OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# IJ (lletra)

L'IJ és una lletra emprada en escriure en llengua neerlandesa que suplementa l'alfabet llatí habitual i representa el so [ɛɪ] o [eɪ] quan és tònica i [ə] quan és àtona.
Contràriament a la resta de diftongs o combinacions de dues vocals que apareixen en el neerlandès, l'IJ constitueix una unitat inseparable, de manera que si va en majúscula cal escriure IJ; i no pas Ij (per exemple: IJsselmeer). A vegades però el conjunt "ij" s'escriu com a "ÿ" (que a mà sovint tenen exactament el mateix aspecte). En neerlandès se l'anomena "IJ llarga" per oposició a l'IJ curta ei, que en la majoria de dialectes sona igual (però aquest darrer conjunt és considerat un diftong). Cal no confondre-la amb l'Y/y (i grega), que en neerlandès és una lletra que només apareix en paraules estrangeres.
El seu codi Unicode és el U+132 (HTML:&#306;) per a la majúscula (Ĳ) i U+133 (HTML:&#307;) per a la minúscula (ĳ).

## Història

L'IJ aparegué com una deformació d'una i llarga, escrita inicialment com a «ii», però que posteriorment (segles XV o XVI) esdevingué ij o y. Per comoditat els impressors del segle xviii o XIX la reduïren a un sol caràcter: ÿ (y amb dièresi). Darrerament però, en neerlandès hom tendeix a escriure IJ/ij, si bé la variant Y/y roman en l'afrikaans.

## Emplaçament alfabètic

No hi ha unanimitat entre diccionaris o fins i tot administracions (teòricament sotmeses a l'autoritat de la Unió de la Llengua Neerlandesa) sobre quin és el lloc dins l'alfabet que correspon a la lletra IJ. Roman fins i tot gent que no la considera una lletra, sinó un simple dígraf combinant I i J (especialment al sud de Flandes). Tanmateix, la majoria de neerlandesos lletrejarien vrijdag ("divendres"), com a v-r-ij-d-a-g. La qüestió és però saber si IJsland (Islàndia) es troba entremig de l'I o de l'Y.
Els diccionaris tendeixen a col·locar l'IJ entre Ih i Ik, mentre que les enciclopèdies i els guies telefòniques dels Països Baixos (però no pas els de Bèlgica) classifiquen l'IJ i la Y juntes, com si fossin la mateixa lletra.

## Enllaços externs

* Pemberton, Steven. Spelling. CWI. «An Englishman's Difficulties with the Dutch» .
* Van Dale. Groot Woordenboek van de Nederlandse Taal. XIVth, 2005.
* Van Dale. Handwoordenboek Hedendaags Nederlands, 2005. «IJ»
# Ampere

L'ampere o amper (símbol A) és la unitat del Sistema Internacional d'Unitats de la intensitat de corrent elèctric (I), i és una de les set unitats base del SI. Fou anomenada en honor d'André-Marie Ampère (1775-1836), matemàtic i físic francès considerat el pare de l'electromagnetisme.
En termes pràctics, l'ampere és la mesura de la quantitat de càrrega elèctrica que passa per un punt en un circuit elèctric per unitat de temps amb 6.241 × 10$^{18}$ electrons (un coulomb) per segon. En altres paraules, el coulomb es defineix en termes de l'ampere: un coulomb és la quantitat de càrrega elèctrica transportada en un corrent d'un ampere que flueix durant un segon.
   $[\mathbf {A} ]={\frac {[\mathbf {C} ]}{[\mathbf {s} ]}}$
La llei d'Ampère indica que hi ha una força d'atracció o repulsió entre dos conductors paral·lels que porten un corrent elèctric. Aquesta força s'utilitza en la definició formal de la unitat ampere, que estableix que l'ampere és el corrent constant que produirà una força d'atracció de 2·10$^{-7}$ newtons per metre de longitud entre dos conductors rectes, paral·lels, de longitud infinita, secció circular menyspreable i separats un metre de distància en el buit.
En general, la càrrega Q es determina pel corrent constant I que flueix durant un temps t com Q = It.
Donat que un coulomb és igual a 6,24·10$^{18}$ partícules carregades, un amper és equivalent a 6,24·10$^{18}$ partícules carregades movent-se a través d'una superfície en un segon.

