OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Marawah

L'illa de Marawah (àrab: جزيرة مروح, jazīrat Marawaḥ) és una illa de l'Emirat d'Abu Dhabi a la costa de l'emirat, uns 100 km a l'oest de la ciutat d'Abu Dhabi. L'illa té 5,5 km de nord a sud i 13 km d'est a oest. L'illa és actualment una propietat privada. A la part occidental un estret la separa de l'illa Liffiyah, que fa uns 3 km de nord-oest a sud-est i la meitat de sud-oest a nord-est i té el poblet del mateix nom a la costa nord-est, enfront de Lifah, al nord -oest de Marawah. La part sud forma una gran badia on hi ha el llogaret de Ghurbah. La vila principal de l'illa és Marawah a la costa nord-est, que té al front les roques de Fasht al Bazm. La població és d'uns tres mil habitants. La seva línia costanera està plena de manglars. La seva superfície és de 180 km².
Té restes de poblament de fa uns set mil anys igual que Dalma, i s'han localitzat uns 13 jaciments arqueològics principals la majoria del període islàmic. S'han trobat restes d'una pedrera amb la pedra de la qual es va construir entre d'altres el monestir nestorià trobat a Sir Banu Yas. L'aigua era emmagatzemada amb cisternes i distribuïda per canals, el que permetia la vida tot i la manca de fonts.
El litoral de l'illa, amb els seus extensos fangs de marea, ha estat designat com a Àrea Important per a la Conservació de les Aus (AICA) per BirdLife International perquè admet poblacions de pas i hivernades de molts limícoles, com ara Pigre gis, Corriol de Sibèria, Tètol cuabarrat, Territ gros siberià, i Dromes.

## Referències

* ↑ «Marawah - ADIAS Guide». adias-uae.com. [Consulta: 27 octubre 2024].
* ↑ «Sir Bani Yas - ADIAS Guide». adias-uae.com. [Consulta: 27 octubre 2024].
* ↑ Kaabi, Abdulla Khalfan Al; Meqbali, Ali Abdul Rahman Al «New light on Bronze Age trade in the Arabian Gulf: a Dilmun trading port on Ṣīr Banī Yās island, UAE». Proceedings of the Seminar for Arabian Studies, 48, 2018, pàg. 141–149. ISSN: 0308-8421.
* ↑ «Marawah Island (United Arab Emirates)». BirdLife IBA factsheet. [Consulta: 27 octubre 2024].
# The Dig

The Dig és un joc d'aventura gràfica desenvolupat per LucasArts i llançat el 1995, basat en una idea de n'Steven Spielberg i amb una novel·lització feta per n'Alan Dean Foster. Va ser l'onzena aventura en utilitzar el motor de joc SCUMM, i és famós per la seva connexió amb Steven Spielberg i notori per la seva producció prolongada que li donaria fama de «vaporware».
Llançat només com CD-ROM, The Dig es va comercialitzar per a PC i Macintosh. Conté una pites de diàleg parlats i una banda sonora orquestral digital. En la seva major part, els gràfics del joc es varen dibuixar a mà i animats esparsament, fent servir una mescla de clips d'animació 3D pre-renderitzats i tradicional en certes parts del joc.
És el joc d'aventura més seriós de LucasArts, no conté gairebé cap pallassada, un element que es troba abundantment en tots els altres títols d'aventures de l'empresa. També és l'únic que encaixa perfectament en el gènere de ciència-ficció.

## Referències

* 1 2 Evan Dickens. «The Dig» (en anglès). adventuregamers.com, 19-05-2002. [Consulta: 9 abril 2010].

## Enllaços externs

* The Dig(anglès)
# Mbalakh

L'mbalakh, o escrit més sovint sota la forma wòlof mbalax, és un gènere musical que s'ha imposat com a música nacional del Senegal i de Gàmbia. Es tracta d'una barreja musical que es creà a partir del njuup, una música tradicional religiosa del poble serer, i d'altres estils occidentals com ara el jazz, el blues o el rock durant els anys 70 al Senegal. Un dels instruments imprescindibles al mbalakh és el sabar, un tabal tradicional. Músics que han participat en la popularització de l'mbalakh a Occident són, per exemple, els cantants Youssou N'Dour, Ismaël Lô, o Cheikh Lô.
# Mercat rural

