OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Facultat d'Economia i Empresa (UB)

La Facultat d'Economia i Empresa de la Universitat de Barcelona va ser creada arran de la fusió feta l'any 2008 entre la Facultat de Ciències Econòmiques i Empresarials, i l'Escola Universitària d'Estudis Empresarials.

## Departaments

* Història i Institucions Econòmiques
* Política Econòmica i Estructura Econòmica Mundial
* Sociologia i Anàlisi de les Organitzacions
* Matemàtica Econòmica, Financera i Actuarial
* Teoria Sociològica, Filosofia del Dret i Metodologia de les Ciències Socials
* Comptabilitat
* Economia i Organització d'Empreses
* Teoria Econòmica
* Econometria, Estadística i Economia Espanyola
* Economia Política i Hisenda Pública

## Referències

* ↑ «ORDRE IUE/364/2008, de 21 de juliol, per la qual es crea la Facultat d'Economia i Empresa». DOGC, 21-07-2008.
* ↑ «Departament d'Història i Institucions Econòmiques». [Consulta: 20 desembre 2014].

## Enllaços externs

* «Història de la Universitat de Barcelona». Arxivat de l'original el 2011-07-11.
# Església de Tots Sants (Galle)

L'Església de Tots Sants és una església anglicana situada dins del fort de Galle a Galle, Sri Lanka i es troba a Church Road.

## Història

La decisió de construir una església anglicana a Galle, va ser iniciada pel primer bisbe de Colombo, Rt. Reverent James Chapman. Els fonaments de l'església van ser posats el 30 d'octubre de 1868 pel reverend Dr. Piers Calveley Caughton, el segon bisbe de Colombo. La construcció de l'església va ser facilitat per una concessió de la terra i 600 lliures esterlines del 13è governador de Ceilan, Sir Hercules Robinson. Es va rebre una contribució de 1.000 lliures esterlines més d'una parròquia anglesa. L'església va ser dissenyada per James George Smither, l'arquitecte del govern, que més tard va dissenyar el Museu Nacional de Colombo. L'església es va construir al lloc d'un antic Palau de Justícia (dècada de 1780). Es diu que la forca es trobava al lloc de l'actual altar. L'església va ser consagrada el 21 de febrer de 1871 pel bisbe Claughton, assistit pel primer vicari de l'església, el reverend Dr. George Justus Schrader (1829-1875).
En reconeixement de la contribució significativa del reverend Dr. Schrader a l'església, l'any 1876 es va col·locar una gran campana en memòria seva a la cúpula central de l'església. A mitjans dels anys 60, per motius de seguretat es va baixar la campana i es va posar a la venda. Posteriorment va ser comprada per la diòcesi i actualment es troba a la catedral de Crist Salvador Vivent a Colombo. La campana actual va ser adquirida per l'església l'any 1968. La campana prové del Liberty Ship, "Ocean Verity", i va ser donada per la Clan Line Steamship Company.
El primer baptisme a Tots Sants va ser Lilian Slade Godolphin Ozanne el 21 de febrer de 1871 i el primer matrimoni es va celebrar el 25 de març de 1871, entre James Weir i Jane Strene King.

## Arquitectura

L'església va ser construïda sobre un pla basilical amb un estil d'arquitectura neogòtic victorià, modificat per adaptar-se al clima local. La planta és cruciforme fermament recolzada sobre columnes de pedra i arcs bellament tallats en fusta. Arcs de maçoneria construïts amb laterita local i morter de calç. Els bancs pesats, amb talles de l'estrella de David jueva, i el santuari estan fets de teca birmana.

