OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bandera de Montmajor

La bandera oficial de Montmajor té la descripció següent:
    Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, blanca a dalt i groga a baix, amb una faixa negra de gruix 1/6 de l'alçària del drap juxtaposada al centre i amb el primer terç vertical vermell carregat, al centre, del món creuat amb la creu grega patent groc i cintrat de blau clar de l'escut, tot el conjunt d'alçària 7/10 de la del drap i amplària 3/10 de la llargària del mateix drap.

## Història

Fou aprovada el 14 de setembre del 2005 i publicada al DOGC núm. 4479 el 29 de setembre del mateix any. Està basada en l'escut heràldic de la localitat.

## Vegeu també

* Escuts i banderes del Berguedà
* Escut de Montmajor

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ GAP/2730/2005, de 14 de setembre, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Montmajor.» (pdf). DOGC num 4479, 29-09-2005. [Consulta: 26 juny 2010].
# Benthophilus casachicus

Benthophilus casachicus és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,6 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la mar Càspia i al delta del riu Volga.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Reshetnikov, Y.S. 2003. Atlas of Russian freshwater fishes, Vol. 2. Moscow Nauka.

## Bibliografia

* Berg, L.S. 1965. Freshwater fishes of the U.S.S.R. and adjacent countries. vol. 3, quarta edició. Israel Program for Scientific Translations Ltd, Jerusalem, Israel.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fenner, R. M. The Conscientious Marine Aquarist: A Commonsense Handbook for Successful Saltwater Hobbyists (en anglès). TFH Publications, 2001. ISBN 9781890087029.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Miller, P.J. 1986. Gobiidae. p. 1019-1085. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the North-eastern Atlantic and the Mediterranean. Vol. 3. UNESCO, París.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Ragimov, D. B. 1978. On the taxonomical status of some species of the genus Benthophilus (Gobiidae) from the Caspian and Azov Seas. Voprosy Ikhtiologii v. 18 (núm. 5): 791-798.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Haworthia mucronata var. rycroftiana

Haworthia mucronata var. rycroftiana, és una varietat de Haworthia mucronata del gènere Haworthia de la subfamília de les asfodelòidies.

## Descripció

Haworthia mucronata var. rycroftiana és una petita varietat de Haworthia mucronata de color més clar. Les seves fulles són llises i gruixudes amb la punta de la fulla acuminada curta i són més ovades i erectes que altres espècies de mucronata. Fa fillols i forma petits grups a l'hàbitat.

## Distribució i hàbitat

Aquesta varietat creix a la província sud-africana del Cap Occidental, concretament es troba a la vall del riu Gouritz, on creix en escarpades gorges i roques sobre el riu. La majoria de les plantes són llises, però també es poden trobar pocs clons amb espines.

## Taxonomia

Haworthia mucronata var. rycroftiana va ser descrita per (M.B.Bayer) M.B. Bayer i publicat a Haworthia Revisited: 124, a l'any 1999.

### Etimologia

Haworthia: nom en honor del botànic britànic Adrian Hardy Haworth (1767-1833).
mucronata: epítet llatí que significa "punxegut" i fa referència a la forma de la fulla.
var. rycroftiana: epítet

### Sinonímia

* Haworthia rycroftiana M.B.Bayer, J. S. African Bot. 47: 795 (1981). (Basiònim/Sinònim substituït).

## Referències

* 1 2 Jilemicky, Jakub. «Haworthia mucronata var. rycroftiana» (en anglès). www.haworthia-gasteria.com. [Consulta: 23 juliol 2021].
* ↑ «Haworthia mucronata var. rycroftiana» (en anglès). World Checklist of Selected Plants Families. (WCSP). Reial Jardí Botànic de Kew. Arxivat de l'original el 2021-07-23. [Consulta: 23 juliol 2021].
* ↑ Charters, Michael L. «California Plant Names: Latin and Greek Meanings and Derivations. A Dictionary of Botanical and Biographical Etymology» (en anglès), 2021. [Consulta: 4 maig 2021].
* ↑ «Haworthia mucronata» (en anglès). World of Succulents. Reial Jardí Botànic de Kew, 2020. [Consulta: 5 maig 2021].
* ↑ «Sinònims de Haworthia mucronata var. rycroftiana» (en anglès). World Checklist of Selected Plants Families. (WCSP). Reial Jardí Botànic de Kew. Arxivat de l'original el 2021-07-23. [Consulta: 23 juliol 2021].