Els mercats rurals són els mercats que d'una manera permanent, ocasional o periòdica es realitzen en el medi rural de qualsevol país. Normalment es distingeix entre Fira Lliure periòdica i desmantellar i Mercat que funciona permanentment en un edifici amb aquest fi.
Encara depenent del context, solen tenir un paper important en l'economia de la localitat en la qual s'assenten i realitzen un paper fonamental des del punt de vista social, en ser punt de trobada, discussió i intercanvi econòmic, d'informació, etc entre les persones que habiten en els pobles propers. Té així un doble paper, com a motor econòmic i creador de xarxes socials. En molts casos, són els propis productors els que venen al consumidor final, el que abarateix costos, augmenta la sostenibilitat convertint-se en Circuits curts de comercialització, el que repercuteix positivament en l'economia local.
Poden tenir una temàtica variada, depenent de si són mercats agrícoles, ramaders, d'alimentació, d'artesania, de maquinària, etc. En molts casos hi ha mercats temàtics que serveixen com a reclam turístic de la zona i serveixen per potenciar aspectes poc explotats del context geogràfic en què s'ubiquen, així trobem mercats medievals, renaixentistes, ambientats en el segle xix o de mitjans de segle xx.
En molts casos, l' emplaçament és la plaça del poble, hi ha casos en què el mercat es divideix per producte venut donant fins i tot nom al lloc on s'assenten (p. ex.: Plaça de les mongetes a Benavente). De vegades s'ocupen llocs històrics condicionats com poden ser els castells i altres vegades s'aprofiten parcs o eres properes.

## Referències

* ↑ «El Mercat Rural, els esports, la Survival Zombie, el gospel i un mapatge centren la festa major de Sant Miquel». Som Vallès, 28-09-2022. [Consulta: 16 desembre 2022].

## Vegeu també

* Aliments locals
* Mercat
* Mercats locals
# Metabolisme del calci

El metabolisme del calci és el moviment i la regulació dels ions calci (Ca2$^{2+}$) cap a l'interior (a través de l'intestí) i cap a l'exterior (a través de l'intestí i els ronyons) del cos i entre els compartiments corporals: el plasma sanguini, els líquids extracel·lulars i intracel·lulars i els ossos. L'os actua com a centre d'emmagatzematge de calci per a dipòsits i extraccions, segons la necessitat de la sang mitjançant una remodelació continua dels ossos.$^{:276–277}$
Un aspecte important del metabolisme del calci és l'homeòstasi del calci plasmàtic, la regulació dels ions calci al plasma sanguini dins d'uns límits estrets. El nivell de calci al plasma està regulat per les hormones paratiroidal (PTH) i calcitonina. La PTH és alliberada per les cèl·lules principals de les glàndules paratiroides quan el nivell de calci en plasma cau per sota del rang normal per augmentar-lo; la calcitonina és alliberada per les cèl·lules parafol·liculars de la glàndula tiroide quan el nivell plasmàtic de calci està per sobre del rang normal per tal de baixar-lo.

## Referències

* ↑ Marieb, Elaine. Essentials of human anatomy and physiology. San Francisco: Benjamin Cummings, 2000. ISBN 978-0805349405.
* ↑ Brini, Marisa; Ottolini, Denis; Calì, Tito; Carafoli, Ernesto. «Chapter 4. Calcium in Health and Disease». A: Interrelations between Essential Metal Ions and Human Diseases. 13. Springer, 2013, p. 81–137. DOI 10.1007/978-94-007-7500-8_4. ISBN 978-94-007-7499-5.

## Vegeu també

* Os
* Teixit ossi
* Osteoclast
# Nanshiungosaure

L'nanshiungosaure (Nanshiungosaurus, "rèptil de Nanshiung") és un gènere de dinosaures teròpodes terizinosàurid, que visqueren a la fi del període Cretaci, fa aproximadament 75 milions d'anys, en el Campanià, en el que avui és Àsia.

## Descripció

Els Nanshiungosaurus eren animals bípedes, els quals presentaven un llarg coll i un petit cap. Els seus membres davanters, considerablement llargs, acabaven en grans arpes característiques dels terizinosàurids. L'espècie mongola N. brevispinus, era més petita, aconseguint aproximadament 4 metres de llarg i un pes d'1,5 tones. Tènia un coll més curt però més gruixut que altres celurosaures, a més el seu pelvis era similar a segnosaure. D'altra banda, l'espècie xinesa N. bohlini, arribava a intervenir entre 5 i 7 metres, les seves vèrtebres eren úniques, amb les costelles cervicals fusionades que ho distingia d'alxasaure.