## Explicació

Com que es tracta d'una unitat bàsica, la definició de l'ampere no està lligada a cap altra unitat elèctrica. La definició per a l'ampere és equivalent a canviar el valor de la permeabilitat del buit a $\mu _{0}=4\pi \cdot 10^{-7}$ H/m. Abans de 1948, l'"ampere internacional" s'utilitzava, definit en termes de la deposició electrolítica mitjana de la plata. L'antiga unitat és igual a 0,99985 A.
La unitat de càrrega elèctrica, el coulomb, és definida en els termes de l'ampere: un coulomb és la quantitat de càrrega elèctrica portada en un corrent d'un ampere fluint per un segon. Corrent, llavors, és la mitjana per la qual la càrrega flueix a través d'un filferro o una superfície. Un ampere de corrent (I) és igual al flux d'un coulomb de càrrega (Q) per un segon de temps (t):
$I=Q/t$
Encara que conceptualment semblaria més lògic prendre la càrrega com a unitat bàsica, es va optar pel corrent perquè el seu patró pot ser molt més precís.

## Notes

* ↑ S'aconsella utilitzar amper –adaptació catalana de la forma internacional ampere– només en textos que no siguin tècnics. «ampere». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.

## Referències

* ↑ «2.1. Unit of electric current (ampere)». A: SI brochure (en anglès). 8a ed.. BIPM.
* ↑ Base unit definitions: Ampere. Physics.nist.gov (anglès)
* ↑ Bodanis, David. Electric Universe (en anglès). Three Rivers Press, 2005. ISBN 978-0-307-33598-2.
Viccionari
# Amstel Gold Race 1971

L'Amstel Gold Race 1971 fou la 6a edició de l'Amstel Gold Race. La cursa es va disputar el 28 de març de 1971. El vencedor final va ser el belga Frans Verbeeck, que va imposar-se a l'esprint als seus companys d'escapada en la meta de Meerssen.
123 ciclistes hi van prendre part, acabant la cursa 47 d'ells.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Frans Verbeeck | Watney-Avia | 6h 11' 53" |
| 2 | Gerben Karstens | Goudsmit-Hoff | m. t. |
| 3 | Roger Rosiers | Bic | m. t. |
| 4 | Georges Pintens | Hertekamp-Magniflex-Novy | m. t. |
| 5 | Herman van Springel | Molteni-Arcore | m. t. |
| 6 | Jos Deschoenmaecker | Molteni-Arcore | m. t. |
| 7 | Gerard Vianen | Fagor-Mercier-Hutchinson | m. t. |
| 8 | Roger Swerts | Molteni-Arcore | m. t. |
| 9 | Jos Spruyt | Molteni-Arcore | + 1' 32" |
| 10 | Jan Krekels | Goudsmit-Hoff | m. t. |

## Enllaços externs

* Resultats complets
* Web oficial de la cursa
# Amstel Gold Race 1990

L'Amstel Gold Race 1990 fou la 25a edició de l'Amstel Gold Race. La cursa es disputà el 21 d'abril de 1990, sent el vencedor final el neerlandès Adri van der Poel, que s'imposà en solitari en la meta de Meerssen.
191 ciclistes hi van prendre part, acabant la cursa 97 d'ells.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Adri van der Poel | Weinmann | 6h 17' 17" |
| 2 | Luc Roosen | Histor-Sigma | + 22" |
| 3 | Jelle Nijdam | Buckler | m. t. |
| 4 | Jan Goessens | Weinmann | m. t. |
| 5 | Franco Ballerini | Del Tongo | m. t. |
| 6 | Jean-Claude Leclercq | Helvetia-La Suisse | m. t. |
| 7 | Andreas Kappes | Toshiba | m. t. |
| 8 | Gianni Bugno | Chateau d'Ax | m. t. |
| 9 | Johan Museeuw | Lotto | m. t. |
| 10 | Phil Anderson | TVM | m. t. |

## Enllaços externs

* Resultats complets
* Web oficial de la cursa
# Amstel Gold Race 2004

L'Amstel Gold Race 2004 fou la 39a edició de l'Amstel Gold Race. La cursa es disputà el 18 d'abril de 2004, i en fou el vencedor final l'italià Davide Rebellin, que s'imposà a l'esprint al seu company d'escapada en la meta de Valkenburg.
191 ciclistes hi van prendre part, acabant la cursa 101 d'ells.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Davide Rebellin | Team Gerolsteiner | 6h 01' 03" |
| 2 | Michael Boogerd | Landbouwkrediet | + 01" |
| 3 | Paolo Bettini | Quick Step | + 18" |
| 4 | Danilo Di Luca | Saeco | m. t. |
| 5 | Peter Van Petegem | Lotto-Domo | m. t. |
| 6 | Matthias Kessler | T-Mobile Team | + 26" |
| 7 | Erik Dekker | Rabobank ProTeam | + 41" |
| 8 | Serguei Ivanov | T-Mobile Team | + 52" |
| 9 | Mirko Celestino | Saeco | + 53" |
| 10 | Giampaolo Caruso | Liberty Seguros | + 55" |

