OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Benjamin Jacob

Benjamin Jacob (Londres, 1 d'abril de 1778 – 24 d'agost de 1829) fou un compositor i organista anglès.
Als 10 anys ja era un notable concertista i va ser organista de diverses esglésies de Londres. Publicà una col·lecció titulada National Psalmody i diverses col·leccions religioses.

## Referències

* ↑ William H. Husk, "Benjamin Jacob (Composer, Arranger)" nota biogràfica al web Bach Cantatas Website, extret de: Grove’s Dictionary of Music and Musicians 1952
* ↑ Tom núm. 28 segona part, pàg. 2.350 de l'Enciclopèdia Espasa.
# Llorenç antipapa

L'antipapa Llorenç, també conegut com a Coelius Laurentius (mort el 508), va ser escollit com a alternativa a Símmac I donant lloc a l'anomenat Cisma Laurentià. Aquesta dualitat va portar a enfrontaments al si de l'església i entre diversos països, que donaven suport a un o altre candidat per raons polítiques i suborns. Teodoric el Gran va intervenir per aturar els avalots a Roma i després de diversos intents, va aconseguir que Llorenç es retirés de la vida pública, si bé mai va renunciar al pontificat de manera oficial.

## Referències

* ↑ Richards. The Popes and the Papacy in the Early Middle Ages (en anglès). London: Routledge and Kegan Paul, 1979, p. 69. ISBN 978-0710000989.
* ↑ Richards. The Popes and the Papacy in the Early Middle Ages (en anglès). London: Routledge and Kegan Paul, 1979, p. 76. ISBN 978-0710000989.
# Steppesaure

L'steppesaure (Steppesaurus gurleyi) és una espècie extinta de sinàpsid extint de la família dels ftinosúquids que visqué durant el Permià, fa entre 268,8 i 279,3 milions d'anys, en allò que avui en dia és Nord-amèrica. Se n'han trobat restes fòssils a Texas (Estats Units). Originalment fou classificat entre els esfenacodòntids. Era un sinàpsid carnívor i de mida relativament grossa que hauria pogut recordar Sphenacodon o el dimetrodont. El nom genèric Steppesaurus fou triat en honor de J. Steppe, propietari dels terrenys on es trobaren restes d'aquest animal, mentre que el nom específic gurleyi fou triat en honor de W. Gurley, que contribuí a la recerca paleontològica.

## Referències

* 1 2 Entrada «Steppesaurus gurleyi» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 11 octubre 2023].
* ↑ Olson i Beerbower, 1953, p. 406 i 407.
* ↑ Olson i Beerbower, 1953, p. 406.
* ↑ Olson i Beerbower, 1953, p. 408.

## Bibliografia

* Olson, E. C.; Beerbower, J. R. «The San Angelo Formation, Permian of Texas, and Its Vertebrates» (en anglès). The Journal of Geology, 61, 5, 1953, pàg. 389-423. DOI: 10.1086/626109.
# Ca n'Archs i conjunt Pau Claris

Ca n'Archs i conjunt Pau Claris és un conjunt arquitectònic del municipi de Rubí (Vallès Occidental) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'un conjunt arquitectònic format per sis habitatges unifamiliars de planta rectangular en planta baixa, excepte el que fa cantonada amb el carrer Orso que té una planta altell. La unitat de composició tipus es defineix cada dos habitatges, disposa d'un accés amb dues portes encapçalades per dos esgrafiats però unificats per un guardapols. A cada habitatge es disposen simètricament una obertura i una cadena vertical d'estuc imitant carreus punxonats.
Hi ha dues singularitats als extrems, el núm. 26 queda desaparellat i el de la cantonada disposa un accés individual amb un arc escarser sobre una imposta motllurada i dues obertures. Els elements que unifiquen el conjunt són un sòcol arrebossat imitant carreus verticals punxonats, el tractament continu imitant carreus horitzontals punxonats, l'homogeneïtat de les obertures amb una motllura arrebossada envolvent rectangular i un arc escarser a l'interior, amb baixos relleus als intersticis; coronat per una cornisa i balustrada comuns a tot el perímetre. A la cantonada es presenta una coberta mansarda de pissarra amb tres lluernes de mig punt.