## Història

Les restes fòssils de l'holotip N. brevispinus, foren descoberts en la Formació Nanxiong Yuanpu a Mongòlia, en 1979. És conegut per onze cervicals, deu vèrtebres dorsals i cinc sacras, i una pelvis engruixada. És un principi es va pensar que podria ser un petit sauròpode de coll estrany.
# Mielocatexis

La mielocatexis és un trastorn congènit dels leucòcits que causa leucopènia crònica i severa (una reducció dels glòbuls blancs circulants) i neutropènia (una reducció dels neutròfils). És un trastorn autosòmic dominant.

## Referències

* 1 2 «Myelokathexis, a congenital disorder of severe neutropenia characterized by accelerated apoptosis and defective expression of bcl-x in neutrophil precursors» (Free full text). Blood, vol. 95, 1, 1-2000, pàg. 320–327. DOI: 10.1182/blood.V95.1.320. PMID: 10607719.
* ↑ Hord, JD; Whitlock, JA; Gay, JC; Lukens, JN «Clinical features of myelokathexis and treatment with hematopoietic cytokines: a case report of two patients and review of the literature». Journal of Pediatric Hematology/Oncology, vol. 19, 5, 9-1997, pàg. 443–448. DOI: 10.1097/00043426-199709000-00007. PMID: 9329467.
# Habitatge a l'avinguda Pau Casals, 149 (Llinars del Vallès)

L'Habitatge a l'avinguda Pau Casals, 149 és una obra eclèctica de Llinars del Vallès (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici amb una paret mitgera. Té dues portes d'accés, una encarada a la carretera i l'altra que dona a un petit jardí. De planta rectangular, força allargada. Consta de planta baixa i dos pisos. A la façana de la carretera imita un encoixinat i té una galeria en el cos superior feta de columnes panxudes. L'altra façana repeteix el mateix motiu de l'encoixinat a la planta baixa, i en els dos pisos té decoració geomètrica i vegetal d'esgrafiats i dos puttis a la zona superior.

## Història

L'arribada del ferrocarril l'any 1855 va suposar el naixement dels primers eixamples del nucli històric. D'una banda trobarem un procés d'urbanització espontani de cases entre parets mitgeres, i de l'altra un conjunt de cases de tipologia de ciutat-jardí, fruit d'una incipient importància del terme com a centre d'estiueig. Ambdues modalitats de construccions seguiran un llenguatge eclèctic, sense arquitectes coneguts.

## Referències

* 1 2
# Hil

En anatomia humana, l'hil (/ˈhaɪləm/; plural hila; del llatí hilus (/ˈhaɪləs/; plural hili), és una depressió o fissura on estructures com vasos sanguinis i nervis entren a un òrgan, com per exemple:
* L'hil del ronyó que inclou l'artèria i vena renals, l'urèter i nervis
* L'hil esplènic, a la superfície de la melsa, que inclou l'artèria i vena esplèniques, els vasos limfàtics, i nervis
* L'hil del pulmó, una depressió triangular on les estructures que formen l'arrel del pulmó entren i surten de l'òrgan
* L'hil del gangli limfàtic inclou la part d'un gangli limfàtic per un surten els seus vasos

## Referències

* ↑ «¿Qué es hilio?». [Consulta: 7 gener 2019].
* ↑ «Diccionari Enciclopèdic de Medicina». Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 11 febrer 2019].

## Bibliografia

* NETTER, F.H. Atlas de Anatomía Humana (en castellà). 6a. Barcelona: Elsevier Masson, 2015. p. 640. ISBN 978-8445826072
# E-mu Emulator

L'Emulator és un model de sampler creat per la marca nord-americana E-mu. El seu llançament data de 1980. La seva importància resideix en el fet d'haver estat el primer sampler disponible a un preu moderadament accessible, en una època en què els únics instruments amb aquestes característiques eren el Fairlight CMI i el Synclavier, tots dos amb preus prohibitius.