## Referències

* ↑ Error: hi ha arxiuurl o arxiudata, però calen tots dos paràmetres.Claughton, Rev. Bishop. «[Piers Claughton Last Days in Ceylon]». Mission Life, Vol. III p. 67–72, 1872. [Consulta: 1r setembre 2014].
* ↑ «List of Inscriptions on Tombstones and Monuments in Ceylon». Mocavo. [Consulta: 1r setembre 2014].
* ↑ «All Saints Church, Galle». Diocese of Colombo. [Consulta: 1r setembre 2014].
# Estret de Susterris

L'Estret de Susterris és un indret del terme municipal de Talarn, al Pallars Jussà, on, a principis del segle xx, fou construïda la presa del Pantà de Sant Antoni de la central hidroelèctrica de Talarn.
Precisament es va triar aquest lloc per a dreçar-hi la presa de l'embassament pel seu caràcter d'estret: és on calia una presa més petita per aprofitar la vall de la Noguera Pallaresa per a emplaçar-hi l'embassament.
El nom de l'estret es deu al fet que és on hi havia l'església de Sant Antoni de Susterris, seu de la comanda hospitalera del mateix nom. Aquesta església, romànica, va quedar anegada per les aigües del pantà, on encara deuen ser actualment les seves restes.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Anirídia

L'anirídia és una malaltia panocular, bilateral i poc freqüent. Si bé "anirídia" significa manca d'iris, sempre existeix un iris rudimentari. Pot haver-hi hipoplàsia total o parcial d'aquest i acompanyar-se d'hipoplàsia foveal o del nervi òptic generant un nistagme congènit sensorial. L'agudesa visual és de 20/100 o pitjor. Posteriorment en la infància poden aparèixer-hi cataractes, glaucoma i opacificació corneal que poden empitjorar la visió.
Pot cursar amb altres alteracions sistèmiques més excepcionals com afectacions renals o endarreriment mental. És una malaltia congènita i hereditària. Es transmet al 50% dels descendents d'una forma autosòmica dominant.
Produïda per deleció del gen PAX 6 del cromosoma 11-p13, (tumor de Wilms) que provoca la falta de desenvolupament en el globus ocular.

## Tractament

Actualment, no existeix un tractament que englobi tots els símptomes de l'anirídia, per això cal tractar cada símptoma individualment. El primer pas són les ajudes optomètriques (ulleres) per millorar-ne la qualitat de visió. També existeixen tractaments farmacològics per a solucionar les queratopaties (ull sec) i el glaucoma. En el cas d'ull sec es poden subministrar sèrums autològics que són rics en factors de creixement epitelial (substància P) i diferenciació de les cèl·lules de la còrnia. Per al glaucoma, fàrmacs que en disminueixen la pressió intraocular.
Alguns afectats recorren a la cirurgia. Existeixen diverses intervencions depenent del símptoma que hi presentin:
* Operació de cataractes
* Trabeculectomia: creació d'una vàlvula de drenatge a l'ull per la sortida d'humor aquós
* Implantació d'una lent intraocular (lent de Morcher): reducció de la fotofòbia
En els casos més greus, danys en la superfície ocular, es recorre a trasplantaments de còrnia i de membrana amniòtica (TMA). Aquest últim té avantatges clíniques i millora la matriu extracel·lular de les cèl·lules limbars. En tractar-se d'una malaltia bilateral, no es pot fer autotransplantaments, per això cal recórrer a familiars amb una alta compatibilitat HLA o a donants cadàvers. Els empelts que provenen de familiars redueixen el risc de rebuig però aquests són de menor mida. Per una altra banda, els empelts procedents de cadàvers són de major mida, però el risc de rebuig és major. Si es produís un rebuig s'hauria de recórrer a ajudes optomètriques: telescopi, microscopi, lupa i telelupa.
Actualment, els pacients amb anirídia poden optar per la implantació d'un iris artificial fet de silicona quirúrgica. La tècnica no ha tingut molt d'èxit a causa dels resultats estètics. L'iris de silicona llueix molt poc natural, per això és fàcil detectar-lo a simple vista.
# Alzina de Mas Rabassa

L'Alzina de Mas Rabassa (Quercus ilex subsp. ballota) és un arbre que es troba a Olèrdola (comarca de l'Alt Penedès), el qual té una capçada molt ampla i de les més grosses de tot Catalunya.

## Dades descriptives

* Perímetre del tronc a 1,30 m: 4,48 m.
* Perímetre de la base del tronc: 5,21 m.
* Alçada: 17,50 m.
* Amplada de la capçada: 23,28 m.
* Altitud sobre el nivell del mar: 220 m.