## Referències

* 1 2 «Ca n'Archs i conjunt Pau Claris». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 23 abril 2015].
# Cheilodipterus nigrotaeniatus

Cheilodipterus nigrotaeniatus és una espècie de peix pertanyent a la família dels apogònids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 10 cm de llargària màxima.
* Cos amb quatre ratlles negres.
* 7 espines i 9 radis tous a l'aleta dorsal i 2 espines i 8 radis tous a l'anal.
* L'espai entre les ratlles del cap és de color groguenc.
* Aletes pàl·lides.
* Imita les espècies del gènere Malacanthus: només un examen minuciós revela la forma diferent de la boca i en què l'apogònid té dues aletes dorsals separades, mentre que Malacanthus en té una de sola (allargada i contínua).

## Reproducció

Assoleix la maduresa sexual en arribar als 6-6,5 cm de longitud.

## Hàbitat

És un peix marí, associat als esculls i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental: les illes Filipines i Moluques.

## Costums

Mimetitza el comportament de Meiacanthus grammistes, ja que neda en aigües obertes d'una manera similar a aquest utilitzant la cua per a nedar en comptes de les aletes pectorals.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Lacépède B. G. E., 1801. Histoire naturelle des poissons. Hist. Nat. Poiss. v. 3. i-lxvi + 1-558.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Radcliffe, L., 1912. Descriptions of fifteen new fishes of the family Cheilodipteridae, from the Philippine Islands and contiguous waters. (Scientific results of the Philippine cruise of the Fisheries steamer "Albatross," 1907-1910.--Núm. 13). Proceedings of the United States National Museum v. 41 (núm. 1868): 431-446, Pls. 34-38.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 5 «Cheilodipterus nigrotaeniatus» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ Kuiter, R.H. i T. Tonozuka, 2001. Pictorial guide to Indonesian reef fishes. Part 1. Eels- Snappers, Muraenidae - Lutjanidae. Zoonetics, Austràlia. 302 p.
* ↑ Herre, A.W.C.T. i A.F. Umali, 1948. English and local common names of Philippine fishes. U. S. Dept. of Interior and Fish and Wildl. Serv. Circular Núm. 14, U. S. Gov't Printing Office, Washington. 128 p.
* ↑ Herre, A.W.C.T., 1953. Check list of Philippine fishes. Res. Rep. U.S. Fish Wild. Serv., (20): 977 p.
* ↑ Allen, G.R. i M. Adrim, 2003. Coral reef fishes of Indonesia. Zool. Stud. 42(1):1-72.
* ↑ Kuiter, R.H. i T. Tonozuka, 2001.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* Gon, O., 1993. Revision of the cardinalfish genus Cheilodipterus (Perciformes: Apogonidae), with description of five new species. Indo-Pacific Fishes (22):59 p.
* Thresher, R.E., 1984. Reproduction in reef fishes. T.F.H. Publications, Inc. Ltd., Neptune City, Nova Jersey, Estats Units. 399 p.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Bandera de Menàrguens

La bandera oficial de Menàrguens té la descripció següent:
    Bandera apaïsada de proporcions dos d'alt per tres de llarg, tercejada horitzontal, verda, groga i verda, la faixa central amb dues dents negres al perfil superior, juxtaposades, cadascuna de base 2/9 de la llargària del drap i d'altura 1/4 de la del drap.

## Història

Va ser aprovada el 2 d'abril del 1993 i publicada al DOGC núm. 1735 el 21 d'abril del mateix any. Està basada en l'escut heràldic de la localitat.

## Vegeu també

* Escuts i banderes de la Noguera
* Escut de Menàrguens

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ de 2 d'abril de 1993, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Menàrguens. (Correcció d'errada en el DOGC núm. 1775, pàg. 5200, de 26.7.1993).» (pdf). DOGC num 1735, 21-04-1993. [Consulta: 26 juny 2010].
# Benthochromis horii

Benthochromis horii és una espècie de peix de la família dels cíclids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 15,1 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 36-38.

## Hàbitat

És una espècie de clima tropical que viu entre 60-126 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica: llac Tanganyika.

## Referències

* ↑ Poll, M., 1986. Classification des Cichlidae du lac Tanganika. Tribus, genres et especes. Mem. Acad. R. Belg. Cl. Sci. (Ser. 2) v. 45 (núm. 2): 1-163.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Takahashi, T., 2008. Description of a new cichlid fish species of the genus Benthochromis (Perciformes: Cichlidae) from Lake Tanganyika. Journal of Fish Biology, 72 (3): 603-613.
* 1 2 3 «Benthochromis horii» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).

