OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Aeròdrom d'Empuriabrava

L'aeròdrom d'Empuriabrava està situat a la comarca de l'Alt Empordà, a 2 quilòmetres a l'est de Castelló d'Empúries, al nord de la Costa Brava. El seu codi i classificació OACI és LEAP i 1C respectivament.
Es tracta d'un aeròdrom privat on fonamentalment es practica paracaigudisme, anteriorment propietat de l'empresa Fórmula y Propiedades S.L. amb gestió del Centro de Paracaidismo Costa Brava i explotat comercialment amb el nom de Skydive Empuriabrava des de l'any 1985. En el 2012 la societat va ser comprada per un fons sobirà de Dubai a través de la companyia Skydive Dutch BV. La seva activitat principal és la pràctica del paracaigudisme tot i que aplega altres tipus de vols de fotografia i publicitat aèria, vols turístics i fa funcions d'escola de pilots privats d'avió. Registra uns 6.000 enlairaments anuals i un total de prop de 130.000 salts.
La superfície del sistema aeroportuari és de 36,58 ha. Disposa d'una pista de vol de 800 x 20 m que es denomina 17 – 35 asfaltada i amb senyalització. Disposa de carrers de rodada i una plataforma d'estacionament d'aeronaus de 7.500 m². Així mateix hi ha disponible un servei de bar i restaurant a causa de la seva funció lúdica.

## Referències

* ↑ "Una remodelación total del 'Skydive Empuriabrava' le convertirá en referente mundial de saltos en 3 años", Europa Press

## Enllaços externs

* Dades dels aeròdroms catalans
# Aeròdrom de Maio

L'Aeròdrom de Maio (codi IATA: MMO, codi OACI: GVMA) és un aeroport situat en Cap Verd gestionat per ASA-Aeroportos e Segurança Aérea, situat al nord de la Vila do Maio.
És un aeròdrom de classe 3C, adequada per als avions del tipus ATR, ideal per a vols de cabotatge.

## Aerolínies i destins

| Ciutats | Nom de l'Aeroport | Aerolínies |
| Àfrica |||
| Cap Verd |||
| Illa de Sal | Aeroport Internacional Amílcar Cabral | TACV |
| Praia | Aeroport Internacional Nelson Mandela | TACV |

## Referències

* ↑ «ASA | Aeroportos e Segurança Aérea – Informação em tempo real do estado das chegadas e partidas nos Aeroportos de Cabo Verde. Acompanhe os horários e as alterações dos voos.» (en portuguès de Portugal). [Consulta: 14 febrer 2023].

## Enllaços externs

* Horaris de TACV per Maio
* Informació de l'aeroport del World Aero Data
# Aeròdrom de Son Bonet

L'Aeròdrom de Son Bonet és un aeròdrom situat a Es Pont d'Inca al municipi de Marratxí, a 4 km del centre de Palma per la carretera comarcal Ma-13A, que uneix Palma amb Inca.
Es va inaugurar durant els anys 20 com a base militar, és durant el 1927 que es rep el primer vol comercial operat per Iberia LAE transformant-se en el primer aeroport de Mallorca.
Durant la Guerra Civil Espanyola es va habilitar com a base militar sota control italià. Durant aquest període va albergar els avions que s'encarregaven de bombardejar la rereguarda civil de Barcelona i València, conjuntament amb les bases de Sóller i Pollença.
Durant els anys 60 la construcció de l'Aeroport de Palma i la impossibilitat d'una ampliació, a causa de la proximitat de zones urbanes, va provocar que no arribessin més vols de caràcter comercial i militar, relegant l'aeroport a funcions d'aeròdrom.
Avui en dia l'aeroport és gestionat per l'ens públic Aena i s'utilitza amb finalitats eminentment recreatives (aeroclub i aviació general), amb un tràfic privat i d'escoles d'aviació. Compta amb 13.000 vols cada any. Les instal·lacions actuals les conformen una pista d'asfalt, quatre hangars d'avionetes i diverses aules d'instrucció. La línia 3 de la EMT disposa de parada d'autobús en les proximitats del recinte aeroportuari.
# Aeròdrom de Zeltweg

L'Aeròdrom de Zeltweg (oficialment, en alemany, Fliegerhorst Hinterstoisser) és un aeroport militar d'Estíria (Àustria) que està situat a prop de Zeltweg.
Des del 1963 fins al 1969, l'equipament va ser utilitzat per la Fórmula 1 amb el nom de circuit de Zeltweg. Més tard es va construir un altre circuit ben a prop que s'anomenà Österreichring i, després d'una important remodelació, A-1 Ring.