## Entorn

L'arbre, el qual serveix d'amorriador, es troba en un extrem de la vinya del Mas Rabassa, una hisenda vitivinícola activa, ben plantada al mig d'un pla que s'albira fèrtil. Els entorns dels conreus són boscos i bosquines, compostos majoritàriament de pi blanc, amb carrasca i roure martinenc, amb sotabosc d'aladern, aladern fals, gatosa, esparreguera boscana, sajolida i romaní. Entre l'herbatge principal hi ha albellatge, lletsó, fonoll, herba de Sant Joan, trèvol pudent, escabiosa borda, crespinell, malrubí, perpètua, margaridoia i ravenissa groga. A un parell de metres de la soca de l'arbre hi ha un fill de l'arbre també força gran, amb un creixement inclinat, a causa de la competència amb l'arbre progenitor. El gaig, la mallerenga blava, el pardal comú, la merla, el tudó, el pinsà i el senglar acompanyen la carrasca.

## Aspecte general

Es tracta d'una carrasca molt vella, de port imponent, d'estructura recaragolada i soferta, però, malauradament, en mal estat: el més preocupant és un tall vertical que va des de la creu, que l'obre, fins a bona part de la soca. Si no hi ha una intervenció ràpida col·locant-hi un collarí o algun sistema de fixació, l'arbre pot acabar trencant-se aviat.

## Accés

Cal dirigir-se a Olèrdola (també Sant Miquel d'Olèrdola) des de Vilafranca del Penedès per la carretera C-15. Al punt quilomètric 12,1 hem de trencar a l'esquerra en direcció a La Serreta, que és una urbanització que queda en un turonet, però no hi hem d'entrar, sinó seguir el camí deixant la urbanització a l'esquerra, fins que poc després trobem el Mas Rabassa, que és dins d'un recinte. Veurem que a la vinya de davant de l'entrada hi ha la gran carrasca. Podem accedir-hi des de la pista per un caminet que hi duu. GPS 31T 0393248 4576676.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Boada, Martí; Boada, Arnau, 2011. Arbres remarcables de Catalunya. 100 ombres colossals. Edicions Brau, Figueres. ISBN 9788496905535. Pàgs. 52-53.
* ↑ «S'elabora una ruta per conèixer arbres centenaris i singulars d’Olèrdola». olerdola.cat. [Consulta: 2 octubre 2024].

## Enllaços externs

* Flickr (català)
# Cap del Terme (Atzeneta del Maestrat)

El Cap del Terme (també apareix com Cap de Terme) és una partida de la vila d'Atzeneta del Maestrat (comarca de l'Alcalatén, País Valencià). Es troba al sector nord-occidental del terme municipal, a una distància d'uns deu quilòmetres del nucli urbà.
És una zona de masies i població dispersa, com ara els Masos de Pou de la Riba. El 2009 es comptaven 19 habitants.
Entre el seu patrimoni arquitectònic hi destaca l'Ermita del Pilar, construïda el 1951, a la qual hi acudeix el veïnat el 12 d'octubre per celebrar-hi la festivitat. Quant al patrimoni natural, el Cap del Terme és una zona amb nombroses fonts naturals i riquesa paisatgística.

## Referències

* ↑ «Cap del Terme (Atzeneta del Maestrat)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ http://www.atzenetadelmaestrat.es/files001/Gu%C3%ADa%20tur%C3%ADstica.pdf Arxivat 2012-03-25 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.turcastellon.com/MostrarSeccion.aspx?Nombre=AtzenetaLugares%5BEnllaç+no+actiu%5D
# Catedral de l'Àrtida

