OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Enginyeria bioquímica

L'enginyeria bioquímica és una disciplina científica que s'encarrega de l'estudi i desenvolupament dels processos biològics, i de la preparació de primeres matèries per a la recuperació de productes rellevant per a la indústria. És fruit d'una convergència entre les branques de la biotecnologia, la bioquímica i l'enginyeria química, malgrat que comprén també aspectes de la farmacèutica, l'enginyeria biomèdica, l'enginyeria ambiental i l'enginyeria alimentària.
El camp professional de l'enginyeria química és relativament nou i es basa a adaptar el processos de laboratori i transformar-los a escala industrial. Tenen l'objectiu de dissenyar equips capaços de produir cultius cel·lulars de fins a milers de litres per tal de desenvolupar combustibles naturals, millorar l'eficàcia dels fàrmacs i processos farmacèutics, així com de desenvolupar cures per a malalties. Formulen les instruccions que els equips i bioreactors utilitzen per fer créixer i mantenir aquests cultius, i creen les especificacions d'operació utilitzades pel personal de fabricació per a mantenir la planta de fabricació funcionant sense problemes. Pel fet de treballen directament en la fabricació de grans volums de productes d'ús humà, requereixen uns coneixements i nocions relatius a la seguretat de fabricació de la planta i la seguretat dels productes que s'hi desenvolupen.
Per altra banda, també se centren en els sistemes de producció i processament d'aliments, en qualsevol aspecte que inclogui la conversió de matèries primeres en alimentació envasada i productes acabats. Poden dissenyar la producció d'aliments i els sistemes de processament corresponents, com la maquinària de producció i el treball en els dissenys dels envasos, instal·lacions d'emmagatzematge o distribució. Estretament relacionats amb els enginyers agrícoles i els tècnics d'aliments, se centren en una àmplia gamma d'organitzacions, inclosos els fabricants d'equips i els productors d'aliments i begudes.

## Subcategories disciplinàries

L'enginyeria bioquímica es desenvolupa en laboratoris corporatius d'investigació. El seu enfocament ampli inclou algunes tasques específiques com les següents:
* Enginyers metabòlics: utilitzen les eines de la genètica molecular per optimitzar la producció de metabòlits i proteïnes específiques.
* Enginyers d'enzims: utilitzen i dissenyen biocatalitzadors a fi de produir productes químics i bioquímics.
* Enginyers de teixits: estudien tots els aspectes del trasplantament de cèl·lules vives per a combatre malalties.

## Vegeu també

* Biocombustible d'algues
* Bioinformàtica
* Biologia molecular

## Referències

* ↑ «Biochemical Engineering Journal» (en anglès). Elsevier. [Consulta: 7 març 2015].
* 1 2 «Biochemical engineer» (en anglès). Gradireland. [Consulta: 7 març 2015].
* 1 2 «Biochemical Engineer» (en anglès). Science Buddies. [Consulta: 7 març 2015].
# Enginyeria del coneixement

L'enginyeria del Coneixement és la disciplina que estudia les tecnologies del coneixement, va ser definida per Feigenbaum i McCorduck (1983) Les tecnologies del coneixement (TC) són un conjunt de tecnologies amb les quals es construeixen, mantenen i desenvolupen sistemes basats en el coneixement. (Kendal, 2007).

## Referències

* ↑ Feigenbaum, E., and P. McCorduck. (1983). The Fifth Generation. Reading, MA: Addison-Wesley.
* ↑ Kendal, Simon & Creen, Malcolm. An Introduction to Knowledge Engineering. Springer, 2007. ISBN 978-1-84628-475-5. OCLC 70987401.