## Referències

* ↑ «Zeltweg 500 Kilometres 1968». www.racingsportscars.com. [Consulta: 23 gener 2015].

## Enllaços externs

* Militärluftfahrtmuseum Zeltweg auf der Webseite des HGM Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine.
# Puig Segalar (muntanya)

El Puig Segalar és una muntanya de 175 metres que es troba entre els municipis de Viladamat, a la comarca de l'Alt Empordà i d'Albons, a la comarca catalana del Baix Empordà.
Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 310091001).
Aquest cim està inclòs al llistat dels 100 cims de la FEEC

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «Repte 100 cims». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya. Arxivat de l'original el 28 de març 2019. [Consulta: 16 juliol 2022].
# Agafamosquits blavós

L'agafamosquits blavós (Polioptila caerulea) és un ocell de la família dels polioptílids (Polioptilidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos i chaparral al sud-est del Canadà, Estats Units, Bahames, Mèxic, Belize i Guatemala

## Referències

* ↑ «Agafamosquits blavós». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Agafamosquits d'Iquitos

L'agafamosquits d'Iquitos (Polioptila clementsi) és un ocell de la família dels polioptílids (Polioptilidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva del nord-est del Perú

## Taxonomia

És un ocell que ha estat descrit en època recent, arran els treballs de Whitney et Alonso 2005. Considerat una subespècie de Polioptila guianensis per algunes classificacions, el Congrés Ornitològic Internacional, versió 11.1, 2021 fa amb ell una espècie de ple dret.

## Referències

* ↑ BM Whitney i JA Alonso. 2005. A new species of gnatcatcher from white-sand forests of northern Amazonian Peru with revision of the Polioptila guianensis complex. Wilson Bulletin 117: 113–127.
* ↑ J del Hoyo, NJ Collar, DA Christie, A Elliott, LDC Fishpool, P Boesman i GM Kirwan.2016. HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World. Volum 2: Passerines. Lynx Edicions and BirdLife International, Barcelona i Cambridge.
* ↑ F Gill, D Donsker et P Rasmussen (Eds). 2021. IOC World Bird List (v11.1). doi : 10.14344/IOC.ML.11.1.
# Agafamosquits de l'Inambari

L'agafamosquits de l'Inambari (Polioptila attenboroughi) és un ocell de la família dels polioptílids (Polioptilidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva al sud-ost de l'Amazònia del Brasil, al sud del Riu Solimões i oest del Riu Madeira.

## Taxonomia

Aquest ocell ha estat descrit en època molt recent, arran els treballs de Whittaker et al., 2013. Considerat una espècie de ple dret pel Congrés Ornitològic Internacional, versió 11.1, 2021

## Referències

* ↑ A Whittaker, A Aleixo, BM Whitney, BT Smith, i J Klicka. (2013). A distinctive new species of gnatcatcher in the Polioptila guianensis complex (Aves: Polioptilidae) from western Amazonian Brazil. Pp. 301–305 in: del Hoyo, J., Elliott, A., Sargatal, J. & Christie, D.A. eds. (2013). Handbook of the Birds of the World. Special Volume: New Species and Global Index. Lynx Edicions, Barcelona
* ↑ F Gill, D Donsker et P Rasmussen (Eds). 2021. IOC World Bird List (v11.1). doi : 10.14344/IOC.ML.11.1.
# Agilisaure

L'agilisaure (Agilisaurus) és un gènere de dinosaure ornitisqui que va viure al Juràssic mitjà en el que avui en dia és l'est d'Àsia. Feia uns 1,2-1,7 m de llarg, 0,6 m d'alçada i 40 kg de pes.
La seva tíbia era més llarga que el fèmur, fet que indica que era un corredor bípede extremadament ràpid, que utilitzava la cua per a mantenir l'equilibri. Els agilisaures eren petits herbívors que mesuraven uns 1,2 m de longitud i, com tots els ornitisquis, presentaven una estructura similar a un bec al final de les mandíbules superior i inferior per a ajudar-lo a arrencar material vegetal.

