OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Habitatge al carrer de la Font, 10 (Almoster)

L'Habitatge al carrer de la Font, 10 és una obra d'Almoster (Baix Camp) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici situat en la cantonada del carrer de la Font. Es tracta d'un edifici de tres altures, planta baixa, primer pis i golfes. La planta baixa de l'edifici i els límits laterals, es troben folrats per plaques de pedra simulant carreus. La façana es troba arrebossada. Destaca el portal d'accés d'arc rebaixat format per carreus de pedra viva. Els balcons del primer pis, amb volades de pedra motllurada, presenten baranes metàl·liques amb formes decoratives que es repeteixen a les baranes d'altres edificis de la localitat.

## Enllaços externs

* «Habitatge al carrer de la Font, 10». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Habitatge al carrer de la Passió, 4 (Manlleu)

L'Habitatge al carrer de la Passió, 4 és una obra de Manlleu (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta baixa i tres plantes pis. La façana està composta d'eixos verticals. A la primera planta hi ha un balcó corregut que engloba quatre obertures, mentre que a la planta segona les lloses dels balcons són independents. Les obertures de la tercera planta són finestres petites. L'edifici ha estat rehabilitat i s'han conservat els esgrafiats.
# Habitatge al carrer de la Volta, 6 (Ullà)

L'Habitatge al Carrer de la Volta, 6 és una obra amb elements renaixentistes d'Ullà (Baix Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Gran casal de planta baixa, pis i golfes, amb ràfec sobresortint i coberta de teula a dues vessants, amb el carener paral·lel a la línia de façana.
És un element molt remarcable el portal d'accés, d'arc de mig punt, així com les finestres allindades, emmarcades en pedra.

## Història

L'edifici reflecteix diverses èpoques de construcció en els tipus de parament de la façana. A les obertures hi ha dates dels segles xviii i xix. A la llinda d'una finestra hi ha la inscripció "Antoni Pons me fecit 1702".

## Referències

* 1 2 3
# Antiga presó de Reus

L'antiga presó de Reus és un edifici desaparegut de la ciutat de Reus que estava situat vora el quarter de cavalleria (també desaparegut), a l'entrada del carrer de Prat de la Riba, al lloc on actualment s'alça l'edifici de la Caixa de Pensions a la plaça del Pintor Fortuny, al capdamunt del carrer de Llovera.

## Història

Segons Andreu de Bofarull, la primera presó que hi va haver a Reus estava situada al Castell del Cambrer, fins que l'edifici es va abandonar. El Consell de la vila, que havia habilitat un espai a les antigues Cases Consistorials, al considerar-lo massa estret va construir un nou edifici a un carrer que va prendre el nom de carrer de la Presó, que encara conserva.
L'any 1827, el jutge de primera instància i alcalde de Reus Antonio Chamochín, davant de l'estat de la presó, deteriorada i insalubre, va aprofitar un magatzem amb un pati espaiós que l'ajuntament tenia en un lloc anomenat "les basses del Padró" proper al Quarter de cavalleria i que feia cantonada amb el camí de l'Aleixar (avui de Prat de la Riba) que el consistori havia destinat anteriorment com a oficina de reclutament quan la legislació de l'estat va organitzar el servei de quintes. Aquest edifici era conegut per la gent de Reus com "el quartelillo", nom que encara avui serveix als reusencs per designar una presó. Va habilitar algunes de les sales d'aquell edifici reforçant les parets i posant reixes a les finestres, i ho va convertir en una presó reservada a aquells delinqüents que requerien més seguretat.
Un altre jutge i alcalde, Josep Maria Montemayor, l'any 1834 va suprimir definitivament les dependències que quedaven al carrer de la Presó i va remodelar l'edifici, construint uns nous calabossos i millorant l'estat de l'edifici. Entre els anys 1844 i 1851, Salvador de Brocà, que havia ocupat l'alcaldia i era jutge de Reus, va comprar una casa al costat del "quartelillo" que va adjuntar a l'antic edifici, realitzant diverses millores, com ara una habitació per l'alcaid, una capella, una sala pel tribunal, unes dependències per als nois amb una habitació per un vigilant específic, i diverses sales que facilitaven la vida als presos. L'any 1860 les dependències que servien per la detenció o càstig dels nois es van habilitar per als presos comuns, i els nois van anar a un altre edifici al carrer d'en Sardà.
L'edifici va desaparèixer cap a l'any 1927 o 1928 quan es va iniciar en aquell lloc la construcció d'un nou edifici destinat a oficines de la Caixa de Pensions. Des de l'any 1908 s'havia previst una nova presó, però no es va començar fins a l'any 1929, a la carretera de Montblanc. La Presó preventiva de Reus, nom que tenia, va estar en funcionament fins al 1970.