La catedral de l'Àrtida (Ishavskatedralen, en noruec) és com popularment es coneix l'església de Tromsdalen (Tromsdalen kirke, Tromsøysund kirke, en noruec) és una església de Tromsø, (Noruega,) inaugurada el 1965. Des del punt de vista eclesiàstic, no és una catedral, sinó una església parroquial.
És obra de l'arquitecte Jan Inge Hovig (1920-1970) que, per al seu disseny, es va inspirar en la forma d'una illa anomenada Håja situada al nord del poble de Sommarøy. Els principals materials usats en la construcció d'aquesta església són el vidre i el formigó. La vista lateral mostra onze grans elements de formigó recoberts d'alumini; els set primers es van reduint en alçada fins al nivell més baix d'un setè, que marca la transició entre la nau i el cor, seguit de tres elements més, d'altura ascendent. L'amplada de la nau també es va reduint des de la façana fins al lloc de transició i es torna a eixamplar en el cor. En la façana principal, orientada a l'oest, una gran creu de formigó dona suport al primer element lateral de formigó. La façana posterior és un enorme vitrall obra de Viktor Sparre.
Tot i ser una església moderna, de 2002 a 2009 s'hi van fer obres de restauració perquè mostrava signes de degradació a causa de l'acció atmosfèrica. El Ministeri d'Educació i Medi Ambient de l'Església va catalogar-la com a església de valor antiquari i, com a tal, qualsevol canvi que s'hi faci ha de ser assessorat per una comissió especialitzada. És considerada una de les principals obres arquitectòniques de Noruega del segle xx i és la segona atracció turística de la regió.
La Ishavskatedralen de Tromsø està representada en una moneda de col·leccionisme.

## Referències

* ↑ «The Arctic Cathedral | Ishavskatedralen» (en anglès). [Consulta: 5 març 2022].
* ↑ Sprung, Christoph; Redekop, Evgeniy A.; Armstrong, Robert D.; Tsakoumis, Nikolaos E. «Midnight-sun-induced natural gas conversion» (en anglès). Catalysis Today, 299, 2018, pàg. 2-9 [Consulta: 5 març 2022].
* 1 2 Arnesen, Kristin. «Modernismens materialer» (en noruec) p. 62-72. UNIT - Directorate for ICT and joint services in higher education and research, 2009. [Consulta: 5 març 2022].
* ↑ Fremmerlid, Anny Bo «Victor Sparre» (en noruec). Store Norske Leksikon, 25-08-2021.
* ↑ «TROMSØ – Ishavskatedralen» (en anglès). National Tokens. [Consulta: 6 març 2022].

## Enllaços externs

* Web oficial de la Ishavskatedralen de Tromsø.
# Centre Estatal de Recerca en Virologia i Biotecnologia VECTOR

El Centre d'Investigació Estatal de Virologia i Biotecnologia VECTOR, també conegut com l'Institut Vector (rus: Государственный научный центр вирусологии и биотехнологии „Вектор“), és un centre d'investigació biològica de Oblov, Kolkovo, Oblast de Novosibirsk, Rússia. Té instal·lacions i capacitats de recerca per a tots els nivells de risc biològic, nivells 1-4 de CDC. És un dels dos dipòsits oficials del virus de la verola ara erradicat, i formava part del sistema de laboratoris conegut com a Biopreparat.
Recentment, la instal·lació ha estat actualitzada i protegida mitjançant modernes càmeres, sensors de moviment, tanques i sistemes de contenció de riscos biològics. La seva relativa reclusió fa que la seguretat sigui una tasca més fàcil. Des dels seus inicis hi ha hagut un regiment de l'exèrcit que custodiava la instal·lació.
La instal·lació, almenys en època soviètica, ha estat un nexe per a la investigació de la guerra biològica, tot i que la naturalesa de qualsevol investigació en curs en aquesta àrea és incerta.

## Notes

* ↑ L 'altre dipòsit està en els CDC a Atlanta, Georgia.

## Referències

* 1 2 Nellis, Kathy «Smallpox Eradication Memories and Milestones». The Global Health Chronicles, 26-10-2007 [Consulta: 28 juny 2014].
* ↑ «Vector Institute in Novosibirsk, Siberia: Where Russia stores its smallpox». [Consulta: 17 març 2020].
# Ciclista Lima Association

El Club Ciclista Lima Association és un club peruà de futbol de la ciutat de Lima.

## Història

Fou fundat el 22 de desembre de 1896. És el club en actiu més antic del futbol peruà, el segon després del Lima Cricket and Football Club, destacà principalment a l'època de l'amateurisme. El seu primer nom fou Unión Ciclista Peruana, dedicat inicialment al ciclisme i al beisbol. L'any 1917 es fusionà amb l'Association Fútbol Club (fundat el 1897) iniciant-se en la pràctica del futbol.
L'any 1993 es fusionà amb el club Defensor Kiwi, participant en la segona divisió amb el nom de Defensor Kiwi Ciclista Lima.

