OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Aríon de Lesbos

Aríon (grec antic: Αρίων) va ser un músic i poeta de la mitologia grega. Era nascut a Metimna (Lesbos) i establert a Corint, i els antics el situaven al segle vii aC.
Segons la llegenda, va obtenir permís del seu amo Periandre, tirà de Corint, per recórrer la Magna Grècia i Sicília per guanyar diners cantant. Participà a Sicília en un certamen poètic, en el qual obtingué el primer premi. En el viatge de tornada, els mariners que el duien es posaren d'acord per robar-li el que havia guanyat i després llançar-lo al mar. Apol·lo se li va aparèixer en un somni, vestit de citarista, i el va advertir que es protegís contra els enemics, i li va prometre el seu ajut. Quan Aríon va ser atacat pels mariners, els pregà que abans el deixessin cantar per darrera vegada; hi accediren, i mentre cantava s'acostaren a la nau uns dofins enviats per Apol·lo. Llavors, confiant en el déu, saltà per la borda i un dels dofins el recollí i se l'emportà nedant fins a terra, on, quan va arribar, va oferir un sacrifici a Apol·lo i marxà cap a Corint. Allà explicà al tirà Periandre el que li havia passat. Quan la nau va arribar a port, Periandre va demanar als mariners on era Aríon. Ells van respondre que s'havia ofegat durant el viatge, però Aríon es va presentar i els mariners van ser executats. Apol·lo, en memòria dels fets, va transformar en constel·lacions la lira d'Aríon i el dofí que el va salvar.
En temps d'Heròdot i Pausànies hi havia un monument al Tènar dedicat a Aríon, construït probablement per ordre de Periandre. Es considera que Aríon va ser l'inventor de la poesia ditiràmbica i del terme ditiràmbic.

## Referències

* 1 2 3 Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 54. ISBN 9788496061972.

## Bibliografia

* Parramon i Blasco, Jordi: Diccionari de la mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions 62, 1997, p. 27 (El Cangur / Diccionaris, núm. 209). ISBN 84-297-4146-1.
# Ocell sastre de Luzon

L'ocell sastre de Luzon (Orthotomus derbianus) és una espècie d'ocell passeriforme que pertany a la família Cisticolidae endèmica de Filipines.

## Distribució

Es troba únicament al nord de Filipines, a les illes de Luzon, Catanduans i Polillo.

## Referències

* ↑ «Ocell sastre de Luzon». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 4/02/2023(català)
# Homofòbia liberal

L'homofòbia liberal és un grau d'homofòbia que tolera l'homosexualitat mentre es mantingui oculta. Així, defenen que l'Estat es limite a respectar la seua vida privada, sense donar-los més importància en les institucions, és a dir, sense que puguen fer quelcom en la vida pública.

## Terme

Autors com Alberto Mira (1965–) i Daniel Borrillo (1961–) ho utilitzen com un tipus d'homofòbia, prevalent en la societat espanyola des de la dècada de 1980 i hereva de l'homofòbia de l'esquerra del segle xx, es caracteritza pel «sí, però...»: es tolera benvolentment l'homosexualitat, a condició del silenci de la condició homosexual, de l'assimilació i de l'acceptació de la «normalitat» del model heterocentrista, «pel seu propi bé». Es critica l'exhibició de les plomes per la seva visibilitat, qualsevol marca de subcultura o estètica LGBT i les manifestacions al carrer. Qualsevol transgressió de l'heteronorma és rebutjada com a victimista, consciència de gueto, activista o proselitista. En paraules de Mira:
| « | Es extraordinariamente simple: «Sí, pero…». En esta estructura sintáctica se inserta cualquier tipo de enunciado: «Los homosexuales son maravillosos y muy amigos míos pero deben abandonar la pluma; los homosexuales son personas como todos pero el exhibicionismo que manifiestan está fuera de lugar». Hay un límite que todavía cuesta superar: el de las imágenes positivas o la reivindicación. | » |
| — Alberto Mira, De Sodoma a Chueca |||
El seu origen es pot trobar al segle xix i el seu major representant va ser l'endocrinòleg i escriptor espanyol Gregorio Marañón (1887-1960), que s'oposava a la criminalització de l'homosexualitat, però advocava per la seva ocultació. Durant el segle xx, aquest pensament va ser recolzat per l'esquerra. És coneguda l'opinió del polític i sociòleg madrileny Enrique Tierno Galván (1918-1986):
| « | No, no creo que se les deba castigar. Pero no soy partidario de conceder libertad ni de hacer propaganda del homosexualismo. Creo que hay que poner límites a este tipo de desviaciones, cuando el instinto está tan claramente definido en el mundo occidental. La libertad de los instintos es una libertad respetable..., siempre que no atente en ningún caso a los modelos de convivencia mayoritariamente aceptados como modelos morales positivos. | » |
| — Enrique Tierno Galván en la revista Interviú (en 1977) |||

