OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Operació Dragó

L'Operació Dragó (Operation Dragoon) va ser una invasió aliada del sud de França durant la Segona Guerra Mundial.
La invasió es va iniciar mitjançant paracaigudistes seguida per un assalt amfibi per part del Setè Exèrcit dels Estats Units i tropes del Primer Exèrcit Francès durant l'endemà. L'atac va provocar la retirada del Grup G de l'exèrcit alemany que va abandonar el sud de França enmig dels constants atacs aliats i es va retirar a la serralada de Vosges. Tot i que va ser una operació militar gran, complexa i ben executada, amb una important component amfíbia i aerotransportada, l'Operació Drac no és molt coneguda i va ser eclipsada per l'Operació Overlord, molt més important, que es va dur a terme uns mesos abans.

## Vegeu també

* Operació Overlord
* Línia Sigfrid
* Batalla de les Ardenes

## Bibliografia

* Clarke, Jeffrey J.; Smith, Robert Ross. Riviera To The Rhine. The official US Army History of the Seventh US Army. Center of Military History, United States Army, 1993. ISBN 978-0-16-025966-1.
* Zaloga, Steven J. Operation Dragoon 1944: France's other D-Day. Osprey Publishing Ltd, 2009. ISBN 978-1-84603-367-4.
* US Army Campaigns of World War II – Southern France Arxivat 2007-03-12 a Wayback Machine. al Centre d'Història Militar dels Estats Units

## Enllaços externs

* Setanta anys de la derrota nazi a Perpinyà
Segona Guerra Mundial :
Europa Occidental  · Europa Oriental  · Àfrica  · Mediterrània  · Àsia i el Pacífic  · Atlàntic :
Participants :
Cronologia de la Segona Guerra Mundial :
Aspectes :
Categoria  ·  llibres de text  ·  dites  ·  texts  ·  arxius  ·  notícies :
# Estació de Pontevedra

L'Estació de Pontevedra és una estació d'Adif situada a la ciutat de Pontevedra. Es troba a la línia que uneix Redondela amb Santiago de Compostel·la.

## Trens
### Mitjana Distància

| Línia | Origen | Destinació |
| G-1 | A Coruña Santiago de Compostel·la Pontevedra | Vigo-Guixar |

### Llarga Distància

| Tren | Destinació | Parades Intermèdies | Observaciones |
| Alvia | Madrid-Chamartín | Vigo-Guixar · Redondela de Galicia · Guillarei · Ourense-Empalme · A Gudiña · Puebla de Sanabria · Zamora · Medina del Campo · Segòvia-Guiomar | Vía LAV Madrid-Valladolid des de Medina del Campo |
| Alvia | Alacant Terminal | Vigo-Guixar · Redondela de Galicia · Guillarei · Ourense-Empalme · A Gudiña · Puebla de Sanabria · Zamora · Medina del Campo · Segòvia-Guiomar · Madrid-Chamartín · Madrid-Puerta de Atocha · Conca-Fernando Zóbel · Albacete-Los Llanos · Villena AV | Vía LAV Madrid-Valladolid des de Medina del Campo |
| Trenhotel | Madrid-Chamartín Rías Gallegas | Vigo-Guixar · Redondela de Galicia · O Porriño · Guillarei · Ribadavia · Ourense-Empalme · A Gudiña · Puebla de Sanabria · Zamora · Medina del Campo · Àvila | - |

## Vegeu també

* ADIF
* Renfe Operadora

## Enllaços externs

* Renfe
* Adif
# Estanh de Pòdo

L'estanh de Pòdo és un llac glacial situat a la conca oriental del circ de Colomèrs, al terme municipal de Naut Aran, a la Vall d'Aran. Es troba a 2.449 metres d'altitud, i la seva superfície és de 4,78 hectàrees. Està inclòs a la zona perifèrica del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
L'estany de Pòdo és un dels pocs estanys eutròfics, ric en elements nodridors, dels Pirineus, probablement de manera natural.
Es troba als peus del Tuc de Pòdo.