## Enllaços externs

* Intergrid tecnologies del coneixement
# Enginyeria de sistemes biològics

L'enginyeria de sistemes biològics (Biological systems engineering, BSE) és una de les disciplines de l'enginyeria que fa un èmfasi sobre la biologia i la química. Es pot veure com un subconjunt de la noció més àmplia que és la bioenginyeria. No s'ha de confondre amb l'enginyeria biomèdica. No és tampoc necessàriament enginyeria genètica, però en pot ser un aspecte important (particularment per les seves aplicacions agrícoles). Aquesta disciplina se centra en el medi ambient i les solucions sostenibles de l'enginyeria des del punt de vista de les necessitats de l'ecologia.

## Especialitzacions

* Enginyeria dels recursos d'aigua i terra
* Alimentació i enginyeria de bioprocessos
* Enginyeria dels sistemes de maquinària
* Enginyeria mediambiental i de recursos naturals

## Bibliografia

* 2003, Dennis R. Heldman (ed), Encyclopedia of agricultural, food, and biological engineering.
* 2002, Teruyuki Nagamune, Tai Hyun Park & Mark R. Marten (ed), Biological Systems Engineering, Washington, D.C. : American Chemical Society, 320 pages.

## Enllaços externs

* UC San Diego, Department of Bioengineering, UCSD BE part de la University of California, San Diego
# Enginyeria eòlica

L'enginyeria eòlica (en anglès: Wind engineering) és una enginyeria que va aparèixer a la dècada de 1960 al Regne Unit, que analitza els efectes del vent a la natura i a l'ambient edificat i estudia els possibles danys, inconvenients o beneficis que en resulten. Dins del camp de l'enginyeria estructural s'inclouen els vents forts que causen incomoditat, com també els vents extrems com són els huracans, tornados i fortes tempestes, que poden causar una extensa destrucció. En el camp de l'energia eòlica i contaminació atmosfèrica també inclou vents moderats, ja que aquests són importants en producció d'electricitat i dispersió de contaminants.
Inclou entre altres:
* Impacte del vent en infraestructures (edificis, ponts, torres).
* Confort prop dels edificis.
* Efectes del vent en la ventilació dels edificis.
* Clima del vent en energia eòlica.
* Contaminació de l'aire prop dels edificis.

## Enllaços externs

* International Association for Wind Engineering
* American Association of Wind Engineering
* UK Wind Engineering Society Arxivat 2009-10-06 a Wayback Machine.
# Enginyeria minera

L'enginyeria de mines o enginyeria minera és una disciplina que utilitza diversos conceptes d'altres disciplines de l'enginyeria en el processament dels minerals. L'enginyer en mines estudia l'extracció dels minerals de la naturalesa i la separació de les matèries primeres útils que la societat pot aprofitar-ne. Utilitzant els coneixement de diverses branques de la ciència, principalment de la geologia, la química i la física, l'enginyer en mines, així com el geòleg, són professionals capacitats per cercar els recursos minerals (recerca mineral) com ara el ferro, alumini, altres pedres, sorra, aigua mineral, calç, carbó i fins i tot minerals preciosos com els diamants. És, a més, l'únic professional capacitat per fer el planejament i supervisió de l'extracció dels minerals del medi ambient a través de diverses tècniques ja sigui al cel obert, utilitzant maquinària pesant i explosius; així com el treball subaquàtic. Després ha de preparar el material extret (tractament dels minerals), concentrant i separant la part útil de la part que no té cap valor. L'enginyer també ha de tenir cura de l'àrea minada, és a dir, és responsable de la recuperació ambiental de l'àrea degradada.