## Vegeu també

* Heterosexisme
* Heteronormativitat
* Heterosexualització
* Homonacionalisme
* Pinkwashing
* Reclam LGBT
* Don't ask, don't tell

## Referències

* ↑ Pinos-Vélez, V.; Pinos A, G. «Actitudes de los adolescentes escolarizados de Cuenca hacia la diversidad sexual». Maskana, 2, 1, 2011, pàg. 148. (Altre enllaç)
* ↑ Cornejo Espejo, Juan «Componentes ideológicos de la homofobia». LÍMITE Revista Interdisciplinaria de Filosofía y Psicología, 7, 26, 2015, pàg. 98. Arxivat de l'original el 2019-05-14 [Consulta: 21 desembre 2018].
* ↑ Exemple d'aquest tipus de discurs homofòbic «liberal»: «Homosexuales», del 3 d'agost de 2003, en ABC.
* 1 2 Alberto Mira. De Sodoma a Chueca. Madrid, Barcelona: Egales. 84-95346-65-6.
# Ocell sedós americà

L'ocell sedós americào ocell sedós dels cedres (Bombycilla cedrorum) és una espècie d'ocell de la família dels bombicíl·lids (Bombycillidae). Habita boscos, horts i ciutats de Nord-amèrica, criant des d'Alaska, Colúmbia Britànica i Alberta, cap a l'est, a través del centre del Canadà fins a Terranova i Nova Escòcia, cap al sud fins a Califòrnia, Utah, Colorado, Kansas, Missouri i nord d'Alabama. En hivern arriben fins a Mèxic, les Antilles, Amèrica Central i zona limítrofa de Colòmbia. Habita els boscos temperats i els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de les terres baixes. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ «Ocell sedós americà». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
* ↑ Fitxa de l'ocell sedós dels cedres a Birdguides Arxivat 2012-11-07 a Wayback Machine. Rev. 20/12/2012 (anglès)
* ↑ «Waxwings and allies, tits, penduline tits» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 11 setembre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 714. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Cedar Waxwing. Bombycilla cedrorum» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2021. [Consulta: 11 setembre 2023].
# Ashwini Ponnappa

Ashwini Ponnappa (Bangalore, 18 de setembre de 1989) és una esportista índia d'elit que competeix en bàdminton en la categoria tan de dobles femení com en mixtos. Ella té una reeixida associació amb Jwala Gutta mentre que la parella ha guanyat moltes medalles en esdeveniments internacionals, incloent una medalla d'or en els Jocs de la Commonwealth i una de bronze històric als Campionats Mundials. La parella també ha estat constantment classificada entre les 20 primeres en el BWF World Ranking arribant fins al núm. 10. Ponnappa juntament amb Gutta va guanyar la medalla de bronze en el BWF World Championships el 2011 convertint-se en la primera parella i femenina de l'Índia i només la segona a la general a guanyar una medalla del món.

## Referències

* ↑ Rao, Rakesh «Saina wins singles gold». The Hindu, 14-10-2010 [Consulta: 15 octubre 2010].

## Enllaços externs

* Twitter Official page
* Facebook Official Page
# Municipis del cantó de Glarus

Els Municipis del cantó de Glarus (Suïssa) són 25 i no s'agrupen en cap districte, com passa en altres cantons suïssos. D'altra banda també s'estén sobre una part del llac de Walenstadt, sense que formi part de cap municipi.
El 7 de maig de 2006, després d'un referèndum, es va aprovar que els 25 municipis del cantó es fusionessin per esdevenir tres municipis: Glarus Nord, Glarus Sud i Glarus Centre. Cada nou municipi tindrà al voltant de 12 mil habitants. Aquesta nova configuració ha d'entrar en vigor el 2011.