## Enllaços externs

* Imatges de Haworthia mucronata var. rycroftiana
# Caenotropus mestomorgmatos

Caenotropus mestomorgmatos és una espècie de peix de la família dels quilodòntids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 16,3 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: riu Orinoco i conca del riu Negro.

## Referències

* ↑ Günther, A., 1864. Catalogue of the fishes in the British Museum. Catalogue of the Physostomi, containing the families Siluridae, Characinidae, Haplochitonidae, Sternoptychidae, Scopelidae, Stomiatidae in the collection of the British Museum. Cat. Fishes v. 5: i-xxii + 1-455.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Vari, R. P., R. M. C. Castro i S. J. Raredon, 1995: The neotropical fish family Chilodontidae (Teleostei: Characiformes): A phylogenetic study and a revision of Caenotropus Günther. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 577: i-iii + 1-32.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de l'Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J., 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey, Estats Units. 672 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Oyakawa, O.T., 1998. Catalogo dos tipos de peixes recentes do Museu de Zoologia da USP. I. Characiformes (Teleostei: Ostariophysi). Pap. Avuls. Zool. 39(23): 443-507.
* Vari, R. P., 1983: Phylogenetic relationships of the families Curimatidae, Prochilodontidae, Anostomidae, and Chilodontidae (Pisces: Characiformes). Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 378: i-iii + 1-60.
* Vari, R. P. i H. Ortega, 1997: A new Chilodus species from southeastern Peru (Ostariophysi: Characiformes: Chilodontidae): description, phylogenetic discussion, and comments on the distribution of other chilodondids. Ichthyological Exploration of Freshwaters v. 8 (núm. 1): 71-80.
* Vari, R.P. i S.J. Raredon, 2003. Chilodontidae (Headstanders). p. 85-86. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Bandera de Mura

La bandera oficial de Mura té la descripció següent:
| « | Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, vermella, amb la faixa groga merletada de l'escut de mig, sis i mig merlets, d'alçària 1/3 de la del drap, situada en el tercer terç horitzontal; i amb la creu grega patent corbada groga de l'escut, d'alçària i amplària 1/3 de l'alçària del mateix drap, centrada en el primer i segon terços horitzontals. | » |

## Història

Fou aprovada per la Generalitat el 7 de febrer de 2020 i publicada al DOGC el 12 de febrer amb el número 8062.

## Vegeu també

* Escuts i banderes del Bages
* Escut de Mura

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ PRE/1705/2019, de 20 de juny, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Vallromanes.» (pdf). DOGC núm. 8062. Generalitat de Catalunya, 12-02-2020. Arxivat de l'original el 25 de febrer 2020. [Consulta: 26 febrer 2020].
# Staatstheater Cottbus

L'Staatstheater de Cottbus és l'únic teatre d'Estat de Brandenburg. La seva construcció es deu als desitjos dels seus ciutadans, una puixant indústria tèxtil, la favorable posició econòmica i política de la burgesia de Cottbus de finals del segle xix i començaments del segle xx. L'Ajuntament de la ciutat va decidir l'11 de novembre de 1905 la construcció d'un teatre. El contracte va ser adjudicat a Bernhard Sehring, que ja el 1896, amb el seu teatre "Teatre d'Occident" de Berlín havia provocat un gran enrenou i animat debat. Després de només 16 mesos de construcció, l'1 d'octubre de 1908 el teatre era obert.

## Enllaços externs

* Pàgina web del teatre
# MCJ

MCJ té els següents significats:
* Malaltia de Creutzfeldt-Jakob, malaltia degenerativa i mortal del cervell
* Misioneras de Cristo Jesús, congregació religiosa fundada a Navarra
* MCJ també és el codi IATA de l'Aeroport La Majayura, al departament de La Guajira (Colòmbia)
# Haworthia parksiana

Haworthia parksiana és una espècie de planta suculenta que pertany al gènere Haworthia i es classifica dins de la família de les asfodelòidies.