## Enllaços externs

* Resultats complets
* Web oficial de la cursa
# América Football Club des Cayes

L'América Football Club des Cayes és un club haitià de futbol de la ciutat de Les Cayes.
El club va ser fundat el 1973.

## Palmarès

* Campionat Nacional:
** 2014 Ob
* Copa haitiana de futbol:
** 2014

## Referències

* ↑ «América des Cayes: un défi à relever». Le Nouvelliste, 22-01-2014. Arxivat de l'original el 18 de maig 2015. [Consulta: 14 maig 2015].
* ↑ Haiti: Championnat National D1 2014 Arxivat 2 April 2015$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ «Haiti - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 9 febrer 2019].
* ↑ «Haiti - List of Cup Winners». RSSSF. [Consulta: 9 febrer 2019].
# Amígdala tubàrica

L'amígdala tubárica o amígdala de Gerlach és una de les quatre amígdales que constitueixen l'Anell de Waldeyer, el qual també inclou les amígdales palatines, les amígdales faríngiques, o carnots i les amígdales linguals.
L'amígdala tubàrica es troba molt propera al torus tubarius, amb localització posterior a l'obertura de la trompa de Eustaqui, a la paret lateral de la nasofaringe.

## Patologia

Molt rarament, anys després d'una adenoamigdalectomia es pot produir una recidiva de la síndrome de l'apnea obstructiva del son causada per la progressiva hipertròfia vicariant d'aquesta estructura limfoide.

## Referències

* ↑ «The Pharynx». [Consulta: 1r novembre 2018].
* ↑ 1936-, Marieb, Elaine Nicpon,. Human anatomy. Sixth edition. ISBN 9780321616111.
* ↑ Migita, M; Gocho, Y; Ueda, T; Saigusa, H; Fukunaga, Y «An 8-year-old girl with a recurrence of obstructive sleep apnea syndrome caused by hypertrophy of tubal tonsils 4 years after adenotonsillectomy» (en anglès). J Nippon Med Sch, 2010 Oct; 77 (5), pp: 265-268. DOI: 10.1272/jnms.77.265. ISSN: 1347-3409 [Consulta: 12 desembre 2022].
# Anabar

L'Anabar (iacut: Анаабыр; rus: Анабар) és un riu que es troba a la República de Sakhà, o Iacútia, Rússia, just a l'oest del riu Lena. La seva conca s'estén fins a l'Altiplà de Putorana, que forma la part més alta de l'Altiplà de Sibèria Central. El cabal mitjà a la desembocadura és de 500 m³/s, amb una forta concentració a començaments d'estiu, quan el gel que cobreix el riu durant la major part de l'any es desfà.

## Referències

* ↑ Brink, Kenneth H.; Robinson, Allan R. The Sea, Volume 11: The Global Coastal Ocean. Regional Studies and Syntheses (en anglès). Harvard University Press, 2005, p.763. ISBN 0674017412.
# Anacionalisme

L'anacionalisme és una doctrina que rebutja el nacionalisme i proposa substituir-lo per un sentiment cosmopolita de pertinença al món, subratllant els punts comuns entre tots els humans i afavorint l'ús de l'esperanto com a llengua de comunicació. Un dels principals teòrics és Eugène Lanti, fundador de la Sennacieca Asocio Tutmonda. Un altre en va ser Norbert Barthelmess.

## Vegeu també

* Apàtrida
* Cosmopolitisme

## Referències

* ↑ Eugenio Lanti, l'anacionalista
* ↑ Borsboom, Ed. Vivo de Lanti (en esperanto), 1976 [Consulta: 12 setembre 2014]. Arxivat 2014-09-12 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2014-09-12. [Consulta: 12 setembre 2014].

## Enllaços externs

* Facció anacionalista dins de SAT
# Anaireta crestanegre

L'anaireta crestanegre (Anairetes nigrocristatus) és una espècie d'ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae) que habita vegetació a prop de rierols al nord del Perú.
# Anatèxia

L'anatèxia (paraula formada a partir d'arrels gregues i llatines que significa fusió) en geologia, es refereix a la fusió diferencial o parcial d'una roca, especialment durant la formació de roques metamòrfiques com ara les migmatites.
L'anatèxia és un procés de metamorfisme general en el qual les roques consolidades preexistents, sotmeses a temperatures progressivament més altes, experimenten una fusió. Si la fusió és parcial, dona lloc a les migmatites, i si és total, pot originar un magma secundari o anatèctic. En tots dos casos, l’inici de la fusió es produeix a una determinada temperatura i amb la presència o absència d’aigua, la qual, a més, depèn del quimisme i dels esforços que s'enregistren a grans profunditats de l’escorça terrestre.
L'anatèxia produeix la fusió parcial o total de les roques metamòrfiques en zones profundes, que també dona origen als anomenats magmes secundaris o anatèctics. És una prolongació de la seqüència de transició de les ectinites (roques recristal·litzades) a les migmatites. L'anatèxia està caracteritzada per una mobilització creixent de la matèria constitutiva de les roques, condicionada per quatre factors. la temperatura, la pressió, la composició química de les roques i la quantitat d’aigua disponible. Per anatèxia es formen les anatexites gneis de caràcter marcadament granitoide, de foliació quasi esfumada i roques encara més properes als granits plutònics, anomenades granits d’anatèxia, identificables per la seva textura, molt variable, amb rastres abundants de fàcies orientades.

## Exemples d'anatèxia

Els típics exemples d'anatèxia es poden trobar en els fosos de granítics (formats a partir de roques corticals alumíniques), basalts (formats a partir de la fusió parcial del mantell peridotític i en les migmatites. Les roques granítiques procedents de l'escorça, solen contenir xenòlits de roques metamòrfiques o roques sedimentàries.

## Referències

* ↑ Geology Word of the Week: M is for Migmatite, August 28, 2011, Evelyn Mervine, American Geophysical Union Blogosphere,
* 1 2 «anatèxia». enciclopèdia.cat, GEC, 2023. [Consulta: 13 febrer 2023].
* ↑ Riba i Arderiu, O.. «anatèxia». Diccionari de Geologia, Institut d'Estudis Catalans, 1997. [Consulta: 13 febrer 2023].
* ↑ «ectinita» (en catala). diccionari.cat, Gran Diccionari de la Llengua Catalana, GDLC, 2023. [Consulta: 13 febrer 2023].
* ↑ Riba i Arderiu, O.. «anatexita». Diccionari de Geologia, Institut d'Estudis Catalans, 1997. [Consulta: 13 febrer 2023].
* ↑ Allaby, Ailsa & Michael (1999). "anatexis." A Dictionary of Earth Sciences. Retrieved December 07, 2009 from Encyclopedia.com: http://www.encyclopedia.com/doc/1O13-anatexis.html
* ↑ Blatt, H., Tracy, R. J., & Owens, B. E. (2006). Petrology: Igneous, Sedimentary, and Metamorphic, 3rd ed., p. 6-7, 15, 184-185, 442-444, W. H. Freeman and Company, ISBN 0-7167-3743-4
# Théâtre Le Méry

El théâtre Le Méry és un teatre fundat el 1936 a place de Clichy, al 17è districte de París.

## Història

Quan es va crear el 1936, Méry era un cabaret. Dissenyat en un edifici Streamline moderne, que inclou la Librairie de Paris, un restaurant l’octubre de 2019 en desús) i una discoteca, deu el seu nom a una dona anomenada Méry de qui l'arquitecte de l'edifici (Michel Roux-Spitz, primer Prix de Rome) n’estava enamorat.
El teatre es va convertir en un cinema de barri als anys 60 i després un cinema pornogràfic. Es va tancar el 1996. La sala va servir com a lloc de rodatge de la pel·lícula dramàtica La Chatte à deux têtes que té lloc en un cinema pornogràfic.
La sala va reobrir l'any 2003, després d'una reforma i ara amb 240 places, sota la direcció de l'associació Alchimiste. El programa combina dansa, teatre i concerts. Hi han actuat Chantal Lauby, Pascal Légitimus, Richard Bohringer, Gérard Berliner, Renan Luce i fins i tot Nosfell. A partir de mitjan setembre de 2007, el teatre va programar cada vespre -excepte els dilluns- i la matinada de diumenge, l'espectacle Beatles Story de Renaud Siry, que es va representar fins al 31 de desembre 2007.
El teatre va tancar les portes definitivament l'any 2015.
L'any 2019 es va constatar, després d'una reforma de l'edifici, que la porta estava ocupada per una marca d'entrenament esportiu.

## Notes i referències

* 1 2 3 4 Yves Jaeglé, « L'ancien cinéma le Méry se transforme en salle de spectacle », leparisien.fr, 9 août 2003.
* ↑ Adrien Gombeaud, « Merci qui ? Merci Davy », Vanity Fair n°46, mai 2017, pages 116-123.
* ↑ La chatte à deux têtes (2002) Internet Movie Database
* ↑ Théâtre le Méry
# Anciloteri

L'anciloteri (Ancylotherium, 'bèstia ganxuda' en llatí) és un gènere extint de mamífer perissodàctil de la família dels calicotèrids. Fou un dels últims representants d'aquest grup i visqué entre fa 6,5 i fa 2 milions d'anys, des del Miocè fins al Plistocè. Els anciloteris eren parents d'animals que encara viuen avui en dia, com els rinoceronts, els tapirs i els cavalls.

## Referències

* ↑ Entrada «Ancylotherium» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 14 agost 2023].
# Andesaure

L'andesaure (Andesaurus) és un gènere de dinosaure sauròpode titanosaure basal que va viure en el Cretaci en allò que actualment és Sud-amèrica. Com la majoria dels sauròpodes, hauria tingut un cap petit al final d'un llarg coll i una cua igualment llarga. L'andesaure va ser un sauròpode molt gran, com eren molts dels seus parents.

## Referències

* Calvo, J.O. & Bonaparte, J.F. 1991. [Andesaurus delgadoi n. g. n. sp. (Saurischia, Sauropoda) a titanosaurid dinosaur from the Río Limay Formation (Albian-Cenomanian), Neuquén, Argentina.] Ameghiniana. 28: 303-310. [In Spanish]
* Novas, F.E., Salgado, L., Calvo, J.O., & Agnolin, F. 2005. Giant titanosaur (Dinosauria, Sauropoda) from the Late Cretaceous of Patagonia. Revista del Museum Argentino de Ciencias Naturales 7(1): 37-41.
* Salgado, L., Coria, R.A., & Calvo, J.O. 1997. Evolution of titanosaurid Sauropods. I: Phylogenetic analysis based on the postcranial evidence. Ameghiniana. 34: 3-32.
* Upchurch, P., Barrett, P.M, & Dodson, P. 2004. Sauropoda. In: Weishampel, D.B., Dodson, P., & Osmolska, H. (Eds.). The Dinosauria (2nd Edition). Berkeley: University of California Press. P. 259–322.
* Wilson, J.A. & Upchurch, P. 2003. A revision of Titanosaurus Lydekker (Dinosauria – Sauropoda), the first dinosaur genus with a ‘Gondwanan' distribution. Journal of Systematic Palaeontology 1(3): 125–160.
Gèneres de sauropodomorfs :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Sauropsida
Clade: Avemetatarsalia
Clade: Dinosauria :
Sauropodomorpha :
Sauropoda :
Neosauropoda :
Macronaria :
Titanosauria :
# Andfjorden

L'Andfjorden és un fiord situat a la frontera entre els comtats de Nordland i Troms, Noruega. Flueix principalment entre les grans illes de Andøya i Senja. Grytøya i altres illots més petites com Bjarkøya i Krøttøya es troben en el fiord. L'encreuament principal és a través del Ferri Andanes-Gryllefjord entre els municipis d'Andøy i de Torsken.
El fiord és d'uns 60 quilòmetres de llarg, té una amplada màxima de 30 quilòmetres, i té una profunditat màxima de 517 metres que fa que sigui una rica zona d'alimentació per catxalots i orques. Safaris d'orques s'executen des d'Andanes i des de Krøttøya. Altres fiords ramifiquen el fiord incloent el Vågsfjorden i d'altres de menors.

## Referències

* ↑ Store norske leksikon. «Andfjorden» (en noruec). [Consulta: 5 agost 2012].
# Anell d'Or de Rússia

L'Anell d'Or de Rússia (en rus Золотое кольцо, Zolotoie koltsó) és una zona turística que inclou un conjunt de ciutats de la regió central de Rússia, al nord-est de Moscou. S'hi troben diferents monuments que representen la història i la cultura d'aquest país, principalment esglésies, catedrals i monestirs.
Les ciutats es troben repartides en cinc províncies o óblasti: Moscou, Iaroslavl, Ivànovo, Kostromà i Vladímir.

## Anell d'Or de Rússia

* Aleksàndrov
* Bogoliúbovo
* Gorokhovets
* Gus-Khrustalni
* Iaroslavl
* Iúriev-Polski
* Ivànovo
* Kaliazin
* Kídekxa
* Kostromà
* Múrom
* Pàlekh
* Pereslavl-Zalesski
* Pliós
* Rostov
* Sèrguiev Posad
* Súzdal
* Tutàiev
* Úglitx
* Vladímir
# Anell de Kayser-Fleischer

L'anell de Kayser-Fleischer és una franja fosca de color daurat-verdós que està situada a la perifèria de la còrnia, en el punt on aquesta s'uneix amb l'escleròtica. Es deu a l'acumulació de coure en la còrnia a conseqüència de la malaltia de Wilson o degeneració hepatolenticular. Va ser descrit per primera vegada el 1902 i 1903 pels metges alemanys Bernhard Kayser i Bruno Fleischer als quals deu el seu nom. Inicialment es va creure que era degut a dipòsits de plata. El 1932 es va descobrir que l'element que es diposita és el coure.
L'anell de Kayser-Fleischer no causa cap símptoma i pot detectar de forma accidental durant una exploració oftalmològica. És visible a simple vista, encara que pot ser necessari utilitzar un dispositiu òptic que es diu llum de fenedura per detectar la seva presència.

## Referències

* ↑ Demetrio Pita Salorio: Diccionario terminológico de oftalmología Arxivat 2010-08-27 a Wayback Machine., 2009. Consultat el 20-2-2010
* ↑ Departamento de Neurología, Hospital Clínico, Universidad de Chile: El anillo de Kayser-Fleischer como signo diagnóstico en la Enfermedad de Wilson. Rev. chil. neuro-psiquiatr. v.40 n.2 Santiago abr. 2002,versión On-line ISSN 0717-9227. Consultat el 20-2-2010
# Anestèsia regional intravenosa

L'anestèsia regional intravenosa (ARIV) o anestèsia de blocatge de Bier és una tècnica d'anestèsia a les extremitats del cos on s'injecta un anestèsic local en vena i aïllat de la circulació en una zona objectiu. La tècnica sol implicar l'exsanguinació de la regió objectiu, que extreu la sang de l'extremitat, seguida de l'aplicació d'un torniquet quirúrgic per aturar el flux sanguini de manera segura. L'anestèsic s'introdueix per via intravenosa a l'extremitat i es deixa difondre al teixit circumdant mentre el torniquet reté l'anestèsic a l'àrea desitjada.

## Referències

* ↑ Matt, Corinna «Intravenous regional anaesthesia». Anaesthesia and Intensive Care Medicine, vol. 8, 4, 2007, pàg. 137–9. DOI: 10.1016/j.mpaic.2007.01.015.
* ↑ Clark, Natasha. «Intravenous Regional Anaesthesia - Bier's Block», 2002. Arxivat de l'original el 31 January 2012. [Consulta: 23 setembre 2011].
# Anfós blau

L'anfós blau (Epinephelus cyanopodus) és una espècie de peix de la família dels serrànids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 122 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic occidental.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Heemstra, P.C. i Randall, J.E., 1993, Groupers of the World (Family Serranidae, Subfamily Epinephelinae). An annotated and illustrated catalogue of the grouper, rockcod, hind, coral grouper and lyretail species known to date. FAO Species Catalogue Vol. 16., FAO Fish. Synop. Núm. 125, 125:I-viii, 1-382.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Richardson, J. 1846. Report on the ichthyology of the seas of China and Japan. Report of the British Association for the Advancement of Science 15th meeting [1845]: 187-320.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Angelina

L'angelina (Plectorhinchus mediterraneus) és una espècie de peix de la família dels hemúlids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 80 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des de la península Ibèrica fins a Henties Bay (Namíbia), incloent-hi les Canàries. També al Mediterrani occidental.

## Referències

* ↑ BioLib
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Ben-Tuvia, A. i R. McKay, 1986. Haemulidae. p. 858-864. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (editors) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. volum 2. UNESCO, París.
* Guichenot, A. 1850. Histoire naturelle des reptiles et poissons. Pp. i-iv + 1-144 + Atlas. In: Exploration scientique de l'Algérie pendant les années 1840, 1841, 1842. París. Vol. 5. Zoologie. Hist. Nat. Algérie.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.