## Municipis

| Nom | Núm. OFS | Població (2007) | Superfície (km²) | Densitat (hab./km²) |
| Betschwanden | 1601 | 191 | 9.75 | 19.59 |
| Bilten | 1602 | 1973 | 15.81 | 124.79 |
| Braunwald | 1603 | 346 | 10.19 | 33.95 |
| Elm | 1605 | 694 | 90.81 | 7.64 |
| Engi | 1606 | 632 | 40.67 | 15.54 |
| Ennenda | 1607 | 2631 | 22.23 | 118.35 |
| Filzbach | 1608 | 503 | 13.87 | 36.27 |
| Glarus | 1609 | 5840 | 69.27 | 84.31 |
| Haslen | 1610 | 1061 | 15.86 | 66.90 |
| Llac de Walenstadt | 9268 | 0 | 4.61 | 0.00 |
| Linthal | 1613 | 1139 | 131.23 | 8.68 |
| Luchsingen | 1614 | 1131 | 30.67 | 36.88 |
| Matt | 1615 | 383 | 41.18 | 9.30 |
| Mitlödi | 1616 | 1031 | 6.23 | 165.49 |
| Mollis | 1617 | 3031 | 21.87 | 138.59 |
| Mühlehorn | 1618 | 446 | 7.69 | 58.00 |
| Näfels | 1619 | 3839 | 36.93 | 103.95 |
| Netstal | 1620 | 2887 | 10.68 | 270.32 |
| Niederurnen | 1622 | 3793 | 14.11 | 268.82 |
| Oberurnen | 1623 | 1840 | 12.80 | 143.75 |
| Obstalden | 1624 | 479 | 23.80 | 20.13 |
| Riedern | 1625 | 726 | 1.52 | 477.63 |
| Rüti | 1626 | 346 | 6.15 | 56.26 |
| Schwanden | 1627 | 2418 | 30.64 | 78.92 |
| Schwändi | 1628 | 422 | 3.46 | 121.97 |
| Sool | 1629 | 302 | 13.27 | 22.76 |
| Total | | 38084 | 685 | 55.57 |
# Homosfera

L'homosfera és la capa de l'atmosfera de la Terra en la qual els seus components químics estan barrejats de manera homogènia. La causa principal d'aquest estat uniforme és que el recorregut lliure mig entre molècules és negligible en comparació amb la magnitud del moviment d'advecció de l'aire. Els gasos no se separen segons el seu pes molecular perquè el moviment d'advecció barreja l'atmosfera constantment.
L'homosfera comença a la superfície de la Terra, s'estén fins a una altitud d'aproximadament 80 km i se subdivideix en troposfera, estratosfera i mesosfera. L'homosfera es troba a sota de l'heterosfera, que s'estratifica segons el pes molecular dels gasos que la constitueixen.

## Referències

* Aquest article conté material de l'article «Homosphere» de Citizendium, que es troba sota la llicència de Creative Commons Reconeixement-Compartir Igual 3.0 No adaptada però no sota la GFDL.
# Anisarchus

Anisarchus és un gènere de peixos de la família dels estiquèids i de l'ordre dels perciformes que es troba a l'Atlàntic nord-oriental (Noruega -incloent-hi Spitsbergen- i Rússia), l'Atlàntic nord-occidental (des de l'oceà Àrtic fins a l'oest de Groenlàndia i la península de Labrador -el Canadà-) i el Pacífic nord-occidental (Corea del Sud, el Japó, Rússia -el krai de Primórie i l'estret de Tatària-, el mar de Bering, el sud-est d'Alaska i els territoris del Nord-oest -el Canadà-).