## Història

Dave Rossum i Scott Wedge, els fundadors d'E-mu, van crear un sintetitzador modular anomenat Audity; però el seu elevat cost va fer que Rossum i Wedge decidissin de canviar l'orientació de la marca. La seva empresa havia creat sistemes propis com un teclat polifònic (disseny implantat al sintetitzador Prophet 5), i després de descobrir el Fairlight CMI a una fira d'instruments electrònics, tots dos es proposaren de crear un instrument que oferís unes prestacions semblants a les del Fairlight però amb innovacions i solucions pròpies destinades a abaratir-ne el cost. Així va néixer la idea de l'Emulator, a mitjans de 1980. El primer model de l'Emulator va estar llest per a la seva presentació oficial a la fira NAMM (Califòrnia) quasi mig any després, el febrer de 1981. Stevie Wonder va provar-lo allà mateix i en quedà tan convençut que rebé el model amb el número de sèrie 001.
Les primeres versions de l'Emulator eren relativament simples, amb 2, 4 o (el més comú) 8 veus de polifonia, i funcions d'edició bàsiques. La seva freqüència de mostreig era de 27 kHz, amb una resolució de 8 bits. Posteriorment se li afegiren més elements, com un VCA per controlar l'amplitud del so, un filtre controlat per voltatge i un petit seqüenciador. Els últims models també disposaven de MIDI. Els primers models es venien a un preu de 10000 dòlars; a principis de 1982 E-mu llançà una nova versió que incorporava totes aquestes millores a un preu de 8000 dòlars. Si bé eren preus relativament alts, l'Emulator era considerablement més barat que els seus rivals (el Fairlight CMI i el Synclavier).
L'Emulator fou substituït el 1984 per l'Emulator II, que incorporava més funcions i més capacitat de memòria.

## Característiques tècniques

* Freqüència de mostreig: 27 kHz.
* Resolució: 8 bits.
* Teclat: 49 tecles.
* Filtre: VCF amb control de freqüència de tall.
* Amplificador: VCA.
* LFO: Control de vibrato.
* Seqüenciador digital de temps real.
* Control via MIDI.

## Alguns usuaris famosos de l'Emulator

* Depeche Mode
* Orchestral Manoeuvres in the Dark
* China Crisis
* Ultravox
* Stevie Wonder
* Vangelis
* Jean Michel Jarre
* ABC
* Damon Edge

## Enllaços externs

* http://www.vintagesynth.com/emu/emulator.shtml Arxivat 2009-02-10 a Wayback Machine.
* http://www.synthmuseum.com/emu/emuemul01.html
* http://www.emulatorarchive.com/Archives/Samplers/E1Overview/e1overview.html
# Mil·lenni IV aC

El mil·lenni iv aC va abastar els anys que van del 4000 aC fins al 3001 aC. Els estats, organitzacions socials suprafamiliars, van sorgint gradualment al final del mil·lenni en algunes societats, particularment a Egipte i Mesopotàmia, que es troben sota la pressió demogràfica d'una economia rural cap a una economia urbana en què el treball s'especialitza, ja sigui intensificant la producció agrícola circumdant, o bé establint xarxes d'intercanvi i desenvolupant artesanies. Sorgeix una classe dirigent, que controla les activitats religioses, organitza l'emmagatzematge i la redistribució d'aliments i manté la seguretat i l'ordre mitjançant la recollida d'una part de la producció en forma d'homenatge o impost. L'aparició de escriptura en aquests sistemes d'estat inicial marca el pas de la prehistòria a la història.

## Esdeveniments

* Mallorca: restes humanes, puntes de sílex, allisadors i punxons d'os. Primers testimonis de presència d'animals domèstics.
* Memfis esdevé la capital d'Egipte.
* La ciutat estat d'Ur domina la regió.
* Auge de la civilització minoica a Creta.

## Invents, descobriments, introduccions

* Ús del jade a la Xina.
* Els més famosos ziggurats .
* Desenvolupament de l'escriptura cuneïforme.
* Primers drenatges i protoclaveguerams a l'Índia.

## Referències

* ↑ Casasnovas Camps, Miquel Àngel. Història de les Illes Balears. Palma: Editorial Moll, 1998, p. 435. ISBN 84-273-4044-3.
* ↑ Smith, Paul G. Dictionary Of Water And Waste Management (en anglès). Butterworth-Heinemann, 2005, p.385. ISBN 0750665254.
# Pucioasa

Pucioasa (pronunciació en romanès: [puˈt͡ʃjo̯asa]) és una ciutat del comtat de Dâmbovița, Muntènia (Romania). Administra sis pobles: Bela, Diaconești, Glodeni, Malurile, Miculești i Pucioasa-Sat.
La ciutat es troba al curs mitjà del riu Ialomița, 21 km al nord de Târgoviște, a la zona central i muntanyosa del comtat, 81 km del seu límit sud i 42 km del seu límit nord.
La ciutat té 14.254 habitants segons un cens del 2011.

## Història

El nom de la ciutat data del 20 de setembre de 1649, quan es va esmentar en un document com a "Piatra Pucioasă" (que significa Brimstone, en referència als recursos de sofre propers).