## Descripció

Haworthia parksiana creix sense tija brots. Les fulles posteriors de 25 a 35 triangulars a gairebé lanceolades, fortament doblegades, formen una roseta de 3 a 5 centímetres de diàmetre, on creixen fillols i sovint s'amaga a terra. El limbe foliar és verd negrós i fa entre 1,5 a 3 cm de llargada. La seva punta és difícilment punxeguda. La superfície de la fulla és petita i verrugosa. Té una esvelta inflorescència que arriba a una llardada de fins a 20 cm i està formada per unes flors estretes i blanquinoses que tenen una nervació verdosa pàl·lida.

## Distribució i hàbitat

Haworthia parksiana està estesa a la província sud-africana del Cap Occidental, endèmica de la zona entre la badia de Mossel i el riu Groot-Brakrivier. Considerada com l'espècie més petita i una dels tipus més rars de Haworthia en llibertat, es creu que està més relacionada amb Haworthia floribunda.
Creix a poca distància de la costa, encastat completament a terra sota la protecció dels arbustos, molt ben amagada sota les fulles caigudes o entre líquens i molses. Rep algunes pluges durant tot l'any, però el clima és particularment sec. Al riu Greatbrak creix als vessants nord i oest dels turons en associació amb Haworthia pygmaea, Tulista kingiana, Haworthia chloracantha var. denticulifera i Haworthia chloracantha var. subglauca. Malauradament, la seva localitat ha estat presa pel desenvolupament de la ciutat. Presentaria un cas excel·lent per a la reintroducció d'exemplars d'origen conegut a la natura a la zona del Gran Brak-Petit Brak, o fins i tot una petita reserva pròpia.

## Taxonomia

Haworthia parksiana va ser descrita per Poelln. i publicada a Repert. Spec. Nov. Regni Veg. 41: 205, a l'any 1937.

### Etimologia

Haworthia: nom en honor del botànic britànic Adrian Hardy Haworth (1767-1833).
parksiana: epítet en honor erròniament a una inexistent dona, muller d'un tal Parks, però en realitat es refereix al Port Elizabeth Parks and Recreation Department, de Sud-àfrica.

## Referències

* 1 2 Dortort, Fred. Timber Press. The Timber Press Guide to Succulent Plants of the World: A Comprehensive Reference to More than 2000 Species (en anglès), 19 de novembre de 2014, p. 275. ISBN 978-1-60469-357-7.
* 1 2 «Haworthia parksiana» (en anglès). LLIFLE - Encyclopedia of living forms, 2013-2020. [Consulta: 15 desembre 2020].
* ↑ Court, Doreen. CRC Press. Succulent Flora of Southern Africa (en anglès), 1 de juny de 2000, p. 276. ISBN 978-90-5809-323-3.
* ↑ «Haworthia parksiana» (en anglès). World Checklist of Selected Plant Families. Arxivat de l'original el 2021-09-06. [Consulta: 15 desembre 2020].
* ↑ Charters, Michael L. «California Plant Names: Latin and Greek Meanings and Derivations. A Dictionary of Botanical and Biographical Etymology» (en anglès), 2021. [Consulta: 4 maig 2021].
* ↑ Eggli, Urs; Newton, Leonard E. Etymological Dictionary of Succulent Plant Names (en anglès). Berlín/Heidelberg: Springer, 2010, p. 178. ISBN 978-3-642-05597-3 [Consulta: 15 desembre 2020].
# Caffrogobius agulhensis

Caffrogobius agulhensis és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 7,5 cm de longitud total.

## Depredadors

És depredat per Cynoglossus zanzibarensis, Chelidonichthys capensis i Chelidonichthys queketti.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima subtropical i demersal que viu entre 15-75 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-àfrica.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Smitt F. A., 1900. Preliminary notes on the arrangement of the genus Gobius. with an enumeration of its European species. Öfvers. Kongl. Vet.-Akad. Förh. v. 56 (núm. 6). 543-555.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Barnard, K. H., 1927. Diagnoses of new genera and species of South African marine fishes. Annals and Magazine of Natural History (Series 9) v. 20 (núm. 115): 66-79.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A: M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Meyer, M. i M.J. Smale, 1991. Predation patterns of demersal teleosts from the Cape south and west coasts of South Africa. 2. Benthic and epibenthic predators. S. Afr. J. mar. Sci. 11:409-442.
* ↑ Hoese, D.F. i R. Winterbottom, 1979. A new species of Lioteres (Pisces, Gobiidae) from Kwazulu, with a revised checklist of South African gobies and comments on the generic relationships and endemism of Western Indian Ocean Gobioids. Roy. Ont. Mus., Life Sci. Occ. Pap., núm. 31:1-13, 2 text-figs.
* ↑ Prochazka, K., 1998. Spatial and trophic partitioning in cryptic fish communities af shallow subtidal reefs in false bay, South Africa. Environ. Biol. Fish. 51(2):201-220.
* ↑ Smith, J.L.B., 1961. The sea fishes of southern Africa. 4a edició. Central News Agency, Ltd., Johannesburg. 580 p.