## Referències

* ↑ Paul, Gregory S. The Princeton field guide to dinosaurs. 2nd edition, 2016. ISBN 978-1-4008-8314-1.
* ↑ Barrett, P.M.; Butler, R.J.; Knoll, F. «Small-bodied ornithischian dinosaurs from the Middle Jurassic of Sichuan, China». Journal of Vertebrate Paleontology, 25, 4, 2005, pàg. 823–834. DOI: 10.1671/0272-4634(2005)025[0823:sodftm]2.0.co;2.
* ↑ Chen, Jun; LeBlanc, Aaron R. H.; Jin, Liyong; Huang, Timothy; Reisz, Robert R. «Tooth development, histology, and enamel microstructure in Changchunsaurus parvus: Implications for dental evolution in ornithopod dinosaurs» (en anglès). PLOS ONE, 13, 11, 07-11-2018, pàg. e0205206. DOI: 10.1371/journal.pone.0205206. ISSN: 1932-6203. PMC: PMC6221265. PMID: 30403689.
Ornithischia :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Sauropsida
Clade: Avemetatarsalia
Clade: Dinosauria :
# Aginter Press

L'Aginter Press, també coneguda com a Ordre Central i Tradició, va ser una pseudo agència de notícies establerta a Lisboa en Setembre de 1966, durant el règim de l'Estat Nou a Portugal.
L'Agència era dirigida per l'antic capità de l'Exèrcit Francès, Yves Guérin-Sérac, que havia pres part en la fundació de l'OAS, un grup militant clandestí que defensava Algèria francesa" durant la guerra d'Algèria entre 1954 i 1962, acusat de dur a terme diversos atemptats terroristes.
L'Aginter Press era en realitat una organització de mercenaris anticomunistes, amb ramificacions per tot el món. Entrenava els seus membres en tècniques d'operacions clandestines, incloent atacs bomba, eliminació de personalitats, guerra psicològica, comunicació i infiltració clandestines i contra-insurrecció.

## L'Estratègia de Tensió a Itàlia

Aginter Press va prendre part en l'estratègia de tensió a Itàlia, una campanya de pseudo-operacions, incloent atacs bomba i una temptativa de cop d'estat organitzada pels neofeixistes italians, amb el suport de branques de la Maçoneria i de xarxes clandestines de l'OTAN.

## Altres activitats de l'Aginter Press

L'Agència va treballar per a diversos règims autoritaris de la dreta a tot el món, incloent els de Portugal, Espanya i Grècia. Els seus agents treballaven disfressats de periodistes o reporters fotogràfics, permetent-los viatjar i investigar.
Una activitat important de l'Aginter Press va ser la seva implicació en la lluita contra els moviments independentistes de les colònies portugueses.

## 25 d'abril de 1974: la fi

En la seqüència del cop de 25 d'abril de 1974 els membres de l'Aginter Press fugiren de Lisboa cap a Espanya i després cap a Amèrica del Sud, posant fi així al funcionament de l'agència.

## Referències

* ↑ Willem Koomen, Joop Van Der Pligt. The Psychology of Radicalization and Terrorism. Routledge, 2015, p. 2. ISBN 978-1317677031.
* ↑ Algérie: Géographie, économie, histoire et politique (Les Grands Articles d'Universalis): Universalis, Encyclopaedia (28 October 2015). (French Edition) (Kindle Locations 1157–1158). Encyclopaedia Universalis. Kindle Edition
# Ago di Sciora

L'Ago di Sciora és una muntanya de la Serralada Bregaglia (Alps Suïssos), situada a Graubünden, Suïssa.