## Referències

* 1 2 Bofarull, Andreu de. Anales históricos de Reus desde su fundación hasta nuestros días. 2a. ed. Reus: Imp. de la V. e Hijo de Pedro Sabater, 1866, p. -551-553.
* 1 2 Amigó, Ramon. Materials per a l'estudi dels noms de lloc i de persona, i renoms, del terme de Reus. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1988, p. 458 i 468. ISBN 8486387655.
# Estació de Betanzos-Infesta

Línia Trenhotel Galícia :
L'Estació de Betanzos-Infesta és l'estació més important de la localitat de Betanzos, a la província de la Corunya. Té serveis de mitjana i llarga distància operats per Renfe.
Pertany a la línia que uneix la Corunya amb Lleó i és el punt de partida d'un petit ramal d'uns 40 km que uneix Betanzos amb Ferrol. Les dues línies són d'ample ibèric, en via única i sense electrificar.

## Trens
### Mitjana Distància

| Línia | Origen/destinació | Destinació/origen |
| 4 | A Coruña | Lugo Monforte de Lemos Ourense-Empalme |
| 5 | A Coruña | Ferrol |

### Llarga Distància

| Tren | Origen/destinació | Parades Intermèdies | Destinació/origen | Observacions |
| Alvia | Ferrol | Pontedeume · Betanzos-Cidade · Betanzos-Infesta · A Coruña · Santiago de Compostela · Ourense-Empalme · A Gudiña · Puebla de Sanabria · Zamora · Medina del Campo AV · Segòvia-Guiomar | Madrid-Chamartín | 1 tren diari per sentit |
| Alvia | Ferrol | Betanzos-Infesta · A Coruña · Santiago de Compostela · Ourense-Empalme · Zamora | Madrid-Chamartín | 1 tren diari per sentit |
| Trenhotel Atlántico | Ferrol | Pontedeume · Betanzos-Infesta · Curtis · Guitiriz · Lugo · Sarria · Monforte de Lemos · San Clodio-Quiroga · A Rúa-Petín · O Barco de Valdeorras · Ponferrada · Bembibre · Astorga · Veguellina · Lleó · Sahagún · Palència · Venta de Baños · Valladolid-Campo Grande · Medina del Campo · Àvila | Madrid-Chamartín | 6 trens setmanals per sentit |
| Trenhotel Galicia | A Coruña | Betanzos-Infesta · Curtis · Lugo · Sarria · Monforte de Lemos · San Clodio-Quiroga · A Rúa-Petín · O Barco de Valdeorras · Ponferrada · Astorga · Lleó · Palència · Burgos-Rosa de Lima · Logronyo · Castejón de Ebro · Tudela de Navarra · Saragossa-Delicias · Lleida Pirineus · Camp de Tarragona | Barcelona-Sants | 1 tren diari per sentit |

## Enllaços externs

* Estació de Betanzos-Infesta a la web d'Adif
# Robert G. Parr

Robert G. Parr (Chicago, 22 de setembre de 1921 - Chapel Hill, 27 de març de 2017) és un químic teòric. És professor de química de la Universitat de Carolina del Nord a Chapel Hill.

