OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Institut de Cultura Porto-riquenya

L'Institut de Cultura Porto-riquenya (castellà: Instituto de Cultura Puertorriqueña, abreujat ICP), és una institució del Govern de Puerto Rico responsable per l'establiment de les polítiques necesàries per l'estudi, la conservació, promoció i difússió dels valors culturals de Puerto Rico. Des d'octubre de 1992, la seva seu esta localitzada a l'antic lloc colonial espanyol «Asilo de Beneficencia» al Vell San Juan. L'ICP va ser fundat per l'historiador i arqueòleg porto-riqueny Ricardo Alegría Gallardo (1921-2011) i creat per la Llei 89 del 21 de juny de 1955, encara que va començar el novembre d'aquell any. El seu primer Director Executiu fou Ricardo Alegría. El 2016 disposaba d'un pressupost de 19,5 milions de dolars per la seva gestió.

## Museus

L'Institut opera diferents museus per tota l'illa:
Ponce
* «Casa Armstrong Poventud»
* «Casa de la Masacre de Ponce»
* «Casa Wiechers-Villaronga»
* «Museo de la Música Puertorriqueña»
San Juan:
* «Casa de la Familia Puertorriqueña del Siglo XIX»
* «Fortín de San Gerónimo del Boquerón»
* «Museo Casa Blanca»
* «Museo de la Farmacia»
* «Museo de Nuestra Raíz Africana»
Barranquitas:
* «Casa Luis Muñoz Rivera»
* «Mausoleo Luis Muñoz Rivera»
Així com el «Fuerte Conde Mirasol» a Vieques, la «Casa Jesús T. Piñero» a Canóvanas, la «Casa Cautiño» a Guayama, el «Museo de Arte Religioso Santo Domingo de Porta Coeli» a San Germán, el «Museo José Celso Barbosa» a Bayamón, el «Museo y Parque Histórico Ruinas de Caparra» a Guaynabo i el «Centro Ceremonial Indígena de Caguana» a Utuado
L'Institut també posseeix altres propietats incloent-hi el Centro Cultural de Ponce Carmen Solá de Pereira.

## Referències

* ↑ «Honran a Don Ricardo Alegría en la Biblioteca Nacional» (en castellà). Primera Hora, 12-11-2015 [Consulta: 6 març 2017].
* ↑ «Instituto de Cultura divulgará públicamente sus estados financieros» (en castellà). Primera Hora, 16-10-2016 [Consulta: 6 març 2017].
* ↑ En precario la sede ponceña: Incierto futuro para el Centro Cultural.

## Enllaços externs

* Instituto de Cultura Puertoriqueña
# Institut de Desenvolupament d'Avions i Vols Espacials dels Països Baixos

L'Institut de Desenvolupament d'Avions i Vols Espacials dels Països Baixos (Nederlands Instituut voor Vliegtuigontwikkeling en Ruimtevaart, NIVR) fou l'agència d'exploració espacial dels Països Baixos. L'1 de juliol del 2009 es transferiren les activitats del NIVR a una nova estructura, la Netherlands Space Office (NSO).

## Referències

* ↑ «Evaluatie Netherlands Space Office» (en neerlandès). Govern dels Països Baixos, 01-09-2013. [Consulta: 24 juliol 2022].

## Enllaços externs

* Plana oficial Arxivat 2004-04-13 a Wayback Machine. (anglès) (neerlandès)
# Institut de Professors Artigas

L'Institut de Professors Artigas (castellà: Instituto de Profesores Artigas) és un institut de nivell terciari, destinat a la formació de docents d'educació secundària.
Abans de la creació de l'IPA, entre 1944 i 1945, no hi havia cap institució encarregada de formar als docents, fet pel qual la majoria dels professors eren diplomats sense coneixement pedagògic de la Universitat de la República.
L'IPA va ser creat per Llei del 2 de juliol de 1949 i començà a funcionar dos anys després —el 1951— dirigit per Antonio Grompone. Imitant la bona escola francesa de l'École supérieure de París l'IPA va buscar formar un model d'home basat en l'excel·lència i l'avantguarda tant a nivell teòric com pràctic. Va buscar formar un professional tant en l'àmbit de la teoria de cada disciplina com en la pràctica educativa.