## Enllaços externs

* Llista de muntanyes de més de 2.000 metres a Suïssa amb les seves coordenades Arxivat 2009-01-29 a Wayback Machine.
* El grup de Sciora a Summitpost.org
# Agost

L'agost és el vuitè mes de l'any en el calendari gregorià i té 31 dies. En l'antic calendari romà es deia sextilis perquè ocupava la sisena posició, però se li va canviar el nom a augustus en honor de Cèsar August (Caesar Augustus, en llatí), el primer emperador romà. El mes de sextilis tenia 30 dies al primitiu calendari romà, però va passar a tenir-ne 29 amb el calendari lunar de Numa Pompili.
El calendari julià li va restituir el nombre de 30, però August li'n va afegir un més (que va treure a febrer) perquè no en tingués menys que juliol, mes dedicat al seu pare adoptiu Juli Cèsar. Els seus símbols són el zèfir i el gladiol i el Sagrat Cor per als catòlics.
Entre els guanxes de les Illes Canàries, el mes d'agost rebia en nom de Beñesmer o Beñesmen, que era també la festa de la collita celebrada a aquest mes.

## Esdeveniments

* Nova York: es publica Sexual polítics de Kate Millett, llavors amb 35 anys, una de les obres fonamentals de la segona onada del feminisme.

## Referències

* ↑ «Birth Months, Flowers, and Gemstones» (en anglès). Arxivat de l'original el 2012-09-11. [Consulta: 8 juliol 2012].
* ↑ «Historia de las siete islas de Canaria». Arxivat de l'original el 2018-12-12. [Consulta: 5 octubre 2017].
* ↑ «Descripción e historia del reino de las Islas Canarias: antes Afortunadas, con el parecer de sus fortificaciones.». Arxivat de l'original el 2018-11-23. [Consulta: 5 octubre 2017].
# Agulha deth Gran Tuc (de Colomèrs)

L'Agulha deth Gran Tuc és una muntanya que es troba en el terme municipal de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
El pic, de 2.896,0 metres, s'alça a la carena que separa la Vall de Contraix (S) i el Circ de Colomèrs (N); amb el Tuc Blanc a l'oest i el Gran Tuc de Colomèrs al sud-est.

## Rutes

El més habitual és seguir un dels diferents camins que des del Refugi de Colomèrs porten a aquest cim:
* Via Estanh Mòrt, Garguilhs de Sus, Estanhets deth Pòrt, Lac deth Pòrt de Colomèrs, Estanh Gelat i Còth de Pòdo.
* O per una de les alternatives que des del refugi porten cap al Lac Obago i després:
** Via Estanh Solet, Lac de Pòdo i Còth de Pòdo.
** O Estanh de Ratèra de Colomèrs, Lac deth Cap de Colomèrs i Portau de Pòdo.

## Referències

* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Agulha deth Gran Tuc. [Consulta: 12/10/2013]
* ↑ Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Agulla Inferior de Lézat

L'Agulla Inferior de Lézat és un cim de 3.023 m d'altitud, amb una prominència de 10 m, que es troba al SE del Pic Lézat, al massís de Perdiguero, al departament de l'Alta Garona (França).

## Referències

* ↑ Buyse, Juan. Los Tresmiles del Pirineo, un estudio enciclopédico (en castellà). 3a. ed.. Barcelona: Martínez Roca, 1993 (Muntanyisme). ISBN 8427017340.
# Agulla Tchihatcheff

L'Agulla Tchihatcheff és una muntanya de 3.052 m d'altitud, amb una prominència de 35 m, que es troba a la Cresta de Llosàs, al massís de la Maladeta, província d'Osca (Aragó).

## Referències

* ↑ Buyse, Juan. Los Tresmiles del Pirineo, un estudio enciclopédico (en castellà). 3a. ed.. Barcelona: Martínez Roca, 1993 (Muntanyisme). ISBN 8427017340.
* ↑ Geògraf Salvador Llobet Edicions Cartogràfiques. Pica d'Estats, Esc. 1:40.000. Granollers: Editorial Alpina, 1994 (E-25). ISBN 84-8090-022-9.
# Agutí centreamericà

L'agutí centreamericà o nyeque (Dasyprocta punctata) és una espècie de rosegador histricomorf de la família dels dasipròctids que es troba des del sud de Mèxic i Centreamèrica fins al nord de l'Argentina. El seu hàbitat principal són els boscos situats a menys de 2.000 msnm.

