 2014/15 Arxivat 4 March 2016$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine., RSSSF.com
# Zumunta Athletic Club

El Zumunta Athletic Club és un club de futbol de la ciutat de Niamey, al Níger.

## Palmarès

* Lliga nigerina de futbol:
       1985, 1988, 1993
* Copa nigerina de futbol:
       1994

## Referències

* ↑ Clubs de la lliga de Niger a footforpeoples.ucoz.org
* ↑ «Niger - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 16 agost 2019].
* ↑ «Niger - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 agost 2019].
# (143) Adria

Adria és l'asteroide núm. 143 de la sèrie. Fou descobert el 23 de febrer del 1875 des de la ciutat de Pula (península d'Ístria, a Croàcia, per en Johann Palisa (1848-1925). És un asteroide força gran del cinturó principal. El seu nom es deu a la mar Adriàtica que banya la ciutat de Pula. Una ocultació d'Adria fou reportada fa temps, el 21 d'agost del 2000, des del Japó. Es va observar quelcom de forma esfèrica i de mida 98 per 86 km.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 16 octubre 2023].
* 1 2 3 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Dictionary of Minor Planet Names (sisena edició revisada i ampliada). Pàgina: 26. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 8 gener 2025].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 4 novembre 2024].
* ↑ «IAU Minor Planet Center». [Consulta: 10 gener 2021].
* ↑ Schmadel, Lutz D.. Springer. Dictionary of Minor Planet Names (en (anglès)). 5a edició, 2003. ISBN 3-540-00238-3.
# Enric Guinot i Rodríguez

Enric Guinot Rodríguez (Castelló, 1956) és un historiador i professor valencià, catedràtic d'Història Medieval. És membre de l'Institut d'Estudis Catalans. Ha treballat sobre el repoblament del Regne de València i els seus orígens. Ha publicat, amb Ferran Esquilache, Moncada i l'Orde del Temple en el segle xiii. Una comunitat en temps de Jaume I, de l'any 2010.

## Referències

* ↑ "Els professors Enric Guinot i Carme Gràcia són nomenats nous membres de l'Institut d'Estudis Catalans"
* ↑ Entrevista a Enric Guinot Arxivat 2014-11-28 a Wayback Machine. a Revista Mètode, hivern 2002-2003
* ↑ "Templarios en la huerta milenaria" (Levante-EMV, 18 d'octubre de 2010)
# Opernhaus Leipzig

L'Opernhaus Leipzig ('Òpera de Leipzig' en català) és el teatre d'òpera i ballet de la ciutat de Leipzig, a Alemanya.
Ubicada a la plaça d'August, es va inaugurar el 8 octubre 1960 reemplaçant al Neues Theater, destruït el 1944 durant la Segona Guerra Mundial. Té capacitat per a 1.426 espectadores i en la seva inauguració es va interpretar Els mestres cantaires de Nuremberg de Richard Wagner. El nou teatre, construït per Kunz Nierade, va ser en el seu moment el més gran de la RDA.
L'orquestra que toca a les òperes és la cèlebre Gewandhaus, anteriorment dirigida per Arthur Nikisch i Gustav Mahler i en l'actualitat liderada per Riccardo Chailly.

## Referències

* ↑ «Leipzig Opera House» (en anglès). Nicolas Janberg's structurae.
* ↑ «Musikalische Komödie» (en alemany). Freunde und Förderer der Musikalischen Komödie e.V.
* ↑ «Ópera de Leipzig» (en alemany). www.leipzig.de. Arxivat de l'original el 2008-04-21. [Consulta: 26 febrer 2013].
* ↑ «St. Thomas's Church and the Leipzig Opera» (en anglès). Gewandhaus zu Leipzig. Arxivat de l'original el 2008-10-15. [Consulta: 26 febrer 2013].
* ↑ «Riccardo Chailly» (en anglès). Gewandhaus zu Leipzig.

## Enllaços externs

* Opernhaus Leipzig - Lloc web oficial