## Referències

* ↑ Deutsch und andere Fremdsprachen-international:: Länderberichte ..., Hrsg.: Albert Raasch, p. 240 (alemany)
# Institut de Recerca i Estudis Religiosos de Lleida

L'Institut de Recerca i Estudis Religiosos de Lleida (IREL), també conegut com a Institut Superior de Ciències Religoses de Lleida, és una institució docent de caràcter públic, constituïda com a fundació autònoma, que forma part del Bisbat de Lleida, i que està vinculada a la Facultat de Teologia de Catalunya en forma de centre adscrit.
Fou creat el 2 d'octubre de 1992 mitjançant un decret del llavors bisbe de Lleida Ramon Malla i Call. Segons els seus estatuts: «és una institució de la diòcesi de Lleida, constituïda per a facilitar la formació religiosa cristiana, preferentment dels laics, d'acord amb els ensenyaments de l'Església Catòlica i per a tractar i aprofundir qüestions i temes des de la perspectiva religiosa". Des del 22 de maig de 1996 té consideració d'Institut Superior de Ciències Religioses, a partir d'un decret emès per la Congregació per a l'Educació Catòlica de la Santa Seu, que l'erigia i n'aprovava els seus estatuts.
Es va refundar per complet el maig del 2010, per tal de portar a terme l'adaptació al procés de Bolonya així com a la Instrucció sobre els instituts superiors de ciències religioses, promulgada per la Congregació per a l'Educació Catòlica el 28 de juny de 2008.

## Referències

* ↑ Prat i Pons, Ramon. L'IREL, un espai creient d'humanizació. Lleida: Institut Superior de Ciències Religioses de Lleida, febrer de 2009, p. 9 (Quaderns IREL ; 29).
* ↑ Prat i Pons (2009), p. 8-9
* ↑ Prat i Pons (2009), p. 31
* ↑ «Instrucción sobre los Institutos Superiores de Ciencias Religiosas» (en castellà). Congregación para la Educación Católica, 28-06-2008. [Consulta: 20 maig 2020].
# Institut de Tecnologia Química

L'Institut de Tecnologia Química (ITQ) és un centre de recerca mixt creat el 1990 per la Universitat Politècnica de València (UPV) i el Consell Superior d'Investigacions Científiques (CSIC) amb seu al Campus de la UPV a València. Va ser fundat entre d'altres, pel professor Avelino Corma i actualment està dirigit pel professor Fernando Rey.
L'ITQ és un centre de referència a l'àrea de catàlisi, nous materials (especialment zeolites) i fotoquímica. Des de l'any 2013 forma part dels centres Severo Ochoa, que han estat seleccionats pels seus resultats científics i els seus programes estratègics després d'una rigorosa avaluació en la qual han participat més de 100 científics internacionals de reconegut prestigi.
Les línies de treball les desenvolupa a través de projectes de Pla Nacional, europeus, regionals i finançats amb fons propis. L'ITQ obté part del seu finançament a través de contractes d'I+D amb empreses multinacionals de tot el món, també finança part de la seua investigació gràcies als ingressos provinents de l'explotació de patents desenvolupades en l'Institut i llicenciades a empreses que les comercialitzen.
En els últims quinze anys, l'Institut de Tecnologia Química ha generat més de 150 sol·licituds de patents, de les quals 80 han estat desenvolupades directament a través de contractes d'I+D amb empreses. Les altres estan registrades conjuntament per la Universitat Politècnica de València i el Consell Superior d'Investigacions Científiques, estant 25 d'elles llicenciades a empreses. Així mateix, cinc de les tecnologies de grans processos desenvolupades per l'ITQ estan sent explotades comercialment i dos més es troben ja en planta de demostració. A més, s'han comercialitzat diverses tecnologies catalítiques desenvolupades per l'ITQ en el camp de la química fina.

## Història

El 1990 un grup de nou investigadors del CSIC i de la UPV (Juan Carlos Asensi Sempere, Avelino Corma, Vicente Fornés Seguí, Hermenegildo García Gómez, Sara Iborra Chornet, Amparo Mifsud Corts, Miguel Ángel Miranda Alonso, Joaquín Pérez Pariente i Jaime Primo Millo), liderats pel Professor Jaime Primo i el Professor Avelino Corma, respectivament, van iniciar la marxa de l'Institut amb un pressupost mínim i en uns locals habilitats en un aparcament de cotxes de la Universitat Politècnica de València. El 1994 l'equip es va traslladar al que hui és l'edifici on opera l'Institut.

## Referències

* 1 2 3 4 País, Ediciones El «El Instituto de Tecnología Química investiga sustitutos del motor de combustión interna» (en castellà). El País [Madrid], 20-01-2003. ISSN: 1134-6582.
* ↑ Navarro, José Manuel Grau. «Avelino Corma: "La universidad tiene que despertar la capacidad creativa"» (en espanyol europeu), 15-11-2018. [Consulta: 19 febrer 2020].
* 1 2 «Noticia UPV | L'Institut de Tecnologia Química (UPV-CSIC) ha rebut el guardó d'excel·lència científica Severo Ochoa atorgat pel Ministeri d'Economia i Competitivitat.». [Consulta: 19 febrer 2020].
* ↑ «INSTITUTO DE TECNOLOGIA QUIMICA | Consejo Superior de Investigaciones Científicas - CSIC - csic.es». [Consulta: 19 febrer 2020].

## Enllaços externs

* Instituto de Tecnología Química (ITQ)
# Institut de Virologia de Wuhan

L'Institut de Virologia de Wuhan (WIV en les sigles en anglès, 中国科学院武汉病毒研究所 en xinès simplificat, Zhōngguó Kēxuéyuàn Wǔhàn Bìngdú Yánjiūsuǒ en pinyin) és un institut de recerca de l'Acadèmia Xinesa de les Ciències centrat en el camp de la virologia, i localitzat en el districte de Jiangxia, a Wuhan (Hubei, Xina).

## Història

L'Institut va ser fundat el 1956 com a Laboratori de Microbiologia de Wuhan, com a part de l'Acadèmia Xinesa de les Ciències. Més tard, el 1961, rebé el nom d'Institut de Microbiologia del Sud de la Xina, per passar a ser reanomenat com a Institut de Microbiologia de Wuhan el 1962. El 1970 va passar a anomenar-se Institut de Microbiologia de la Província de Hubei quan la comissió de Ciència i Tecnologia en va prendre l'administració. El 1978 va tornar a l'Acadèmia Xinesa de Ciències com a Institut de Virologia de Wuhan.
El 2020 va transcendir a mitjans generalistes de fora de la Xina per tenir l'únic laboratori de bioseguretat nacional que podria tractar amb garanties el virus rere l'epidèmia sorgida en la mateixa regió. Aquest fet va portar a especular a alguns mitjans estatunidencs si el virus no podia haver sorgit precisament d'aquell mateix centre com a part d'un programa d'armes biològiques secret.

## Referències

* ↑ «History». Wuhan Institute of Virology, CAS. [Consulta: 26 gener 2020].
* ↑ Writer 2020-01-22T18:18:39Z, Nicoletta Lanese-Staff. «Only one lab in China can safely handle the new coronavirus» (en anglès). [Consulta: 27 gener 2020].
* ↑ «Chinese Academy of Sciences». [Consulta: 27 gener 2020].
* ↑ http://www.washingtontimes.com, The Washington Times. «Virus-hit Wuhan has two laboratories linked to Chinese bio-warfare program» (en anglès americà). [Consulta: 27 gener 2020].
# Institut de recherche et coordination acoustique/musique

L'IRCAM, acrònim d'Institut de recherche et coordination acoustique/musique (Institut de Recerca i Coordinació Acústica/Música), és un organisme associat al Centre Georges Pompidou de París, que va ser creat el 1969 per Pierre Boulez. Aquest institut és un dels més importants a Europa per a la música i el so. La seva gran originalitat és d'albergar creació musical i les investigacions musicològiques, científiques i tècniques que s'hi refereixen.
Els locals són situats davant les fonts del Centre Georges Pompidou concebudes per Niki de Sant Phalle i Jean Tinguely. L'edifici ha estat concebut el 1990 pels arquitectes Renzo Piano i Richard Rogers.
Aquest institut el dirigeix actualment Frank Madlener que succeeix en aquest lloc a Bernard Stiegler.