## Bibliografia

* Anònim, 2000. Base de dades de la col·lecció de peixos del J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology, Grahamstown, Sud-àfrica.
* Eschmeyer, William N.: Genera of Recent Fishes. California Academy of Sciences. San Francisco, Califòrnia, Estats Units. iii + 697. ISBN 0-940228-23-8. Any 1990.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The diversity of fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts, Estats Units, 1997.
* Goren, M., 1996: A review of the southern African gobiid fish genus Caffrogobius Smitt, 1900. J.L.B. Smith Institute of Ichthyology Special Publication Núm. 57: 1-28.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* 伍汉霖. 拉汉世界鱼类系统名典 (en xinès). 中国海洋大学出版社, 2017. ISBN 978-7-5670-1538-8.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Chevalier

Chevalier fou un músic francès de principis del segle XVI.
Va ser violinista de la capella d'Enric IV i Lluís XIII, i va compondre la música de nombrosos balls, entre ells els titulats Ballet des enfants fourrés de malice, Ballet de Tiretaine, Ballet de la mariée, Ballet des vieilles sorciéres (1598), Ballet des sibilots (1601), Le gran ballet de Nemours (1604), Ballet des maistres des comtes et des margueilliers (1604), Ballet de monsieur le dauphin dame la duchese de Rohan (1617), i Ballet des chambrières à louer (1617).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 17, pàg. 206. (ISBN 84-239-4517-0)
* François-Joseph Fétis, Biographie universelle des musiciens et bibliographie générale de la musique, Volum 2. Firmin Didot, 1866
# Bandera de Pacs del Penedès

La bandera oficial de Pacs del Penedès té la descripció següent:
Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres d'ample, blanca, amb la ploma negra amb la punta a baix, en banda, per damunt de la palma vermella, amb la punta a dalt, en barra, posades en sautor i ambdues enfilant la corona de llorer verd clar, de l'escut; tot el conjunt d'alçària 8/20 de la del drap i amplària 3/10 de la llargària del mateix drap, situat a 1/10 de la vora superior i a 1/6 de la de l'asta; i amb una faixa groga, d'alçària 7/20 de la del drap, amb 4 faixes vermelles, a la vora inferior.
Va ser aprovada el 5 de juny de 2020 i publicada en el DOGC el 10 de juny del mateix any amb el número 8.151.

## Vegeu també

* Escut de Pacs del Penedès
* Escuts i banderes de l'Alt Penedès

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ PRE/1248/2020, de 5 de juny, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Pacs del Penedès.» (pdf). DOGC, núm. 8.151, 10-06-2020. Arxivat de l'original el 2020-06-10. [Consulta: 11 juny 2020].
# Standard Athletic Club

L'Standard Athletic Club és un club social i esportiu francès de la ciutat de Meudon, format per britànics.
El club va ser creat el 1892, essent un dels clubs de futbol més antics de França. Va guanyar el primer campionat francès de futbol el 1894, repetint el anys 1895, 1897, 1898 i 1901. La secció de criquet començà a practicar-se el 1893 i representà França als Jocs Olímpics d'Estiu de 1900 de París. L'equip d'hoquei sobre herba va jugar a la primera divisió francesa. Altres seccions destacades són: natació (inaugurada el 1962); golf (1979); esquaix (1976).

## Palmarès

* Lliga francesa de futbol:
** 1894, 1895, 1897, 1898, 1901
* Copa Sheriff Dewar:
** 1899, 1901, 1902 et 1904

## Referències

* ↑ «Infos clés» (en francès).
* ↑ «Yearwise list of the champions of France». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ Williamson, Martin. «The ignorant Olympians». cricinfo.com. ESPN, 09-08-2008. [Consulta: 11 maig 2010].
* ↑ «A Short History of the Club». saclub.org. Standard Athletic Club. Arxivat de l'original el 16 de juliol 2011. [Consulta: 11 maig 2010].