## Característiques

Són de mida semblant a un conill, esquena arrodonida, potes llargues i primes. El color varia des de cafè fosc i cambres del darrere ataronjades, finament esquitxat amb color negre fins cafè clar en la part davantera, o bé amb la part mitjana de l'esquena de color ataronjat i les cambres del darrere de color negre / crema. Els pèls són llargs en les cames posteriors, de vegades són erectes i en forma de ventall. Les orelles són nues, rosades, amb els extrems arrodonits. Les potes davanteres tenen quatre dits i les del darrere tres, amb ungles.

## Comportament

Són animals predominantment diürns, solen formar parelles que poden al seu torn formar petits grups. Utilitzen com a refugi coves excavades a terra, també es refugien sota de troncs caiguts o obertures entre pedres. Encara que és esquerp en regions on es caça, en certes àrees protegides amb gran afluència de visitants, es mostra dòcil i fàcil de veure. És més actiu a la fi de la tarda, just abans de fosquejar. Una parella monògama comparteix un territori però volten per separat. Les cries viuen soles en un forat on la mare no entra, i les crida per alimentar-les i pendre-hi cura.

## Reproducció

Les femelles pareixen 1 o 2 cries ben desenvolupades. Poc després del naixement, la mare porta els cadells a un petit forat de niu. Els cadells són independents als 4 a 5 mesos.

## Referències

* 1 2 «Ñeque - Zoológico de Barranquilla». Arxivat de l'original el 2017-09-01. [Consulta: 8 juliol 2017].
* ↑ «Dasyprocta punctata (Central American Agouti)». [Consulta: 8 juliol 2017].
# Agència Catalana de Certificació

L'Agència Catalana de Certificació és un organisme autònom del Consorci Administració Oberta de Catalunya creat el 2002 que té per objectiu proporcionar a les administracions catalanes els instruments necessaris perquè les transaccions electròniques tinguin totes les garanties jurídiques, tot vetllant perquè el procés del desplegament de la signatura electrònica a l'administració sigui el més planer possible.
El conjunt de serveis ofert per l'Agència Catalana de Certificació conforma el sistema públic català de certificació.

## Objectius

L'Agència té per objecte gestionar certificats digitals i prestar serveis relacionats amb la signatura electrònica i amb els processos d'identificació que calen en l'àmbit d'actuació de les administracions públiques catalanes.

## Vegeu també

* Algunes autoritats de certificació
* PKI
* Signatura digital
* Factura Electrònica
* Autoritat de certificació
* Segellat de temps
* Clau pública
* X.509
* AutoFirma

## Enllaços externs

* CATCert, Agència Catalana de Certificació
* CAcert.org, entitat certificadora administrada per la comunitat
# Agència Central d'Estadística d'Etiòpia

L'Agència Central d'Estadística d'Etiòpia, tranliterat de l'amhàric com:Yämaʿəkälawi sətatisətikəsə ejänəs, en anglès: Central Statistical Agency (CSA) és una agència del govern d'Etiòpia que està encarregada de proporcionar informació del creixement econòmic i social del país i d'elaborar el cens. forma part delMinisteri de Finances i Desenvolupament econòmic d'Etiòpia. Abans del 9 de març de 1989 el CSA rebia el nom, en anglès, de Central Statistical Office (CSO).
El CSA té 25 oficines a la capital Addis Ababa i altres ciutats: Ambo, Arba Minch, Asebe Teferi, Asayita, Assosa, Awasa, Bahir Dar, Debre Berhan, Dessie, Dire Dawa, Gambela, Goba, Gondar, Harar, Hosaena, Inda Selassie, Jijiga, Jimma, Mek'ele, Mizan Teferi, Nazreth, Negele Boran, Nekemte i Sodo.
El 21 de novembre de 2006 la CSA anuncià que el World Bank lava considerar la millor agència governamental en informació estadística i de desenvolupament de l'Àfrica subsahariana.