## Referències

* ↑ «Estanhs deth Circ Colomers». Fitxes descriptives de zones humides. Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural de la Generalitat de Catalunya (CC-BY-SA). [Consulta: 1r agost 2020].

## Bibliografia

* «Estanh de Pòdo» (HTML). Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya. [Consulta: 1r agost 2020].
# Estany Blau de Colieto

L'Estany Blau de Colieto o Gelat de Colieto és un llac que es troba en el terme municipal de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
El llac, d'origen glacial, està situat a 2.483 metres d'altitud, a la part alta de la Vall de Colieto. Té 3 hectàrees de superfície i 2,5 metres de fondària màxima.

## Rutes

* Sortint des del Refugi Joan Ventosa i Calvell, passant pel Bassot de Colieto, l'Estany Gran de Colieto, i seguint el tàlveg de la vall fins a mig camí del collet, on s'agafa direcció sud-oest primer i sud finalment.

## Referències

* ↑ Altituds, mides i càlcul de superfícies basats en dades del mapa de l'Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
* 1 2 COLL, Pep; ANIZ, Mercè; LUENGO, Víctor. Els tresors d'Aigüestortes i Sant Maurici. Lleida: Pagès Editors, S.L., 2002, pàgina 235. ISBN 84-7935-983-8.
* ↑ Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Estany Closell

L'estany Closell és un llac glacial que es troba a la vall de Cardós, en un indret conegut com el pla de la Gallinera, al vessant oriental de la serra Marinera. Està situat a 2.075 metres d'altitud, i la seva superfície és de 1,18 hectàrees. Pertany al terme municipal de Lladorre, a la comarca del Pallars Sobirà. L'estany està situat dintre del Parc Natural de l'Alt Pirineu.
Algú hi va introduir una espècie invasora, el barb roig, peixet utilitzat com aliment per a les truites però que posà en perill amfibis, crustacis i invertebrats. En el 2013 i 2014 el programa de conservació d'hàbitats i espècies aquàtiques d'alta muntanya del Pirineu va eliminar-la de l'estany.
A la vora de l'estany s'hi ha construït una petita cabana de pastor sense cap servei, que també pot ser usada com a refugi en cas de necessitat.

## Referències

* ↑ Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya, 2024.
* ↑ Pou-Rovira, 2019, p. 8.

## Bibliografia

* Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya. «Estany Closell», 2024. [Consulta: 8 maig 2024].
* Pou-Rovira, Quim. «Eliminació de peixos introduïts com a mesura de restauració dels estanys d'alta muntanya». A: Life+Limnopirineus: conservació d’hàbitats i espècies aquàtiques de l’alta muntanya del Pirineu. Memòria tècnica. (pdf), 2019. ISBN 978-84-18199-13-4 [Consulta: 8 maig 2024].
# Estany Gelat (Comalesbienes)

L'Estany Gelat de Comalesbienes és un llac que es troba en el terme municipal de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
El llac, d'origen glacial, està situat a 2.739 metres d'altitud, a la part alta de la Vall de Comalesbienes. Rodejat pels Crestells de Colieto i les Crestes Barrades, drena cap a l'Estany Superior de Comalesbienes.

## Rutes

El punt d'inici d'aquest camí es troba al costat del barratge que tanca l'accés per carretera a la Presa de Cavallers, uns 400 metres abans d'arribar-hi, a 1.743 metres d'altitud. La ruta puja direcció est pel Barranc de Comalesbienes, fins a assolir el petit tossal (2.649,4 m) que es troba al mig del circ. Des d'aquest punt es va a buscar el desguàs del més septentrional dels dos Estanys de Comalesbienes, per creuar a gual el rierol. Un cop al costat oriental es remunta direcció est fins a trobar l'estany.

## Referències

* ↑ Altituds, mides i càlcul de superfícies basats en dades del mapa de l'Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
* ↑ Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército.
* ↑ ICC - Institut Cartogràfic de Catalunya. Tossal. [Consulta: 27/09/2013]

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Estany Llong (la Vall de Boí)

L'Estany Llong és un llac d'origen glacial, de 7,43 hectàrees i 12 m de fondària màxima, que es troba dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici, a 1.999 m d'altitud, al terme municipal de la Vall de Boí, a l'Alta Ribagorça.
Orientat est est-nord-est, el nom li ve de la seva forma. Situat a peus del Portarró d'Espot (E), recull les aportacions de: les Pales d'Estany llong (N), Colomers d'Espot (NE), el Barranc del Portarró (E), la Vall de Peixerani (SE) i el Bony de les Corticelles (S). Desaigua pel seu extrem oriental, on neix el Riu de Sant Nicolau.