## Fills il·lustres

* Constantin Marinescu
* Alexandru Bădoiu
* Cristian Bălașa
* Ròmul Ciobanu
* Florentin Rădulescu

## Referències

* ↑ Rezultatele finale ale Recensământului din 2011: «Tab13. Populația stabilă după religie – județe, municipii, orașe, comune», 01-07-2013. Arxivat de l'original el 2020-08-07.
# Moore School of Electrical Engineering

L'Escola d'Enginyeria Elèctrica Moore a la Universitat de Pennsilvània va aparèixer arran d'una fundació creada per 'Alfred Fitler Moore el 4 de juny de 1923. La qual va ser acceptada a l'escola d'Enginyeria Elèctrica de Penn, localitzada a l'edifici Towne, a Filadèlfia. El primer degà de l'escola Moore fou Harold Pender.
Es va construir el 1921 per Erskin & Morris i constava de dues plantes inicialment, renovades el 1926 per Paul Philippe Cret. El 1946 un tercer pis va ser afegit per Alfred Bendiner, per tal d'acomodar tot el personal d'investigació.
L'any 1954, els quatre departaments científics de l'edifici Towne, juntament amb l'Escola d'Enginyeria Elèctrica Moore, es van convertir en les cinc escoles d'enginyeria principals. El mateix febrer, la Universitat anuncià que a partir del semestre de tardor, les dones serien admeses als programes de llicenciatures de l'escola d'enginyeria.
L'escola Moore és particularment coneguda com el lloc de naixement de la indústria de l'ordinador:
* Va ser aquí on el primer propòsit general Turing d'un ordinador complet electrònic digital, l'ENIAC, va ser construït entre 1943 i 1946.
* Es va realitzar el disseny preliminar de la màquina successora de l'ENIAC: l'EDVAC. Que va resultar ser una màquina de programa emmagatzemat, concepte utilitzat a tots els ordinadors actualment, el disseny lògic de la qual havia estat promulgat dins el primer esborrany de John von Neumann d'un Informe sobre l'EDVAC, sintetitzat per un conjunt de notes obtingudes a reunions a les que va assistir a l'escola Moore.
* El primer curs d'ordinador va ser donat a l'escola Moore durant l'estiu del 1946, que va implicar una explosió dins del desenvolupament de l'ordinador a tot el món.
* John Mauchly i J. Presper Eckert , part del professorat de Moore School, van fundar la Eckert–Mauchly Computer Corporation, companyia que posteriorment va produir l'UNIVAC.
L'escola Moore ha estat integrada a l'escola d'Enginyeria i Ciència Aplicada de Penn. Ja no existeix com a entitat separada; tanmateix, l'estructura de tres pisos encara perdura i és coneguda al campus com l'edifici Moore School.

## Enllaços externs

* http://www.seas.upenn.edu/about-seas/buildings.php Arxivat 2016-04-10 a Wayback Machine.
* http://www.ese.upenn.edu/about-ese/ese-history.php
# National Academy of Medicine

L'Acadèmia Nacional de Medicina dels Estats Units (en anglès: National Academy of Medicine), coneguda com a Institute of Medicine (IOM) fins al 30 de juny de 2015, és una organització no governamental sense fins lucratius dels Estats Units, fundada el 1970 amb base a una acta de la Acadèmia Nacional de Ciències dels Estats Units. Forma part de les Acadèmies Nacionals de Ciències, Enginyeria i Medicina, incloent:
* Academia Nacional de Ciències dels Estats Units (National Academy of Sciences - NAS)
* Academia Nacional d'Enginyeria dels Estats Units (National Academy of Engineering - NAE)
* Consell Nacional d'Investigació (National Research Council - NRC)

## Història

L'institut va ser fundat el 1970, sota la carta del Congrés de l' Acadèmia Nacional de Ciències com l'Institut de Medicina. El 28 d'abril de 2015, els membres de la NAS van votar a favor de reconstituir l'IOM com una nova Acadèmia Nacional de Medicina i establir una nova divisió sobre salut i medicina dins del NRC que té les activitats del programa de l'IOM en el seu nucli central. Aquests canvis van entrar en vigor l'1 de juliol de 2015.

## Premis

El Premi Internacional Rhoda i Bernard Sarnat en Salut Mental (Premi Sarnat) es va establir el 1992 i és concedit anualment per l'Acadèmia per reconèixer a individus, grups o organitzacions per haver assolit un notable èxit en la millora de la salut mental. S'acompanya d'una medalla i de 20.000 dòlars.