## Notes

* ↑ "Branch offices" Arxivat 2013-11-05 a Wayback Machine., Central Statistical Agency website (accessed 26 December 2009)
* ↑ "Ethiopia: Ethiopia Said in Better Position in Statistical Information Dev't" AllAfrica.com (last accessed 30 November 2006)

## Enllaços externs

* Central Statistics Agency website (English)
* Census Commission Establishment Proclamation No. 180/1999 Arxivat 2015-02-23 a Wayback Machine. (Amharic and English)
# Agència Europea de Seguretat Marítima

L'Agència Europea de Seguretat Marítima (EMSA) és una agència de la Unió Europea (UE) encarregada de reduir el risc d'accidents marítims, contaminació marina procedent de vaixells i la pèrdua de vides humanes al mar, ajudant a fer complir la pertinent legislació de la Unió.

## Història

Aquesta agència fou creada l'any 2002 per part del Consell de la Unió Europea i ratificada pel Parlament Europeu arran de les catàstrofes marítimes relacionades amb l'enfonsament del transbordador M/S Estonia (1994) i dels petroliers Erika (1999) i Prestige (2002).
L'Agència s'instal·là inicialment a la ciutat belga de Brussel·les, si bé el 2003 s'acordà que la seva seu permanent fos a la ciutat portuguesa de Lisboa, on s'instal·là el 14 de setembre de 2006. El seu actual director executiu és el neerlandès Willem de Ruiter.

## Membres

A més dels Estats membres de la UE també hi són presents Islàndia i Noruega, membres de l'Associació Europea de Lliure Comerç.

## Funcions

La EMSA té les següents missions:
* Ajudar a la Comissió Europea en la preparació de la legislació comunitària en l'àmbit de la seguretat marítima i la prevenció de la contaminació pels vaixells
* Assistir a la Comissió en l'aplicació efectiva de la legislació comunitària sobre seguretat i protecció marítimes, en particular mitjançant la vigilància del funcionament general del Règim de Control Portuaris per part dels Estats membres
* Organitzar activitats de capacitació, elaborar solucions tècniques i prestar assistència tècnica en relació amb l'aplicació de la legislació comunitària
* Ajudar a desenvolupar una metodologia comuna per a investigar els accidents marítims
* Proporcionar dades sobre la seguretat marítima i sobre la contaminació dels vaixells i ajudar a millorar la identificació i persecució dels vaixells responsables de descàrregues il·legals
Per a dur a terme aquestes accions la AESM coopera estretament amb els Estats membres de la UE.

## Enllaços externs

* (anglès) Portal de l'Agència Europea de Seguretat Marítima
# Agència Federal de Presons

L'Agència Federal de Presons (també anomenada Bureau General de Presons, o en anglès: Federal Bureau of Prisons, abreviat BOP) és una de les agències del Departament de Justícia dels Estats Units.
La Agència Federal de Presons, gestiona, com diu el seu nom, presons federals. La seu de l'Agència es troba a Washington D. C., i compta amb sis oficines i més de 119 institucions. Les presons d'aquesta Agència resguarden criminals perpetradors de greus delictes a Washington D. C., i els que hagin comés delictes federals (els tipificats a la legislació federal, a diferència dels delictes estatals, els quals són tipificats en les lleis de cada estat).

## Referències

* ↑ "FCI Memphis Regulacions de Visites Arxivat 2015-05-10 a Wayback Machine.." Agència Federal de Presons. Consultat el 6 de gener de 2010.
* ↑ "FPC Alderson Regulaciones de Visites Arxivat 2021-09-03 a Wayback Machine.." Agència Federal de Presons. Consultat el 6 de gener de 2010.
* ↑ "About BOP." Ageècia Federal de Presons. Consultat el 16 de novembre de 2009.
* ↑ "Central Detention Facility." District of Columbia Department of Corrections. Consultat l'1 de gener de 2010.