## Biografia

Parr va rebre un grau magna cum laude A.B. de la Universitat Brown el 1942, i després va entrar a la Universitat de Minnesota, on va realitzar el seu doctorat en química física finalitzant-lo l'any 1947. Es va unir a la facultat a Minnesota després de rebre el seu Doctorat i va romandre allà un any. El 1948 es va traslladar a la Carnegie Institute of Technology (ara Carnegie Mellon University) a Pittsburgh, Pensilvanià, convertint-se en un professor a temps complet el 1957. El 1962 es va traslladar a la Universitat Johns Hopkins a Baltimore, Maryland, i el 1974 a la Universitat de Carolina del Nord a Chapel Hill, on va rebre una càtedra dotada el 1990 i on ara ensenya .

## Assoliments

Treballant amb el químic de DuPont Rudolph Pariser, Parr va desenvolupar un mètode de càlcul d'orbitals moleculars aproximats per als sistemes d'electrons pi, publicat el 1953. Ja que un procediment idèntic es va derivar per John A. Pople el mateix any, es coneix generalment com el mètode Pariser - Parr - Pople o mètode PPP. El mètode PPP es va diferenciar de pensament clàssic de la química estructural (que defensava el principi de superposició màxima) en l'ús i aplicació del concepte de diferencial zero d'aproximació de solapament existent. El 1978 Parr s'havia adonat que la teoria funcional de la densitat (DFT) seria de gran utilitat en els càlculs quantitatius dels sistemes químics i biològics, especialment els que tenen alts pesos moleculars. El 1988 Parr, Weitao Yang i Chengte Lee produïren un mètode DFT millorat que podria aproximar-se a l'energia de correlació dels sistemes. La teoria funcional LYP és ara un dels articles citats més sovint en la bibliografia química.
El 1963 Parr va publicar Teoria Quàntica de l'Estructura Molecular electrònica, un dels primers llibres d'aplicar la teoria quàntica a sistemes químics.
El 1989 ell i Yang van publicar Density Functional Theory of Atoms and Molecules, el qual ara es considera el llibre de text bàsic sobre la teoria funcional de la densitat.

## Premis i reconeixements

* Membre de l'Acadèmia internacional de ciència quàntica molecular
* 1967 - Cofundador (amb altres 4 persones) de la International Academy of Quantum Molecular Science.
* 1994 -Guanyador delpremi Irving Langmuir en Química Física per la Societat Química Americana.
* 2004 - Guanyador del premi del'United States National Academy of Sciences en ciències químiques.
* 2009 - Guanyador del premi de la American Chemical Society en química teòrica.
# Anul·labilitat

L'anul·labilitat és, en dret, una causa d'ineficàcia d'un acte jurídic, que deriva de l'absència d'algun dels requisits imprescindibles perquè l'acte sigui vàlid.
No s'ha de confondre l'anul·lació amb la derogació o la denúncia d'un acte. L'anul·lació implica que l'acte mai va ocórrer i que, per tant, mai va produir cap efecte jurídic.
És similar en gran manera a la figura jurídica de la nul·litat, però presenta importants diferències: pot ser esmenable i, per tal que faci efecte, ha d'existir un acte per part de l'interessat.

## Casos d'anul·labilitat

L'anul·labilitat d'un acte pot produir-se per diversos motius, entre els quals podem esmentar:
* L'absència de consentiment real en un acte jurídic que ho requereixi.
* L'absència de la capacitat de les persones que realitzen l'acte: menors d'edat o incapaços.
* Vicis en la voluntat (error, dol, violència o intimidació).