## Vegetació aquàtica

L'estany Llong presenta poques espècies de plantes aquàtiques i aquestes estan repartides bàsicament en dues distribucions: una clapa al fons de la part central de l'estany on creix l'alga nitel·la (com a l'estany de Llebreta) i una franja amb les plantes miriofíl·lum i potamogèton alpí que ressegueix la vora excepte a la riba nord on hi ha els rocs del tarter que impedeixen el seu creixement.

## Referències

* ↑ Altituds, mides i càlcul de superfícies basats en dades del mapa de l'Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
* ↑ «Les plantes aquàtiques dels estanys» (pdf). El Portarró [Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici], número 24, 2008, pàgina 7 [Consulta: 31 març 2020].

## Bibliografia

* Vall de Boí 1:25.000 (mapa). Granollers: Editorial Alpina, 2011. ISBN 9788480904360.
* Carros de Foc 1:25.000 (mapa). Granollers: Editorial Alpina, 2018/2019. ISBN 9788480907422.
* Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici1:25.000 (mapa). Segona edició. Institut Cartogràfic de Catalunya, abril 1998.
* Coll, Pep; Aniz, Mercè; Luengo, Víctor. Els tresors d'Aigüestortes i Sant Maurici, 2002. ISBN 978-84-7935-983-6.

## Enllaços externs

* «Refugi de l'Estany Llong».
# Estany Martí

L'estany Martí és un estany d'unes 2 hectàrees de superfície que es localitza vora el mas Faig, prop de l'Estany d'en Parú, al municipi de Cantallops. Es tracta d'un estany mediterrani d'inundació temporal.
A l'estany Martí hi ha una petita taca de pradells d'isoets i de creixenars amb glicèria, així com jonqueres acidòfiles montanes.
Pel que fa als hàbitats d'interès comunitari, a més de l'hàbitat prioritari 3170* Basses i tolls temporers mediterranis, hi apareixen els hàbitats 3120 Aigües estagnants oligotròfiques molt poc mineralitzades, amb Isoetes spp., en terrenys generalment arenosos de la Mediterrània occidental, 3130 Aigües estagnants, poc o molt mesotròfiques, amb vegetació de les classes Littorelletea uniflorae i/o Isoeto-Nanojuncetea i 6510 Prats de dall de terra baixa i de la muntanya mitjana (Arrhenatherion).
Ja no s'hi observen les zones de canyissars que havien estat anteriorment descrites a l'espai, probablement com a resultat del seu procés gradual de dessecació. Malauradament, les rases de drenatge que s'hi han fet i la colmatació natural estan accelerant la substitució de les comunitats vegetals més higròfiles, per gespes calcigades de Rumex, Festuca i Carex, de menor interès conservacionista.
Caldria revertir el procés de dessecació de l'estany, eliminant les rases de drenatge.
L'estany Martí està inclòs dins l'espai de la Xarxa Natura 2000 ES5120009 "Basses de l'Albera".

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Estany Martí». Fitxes descriptives de zones humides. Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural de la Generalitat de Catalunya (CC-BY-SA). [Consulta: 4 juny 2014].
# Estany Tort