## Bibliografia

* Anònim, 1997. Fish registrations within the museum database of the Vertebrate Section of the Royal Museum for Central Africa. MRAC, Tervuren, Bèlgica.
* Axelrod, H. R. The Most Complete Colored Lexicon of Cichlids: Every Known Cichlid Illustrated in Color (en anglès). 2a edició. TFH Publications, 1993. ISBN 9780793800261.
* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* Brichard, P., 1989. Pierre Brichard's book of cichlids and all the other fishes of Lake Tanganyika. T.F.H. Publications, Inc., Neptune City (Estats Units).
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Goldstein, Robert J. Cichlids of the World (en anglès). Neptune City, NJ: TFH Publications, 1988. ISBN 9780866228930.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Konings, A., 1988. Tanganyika cichlids. Verduijn Cichlids & Lake Fish Movies, Zevenhuizen, Països Baixos. 272 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Riehl, R. i H.A. Baensch, 1996. Aquarien Atlas, Band 1. 10a. edició. Mergus Verlag GmBH, Melle, Alemanya. 992 p.
* Römer U.: Cichliden Atlas, Bd. 1. Melle. 1311 p. Any 1998.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Spotting

L'spotting és l'afició d'observar, seguir i fotografiar avions, trens, autobusos, cotxes o vaixells. Els aficionats a aquesta pràctica s'anomenen spotters. Els spotters anoten detalls del fabricant, model, matrícula o destinació del vehicle, a més a més de detalls sobre les rutes, infraestructures, estacions o aeroports relacionats.
L'Aeroport de Barcelona El Prat és un punt de trobada de molts spotters d'avions, on l'Ajuntament del Prat de Llobregat hi té diversos miradors habilitats per a la pràctica d'aquesta afició.

## Orígens
### Trens

Un dels promotors de l' spotting de trens més conegut al Regne Unit va ser Ian Allan. Allan va publicar l'ABC of Southern Railway Locomotives quan treballava per la Southern Railway el desembre de 1943 arran d'una creixent demanda d'informació.La primera edició, de 2000 exemplars, es va vendre en pocs dies; les següents publicacions de locomotores d'altres companyies, autobusos, tramvies i troleibusos també van tenir molt èxit. L'any 1943, ell i la seva futura esposa, van crear un club d'aficionats a l'spotting de trens, l' Ian Allan Loco-spotters' Club, que va arribar als 150.000 membres l'any 1951.

## Referències

* ↑ «Los "spotter", algo más que pasión por los aviones» (en castellà). La Vanguardia. [Consulta: 18 setembre 2019].
* ↑ «Plane spotting: How a beginner can ID commercial jets». CNN Travel. [Consulta: 20 setembre 2019].
* ↑ «Spotting, la caça d'avions». elprat.cat. Arxivat de l'original el 2020-04-13. [Consulta: 18 setembre 2019].
* ↑ «L'Spotting, una afició cada vegada més consolidada al Prat». elprat.tv. Arxivat de l'original el 2019-12-24. [Consulta: 18 setembre 2019].
* ↑ «Ian Allan obituary» (en anglès). The Guardian. [Consulta: 19 setembre 2019].
* ↑ «Ian Allan dies at the age of 93» (en anglès). Rail Magazine. [Consulta: 19 setembre 2019].
* ↑ «Ian Allan, trainspotter - obituary» (en anglès). The Telegraph. [Consulta: 19 setembre 2019].

## Enllaços externs

* SpotterGuide.net
# London Evening Standard

El London Evening Standard (o simplement l'Evening Standard abans del maig de 2009) és un periòdic vespertí publicat a Londres, Anglaterra. Publicat per primera vegada com Standard el 21 de maig de 1827, va canviar al seu nom original durant un curt període durant els anys 1990.
És el diari local i regional dominant a Londres i els seus voltants, amb una cobertura de notícies nacionals i internacionals i de les finances de la City de Londres. L'octubre de 2009, el diari va posar fi a una història de 180 anys de circulació pagada, i es va convertir en un diari gratuït, duplicant la seva circulació com a part d'un canvi en el seu pla de negoci.
A principis del segle xx, el periòdic va pertànyer a un magnat canadenc, Max Aitken, a qui també pertanyia el periòdic Daily Express.
El juny de 2002, es publicaven cinc edicions diàries del periòdic, de dilluns a divendres, i venent 429.851 còpies al dia, i actualment té una tirada de 847.936 (2017)