## Palmarès

* Segona divisió peruana de futbol:
** 1946, 1949, 1993

## Referències

* ↑ ; Carlos Manuel Nieto Tarazona«Peru - Foundation Dates of Clubs». RSSSF, 14-03-2013. [Consulta: 16 març 2015].
# Festival de la Dent Sagrada

L'Esala Perahera (en català Festival de la Dent Sagrada; on Esala significa l'època de l'any i Perahera significa processó) és un festival budista celebrat a Sri Lanka en honor de la Dent sagrada de Buda durant agost. La duració consisteix en 10 nits determinades pel calendari lunar, acabant la nit de lluna plena, que pot arribar a caure en juliol. La celebració consisteix en processons que parteixen dels temples dels déus hindús Natha, Vixnu i Kataragama i el temple budista dedicat a la deessa Pattini. Es pot considerar festa pública nacional i religiosa amb culte als déus antics de Sri Lanka i a la tradició budista.
La festa s'inicia al Temple de la Dent (Dalala Maligawa), a Kandy, un temple amb sostre daurat on es guarda la relíquia sagrada de la Dent de Buda. La sisena nit, les processons ixen dels quadre santuaris (tres temples hinduistes (Santuari de Natha, Santuari de Vixnu i el Santuari de Kataragama) i el budista, el de Pattini, els quatre dedicats al déus protectors de Sri Lanka) de Kandy i es dirigeixen cap al Temple de la Dent. Després del desfilament eixit del Dalala Maligawa ve el seguici devale de Natha. Natha s'identifica com "al que serà Buda". Quan els que vigilen els elefants passen per davant del santuari de Vixnu s'inclinen davant aquest com si anaren a resar perquè Vixnu és considerat el senyor dels elefants. El matí seguit a l'última processó, es neteja l'espasa de Kataragama i es torna la Dent a la Dalala Maligawa. En la processó eixida del temple de Pattini és l'última a eixir i soles hi participen dones, les quals fan balls que representen "relats de salut i la vida del poble".

## Elements principals de la celebració

En la processó desfilen més de cent elefants, milers de ballarins, acròbates, faquirs i tamborers. Durant les celebracions que ocupen carrers de la ciutat Kandy, hi ha venedors ambulants de refrigeris.

## Elefants

Molts dels elefants van coberts de guarniments amb bombetes elèctriques.
Dels elefants, el més important és un elefant gran i vell que porta la Dent de Buda.
L'última nit l'elefant del temple ("maligawa tusker") ix del temple Dalada Maligawa (Temple de la Dent) portant a l'esquena una rèplica de la Dent de Buda dins un cofre d'or trepitjant sobre un lli blanc. Davant d'aquest elefant hi va un temple petit portat per unes persones.

### Ballarins

Dels ballarins, els més importants són els "ves", porten lligadures de plata molt estretes fetes a mà, "pantalons de pitet de granadures, cinturons de plata tallada" i campanes als turmells.
Els noms dels tipus de ballarins venen dels objectes que porten, que poden ser instruments musicals. Així els que porten pompons es diuen "savaran".
Els ballarins de Terra Baixa es diferencien per portar vestits senzills.

## Referències

* 1 2 3 Kindersley, 2001, p. 33.
* 1 2 Kindersley, 2001, p. 26.
* 1 2 3 4 Kindersley, 2001, p. 32.
* 1 2 O'Brien, Barbara. «The Buddha's Tooth». ThoughtCo, 18-02-2017. [Consulta: 16 novembre 2017].