## Taxonomia

* Anisarchus macrops (Matsubara & Ochiai, 1952)
* Anisarchus medius (Reinhardt, 1837)

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Gill, T. N., 1864. Note on the family of stichaeoids. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 16 (núm. 4): 208-211. «Enllaç».
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Dolgov, A. V., 2000. New data on composition and distribution of the Barents Sea ichthyofauna. ICES CM2000/Mini:12, 12p.
* ↑ Hanel, L., Plíštil, J. & Novák, J., 2009. Checklist of the fishes and fish-like vertebrates on the European continent and adjacent seas. Bull. Lampetra, ZO čSOP Vlašim, 6: 108-180.
* ↑ McAllister, D. E., V. Legendre i J. G. Hunter, 1987. Liste de noms inuktitut (esquimaux), français, anglais et scientifiques des poissons marins du Canada arctique. Rapp. Manus. Can. Sci. Halieut. Aquat, 1932,106 p.
* ↑ Nielsen, J. G. i E. Bertelsen, 1992. Fisk i grønlandske farvande. Atuakkiorfik, Nuuk. 65 s.
* ↑ Makushok, V. M., 1979. Lumpenidae. P. 536-539. A: J.C. Hureau i Th. Monod (eds.). Check-list of the fishes of the north-eastern Atlantic and of the Mediterranean (CLOFNAM). UNESCO, París. Vol. 1.
* ↑ Kim, I.S., Y. Choi, C.L. Lee, Y.J. Lee, B.J. Kim i J.H. Kim, 2005. Illustrated book of Korean fishes. Kyo-Hak Pub Co. Seül, Corea del Sud. 615 p.
* ↑ Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* ↑ Acadèmia Russa de les Ciències, 2000. Catalog of vertebrates of Kamtxatka and adjacent waters. 166 p.
* ↑ Quast, J. C. i E. L. Hall, 1972. List of fishes of Alaska and adjacent waters with a guide to some of their literature. U.S. Dep. Commer., NOAA Tech. Rep. NMFS SSRF-658, 47 p.
* ↑ GBIF (anglès)
* ↑ Matsubara, K. & A. Ochiai, 1952. Two new blennioid fishes from Japan. Jpn. J. Ichthyol. v. 2 (núms. 4/5): 206-213.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)

## Enllaços externs

* ION (anglès)
* Nomenclator Zoologicus (anglès)
# Asnar Sanxes de Larraun

Asnar Sanxes de Larraun (Navarra, s. IX - ca. 890) va ser un noble i magnat pamplonès.
Es desconeix la data del seu naixement, que ha estat situada al voltant del 858. D'acord amb el locatiu associat al seu nom, hauria nascut a la vall de Larraun. Pertanyent a la dinastia Ènnega, d'acord amb les Genealogies de Roda, va ser fill de Sanç Garcés, fill segon del rei Garcia Ènnec de Pamplona, mentre que la seva mare el més probable és que fos una filla del comte d'Aragó Galí Asnar, d'acord amb el nom d'Asnar Sanxes i el fet que el comte anomenés gendre a Sanç en una donació el 867. No obstant això, hi ha qui ha defensat que la mare hauria estat Leodegúndia, filla d'Ordoni I d'Astúries, tanmateix aquesta hauria estat la muller del rei d'acord amb l'aliança entre Pamplona i Astúries vers 860.
Es considera que per la seva ascendència, la família senyora de Larraun va ser força notable. Cap al 880, Asnar va casar-se amb la seva cosina germana Ònnega, filla del nou rei pamplonès Fortuny I, la qual havia estat casada anteriorment amb l'emir de Còrdova Abd-Al·lah I. Del matrimoni en van néixer Sanç, Toda i Sança, les dues darreres van enllaçar matrimonialment amb la dinastia Ximena, que va ocupar el tron de Pamplona: Toda va casar-se amb Sanç I Garcés i Sança amb Ximeno Garcés.

## Referències

* 1 2 Salazar y Acha, Jaime de. Las dinastías reales de España en la Edad Media (en castellà). Madrid: Real Academia de la Historia i Agencia Estatal Boletín Oficial del Estado, 2021, p. 85. ISBN 978-84-340-2781-7.
* 1 2 3 Martín Duque, Ángel. «Aznar Sánchez de Larráun» (en castellà). Diccionario biográfico electrónico. Reial Acadèmia de la Història. [Consulta: 18 juny 2022].
* 1 2 Cañada Palacio, Fernando «El círculo nobiliario y la «familia regis» en la monarquía pamplonesa hasta el s. XI». Príncipe de Viana. Anejo, 1988, pàg. 20.
* ↑ «Sancho Garcés». Gran Enciclopedia de Navarra. Fundación Caja Navarra. [Consulta: 25 gener 2021].
* ↑ Ubieto Arteta, Antonio «El matrimonio de la reina Leodegundia». Medievalia, núm. 10, 1992, pàg. 453-454.
# Ocimè