## Nul·litat i anul·labilitat

La doctrina diferencia entre nul·litat i anul·labilitat:
* Quan un acte és nul de ple dret, i no té cap efecte jurídic, qualsevol jutge pot aplicar la nul·litat d'ofici. També es coneix com a nul·litat absoluta o insanejable.
* Quan un acte és anul·lable, existeixen uns interessats que poden demanar-ne l'anul·lació. Mentre no ho facin, l'acte és vàlid. També es coneix com a nul·litat relativa o sanejable.
En el cas que ens ocupa, el motiu principal d'anul·labilitat d'un acte procedeix de l'absència de capacitat de la persona que el va signar. En aquest cas, quan la persona adquireix la capacitat necessària, pot optar per anul·lar l'acte si així ho desitja o mantenir-lo com està (confirmar-lo).
És per això que, en el cas d'un contracte, la persona que va contractar amb un menor d'edat pot trobar-se amb l'anul·lació del mateix (si el menor quan assoleix la majoria d'edat, o el seu representant abans d'això, ho estimin oportú), però no podria sol·licitar-ho ell a un jutge. Amb això es busca la protecció de la part més dèbil.

## Referències

* ↑ «Anul·labilitat». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ la nul·litat en Dret Civil, fitxes de dret de la Universitat de Barcelona
* ↑ Invalidesa dels actes administratius al web de l'EAPC

## Enllaços externs

* La desviació de poder en el Dret Administratiu, Diego Fierro Rodríguez
# Espai d'usuari

Un sistema operatiu convencional sol separar la memòria virtual en l'espai del nucli i l'espai d'usuari. L'espai del nucli està estrictament reservat per al funcionament del nucli, extensions del nucli i alguns controladors de dispositius. En canvi, l'espai d'usuari és l'àrea de memòria on treballen totes les aplicacions de l'usuari i aquesta memòria que pot es pot intercanviar quan és necessari. El terme anglès userland s'utilitza sovint per referir-se a programari del sistema operatiu que s'executa en l'espai d'usuari.
Cada procés de l'espai d'usuari normalment s'executa en el seu propi espai de memòria virtual, i, llevat que ho demani expressament, no pot accedir a la memòria d'altres processos. Aquesta és la base per a la protecció de memòria en els sistemes operatius comuns d'avui en dia, i una peça clau per a la separació de privilegis. Depenent dels privilegis, els processos poden demanar al nucli que se'ls assigni part d'un altre espai de memòria de procés, com és el cas dels depuradors. Els programes també poden demanar regions de memòria compartida amb altres processos.
Un altre enfocament adoptat en els sistemes operatius experimentals, és disposar d'un espai d'adreçament únic per a tot el programari, i es basen en la màquina virtual del llenguatge de programació per assegurar-se que la memòria arbitrària no es pot accedir - les aplicacions simplement no pot adquirir totes les referències als objectes als quals no es permet l'accés. [1] Aquest enfocament s'ha aplicat en JXOS, Unununium així com al projecte d'investigació Singularity de Microsoft.
# Habitatge al carrer del Bruc, 18 (l'Hospitalet de Llobregat)

L'habitatge al carrer del Bruc número 18 és un edifici protegit com a bé cultural d'interès local del municipi de l'Hospitalet de Llobregat (Barcelonès).
Es tracta d'una construcció situada en una gran parcel·la que té el seu front principal al carrer Bruc i que s'estén fins a l'avinguda Josep Tarradellas. L'edifici es bastí en una posició més o menys central del solar, així la finca gaudeix d'un jardí d'accés a la casa, i d'un altre de posterior. L'entrada a la propietat es realitza a partir d'una porta metàl·lica moderna situada a la tanca d'obra que ressegueix la línia del carrer Bruc.
La casa disposa d'un cos principal de planta i pis, flanquejat per un garatge i per una petita construcció a manera de galeria sobresortint, a cavall entre el jardí i les ales interiors de l'edifici. La façana principal s'obre al jardí sense seguir l'alineació paral·lela al carrer Bruc.
Les obertures del cos principal -dues per nivell- són d'arc fals. Als balcons del primer pis hi ha decoració de rajoles i obra vista. A la cornisa, hi ha un ràfec de teules, amb una barana d'obra vista superior que ostenta un frontó esglaonat al centre. A la planta baixa està decorada amb dues faixes horitzontals de rajoles blaves.

## Referències

* «Habitatge al carrer del Bruc, 18». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 abril 2012].
# Habitatge al carrer Torras, 3 (Castellar del Vallès)

L'Habitatge al carrer Torras, 3 és un edifici de Castellar del Vallès (Vallès Occidental) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un habitatge unifamiliar de doble cos amb planta rectangular, disposa de planta baixa i golfes. La façana presenta una distribució simètrica, marcant l'eix la porta d'entrada que està flanquejada per dos grans finestrals concebuts, pel que fa a la reixa, a manera de balcó. La decoració és senzilla, predominant el tractament geomètric dels elements ornamentals que estan realitzats a partir de l'estuc. La façana s'estructura a partir de grans carreus que li confereixen un sentit horitzontal a l'edifici. Les obertures estan emmarcades per una senzilla motllura. Dues cornises separen les golfes de la planta i del acabament de la façana, aquestes estan sustentades per mènsules, marcant-ne el ràfec de la teulada.
# Habitatge al carrer Vista Alegre, 11 (Olot)

L'Habitatge al carrer Vista Alegre, 11 és un edifici d'Olot (Garrotxa) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un casal de planta quadrada amb teulat a quatre aigües. Disposa de planta baixa i dos pisos superiors, en aquests darrers es poden veure alguns balcons amb balustrada. La façana va ser estucada i decorada amb motius geomètrics de colors taronja, vermell i negre. A la façana nord hi ha una àmplia galeria coberta amb balustrades. La casa està envoltada per jardins, molt descuidats, que conserven diferents elements de l'ornamentació, grans poms de flors de pedra, testos en forma de copes decorades amb garlandes, etc.

## Història

Durant la segona meitat del segle xix a Olot continuen les vicissituds bèl·lico-polítiques. A conseqüència d'això, l'església parroquial i l'hospici són convertits en caserna, mentre que el Teatre Municipal és incendiat.
Olot viu, però, un moment de gran empenta constructiva. S'edifiquen nombrosos edificis dins un ampli marc d'eclecticisme (Plaça de Braus, Escolapis, Cor de Maria, Caputxins, etc.) Dins el món de l'urbanisme cal destacar l'ampliació de la ciutat pel carrer Mulleres, la sortida de l'Horta del Carme, la zona de Sant Roc, el Firal i la Plaça Palau.

## Referències

* 1 2 3
# Habitatge al carrer d'Avall, 27 (Amer)

L'Habitatge al carrer d'Avall, 27 és una obra d'Amer (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici cantoner de tres plantes, terrassa i coberta de doble vessant a façana entre el carrer d'Avall i el carrer Àngel Guimerà. Està arrebossat i pintat de color groc crema, a excepció feta dels emmarcaments de les obertures que donen al carrer d'avall i la cadena cantonera, de pedra vista.
La planta baixa consta d'un sòcol de placat de pedra de pocs centímetres d'alçada. Destaca el portal d'entrada, emmarcat de pedra sorrenca i motllurat. A la façana del carrer Àngel Guimerà el sòcol es converteix en més alt i d'arrebossat granellut i pintat. També hi ha tres finestres d'obra de rajola i ciment i un portal de garatge.
El primer pis conté una finestra emmarcada de pedra sorrenca de grans blocs amb tres blocs de suport a la base de la finestra. L'altra façana presenta 4 finestres d'obra de ciment i rajola.
El segon pis té, sobre l'entrada principal i després d'una cornisa motllurada amb varis nivells de ciment, una terrassa amb una balustrada de ferro amb barrots prims disposats de tres en tres. L'altra façana continua amb la terrassa i el tercer pis, amb dues finestres més.

## Història

Casa originaria del segle xviii, amb reformes i ampliacions de manera que només resta de la casa original el portal i la finestra. L'última reforma data de finals del segle xx, quan es va fer l'arrebossat i es va repintar la façana.
A la llinda monolítica del porta principal hi ha la data de 1745, una creu i les paraules ME FECIT, és a dir, "em van fer el 1745, en nom de Déu".
Una de les pedres que formen el brancal dret de la porta principal conté gravats els nombres 1 i 6, i segurament formaven part d'una llinda més antiga, del segle xvii. Es tracta d'un reaprofitament, ja sigui de restes de la casa original o d'alguna altra casa.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7
# Habitatge al carrer de Jesús, 23 (Reus)

L'Habitatge al carrer de Jesús, 23 és un edifici del municipi de Reus (Baix Camp) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

És un habitatge entre mitjaneres d'estil modernista al carrer de Jesús, estructurat en planta baixa i dos pisos superiors. La façana està feta de pedra artificial imitant maçoneria. A la casa hi ha ha una sola obertura amb llindes al primer pis, amb muntants i llinda de pedra molt ben treballada i deixada a la vista. La llinda és gran, amb la zona superior arrodonida, i al centre hi ha un medalló amb cercles concèntrics en relleu negatiu. Té un balcó amb barana de ferro forjat força treballat amb motius ondulants. La separació entre els pisos la fa una sanefa de medallons en relleu negatiu però que ens recorden una abstracció floral. Al pis superior trobem tres obertures allindanades que als ampits tenen altre cop un medalló, aquesta vegada en baix relleu. L'edifici és rematat per una cornisa motllurada.

## Referències

* ↑ «Habitatge carrer Jesús, 23». PatMapa. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25-VII-2015].
# Habitatge al carrer de l'Església, 19 (Canet de Mar)

L'Habitatge al carrer de l'Església, 19 és una obra de Canet de Mar (Maresme) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici entre mitgeres de planta baixa i dos pisos. Les obertures presenten llindes i brancals de pedra. La planta baixa té la porta d'accés de grans dimensions i una finestra a cada banda de mides diferents. Al primer pis hi ha un balcó corregut amb barana de ferro amb dues portes balconeres i al segon dos balcons més petits.
# Habitatge al carrer de l'Església (Regencós)

L'Habitatge al carrer de l'Església és una obra de Regencós (Baix Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Comunicant el carrer de l'església amb la plaça de la rectoria hi trobem aquest edifici de planta baixa i dos pisos del segle XVIII-XIX, actualment utilitzat com a segona residència. Està cobert a dues aigües. L'estructura portant està construïda amb pedra i morter de calc, mentre que la coberta és a dues aigües, i està feta amb teula àrab. El sostre de la planta baixa està solucionat amb volta.
# Habitatge al carrer de l'Hospital, 33 (Reus)

L'Habitatge al carrer de l'Hospital, 33, és un edifici del municipi de Reus (Baix Camp) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

És un edifici força senzill, al carrer de l'Hospital, de façana de pedra després arrebossada imitant grans carreus ben escairats. Fa cantonada amb el carrer d'Hortensi Güell, on manté la simetria de la façana. Destaquem sobretot l'entrada del carrer de l'Hospital a la planta baixa, on hi ha un arc molt rebaixat que a la clau té un escut on hi ha gravada la data de 1763, molt possiblement any de la construcció o acabament de les obres de l'antic edifici. Just a sobre de la porta trobem una obertura, un balcó amb barana de ferro forjat bastant simple, obertura que es repeteix al pis superior. Les obertures de la planta baixa, ara convertides en aparadors d'un comerç, tenen totes la seva correspondència simètrica als pisos superiors.

## Referències

* ↑ «Habitatge carrer Hospital 33». PatMapa. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9-VIII-2015].
# Antilíban

L'Antilíban, en àrab gabal al-Šarqī, és una serralada àrida i poc poblada entre els estats del Líban i Síria, paral·lela a les muntanyes del Líban i separada d'aquestes per la vall d'al-Biqā'; altitud màxima Hermon (2.814 m).

## Vegeu també

* Djabal Kasiyun