L'Estany Tort és un llac d'origen glacial que es troba a 2.293 m d'altitud, a la capçalera de la vall Fosca, al Pallars Jussà, al nord-est del poble de Cabdella, en el terme municipal de la Torre de Cabdella. La seva superfície és de 43 hectàrees i el volum de l'aigua continguda és de 7,12 hectòmetres cúbics, essent un dels estanys més grossos de la zona.
La seva conca està formada per tota la sèrie de muntanyes i serralades que emmarquen el conjunt dels vint-i-sis llacs d'aquesta zona, i concretament els d'aquest estany són, per llevant, les Roques Fredes i els Feixans del Prat, tot i que, més lluny, té tota la carena que separa els dos Pallars, amb el Sobremonestero, el Pic de Mar, el Pic de Peguera, el Tuc de Saburó, el Pic de la Meinera, la Pala Pedregosa de Llessui, etcètera. Més propers, ja no termenals, té el Pic Fosser a l'oest i el Pic de Tort a l'est. El costat sud és més obert, ja que és per on es comunica amb l'Estany Gento.
Pertany al grup de vint-i-sis llacs d'origen glacial de la capçalera del Flamisell que per la construcció de la central hidroelèctrica de Capdella van ser interconnectats subterràniament i per superfície entre ells, amb l'Estany Gento com a regulador del sistema. Rep les aigües directament dels estanys Vidal i Vidals d'Amunt, pel costat de llevant i de l'Estany de Nariolo pel nord-oest. Aboca les seves aigües en el barranc de la Lara, que es transforma en el torrent de Sallente i s'aboca en el Pantà de Sallente. Aquest és, de fet, l'origen del Flamisell.
És un dels estanys que disposa de presa per tal d'augmentar la seva conca original.

## Referències

* ↑ Altituds, mides i càlcul de superfícies basats en dades del mapa de l'Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
* ↑ Plan hidrológico del riu Noguera Pallaresa (pdf) (en castellà). Confederación hidrológica del Ebro, maig 2008, pàgina 102 [Consulta: 16 maig 2020].
# Estany Vidal

L'estany Vidal és un llac d'origen glacial que es troba a 2.478 m d'altitud, a la capçalera de la vall Fosca, al Pallars Jussà, al nord-est del poble de Cabdella, en el terme municipal de la Torre de Cabdella.
La seva conca està formada per les Pales de Colomina, al sud-est i al sud, i les Vidals, al nord.
Pertany al grup de vint-i-sis llacs d'origen glacial de la capçalera del Flamisell, interconnectats subterràniament i per superfície entre ells i amb l'Estany Gento com a regulador del sistema. Rep les aigües del més oriental dels Estanys dels Vidals d'Amunt i dels vessants dels serrats esmentats anteriorment. Desguassa dins de l'Estany Tort.

## Referències

* ↑ Altituds, mides i càlcul de superfícies basats en dades del mapa de l'Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
# Estany Xic (de Morrano)

L'Estany Xic és un llac que es troba en el terme municipal de la Vall de Boí, a la comarca de l'Alta Ribagorça, i dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici.
El llac, d'origen glacial, està situat a 2.518 metres d'altitud, dins la Vall de Morrano. Té 1,81 hectàrees i 12 metres de fondària màxima. Desaigua cap al nord-oest, girant després el rierol cap al sud-oest, per precipitar-se al Barranc de Morrano.
Cal remarcar al seu voltant: l'Estany de la Collada (NO), el Pic de Dellui (E), l'Estany Major (SE) i l'Estany de la Ribera (SSO).

## Rutes

Diverses són les alternatives que es presenten, per arribar primer a l'Estany de la Collada:
* Sortint del Planell d'Aigüestortes direcció sud-est, el camí travessa el Pletiu Davall de Morrano i remunta el fort pendent fins a trobar el Pletiu de Damont de Morrano. Després la ruta s'enfila, també per fort pendent, per la Pala de Morrano, fins a trobar l'estany.
* Sortint des del Refugi d'Estany Llong, agafant el camí de la Vall de les Corticelles, per prendre després la variant de la Vall de Dellui fins a l'Estany de Dellui i enfilar-se a la Collada, on trobarem l'estany.
Des de l'Estany de la Collada cal continuar cap al sud-est, fins a arribar a destí.