Ocimè o ocimé és un grup d'hidrocarburs isomèrics format pel α-cis-ocimè i els estereoisòmers β-cis-ocimè i el β-trans-ocimè. Aquests compostos orgànics volàtils són classificats químicament com a monoterpens acíclics. Tal com passa amb altres terpens acíclics, com el mircè, és inestable en contacte amb l'aire. Són compostos presents a un gran nombre de plantes, com la família orchidaceae, el gènere Ficus, els narcisos, la menta pebrera o l'orenga. L'ocimè és usat en perfumeria, per la seva olor floral. El nom ocimè prové etimològicament del gènere de plantes Ocimum, que deriva d'ὤκιμον (ṓkimon), alfàbrega en grec antic.

## Biosíntesi i producció

La biosíntesi de l'ocimè, en ser un monoterpè acíclic, és més senzilla que en els cíclics: Es pot produir o bé perquè el catió geranil (format a partir de la ionització del geranil pirofosfat) perd un protó o bé perquè el catió linalil perd un protó. La producció industrial d'ocimè es pot dur a terme de dues maneres: amb la piròlisi de l'acetat de linalil (s'obté un 20% de β-cis-ocimè i un 35% de β-cis-ocimè) o bé a partir de la deshidratació del linalol, si bé aquest darrer mètode no és pràctic per la producció industrial d'ocimè, ja que és extremadament difícil separar aquests compostos del dipentè per mitjà de la destil·lació.

## Rol biològic

La ubiquitat de l'ocimè, la seva abundància en les olors florals (especialment el β-ocimè) i els patrons estacionals d'emissió indiquen que l'ocimè té un paper rellevant en l'atracció de pol·linitzadors i la defensa de les plantes a través d'interaccions tritròfiques.

## Notes

* ↑ Ocimé segons la pronúncia occidental i la normativa valenciana, i ocimè segons la pronúncia oriental. Per a més informació, consulteu el Llibre d'estil.
# Cal Ros (Verdú)

Cal Ros és una casa de Verdú (Urgell) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de grans dimensions situada just davant de la porta principal de l'església de Santa Maria de Verdú. Aquesta casa està realitzada amb grans carreus de pedra tallada, resultant una estereotomia força regular. La façana està distribuïda en tres pisos. En la planta baixa hi ha la porta d'entrada d'arc de mig punt adovellat. En el primer pis hi ha, a la banda esquerra, dos balcons i a la dreta dues finestres, totes són cobertes per llindes de pedra llises. Aquestes obertures no es troben alienades per la part inferior, ja que les obertures de l'esquerra són balcons, mentre que les de la dreta són finestres. Finalment, al pis superior, disposades amb ritme regular, hi ha quatre finestres senzilles rectangulars amb llinda de pedra rectangular llisa. La coberta té un ràfec discret.

## Història

Cal Ros antigament era la casa del metge del poble de Verdú. Avui en dia hi viuen i el seu interior es troba en molt bon estat de conservació.

## Referències

* 1 2 «Cal Ros». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 gener 2017].
# Hoquei Club Rubí Cent Patins

L'Hoquei Club Rubí Cent Patins (HCR Cent Patins) és un club d'hoquei sobre patins en línia de Rubí, fundat el 1992.
Ha aconseguit diversos títols importants, dels quals destaquen la Copa Confederació d'Europa aconseguida per l'equip Sènior masculí l'any 2009 o la Copa del Rei aconseguida també per l'equip Sènior masculí les temporades 2005/06, 2008/09 i 2013/2014. També ha aconseguit la Lliga Nacional Élite masculina i femenina 2013/2014 i la Copa de la Reina 2013/2014. L'equip sènior masculí va aconseguir la medalla de bronze en la Copa de Federació celebrada a Trieste el novembre del 2010. El club té entorn de 300 socis. Disputa els seus partits a la pista d'hoquei Francesc Calvo està situada al Passeig de les Torres de Rubí. La fase de classificació de la Copa d'Europa d'hoquei línia es va celebrar al Pavelló de la Llana de Rubí, del 28 al 30 d'octubre 2011, i l'organitzà el Rubí Cent Patins.