## Bibliografia

* Kindersley, Anabel. Celebracions. Barcelona: Bruño, 2001. ISBN 84-216-3837-8.
# Anoplosaure

L'anoplosaure (Anoplosaurus, "llangardaix no cuirassat") és un gènere de possible dinosaure nodosàurid que va viure a l'Albià, Cretaci inferior, en el que actualment és Anglaterra. S'ha classificat com a ancilosaure i com a ornitòpode, però actualment s'està d'acord que pertany a grup dels «dinosaures cuirassats».
# Estret de Wilkins

L'estret de Wilkins (oficialment, en anglès, Wilkins Sound) és un estret de l'Antàrtida que està ocupat en gran part per la plataforma de gel Wilkins; està situat entre la concava línia de costa occidental de l'illa d'Alexander i les costes de l'illa Charcot i l'illa Latady situades més cap a l'oest.
La seva part nord va ser descoberta i cartografiada aproximadament el 1910 per una expedició antàrtica francesa sota el comandament de Jean-Baptiste Charcot i es va sobrevolar el 1929 per Sir Hubert Wilkins. La configuració de l'estret fou determinada el 1940 mitjançant vols exploratoris del US Antarctic Service (USAS). Fou anomenat així per l'USAS en honor d'Hubert Wilkins, que el 1929 fou el primer a demostrar que "la terra de Charcot" era en realitat una illa i era per tant, indirectament, el descobridor de l'existència de l'estret. L'existència de l'illa Latady en el costat sud-oest de l'estret fou determinada el 1960 per D.J.H. Searle del Falkland Islands Dependencies Survey (FIDS) mitjançant l'examen de fotos aèries fetes per la Ronne Antarctic Research Expedition (RAR) del 1947-48.

## Plataforma de gel Wilkins

La plataforma de gel Wilkins és una plataforma de gel rectangular que mesura al voltant de 130 kilòmetres de llarg i 95 kilòmetres d'ample. El tret ocupa la part central de l'estret Wilkins, del qual agafa el seu nom. El nom fou proposat pel UK Antarctic Place-Names Committee (UK-APC) el 1971. El 25 de març DE 2008 un fragment de 400 kilòmetres quadrats de la plataforma de gel Wilkins es desintegrava, i posava en risc una porció encara més gran de la plataforma. Els cientifics s'han sorprès quan han descobert que la resta de la plataforma de 14.000 kilòmetres quadrats, 2 vegades la superfície de la província de Barcelona, s'està començant a separar del continent. El que queda de la plataforma Wilkins s'aguantava per una estreta franja de gel, que va cedir a principis d'abril del 2009.
L'esfondrament recent d'aquesta porció de la plataforma de gel es considera que és un resultat de l'escalfament global. El 1993 el professor David Vaughn del British Antarctic Survey (BAS) pronosticava que era probable que la part nord de la plataforma de gel Wilkins es perdés en un termini de 30 anys si l'escalfament de clima a la península Antàrtica continuava al mateix ritme.

## Referències

* 1 2 «Associated Press, "Western Antarctic Ice Chunk Collapses"». Arxivat de l'original el 2008-03-29. [Consulta: 26 març 2008].
* ↑ Satellite imagery from the United States National Snow and Ice Data Center at the University of Colorado at Boulder offered the first alert. (Mercopress, " Gigantic ice shelf breaking away" Arxivat 2008-06-01 a Wayback Machine., 26 March 2008).
* ↑ Antarctic ice shelf 'hanging by a thread', New Scientist, 2008-03-25, accessed on 2008-03-25
* ↑ «Wilkins Ice Bridge Collapse» (en anglès). Earth Observatory. Nasa, 12-04-2009. [Consulta: 7 agost 2021].
* ↑ «British Antarctic Survey, "Antarctic ice shelf hangs by a thread"». Arxivat de l'original el 2015-05-02. [Consulta: 26 març 2008].
# Església de Vila do Conde

L'església de Vila do Conde (en portuguès Igreja Matriz de Vila do Conde) és un edifici de principis del segle xvi notable per la seva ornamentació manuelina del pòrtic, atribuït a João de Castilho, situada a Vila do Conde i dedicada a Sant Joan Baptista.
Es va consagrar el 1518, i ha rebut múltiples afegits com la torre campanar del segle xvii. L'interior està format per tres naus, separades per columnes esculturades, i absis.

## Referències

* 1 2 «Fitxa de l'Església de Vila do Conde» (en portuguès). Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Portugal.