## Un centre per a la investigació musical

D'ençà la seva concepció, l'IRCAM ha estat el punt de partida de la majoria dels conceptes més importants en música electrònica i tractament del so.
L'entorn de programació gràfica per al tractament temps-realitat del so Max/MSP, i el seu successor jMax, han estat desenvolupats al si de l'institut. Max/MSP s'ha fet ràpidament una de les eines més emprades en música electroacústica, particularment des de la seva difusió per una societat comercial americana (Cycling74) que n'ha estabilitzat el programari sota la direcció de David Zicarelli.
Un gran nombre de les tècniques associades amb la música espectral, com les anàlisis basades en la Transformada de Fourier han estat possibles per la tecnologia desenvolupada per l'IRCAM. L'institut també ha desenvolupat un micro específic capaç d'aïllar el so produït per cadascuna de les quatre cordes d'un violoncel per a una amplificació o un tractament separat.
L'IRCAM s'ha fet a poc a poc el símbol de l'academicisme musical a França i a Europa, la lloc central del centre d'investigació en la música contemporània ha esdevingut una mena de reducte amb l'adveniment de material electrònic japonès de baix cost i de la microinformàtica, així com la generalització i la difusió de les tècniques de tractament de senyal, que posen finalment el tractament àudio a l'abast de les institucions més modestes i dels individus.

## Programaris lliures

L'Ircam concep i empra nombrosos programaris lliures; entre ells:
* jMAX, una versió lliure de Max/MSP.
* OpenMusic
* SDIF
* Agnula, una distribució GNU/Linux que agrupa nombroses eines per a la música lliure.

## Enllaços externs

* Web oficial
* Programari lliure emprat a l'IRCAM Arxivat 2009-06-20 a Wayback Machine.
* Web d'OpenMusic
# Institut polytechnique de Paris

Fundat el 2019, l'Institut polytechnique de Paris, també anomenat IP Paris, és una grande école d'enginyeria de França. Està situada a la ciutat de Palaiseau. L'IP Paris és un establiment públic d'ensenyament superior i de recerca tècnica. La recerca a IP Paris s'organitza al voltant de cinc pols temàtics: energia i clima, digital, seguretat, tecnologies i salut.
El 15 de setembre de 2020, l'Institut va cofundar amb HEC Paris el centre de recerca en intel·ligència artificial Hi! PARIS.

## Referències

* ↑ A Saclay, le pôle d'écoles autour de Polytechnique se voit parmi les premiers mondiaux d'ici à 2030
* ↑ E. Labaye (IP Paris) : "Si nous voulons être aussi performant que le MIT ou l’EPFL, il nous faut intensifier notre force de frappe"
* ↑ Comment fonctionnera l’Institut Polytechnique de Paris
* ↑ Hi!Paris, L’Institut Polytechnique De Paris Et HEC Paris Affichent Leur Ambition Dans L’IA
* ↑ Zoom sur Hi! PARIS, le centre consacré à l’IA et aux Sciences des données de l’Institut Polytechnique de Paris et HEC Paris
* ↑ HEC et Polytechnique lancent le centre pluridisciplinaire Hi! Paris pour devenir champions de la recherche en IA

## Enllaços externs

* Institut polytechnique de Paris - Lloc web oficial
# Instituto Español Giner de los Ríos

L'Instituto Español Giner de los Ríos és una escola internacional espanyola en la parròquia civil d'Algés, Linda-un-Velha e Cruz Quebrada-Dafundo, en el municipi d'Oeiras, en la regió portuguesa de Gran Lisboa, promoguda pel Ministeri d'Educació d'Espanya. Ofereix cursos d'educació infantil (preescolar) fins a batxillerat.

## Història

L'Institut espanyol de Lisboa va ser creat per Decret Ministerial el 12 de setembre de 1932 (Gaceta de Madrid, 21 setembre 1932), proposat pel Ministerio de Estado, situat provisionalment a la Casa de España, compartint locals amb el Consolat i la Cambra de Comerç a la Rua do Salitre. El primer director fou el professor D. José Hernández Almendros.
L'any 1933, per ordre 251 del Ministerio de Estado, l'institut va rebre el nom d'Hermenegildo Giner de los Ríos, segons el desig dels residents espanyols en la ciutat i entitats nacionals, a proposta de l'Ambaixador a Espanya.
Al final del curs 1935-1936, l'administració de l'Instituto i de les Escuelas de Enseñanza Primaria va ser unificada en un edifici de Rua Mousinho da Silveira.
Després d'assolir una certa rellevància a la societat portuguesa, organitzava regularment amb la ràdio nacional portuguesa el programa La Hora Española, l'Institut va fer front a una severa crisi al final del curs 1953-54. Durant aquests anys va estar funcionant a la Rua Actor Tasso, però continuava tenint problemes financers, resultant la tardança de l'obertura del curs escolar 1975-1976. En aquell temps, va canviar d'ubicació a la seua ubicació actual, la Rua Direita do Dafundo, en la propietat Quinta de São João do Rio, un monument històric manat construir pel Count of Cantanhede en 1649.
En 1993 un nou pavelló va ser construït amb dues aules per al curs escolar 1999-2000, a més de la remodelació dels patis i la millora global de les instal·lacions. La biblioteca s'ha enriquit de manera constant, amb el temps, amb donacions importants (alguns dels llibres més antics que daten de 1789). Moltes persones notables han fet conferències a l'institut, incloent D. Manuel A. Ivot Leon, eminent professor d'història i estudis americans; D. Eugenio Montes, reconegut poeta i professor de literatura; i altres, incloent Gerardo Diego, qui feu classes diversos cursos. Com era d'esperar, hi hi havia una atenció especial en els estudis portuguesos, donat suport per la biblioteca i personalitats de prestigi, incloent l'il·lustre historiador Fidelino Figueiredo.

## Referències

* ↑ «ATENCIÓN AL PÚBLICO» (en castellà). [Consulta: 2 maig 2015].
* 1 2 3 4 «Historia» (en castellà). [Consulta: 8 agost 2015].

## Bibliografia

* Educar en temps de guerra. València: Edicions Alfons el Magnànim, 2016, p. 615. ISBN 978-84-7822-696-2.
# Intent de cop d'estat al Níger de 2021

L'intent de cop d'estat al Níger de 2021 es va produir el 31 de març cap a les tres de la matinada, hora local, després d'un tiroteig als carrers de Niamey, la capital de Níger, dos dies abans de la presa de possessió del president electe Mohamed Bazoum.
L'intent de cop d'estat va ser organitzat per membres de l'exèrcit, i es va atribuir a una unitat de la Força Aèria amb base en la zona de l'aeroport de Niamey. El presumpte líder del complot era el capità Sani Saley Gourouza, encarregat de la seguretat en la base de la unitat. Una vegada frustrada la temptativa de cop, els colpistes van ser detinguts.

## Referències

* ↑ «Niger: Military officials who wanted to overthrow president-elect Bazoum». APA news. APA, 01-04-2021. [Consulta: 23 abril 2021].
* ↑ «Soldiers arrested in Niger after 'attempted coup'». France 24, 31-03-2021. [Consulta: 31 març 2021].
# Interaccionisme

L'interaccionisme és un corrent teòric de la sociologia que es basa a estudiar la interacció social com a nucli dels diferents fenòmens culturals, entre ells els conflictes o la formació de grups. L'escola interaccionista que més desenvolupament ha tingut és la de l'interaccionisme simbòlic.
L'interaccionisme rebutja l'estructuralisme i basa la seva recerca en dades qualitatives on la comunicació entre els individus té un paper fonamental.

## Referències

* ↑ «The Interactionist Perspective | Introduction to Sociology». [Consulta: 23 agost 2018].
# Internet Message Access Protocol

L'IMAP, Protocol d'accés als missatges d'Internet, de l'anglès Internet Message Access Protocol (antigament Internet Mail Access Protocol) és un protocol informàtic, basat en TCP/IP, que permet als usuaris llegir els seus correus electrònics en el servidor i tan sols descarregar missatges i fitxers adjunts en la màquina local quan sigui necessari.
El seu principal avantatge, és que l'usuari pot veure l'encapçalament dels missatges i descarregar tan sols els que li interessen. Açò estalvia temps de descàrrega, especialment si els usuaris normalment esborren o reenvien missatges sense llegir-los.

## Referències

* ↑ «IMAP - Qué es y Definición 2019» (en castellà), 17-10-2017. [Consulta: 25 abril 2019].
# Interruptor analògic