## Referències

* ↑ "London's 'Evening Standard' To Become Free Paper" Arxivat 4 October 2009 a Wayback Machine.. Editor & Publisher. 2 October 2009.
* ↑ «Print ABCs: Seven UK national newspapers losing print sales at more than 10 per cent year on year». Press Gazette. [Consulta: 28 gener 2017].
# Stingray

L'StingRay és un capturador IMSI (Identitat d'Abonat Mòbil Internacional), un dispositiu de vigilància de telèfons cel·lulars molt polèmic, fabricat per la Harris Corporation. Inicialment desenvolupat per a ús militar i dels serveis d'intel·ligència, l'StingRay i d'altres dispositius similars fets per Harris, tenen una gran implantació a les forces de seguretat locals i estatals, arreu dels Estats Units d'Amèrica. La seva popularitat ha causat que s'utilitzi la denominació Stingray com a nom genèric per a descriure aquesta mena de dispositius.

## Tecnologia

L'StingRay és un capturador IMSI amb funcionalitat tant passiva (anàlisi digital) com activa (simulació de cèl·lula). Quan opera en mode actiu, el dispositiu mimetitza una torre de cèl·lula de proveïdor de telefonia sense fils, per tal de forçar tots els telèfons mòbils propers i d'altres dispositius cel·lulars a connectar amb ell.
La família de dispositius StingRay es pot muntar en vehicles, avions, helicòpters i vehicles aeris no tripulats, així com portar-lo en mà.

### Operacions en mode actiu

* Extracció de dades emmagatzemades, com el número d'Identitat d'Abonat Mòbil Internacional ("IMSI") i el Número de Sèrie Electrònic ("ESN"),
* Escriptura de metadades de protocol cel·lular a l'emmagatzematge intern
* Forçat de l'augment de la potència de transmissió del senyal,
* Forçat de la quantitat de senyals de ràdio emeses
* Intercepció del contingut de les comunicacions
* Seguiment i localització de l'usuari del dispositiu cel·lular,
* Efectuar un atac de denegació de servei
* Extracció de claus de xifrat.

### Operacions en mode passiu

* Efectuant peticions a les estacions base, el qual és el procés d'utilitzar senyals sense fils per identificar sistemes cel·lulars legítims i cartografiar les seves zones de cobertura
* Provocar interferències de ràdio, tant per provocar una denegació de servei com per participar en atacs de protocol rollback en mode actiu

## Referències

* ↑ Zetter, Kim. «Florida Cops' Secret Weapon: Warrantless Cellphone Tracking». Wired.com, 03-03-2014. [Consulta: 23 juny 2014].
* ↑ Gallagher, Ryan «Meet the machines that steal your phone’s data». Ars Technica. Condé Nast, 25-09-2013 [Consulta: 22 agost 2014].
* 1 2 «‘Stingray’ Phone Tracker Fuels Constitutional Clash». The Wall Street Journal, 22-09-2011 [Consulta: 22 agost 2014].
* 1 2 Harris WPG.
* ↑ Harris WPG.
* ↑ Harris WPG.
* ↑ Harris WPG.
* ↑ United States v.
* ↑ Florida v.
* ↑ Drug Enforcement Administration.
* ↑ Hennepin County, MN.
# Haworthia mucronata

Haworthia mucronata, és una espècie de planta suculenta del gènere Haworthia de la subfamília de les asfodelòidies.

## Descripció

Haworthia mucronata és una petita suculenta que forma rosetes sense tija de fulles de color verd pàl·lid o groc verdós que prenen coloració rosada amb llum intensa. Les rosetes creixen fins a 12 cm de diàmetre, on lentament creixen fillols per formar-ne grups. Les fulles són toves, punxegudes, al principi erectes, ascendents fins a estendre's, incurvades, fins a 8 cm de llarg i fins a 1,3 cm d'ample. Tenen línies longitudinals i marges i quilla translúcids, ambdós sovint revestits de setes pronunciades. Les flors són blanques amb quilles de color gris verdós i apareixen a la primavera, disposades en espiral sobre tija esvelta de fins a 40 cm d'alçada.

## Distribució i hàbitat

Aquesta espècie és originària de Sud-àfrica. És unes de les Haworthies més distribuïdes al Petit Karoo i també coneguda per diverses localitats de la província del Cap Oriental.

## Taxonomia

Haworthia mucronata va ser descrita per Adrian Hardy Haworth i publicada a Supplementum Plantarum Succulentarum: 50, a l'any 1819.