## Membres

Entre els notables, el 22 d'octubre de 2018, el metge català Elías Campo fou nomenat membre de l'Acadèmia. Un altre investigador de l'Hospital Clínic de Barcelona, el neuròleg Josep Dalmau, va ser escollit membre de la institució l'any 2015.
L'Acadèmia escollí com a membre María José Alonso, farmacòloga de la Universitat de Santiago de Compostel·la, el 2016.
Actualment (2019), té més de 2.000 membres estatunidencs i estrangers, sent el seu president Victor J. Dzau.

## Referències

* 1 2 «About the NAM». National Academy of Medicine. [Consulta: 1r novembre 2015].
* 1 2 «Institute of Medicine to Become National Academy of Medicine Arxivat 2015-04-28 at Archive.is». The National Academies of Science, Engineering and Medicine. [Consulta: 1r novembre 2015].
* ↑ «The Rhoda and Bernard Sarnat International Prize in Mental Health». National Academy of Sciences. [Consulta: 7 novembre 2016].
* ↑ «Escullen el metge del Clínic Elías Campo membre de l'Acadèmia de Medicina dels EUA». CCMA, 2018; Oct 22. [Consulta: 30 octubre 2018].
* ↑ «El Dr. Josep Dalmau, nou membre de l'Acadèmia Nacional de Medicina dels Estats Units». IDIBAPS, 2015; Oct 23. [Consulta: 31 octubre 2018].
* ↑ «María José Alonso, nuevo miembro de la Academia Nacional de Medicina de EEUU» (en castellà). La Vanguardia, 18-10-2016. [Consulta: 2 novembre 2018].
* ↑ Research!America «Victor Dzau, MD» (en anglès). Board Members and Officers, 2019, pàgs: 3. Arxivat de l'original el 5 de maig 2019 [Consulta: 5 maig 2019].

## Enllaços externs

* National Academy of Medicine - Lloc web oficial
# Allanpringita

L'allanpringita és un mineral del grup dels fosfats anomenat així en honor del mineralogista australià Allan Pring. L'allanpringita és l'anàleg en Fe$^{3+}$ de la wavel·lita (fosfat d'alumini), tot i que presenta diferent simetria cristal·lina (l'allanpringita és monoclínica mentre que la wavel·lita és ortoròmbica). Forma cristalls aciculars, que sempre estan maclats. Se solen trobar associats a fosfats de ferro en mines abandonades.

## Referències

* 1 2 Allanpringite. Mindat
* ↑ Allanpringite. Webmineral

## Bibliografia

* U. Kolitsch, H.-J. Bernhardt, C. L. Lengauer, G. Blaß and E. Tillmanns (2006): Allanpringite, Fe3(PO4)2(OH)3·5H2O, a new ferric iron phosphate from Germany, and its close relation to wavellite. European Journal of Mineralogy, 18, 793-801.
# Habitatge a l'avinguda d'Espanya, 22 (Tremp)

L'Habitatge a l'avinguda d'Espanya, 22 és un edifici de Tremp (Pallars Jussà) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici entre mitgeres situat a l'Avinguda d'Espanya. L'edifici consta d'una construcció de cinc altures, planta baixa i quatre pisos. Destaca la tribuna amb els caires arrodonits i motllurats que ocupa dues altures, element i forma molt característica de l'arquitectura domèstica de mitjan segle xx. L'amplada del frontis es delimita per dues franges verticals de carreus disposats en zig-zag. Aquesta mateixa disposició s'aprecia en els brancals de les obertures de les dues darreres plantes de l'edifici.
L'edifici presenta una consonància formal amb l'immoble annex, el número 24.

## Referències

* 1 2
# Hil renal

L'hil renal (o hil del ronyó) és la fissura central encastada del ronyó. La vora medial del ronyó és còncava al centre i convexa cap a qualsevol de les extremitats, que es dirigeix cap endavant i una mica cap avall, i en aquesta part central té aquesta fissura longitudinal profunda, limitada per uns prominents llavis anterior posterior. Per aquesta fissura passen l'artèria i la vena renals, els nervis i la pelvis renal.

## Bibliografia

* VV.AA: Anatomía humana general. Universidad de Sevilla, secretariado de publicaciones, 2002.
* Giuseppe Balboni et al.: Anatomia umana (en italià), Edi-ermes, Milà, 1990, ISBN 88-7051-075-1