L'interruptor analògic (o PETR), també anomenat interruptor bilateral, és un component electrònic que es comporta de manera semblant a un relé, però no té parts mòbils. L'element de commutació és normalment un parell de transistors MOSFET, un un dispositiu de canal N i l'altre un dispositiu de canal P. El dispositiu pot conduir senyals analògics o digitals en qualsevol direcció quan està encès i aïlla els terminals commutats quan està apagat. Els interruptors analògics es fabriquen normalment com a circuits integrats en paquets que contenen diversos interruptors (normalment dos, quatre o vuit). Aquests inclouen el 4016 i el 4066 de la sèrie 4000.
L'entrada de control del dispositiu pot ser un senyal que canvia entre les tensions d'alimentació positiva i negativa, amb la tensió més positiva que encén el dispositiu i com més negativa l'apaga. Altres circuits estan dissenyats per comunicar-se a través d'un port sèrie amb un controlador amfitrió per tal d'activar o desactivar interruptors.
El senyal que es canvia ha de romandre dins dels límits dels carrils de subministrament positiu i negatiu que estan connectats als terminals del cos P-MOS i N-MOS. L'interruptor generalment proporciona un bon aïllament entre el senyal de control i els senyals d'entrada/sortida. No s'utilitzen per a la commutació d'alta tensió.
Els paràmetres importants d'un interruptor analògic són:
* resistència a l'encesa: la resistència quan està encès. Això normalment oscil·la entre 5 ohms i uns quants centenars d'ohms.
* off-resistance: la resistència quan està apagat. Normalment és un nombre de megaohms o gigaohms.
* rang del senyal: les tensions mínimes i màximes permeses per passar el senyal. Si es superen, l'interruptor pot ser destruït per corrents excessives. Els tipus més antics d'interruptors fins i tot poden bloquejar-se, la qual cosa significa que continuen conduint corrents excessives fins i tot després d'eliminar el senyal defectuós.
* injecció de càrrega. Aquest efecte fa que l'interruptor injecti una petita càrrega elèctrica al senyal quan s'encén, provocant un petit pic o fallada. La injecció de càrrega s'especifica en coulombs.
Els interruptors analògics estan disponibles tant en tecnologia de forat passant com en encapsulats de tecnologia de muntatge superficial.

## Referències

* ↑ «Basic knowledge of analog switches» (en anglès). https://maker.pro,+19-10-2023.+[Consulta: 10 juny 2023].
* ↑ «[https://www.analog.com/en/design-center/glossary/analog-switch.html Analog Switch What is an Analog Switch?]» (en anglès). https://www.analog.com.+[Consulta: 10 juny 2023].
* ↑ «Analog Switches - SPDT Switches» (en anglès). https://www.onsemi.com.+[Consulta: 10 juny 2023].
* ↑ «Analog switches & muxes | TI.com» (en amglès). https://www.ti.com.+[Consulta: 10 juny 2023].
# Intertrigen candidal

L'intertrigen candidal o intertrigen candidòtic és una infecció de la pell per Candida albicans (una candidosi), més específicament situada entre els plecs de la pell (és, per tant, un intertrigen).
# Ira

«Ira o IRA» té aquests significats:
* Ira (sentiment), sinònim de còlera, ràbia o gran enuig
* Geografia:
** Ira o Eira, muntanya de Grècia a Messènia
** Ira (Vermont), localitat estatunidenca a l'estat de Vermont
* Acrònims:
** IRA, acrònim de l'Exèrcit Republicà Irlandès
** IRA, acrònim mèdic d'insuficiència renal aguda
* Biografies:
** Ira Gershwin (1896 - 1983), lletrista estatunidenc que va col·laborar amb el seu germà petit George
** Ira Hayes (1923 - 1955), indi pima soldat estatunidenc
** Ira Levin (1929 - 2007), escriptor, dramaturg i compositor estatunidenc, autor de les novel·les A Kiss Before Dying, Rosemary's Baby i The Stepford Wives
** Ira Murchison (1933 - 1994), atleta estatunidenc guanyador de la medalla d'or en els relleus 4x100 de les Olimpíades de 1956
Viccionari
# Efecte Dicke

En espectroscòpia, l'efecte Dicke, també conegut com a reducció de Dicke o, de vegades, reducció col·lisional es refereix a la reducció de l'eixamplament de Doppler d'una línia espectral a causa de col·lisions que experimenta la partícula emissora (normalment un àtom o molècula) amb d'altres partícules. Rep el seu nom del físic-astrònom Robert H. Dicke.

## Mecanisme

Quan el recorregut lliure mitjà d'un àtom és molt més petit que la longitud d'ona associada a la transició radiativa, l'àtom canvia de velocitat i direcció moltes vegades durant l'emissió o absorció d'un fotó. Això provoca que es faci una mitjana sobre diferents estats Doppler i dona lloc a una línia atòmica més estreta que la corresponent a la de l'eixamplament de Doppler.

## Vegeu també

* Efecte Mössbauer
* Efecte Stark

## Referències

* ↑ R. H. Dicke Physical Review, 89, 2, 1953, pàg. 472–473. Bibcode: 1953PhRv...89..472D. DOI: 10.1103/PhysRev.89.472.
* ↑ Griem, Hans R. Principles of Plasmas Spectroscopy. Cambridge: University Press, 1997. ISBN 0-521-45504-9.