## Palmarès
### Categoria masculina

* 1 Copa Confederació d’Europa: 2009-10
* 9 Campionats de Catalunya d'hoquei sobre patins en línia masculina: 2008-09, 2009-10, 2010-11, 2012-13, 2013-14, 2015-16, 2018-19, 2019-20, 2020-21
* 2 Lliga espanyola d'hoquei sobre patins en línia masculina: 2013-14, 2014-15
* 5 Copes espanyoles d'hoquei sobre patins en línia masculina: 2005-06, 2008-09, 2012-13, 2015-16, 2016-17

### Categoria femenina

* 1 Lliga europea d'hoquei sobre patins en línia femenina: 2016-17
* 6 Campionats de Catalunya d'hoquei sobre patins en línia femenina: 2009-10, 2010-11, 2012-13, 2013-14, 2014-15, 2015-16
* 3 Lligues espanyoles d'hoquei sobre patins en línia femenina: 2013-14, 2016-17, 2017-18
* 4 Copes espanyoles d'hoquei sobre patins en línia femenina: 2013-14, 2015-16, 2016-17, 2017-18

## Referències

* ↑ «Hoquei Club Rubí Cent Patins». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Avui+ - Notícia: Fa història a Europa-112892». AVUI.CAT. [Consulta: 17 desembre 2009].
* ↑ «El Cent Patins de Rubí; guanya la Copa del Rei d'hoquei en línia en derrotar a la final l'Espanya, el gran favorit al títol». ELSESPORTS.CAT. [Consulta: 8 març 2009].
* ↑ «Cent Patins, bronce en la Copa Confederación - Hockey Patines». MUNDODEPORTIVO.ES. [Consulta: 30 novembre 2010].
* ↑ «Ajuntament de Rubí». RUBI.CAT. [Consulta: 21 octubre 2011].
* ↑ «El secretari general de l'Esport presencia a Rubí la fase classificatòria de la Copa d'Europa d'hoquei línia, organitzada pel HC Cent Patins. Secretaria General de l'Esport. Generalitat de Catalunya». GENCAT.CAT. [Consulta: 30 octubre 2011].
* ↑ «Palmares». HCR Cent Patins. [Consulta: 6 gener 2021].

## Enllaços externs

* Hoquei Club Rubí Cent Patins - Lloc web oficial
# Tuixent - la Vansa

Tuixent - la Vansa és una estació d'esquí nòrdic (o esquí de fons) situada als municipis de de La Vansa i Fórnols i de Josa i Tuixén, a l'Alt Urgell.

## Ubicació i accés

L'estació es troba al Pla de l'Arp, al vessant de l'Alt Urgell del massís del Port del Comte. Els gairebé 30 quilòmetres de pistes transcorren entre els municipis de la Vansa i Fórnols i de Josa i Tuixén. En la conformació de les pistes d'esquí, un tallafocs separa els dos municipis que les acullen.
S'hi accedeix des d'un trencall que surt de coll de Port, a la carretera C-462. L'estació i les pistes es troben al sud de la serra del Cadí. S'hi pot accedir principalment des de la Seu d'Urgell, Solsona i Berga.

## Història

L'estació va obrir el 1978. La iniciativa de construir una nova estació d'esquí nòrdic va sorgir de la voluntat de la recent recuperada Generalitat de Catalunya d'impulsar l'esquí escolar, a la qual l'ajuntament de Josa i Tuixén s'hi va acollir.

## Circuits

Té gairebé 30 km de pistes d'esquí de fons entre les cotes de 1.830 i 2.150 m:
* Circuit planer (verd): 1,5 km
* Circuit de l'Arp (blau): 4 km
* Circuit del mig (taronja): 2,8 km
* Circuit de Prat Llong (vermell): 8,6 km
* Circuit de l'Avenc (lila): 1,2 km
* Circuit de les Foques (blanc): 3 km
També hi ha senyalitzats diversos itineraris per fer amb raquetes de neu. Des de l'estació i seguint el tallafocs hi ha una ruta fins a la Tossa Pelada on s'hi pot practicar l'esquí de muntanya.

## Referències

* ↑ Obiols i Ríos, Joan. Tuixent, història, costums i gent. ABADIA Editors, 2004. ISBN 84-96292-20-7.
* ↑ Jover, Esther «L'esquí nòrdic va venir de l'escola». Cadí-Pedraforca, 17, 2014, pàg. 44-46.