## Referències

* ↑ Altituds, mides i càlcul de superfícies basats en dades del mapa de l'Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
* ↑ COLL, Pep; ANIZ, Mercè; LUENGO, Víctor. Els tresors d'Aigüestortes i Sant Maurici. Lleida: Pagès Editors, S.L., 2002, pàgina 234. ISBN 84-7935-983-8.
* ↑ Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)

## Bibliografia

* Editorial Alpina. Vall de Boí [mapa], Primera edició, 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (febrer 2001)
* Editorial Alpina. Carros de Foc [mapa], 1:25.000, L. Cartografia de Servicio Geográfico del Ejército. (2007)
* Institut Cartogràfic de Catalunya. Parc Nacional d'Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici [mapa], Segona edició, 1:25.000. (abril 1998)
# Estany d'Aixeus

L'estany d'Aixeus és un llac glacial que ocupa la cubeta inferior del Circ d'Aixeus. Està situat a 2.363 metres d'altitud, i la seva superfície és de 3,8 hectàrees. Està integrat dintre del Parc Natural de l'Alt Pirineu, i pertany al terme municipal d'Alins, a la comarca del Pallars Sobirà.
El topònim és d'origen èuscar, podent venir d'Exo-ibi 'aigües d'Eixo (Monteixo). o bé més versemblant Eixe-be, passant a eixe-(u)e i pèrdua de la e final, 'sota la casa, sota la cabana'.
L'emissari de l'estany, anomenat Barranc d'Aixeus, desaigua per l'esquerra al riu Noguera de Vallferrera.

## Referències

* ↑ COROMINES, JOAN. Onomasticon Cataloniae Vol. II, p.49-50. Coromines hi veu el mot basc modern etxe 'casa, cabanya', que en el basc de l'extrem oriental prendria la forma eixe. Però també podria ser etxe-be 'baix de la cabana'.
* ↑ «[http://www.enciclopedia.cat/gran-enciclopedia-catalana/-0001420 .xml Estany d'Aixeus]». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 2 agost 2020].

## Bibliografia

* «Estany d'Aixeus» (HTML). Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya. [Consulta: 2 agost 2020].
# Estany d'Eixerola

L'Estany Eixerola és un llac d'origen glacial que es troba a 2.349 m d'altitud, a la capçalera de la vall Fosca, al Pallars Jussà, al nord-est del poble de Cabdella, en el terme municipal de la Torre de Cabdella. Actualment, i per mor de la presa de l'estany contigu de Cubieso, està fusionat amb aquest altre estany.
La seva conca està formada per tota una sèrie de muntanyes i serralades que són contraforts de la serralada que separa el Pallars Jussà de l'Alta Ribagorça, entre les quals cal destacar la Pala de Dellui a l'oest i les Pales de Cubieso al nord. Pertany al grup de vint-i-sis llacs d'origen glacial de la capçalera del Flamisell, interconnectats subterràniament i per superfície entre ells i amb l'Estany Gento com a regulador del sistema. Rep les aigües dels contraforts de la Pala de Dellui i de l'Estany de Castieso. De l'estany d'Eixerola, l'aigua va cap al de Cubieso, ja que estan comunicats, però també cap al de Nariolo.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 2009. Arxivat de l'original el 01-12-2017.
* ↑ Altituds, mides i càlcul de superfícies basats en dades del mapa de l'Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya
# Estany d'Estats

L'Estany d'Estats (2.463m) està situat a la Vallferrera més amunt de l'estany de Sotllo, dins l'àrea protegida del Parc Natural de l'Alt Pirineu. Ocupa el fons de la cubeta glacial de la coma d'Estats. La seva superfície és de 5,3 ha.
Hi aflueixen les aigües procedents de l'estany occidental de Canalbona, el més alt de Catalunya (2.875m), amb una superfície de 0,9 ha i del petit estany Gelat (2.693m), situats a la zona més oriental de la coma d'Estats. Les seves aigües desguassen al veí estany de Sotllo (2.343m) que ocupa 4,8 ha.
Cims i collades que envolten l'Estany d'Estats: Pic de Sotllo (3.073m), Port de Sotllo (2.874m), Pica d'Estats (3.143m) (amb els seus tres cimals), Pic Rodó de Canalbona (3.005m), Port de Riufred (2.724m), Pic de Canalbona (2.966m), Agulla de Canalbona (2.874m) i Pic de l'Estany Fons (2.813m).
És una zona transitada, ja que hi passa el sender que puja al cim de la Pica d'Estats per la ruta o via normal d'ascens. S'hi accedeix des del refugi de Vallferrera, pel barranc de Sotllo i el pont de la Socalma de Sotllo, continuant l'itinerari cap a l'estany de Sotllo, que es volta pel seu vessant oest, i més endavant supera una part més engorjada i pendent que ens porta fins a l'estany d'Estats.
No confondre amb l'estanh o étang d'Estats, un estany relativament pròxim amb el mateix nom situat al nord del Port de Sotllo al cadamunt de la valleta de Bars (vessant, Arieja).