### Etimologia

Haworthia : nom en honor del botànic britànic Adrian Hardy Haworth (1767-1833).
mucronata: epítet llatí que significa "punxegut" i fa referència a la forma de la fulla.

### Varietats

* Haworthia mucronata var. mucronata (varietat tipus)
* Haworthia mucronata var. habdomadis (Poelln.) M.B.Bayer, Haworthia Revisited: 120 (1999)
* Haworthia mucronata var. inconfluens (Poelln.) M.B.Bayer, Haworthia Revisited: 121 (1999)
* Haworthia mucronata var. morrisiae (Poelln.) Poelln., Repert. Spec. Nov. Regni Veg. 49: 29 (1940)
* Haworthia mucronata var. rooibergensis Esterhuizen & Battista, Haworthiad 13: 5 (1999)
* Haworthia mucronata var. rycroftiana (M.B.Bayer) M.B.Bayer, Haworthia Revisited: 124 (1999).

### Sinonímia

* Aloe mucronata (Haw.) Schult. & Schult.f. in J.J.Roemer & J.A.Schultes, Syst. Veg., ed. 15 bis 7: 638 (1829).
* Haworthia altilinea var. mucronata (Haw.) Poelln., Cact. J. (Croydon) 6: 18 (1937), nom. superfl.

## Referències

* ↑ «Haworthia mucronata». World Checklist of Selected Plant Families: Reial Jardí Botànic de Kew. Arxivat de l'original el 2021-05-05. [Consulta: 5 maig 2021].
* 1 2 3 «Haworthia mucronata» (en anglès). World of Succulents. Reial Jardí Botànic de Kew, 2020. [Consulta: 5 maig 2021].
* ↑ «Haworthia mucronata» (en anglès). World Checklist of Selected Plants Families. (WCSP). Reial Jardí Botànic de Kew. Arxivat de l'original el 2021-05-05. [Consulta: 5 maig 2021].
* ↑ Charters, Michael L. «California Plant Names: Latin and Greek Meanings and Derivations. A Dictionary of Botanical and Biographical Etymology» (en anglès), 2021. [Consulta: 4 maig 2021].
* ↑ «Varietats acceptades en negreta de Haworthia mucronata» (en anglès). World Checklist of Selected Plants Families. (WCSP). Reial Jardí Botànic de Kew. Arxivat de l'original el 2018-05-21. [Consulta: 5 maig 2021].
* ↑ «Sinònims de Haworthia mucronata». World Checklist of Selected Plant Families (WCSP). Reial Jardí Botànic de Kew. Arxivat de l'original el 2021-05-05. [Consulta: 5 maig 2021].
# Caecocypris basimi

Caecocypris basimi és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia.

## Referències

* ↑ Banister K. E. & Bunni M. K., 1980. A new blind cyprinid fish from Iraq. Bull. Br. Mus. (Nat. Hist.) Zool. v. 38 (núm. 3). 151-158.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Banister, K. E. & Bunni, M. K., 1980. A new blind cyprinid fish from Iraq. Bulletin of the British Museum (Natural History) Zoology v. 38 (núm. 3): 151-158.
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Proudlove, G.S., 1997. A synopsis of the hypogean fishes of the world. p. 351-354. A: Actes del 12è Congrés Internacional d'Espeleologia, La Chaux de Fonds, Suïssa. vol. 3.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* World Conservation Monitoring Center, 1992. Global Biodiversity: Status of the Earth's living resources. Chapman and Hall, Londres. 594 p.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Cheirocerus eques

Cheirocerus eques és una espècie de peix de la família dels pimelòdids i de l'ordre dels siluriformes.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones.

## Referències

* ↑ Eigenmann C. H., 1917. New and rare species of South American Siluridae in the Carnegie Museum. Ann. Carnegie Mus. v. 11 (núms. 3-4). 398-404.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Barriga, R. «Peces de agua dulce del Ecuador» (en castellà). Revista de Información técnico-científica, XVI, 3, 1991, pàg. 7–88.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de l'Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Americà d'Història Natural. Museu Americà d'Història Natural, Central Park West, NY 10024-5192 (Estats Units).
* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lundberg, J.G. i M.W. Littmann, 2003. Pimelodidae (Long-whiskered catfishes). p. 432-446. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Stewart, D. J. i M. J. Pavlik, 1985: Revision of Cheirocerus (Pisces: Pimelodidae) from tropical freshwaters of South America. Copeia 1985 (núm. 2): 356-367.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.