## Enllaços externs

* Web oficial
# MVP

MVP és l'acrònim en anglès dels termes Most valuable player (jugador més valuós). Es tracta d'un trofeu atorgat al qui és considerat millor jugador en un partit, una sèrie de partits o una lliga sencera en diferents esports d'equip. Tradicionalment atorgat a la lliga NBA als Estats Units, avui en dia s'atorga també en altres països (entre ells Espanya) i esports hoquei, futbol Americà, o beisbol entre d'altres.
En el bàsquet espanyol, a les competicions que organitza l'ACB actualment se selecciona l'MVP de cada jornada de la lliga regular, dels playoffs finals, de la Supercopa ACB i de la Copa del Rei.
En la lliga NBA s'elegeix l'MVP de la temporada, dels playoffs i del concurs All-Star.

## Referències

* ↑ Castillo, Jarrod. «Rice named 49ers honorary captain vs. Eagles in NFC title game» (en anglès). NBC Sports, 29-01-2023. [Consulta: 4 març 2023].
* ↑ «Historial de MVPs de la Copa del Rei de bàsquet» (en castellà). acb.com, 13-02-2011. Arxivat de l'original el 12 de febrer 2011. [Consulta: 14 febrer 2011].
Viccionari
# José Durán

Josep Duran (l'Hospitalet de Llobregat, 25 de juny de 1975), és un director, guionista i productor de cinema hospitalenc.

## Biografia

Va iniciar la seva carrera com a periodista cinematogràfic en 1999. A Andorra, va dirigir i va presentar programes dedicats al món del cinema en ràdio i televisió. Va debutar a Onda Cero Andorra amb Fila 1, en el qual va entrevistar a grans figures del cinema espanyol, com Paul Naschy, Eloy de la Iglesia, Carlos Saura i Carmen Sevilla. A Andorra 7 Ràdio creà La Nit dels Oscars, primera retransmissió dels Oscars de la ràdio andorrana. A Andorra Televisió, la televisió nacional d'Andorra, va conduir dos programes: Fos a negre, dedicat a l'actualitat cinematogràfica, i En curt, sobre el món del curtmetratge. Així mateix, participa com a contertulià en programes d'esRadio, Canal Català TV, Radio Círculo, Ràdio L'Hospitalet i Ràdio Nacional d'Andorra. També col·labora com a articulista en mitjans de premsa escrita i digital.
En 2006 va formar part del jurat de la 50a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia (RNE). També ha estat membre del jurat del Festival de Cinema de Girona (2007) i del Fascurt (2009), festival del Masnou.
En 2025 roda Gina, el seu primer llargmetratge com a director, guionista i productor, que protagonitzen Miguel Molina, Manuel Galiana, Roger Pera i José María Blanco.

## Filmografia
### Llargmetratges

* Gina (2025)
# Chiloglanis brevibarbis

Chiloglanis brevibarbis és una espècie de peix de la família dels mochòkids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,1 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: Kenya.

## Referències

* 1 2 «Chiloglanis brevibarbis» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Gosse, J.-P., 1986. Mochokidae. p. 105-152. A J. Daget, J.-P. Gosse i D.F.E. Thys van den Audenaerde (eds.) Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA). ISNB, Brussel·les, MRAC, Tervuren; i ORSTOM, París. Vol. 2.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Paugy, D. i T.R. Roberts, 1992. Mochokidae. p. 500-563. A C. Levêque, D. Paugy, i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Vol. 2. Coll. Faune Tropicale núm. 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica i O.R.S.T.O.M., París, França.
* Paugy, D. i T.R. Roberts, 2003. Mochokidae, p. 195-268 a C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douce et saumâtres de l'Afrique de l'Ouest, vol. 2. Coll. Faune et Flore tropicales 40. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Flandes, Museum National d'Histoire Naturalle, París, França i Institut de Recherche pour le Développement, París, França. 815 p.
* Vigliotta, T. R. «A phylogenetic study of the African catfish family Mochokidae (Osteichthyes, Ostariophysi, Siluriformes), with a key to genera» (en anglès). Proceedings of the Academy of Natural Sciences of Philadelphia, 157, 1, 2008, pàg. 73-136. DOI: 10.1635/0097-3157(2008)157[73:APSOTA]2.0.CO;2.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.