## Referències

* ↑ «“Informació altimètrica extreta del mapa derivat de l'Ortofoto de Catalunya 1:5.000 de l'Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya (ICGC), utilitzada sota una llicència CC BY 4.0”.». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya. [Consulta: 4 maig 2020].

## Bibliografia

* Gel, C. 2008:"Estanys del Pirineu Català i Andorrà. 52 itineraris" 1ed. Madrid, Ediciones Desnivel. català, 402 pag. ISBN 9788498291261
# Estany d'en Massot

L'estany d'en Massot és un estanyol d'aigües temporals que ocupa una superfície màxima de poc més de dues hectàrees. L'estany d'en Massot està incñós dins l'espai de la Xarxa Natura 2000 ES5120009 "Basses de l'Albera".
Es tracta d'un estany amb comunitats vegetals molt interessants (jonqueres, canyissar, etc.) i presència d'espècies de plantes higròfiles molt rares a Catalunya, com la crucífera Cardamine parviflora (que creix a les gespes d'isòets), l'escrofulariàcia Gratiola officinalis (que creix als herbassars humits i jonqueres) i l'alismatàcia Baldellia ranunculoides.
Pel que fa als hàbitats d'interès comunitari, destaca la presència de l'hàbitat d'interès prioritari: 3170* "Basses i tolls temporers mediterranis" i de l'hàbitat 3130 "Aigües estagnants, poc o molt mesotròfiques, amb vegetació de les classes Littorelletea uniflorae i/o Isoeto-Nanojuncetea". També hi apareix l'hàbitat 6420 "Jonqueres i herbassars graminoides humits, mediterranis, del Molinio-Holoschoenion".
Pel que fa a la fauna vertebrada, l'estany d'en Massot és un punt important per a la reproducció d'amfibis. L'expansió dels conreus, al sector oest, i la presència d'una granja propera al NW, que podria originar captacions d'aigües en l'entorn, són els principals factors que amenacen l'espai, a més dels incendis forestals.
La pista que envolta l'estany per l'est i el nord també afecta negativament l'espai (soroll, risc d'atropellament d'amfibis, pols, etc.). Al turó de l'extrem sud hi ha un dipòsit d'aigües, que podrien provenir del freàtic de la zona. També poden haver-hi captacions d'ús agrari en l'entorn, que estiguin dessecant l'estany.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Estanys d'en Massot». Fitxes descriptives de zones humides. Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural de la Generalitat de Catalunya (CC-BY-SA). [Consulta: 6 maig 2014].
# Estany de Colomina

L'Estany de Colomina és un llac d'origen glacial que es troba a 2.412 m d'altitud, a la capçalera de la vall Fosca, al Pallars Jussà, al nord-est del poble de Cabdella, en el terme municipal de la Torre de Cabdella. La seva conca està formada per unes carenes situades entre el Tuc de Saburó, al nord-est, el Pic de la Mainera, a l'est, la Pala Pedregosa de Llessui al sud-est i les Pales de Colomina al nord-oest, que l'arredossen per aquest costat.
Pertany al grup de vint-i-sis llacs d'origen glacial de la capçalera del Flamisell, interconnectats subterràniament i per superfície entre ells i amb l'Estany Gento com a regulador del sistema. Rep les aigües de l'Estany de Mar pel nord-est, d'un estanyet situat a llevant seu, i de l'Estany Xic de Colomina pel nord-oest. Les seves aigües van a l'Estany Gento.

## Referències

* ↑ Altituds, mides i càlcul de superfícies basats en dades del mapa de l'Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya