OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Amblyceps laticeps

Amblyceps laticeps és una espècie de peix de la família dels amblicipítids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,2 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 41-43.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: Bangladesh i l'Índia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Blyth E., 1858. Report of Curator, Zoological Department, for May, 1858. J. Asiatic Soc. Bengal v. 27 (núm. 3). 267-290.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ McClelland, J., 1842. On the fresh-water fishes collected by William Griffith, Esq., F. L. S. Madras Medical Service, during his travels under the orders of the Supreme Government of India, from 1835 to 1842. Calcutta Journal of Natural History v. 2 (núm. 8): 560-589, Pls. 15, 18, 20, 21.
* ↑ «Amblyceps laticeps». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Ng, H. H. i M. Kottelat, 2000: A review of the genus Amblyceps (Osteichthyes: Amblycipitidae) in Indochina, with descriptions of five new species. Ichthyological Exploration of Freshwaters v. 11 (núm. 4): 335-348.
* ↑ Menon, A.G.K., 1999 Check list - fresh water fishes of India. Rec. Zool. Surv. India, Misc. Publ., Occas. Pap. Núm. 175, 366 p.
* ↑ Kapoor, D., R. Dayal i A.G. Ponniah, 2002. Fish biodiversity of India. National Bureau of Fish Genetic Resources Lucknow, Índia.775 p.

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* He, M., 1999. Amblycipitidae. p. 103-110. A: X.-L. Chu, B.-S. Cheng i D.-Y. Dai (Eds). Faunica Sinica. Osteichthyes. Siluriformes. Science Press, Beijing. i-vii + 1-230.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Zheng, C.-Y., 1991. Amblycipitidae. p. 318-319. A: J.-H. Pan, L. Zhong, C.-Y. Zheng, H.-L. Wu i J.-H. Liu (eds). 1991. The freshwater fishes of Guangdong Province. Guangdong Science and Technology Press, Guangzhou. 589 pp.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Hotel Méridien Montparnasse

L'hotel Méridien Montparnasse és un gratacel situat a París, França, al 14è districte, prop de la gare Montparnasse. Amb 953 cambres, és un dels edificis més grans de París, amb un altre gratacel, l'hotel Concorde Lafayette, com ell construït el 1974.
Inicialment construït per la cadena Sheraton, l'hotel passà després a la cadena Le Méridien; aquesta ha conegut diverses recompres, de les quals la darrera en data pel grup Starwood, que té entre altres la Sheraton.

## Enllaços externs

* Hôtel Méridien Montparnasse (Emporis)
* Web de l'hôtel Méridien Montparnasse
# Amblyeleotris callopareia

Amblyeleotris callopareia és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 7,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Gran Barrera de Corall (Austràlia).

## Referències

* ↑ Bleeker P. 1874. Notice sur les genres Amblyeleotris, Valenciennesia et Brachyeleotris. Versl. Akad. Amsterdam (Ser. 2) v. 8. 372-376.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Polunin, N. V. C. & R. Lubbock. 1979. Five new prawn-associated gobies (Teleostei: Gobiidae) of the genus Amblyeleotris. Bull. Br. Mus. (Nat. Hist.) Zool. v. 36 (núm. 4): 239-249.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Amblypharyngodon

Amblypharyngodon és un gènere de peixos de la família dels ciprínids i de l'ordre dels cipriniformes.

## Taxonomia

* Amblypharyngodon atkinsonii (Blyth, 1860)
* Amblypharyngodon chulabhornae (Vidthayanon & Kottelat, 1990)
* Amblypharyngodon melettinus (Valenciennes, 1844)
* Amblypharyngodon microlepis (Bleeker, 1853)
* Amblypharyngodon mola (Hamilton, 1822)

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Blyth, E. 1860. Report on some fishes received chiefly from the Sitang River and its tributary streams, Tenasserim Provinces. J. Asiatic Soc. Bengal v. 29 (núm. 2): 138-174.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Vidthayanon, C. & M. Kottelat. 1990. Amblypharyngodon chulabhornae sp. nov., a new cyprinid fish from Thailand and Kampuchea. Nat. Hist. Bull. Siam Soc. v. 38 (núm. 1): 45-57.
* ↑ Cuvier, G. & A. Valenciennes. 1844. Histoire naturelle des poissons. Tome dix-septième. Suite du livre dix-huitième. Cyprinoïdes. Hist. Nat. Poiss. v. 17: i-xxiii + 1-497 + 2 pp., Pls. 487-519.
* ↑ Bleeker, P. 1854. Nalezingen op de ichthyologische fauna van Bengalen en Hindostan. Verh. Batav. Genootsch. Kunst. Wet. v. 25: 1-164, Pls. 1-6.
* ↑ Hamilton, F. [Buchanan]. 1822. An account of the fishes found in the river Ganges and its branches. Edimburg i Londres. Fishes Ganges: i-vii + 1-405, Pls. 1-39.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB.NET
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ ITIS (anglès)

## Enllaços externs

* uBio (anglès)
# Estació d'Alfauir

L'estació d'Alfauir és una estació de ferrocarril localitzada al barri de Sant Llorenç de València i que forma part de la línia 6 de l'operador Metrovalència. L'estació pertany a la zona tarifària A de Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana (FGV) i l'Autoritat de Transport Metropolità de València (ATMV). L'adreça oficial de l'estació és el carrer d'Alfauir, número 28.

## Història

Els antecedents de l'estació d'Alfauir se troben en el ja desaparegut baixador de Sant Llorenç. Construït l'any 1955 per la Companyia de Tramvies i Ferrocarrils de València (CTFV), donava servici a la línia de València a Rafelbunyol. L'arquitectura de l'edifici, construït a la dècada del 1950, es basava ens els estils Bauhaus i el racionalisme arquitectònic de Le Corbusier; eren de dimensions reduïdes i comptaven només amb un despatx de bitllets o un canvi d'agulles. Fet en formigó armat, la llosa del sostre que s'estén fa de marquesina. La cicul·lació al baixador de Sant Llorenç acabà el 4 de maig de 1995 amb la inauguració de la línia 3 el 5 de maig.
L'actual estació es va inaugurar el 17 de setembre de 2007 com a part de la línia 6 de Metrovalència, que no és de metro, sinó de tramvies i és la successora natural de la línia al Grau del trenet de València. La línia 6 també es coneix com a "tramvia orbital" pel seu caràcter de línia en bucle.

## Distribució

La distribució de l'estació de tramvia consisteix en dues vies amb dues andanes a nivell de carrer i sense edifici. A les andanes s'hi troben bancs i marquesines metàl·liques amb taulers d'anuncis i informació així com les màquines de compra de bitllets de viatge. Les andanes no disposen de mampares de seguretat. L'estació disposa d'accessibilitat per a persones amb discapacitat física, visual i auditiva.
L'estació és de lliure accés en ser en superfície i s'hi troba al carrer d'Alfauir, 28. L'estació connecta amb la línia 70 d'autobús urbà de l'Empresa Municipal de Transports de València (EMT).

### Línies

| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Tossal del Rei | Orriols | | Trinitat | Marítim |

## Vegeu també

* Llista d'estacions de Metrovalència

## Referències

* ↑ https://www.lovevalencia.com/linea-6-metrovalencia.html
* ↑ Plànols zonals de l'ATMV
* ↑ https://www.metrovalencia.es/ca/consulta-estaciones/
* ↑ https://valenciaimagenypalabra.blogspot.com/2018/12/una-de-las-travesias-de-la-moderna.html
* ↑ https://valenciablancoynegro.blogspot.com/2018/05/inauguracion-del-trenet-de-alboraya-1893.html
* ↑ https://www.vialibre-ffe.com/noticias.asp?not=1233
* ↑ https://vicenticoaa.blogspot.com/2014/06/valencia.html
* ↑ https://valenciadesaparecida.blogspot.com/2012/02/estacion-apeadero-de-san-lorenzo-en-el.html
* ↑ https://valenciablancoynegro.blogspot.com/2021/06/paisajes-urbanos-cambiados-de-estacion.html
* ↑ La Línea 6 de Metrovalencia transporta más de un millón de pasajeros en su primer año de servicio (consultat el 31 de gener de 2021)
* ↑ http://www.ub.edu/geocrit/sn-69-13.htm
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2021-10-19. [Consulta: 31 gener 2021].
* ↑ https://geoportal.emtvalencia.es/visor?lang=es
# Atherina

Atherina és un gènere de peixos pertanyent a la família dels aterínids.

## Descripció

* Cap i la resta del cos amb escates.
* La mandíbula inferior té una expansió superior dins la boca.
* Primera aleta dorsal amb 6-10 espines flexibles.
* Sense línia lateral.

## Taxonomia

* Joell (Atherina boyeri) (Risso, 1810)
* Atherina breviceps (Valenciennes, 1835)
* Atherina hepsetus (Linnaeus, 1758)
* Atherina lopeziana (Rossignol & Blache, 1961)
* Joell atlàntic (Atherina presbyter) (Cuvier, 1829)

## Referències

* ↑ The Paleobiology Database (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Marine Species Identification Portal Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Risso, A., 1810. Ichthyologie de Nice, ou histoire naturelle des poissons du département des Alpes Maritimes. F. Schoell, París. Ichthyol. Nice: i-xxxvi + 1-388, Pls. 1-11.
* ↑ Cuvier, G. & A. Valenciennes, 1835. Histoire naturelle des poissons. Tome dixième. Suite du livre neuvième. Scombéroïdes. Livre dixième. De la famille des Teuthyes. Livre onzième. De la famille des Taenioïdes. Livre douzième. Des Athérines. Hist. Nat. Poiss. v. 10: i-xxiv + 1-482 + 2 pp., Pls. 280-306.
* ↑ Linnaeus, C., 1758. «Enllaç».
* ↑ Marion, A.F., 1894. Sur la pêche et la reproduction du "Sioudet" (Atherina hepsetus, L.). Ann. Mus. Hist. Nat. Marseille (Zool.) 4:93-99.
* ↑ Rossignol, M. & J. Blache, 1961. Sur le statut spécifique de deux poissons pélagiques du Golfe de Guinée. Anchoviella guineensis nov. sp. (Clupeiformes, Engraulidae) Atherina lopeziana nov. sp. (Mugiliformes, Atherinidae). Bull. Mus. Natl. Hist. Nat. (Sér. 2) v. 33 (núm. 3): 285-293.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ AQUATAB
* ↑ World Register of Marine Species (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ UNEP-WCMC Species Database (anglès)
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
# Una papallona a l'espatlla

Una papallona a l'espatlla (títol original: Un papillon a l'épaule) és una pel·lícula de França dirigida per Jacques Deray el 1978. Ha estat doblada al català.

## Argument

Mentre s'està a Barcelona amb la seva dona per una setmana, Roland Fériaud (Lino Ventura) descobreix en el seu hotel un home que agonitza, abans de morir. Sense saber com, desperta en un hospital psiquiàtric on se li pregunta amb insistència sobre una misteriosa cartera de la qual no té cap record. Roland escapa i busca la policia. Quan arriben a la clínica, el lloc és buit, però troben un cadàver. L'acusen de l'assassinat, però ell sap que no l'ha comès.

## Repartiment

* Lino Ventura: Roland Fériaud
* Claudine Auger: la dona de l'impermeable
* Paul Crauchet: Raphaël
* Jean Bouise: Doctor Bravier
* Nicole Garcia: Sonia Fériaud
* Roland Bertin: l'alt funcionari
* Xavier Depraz: Miguel Carrabo
* Dominique Lavanant: la jove
* José Lifante: Comissari
* Jacques Maury: Goma
* Laura Betti: Madame Carrabo

## Llocs de rodatge

* Barcelona.

## Premis i nominacions

* 1979: Nominada pel César al millor muntatge (Henri Lanoë).

## Referències

* ↑ esadir.cat. Una papallona a l'espatlla. esadir.cat.
* ↑ «Un papillon a l'épaule». The New York Times.
* ↑ «Un papillon sur l'épaule (1978)». IMDb.
# Ambrosio Fuentes

Ambrosio Fuentes fou un cantant espanyol del segle xviii germà del famós actor Simón Fuentes. Posseïa una bona veu de tenor, que el va fer destacar entre els artistes anomenats de cantado de la seva època. Estrenà diverses sarsueles, entre elles La Briseida, de Ramón de la Cruz, amb música de Rodríguez de Hita.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 24, pàg. 1496 ISBN 84-239-4524-3
# Atopomesus pachyodus

Atopomesus pachyodus és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,3 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu en zones de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Negro.

## Referències

* 1 2 Myers, G. S. 1927. Descriptions of new South American fresh-water fishes collected by Dr. Carl Ternetz. Bull. Mus. Comp. Zool. v. 68 (núm. 3): 107-135.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Axelrod, Herbert Richard (1996): Exotic Tropical Fishes. T.F.H. Publications. ISBN 0-87666-543-1.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Mills, D. i G. Vevers 1989. The Tetra encyclopedia of freshwater tropical aquarium fishes. Tetra Press, Nova Jersey. 208 p.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Taphorn, D., R. Royero, A. Machado-Allison i F. Mago Leccia 1997. Lista actualizada de los peces de agua dulce de Venezuela. p.55-100. A E. La Marca (ed.) Catálogo zoológico de Venezuela. vol. 1. Vertebrados actuales y fósiles de Venezuela. Museo de Ciencia y Tecnología de Mérida, Veneçuela.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Atrobucca adusta

Atrobucca adusta és una espècie de peix de la família dels esciènids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 46 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix de clima tropical i demersal.

## Distribució geogràfica

Es troba a Papua Nova Guinea.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Chu Y.-T., Lo Y.-L. & H.-L. Wu, 1963. A study on the classification of the sciaenoid fishes of China, with description of new genera and species. Monographs of fishes of China. Publ. Shanghai Fish. Inst. . i-ii, 1-100. 40 pls.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Sasaki, K. & P. J. Kailola. 1988. Three new Indo-Australian species of the sciaenid genus Atrobucca, with a reevaluation of generic limit. Jpn. J. Ichthyol. v. 35 (núm. 3): 261-277.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Sasaki, K., 2001. Sciaenidae. Croakers (drums). p.3117-3174. A: K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Volum 5. Bony fishes part 3 (Menidae to Pomacentridae). Roma, FAO. pp. 2791-3380.
* ↑ Kailola, P.J., 1991. The fishes of Papua New Guinea: a revised and annotated checklist. Vol. III. Gobiidae to Molidae. Research Bulletin Núm. 41, Research Section, Dept. of Fisheries and Marine Resources, Papua Nova Guinea. 153 p.
* ↑ Sasaki, K. i P.J. Kailola, 1988. Three new Indo-Australian species of the sciaenid genus Atrobucca, with a reevaluation of generic limit. Jap. J. Ichthyol. 35(3):261-277.

## Bibliografia

* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Atrobucca antonbruun

Atrobucca antonbruun és una espècie de peix de la família dels esciènids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 19,7 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 25.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i bentopelàgic que viu entre 26-64 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a la Badia de Bengala des de la costa oriental de l'Índia fins a Myanmar.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Chu Y.-T., Lo Y.-L. & H.-L. Wu, 1963. A study on the classification of the sciaenoid fishes of China, with description of new genera and species. Monographs of fishes of China. Publ. Shanghai Fish. Inst. . i-ii, 1-100. 40 pls.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Sasaki, K., 1995. Two new species of Atrobucca (Sciaenidae) from the Bay of Bengal. Jpn. J. Ichthyol. v. 42 (núm. 3/4): 269-275.
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Hotel Siglo XX

L'Hotel Siglo XX és una obra de Tremp (Pallars Jussà) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici de grans dimensions situat a la cantonada entre el carrer Sant Jaume i la Plaça de la Creu. És una construcció de diferents plantes en diferents zones, degut a l'adaptació de la construcció a l'orografia del carrer. L'hotel mostra unes característiques arquitectòniques classicistes, tot i que molt desvirtuades, degut a les diferents reformes que ha sofert.
Tot i així es poden diferenciar les pilastres adossades al mur, estriades, i els arcs en forma d'arc de mig punt que engloben diferents obertures verticalment. En la façana lateral, carrer Sant Jaume, es diferencien algunes baranes metàl·liques amb el perfil corbat o els barrots helicoidals.

## Història

Ramon Vilanova Amargós i la seva esposa Pepita van fundar l' Hotel Segle XX el 1880.

## Referències

* 1 2 3
# Hotel Suís (Sant Celoni)

L'Hotel Suís és una obra eclèctica de Sant Celoni (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici civil de tipologia entre parets mitgeres, amb tres façanes, una a la plaça i dos als carrers laterals. És una edificació de planta baixa i dos pisos, les façanes són planes i de composició simètrica, els elements formals donen al conjunt un caràcter neoclàssic.

## Història

Edifici situat en l'eix longitudinal de la Plaça de l'Ajuntament. Aquesta plaça és l'espai urbà més interessant del nucli antic.

## Referències

* 1 2
# Atrobucca bengalensis

Atrobucca bengalensis és una espècie de peix de la família dels esciènids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 24 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 25.

## Hàbitat

És un peix marí, de clima tropical i bentopelàgic.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sri Lanka.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Chu Y.-T., Lo Y.-L. & H.-L. Wu, 1963. A study on the classification of the sciaenoid fishes of China, with description of new genera and species. Monographs of fishes of China. Publ. Shanghai Fish. Inst. . i-ii, 1-100. 40 pls.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Sasaki, K., 1995. Two new species of Atrobucca (Sciaenidae) from the Bay of Bengal. Jpn. J. Ichthyol. v. 42 (núm. 3/4): 269-275.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Hourquette d'Ancizan

L'Hourquette d'Ancizan és un coll de muntanya dels Pirineus que corona a 1.564 metres d'altura. Es troba al departament dels Alts Pirineus i serveix per unir la vall de Payolle amb la vall d'Aura.

## Detalls de l'ascensió

Començant a Ancida, l'ascensió té 10,3 km de llargada, en els quals se superen 805 metres de desnivell a una mitjana del 7,8%, amb trams de fins al 15%.
Des de Campan l'ascensió té 22,6 km de llargada, en els quals se superen 904 metres de desnivell a una mitjana del 4,0%, i trams de fins al 10,0%.

## Tour de França

L'Hourquette d'Ancizan va ser coronat per primera vegada al Tour de França el 2011, i des d'aleshores han estat sis les vegades en què s'ha superat, sent la darrera el 2024.
| Any | Etapa | Categoria | Inici etapa | Final etapa | Primer al cim |
| 2024 | 14 | 2 | Pau | Sent Lari e Sola Pla d'Adet | David Gaudu (FRA) |
| 2022 | 17 | 2 | Sent Gaudenç | Peyragudes | Thibaut Pinot (FRA) |
| 2019 | 12 | 1 | Tolosa de Llenguadoc | Banhèras de Bigòrra | Simon Yates (GBR) |
| 2016 | 8 | 2 | Pau | Banhèras de Luishon | Thibaut Pinot (FRA) |
| 2013 | 9 | 1 | Sent Gironç | Banhèras de Bigòrra | Daniel Martin (IRL) |
| 2011 | 12 | 1 | Cunhaus | Luz-Ardiden | Laurent Mangel (FRA) |

## Referències

* ↑ «Hourquette d'Ancizan – Ancizan». www.climbbybike.com. [Consulta: 19 setembre 2011].
* ↑ «Hourquette d'Ancizan – Campan». www.climbbybike.com. [Consulta: 19 setembre 2011].
* ↑ «La Hourquette d'Ancizan dans le Tour de France». www.ledicodutour.com. [Consulta: 13 juliol 2024].