## Referències

* ↑ «Detall del grau en enginyeria minera, Canal universitats de la Generalitat de Catalunya». [Consulta: 16 maig 2020].
* ↑ «Llei de mines (Espanya)». Ley 22/1973, de 21 de julio, de Minas.(castellà), 21-07-1973, pàg. 14.
# Enicur dorsinegre

L'enicur dorsinegre (Enicurus immaculatus) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae). Es troba present als següents països de la zona indomalàia: Bangladesh, Bhutan, l'Índia, Myanmar, Nepal i Tailàndia. Sol frequentar les zones humides i els cursos d'aigua en boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «enicur dorsinegre». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 6 maig 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 705. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Black-backed Forktail. Enicurus immaculatus» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 5 maig 2022].
# Ennuegament

L'ennuegament és l'obstrucció accidental de les vies respiratòries altes o mitjanes, generalment en fallar la deglució d'aliments, i que pot arribar a provocar l'asfíxia del subjecte afectat i en la majoria d'aquests casos més greus, la mort si no s'atén amb rapidesa.
L'ennuegament es produeix de manera accidental quan un subjecte degluteix un tros semisòlid d'aliment de grandària superior al que pot passar per la laringe obstruint aquesta i produint asfíxia. Això pot ocórrer amb objectes esfèrics sòlids mitjanament petits o resilentes (bales, pilotes petites) en els nens o trossos de carn mal mastegats (molt comú) en els adults. El temps estimat per recuperar les vies no pot excedir dels 4 minuts.
L'ennuegament evita que es respiri i pot ser parcial o complet. L'ennuegament perllongat o complet resulta en l'asfíxia la qual porta a la hipòxia mèdica (anòxia) i potencialment és fatal. L'oxigen emmagatzemat als pulmons del pacient permet que aquest sobrevisqui durant un minuts després de deixar de respirar.

## Mostres d'ennuegament

En cas d'ennuegament perllongat la víctima presenta els símptomes següents:
* No pot parlar o emetre cap so.
* La cara se li torna blava (cianosi) per la falta d'oxigen.
* S'agafa desesperadament la gola.
* Produeix tossits dèbils, i la dificultat a respirar produeix un soroll agut.
* Realitzant l'anterior, cau inconscient.

## Primers auxilis

Si la persona ennuegada sembla que pot tossir, s'ha d'animar a que segueixi tossint per veure si pot expulsar l'objecte en un estossec.

### Conscient

* Donar 5 cops forts a l'esquena: Comprovar després de cada cop si ha saltat el cos . No cal donar-ne més.
* Si no ha funcionat, provar la Maniobra de Heiml

### Inconscient

* Posar a la víctima amb cura a terra.
* Cridar al 112.
* Iniciar la reanimació cardiopulmonarrències Refe
* «European Resuscitation Council Guidelines for Resuscitation 2010: Adult Foreign Body Airwau Obstruction Treatment» p. 1226. Elsevier, 2010. Arxivat de l'original el 2013-04-30. [Consulta: 21 abril 2013].

## Referències

* ↑ Ross, Darrell Lee; Chan, Theodore C. Sudden Deaths in Custody, 2006. ISBN 9781597450157.

## Enllaços externs

* «Ennuegaments». Canal Salut. Generalitat de Catalunya.
* «Vídeo amb els cops a l'esquena». BritishRedCross. Arxivat de l'original el 2009-02-03. [Consulta: 21 abril 2013].
* «L'ennuegament». Quèquicom, 22-11-2017.
# Enrajolat

L'enrajolat és la totalitat de rajoles que es posen per sobre de la solera, d'una estructura, d'una paret… S'empra enrajolament o enrajolada per a designar l'acció de posar-les. En termes generals i designant el sòl fet amb qualsevol mena de material, pot rebre el nom de paviment (quan es construeix a l'exterior o per al trànsit de vehicles).
Dins l'entorn de la construcció l'enrajolat es considera un treball d'acabat i la seva missió essencial és de ser part de la superfície de desgastament apta per a caminar-hi o per a la circulació. La solera, al contrari, és part de l'obra, està situada immediatament per sota del sòl i té la finalitat fonamental d'assolir un nivell establit.

## Tipus d'enrajolat

La resistència a l'abrasió i als impactes és la propietat que defineix les aptituds de l'enrajolat. Ha de complir a més a més les condicions d'horitzontalitat i llisor, conjuntament amb la d'higiene, homogeneïtat i qualitat estètica. En condicions especials es pot exigir segons la seva destinació tingui característiques resistent als àcids, xispes, antilliscant, dur, atèrmic, asonor, etc.

## Classificació

Es pot classificar segons els següents criteris:
* Tipus i qualitat dels materials;
* Mètode d'execució;
* Treballs de terminació.
La llista de materials per a l'enrajolat ha anat variant amb l'avanç tecnològic de la indústria de la construcció.
Podem trobar enrajolats de ceràmica, de pedres naturals (marbre, etc..), monolítics, pre-emmotllats.... Tots aquests tipus tenen característiques particulars en la seva composició, construcció, materials i durabilitat.

## Vegeu també

* Paviment hidràulic
* rajola de València
* Morter (construcció)
* Ciment
* Formigó armat

## Referències

* ↑ Termcat
# Enregistrament magnètic digital

L'enregistrament magnètic digital és una tècnica d'emmagatzematge de dades que utilitza un suport magnètic per guardar informació digitalment. Aquesta tècnica es va desenvolupar a finals dels anys 1940 com a alternativa a l'enregistrament analògic, que utilitzava suports físicament deformables com a cintes de vídeo o discos de vinil per a l'emmagatzematge de dades.
L'enregistrament magnètic digital permet la gravació, l'edició i la reproducció de dades amb una alta fidelitat i precisió. Això fa que sigui una tècnica molt utilitzada en l'àmbit de la música, el cinema, la televisió i altres àmbits on la qualitat de les dades emmagatzemades és crítica.
Les dades són gravades en un suport magnètic mitjançant una cinta o un disc, que conté una sèrie de pistes magnetitzades que són llegides per un cap magnètic. El cap magnètic interpreta les senyals magnètiques i les converteix en dades digitals que poden ser processades per un ordinador o un altre dispositiu de reproducció.
L'enregistrament magnètic digital és una tecnologia molt versàtil, ja que permet la gravació d'un gran nombre de dades en un suport físic relativament petit i lleuger. Això fa que sigui molt útil en aplicacions com ara la càmera de vídeo, els reproductors de música portàtils i els discos durs d'ordinadors.
A més de la seva alta qualitat i versatilitat, l'enregistrament magnètic digital també ofereix altres avantatges com ara una major durabilitat i estabilitat dels suports magnètics, així com la possibilitat d'editar i modificar les dades enregistrades de forma senzilla i precisa.
# Entorn de treball (informàtica)

L'entorn de treball o marc de treball és Infraestructura de programari que, en la programació orientada a objectes, facilita la concepció de les aplicacions mitjançant la utilització de biblioteques de classes o generadors de programes. En l'àmbit de l'enginyeria i de la informàtica, encara sovint s'utilitza la paraula anglesa no normalitzada de framework.

## Entorn de treball en el programari

Inclou tots els recursos, la metodologia en la seva disposició i la seva interfuncionalitat que determinin el desenvolupament organitzat d'un projecte de programari. Pot incloure programari de suport, llibreries de codi, llenguatges de programació, i programari extra que ajudi a organitzar, desenvolupar i integrar components diversos d'un altre projecte de programari. L'entorn de treball representa una arquitectura de software que modela les relacions generals de les entitats del domini, i dona una estructura i una metodología de treball, que estén o fa servir les aplicacions del domini.

## Exemples d'entorns de treball

* Akelos Framework — Entorn de desenvolupament d'aplicacions Web basat en el patró Model-Vista-Controlador.
* Apache Cocoon — de l'Apache Software Foundation
* Apache Struts — de l'Apache Software Foundation
* Cocoa — d'Apple Computer
* Eclipse (Això és un `IDE', no un `FrameWork') — d'IBM
* GWT - Creat per Google permet ocultar la complexitat de diversos aspectes de la tecnologia AJAX.
* Grails - Entorn de desenvolupament per aplicacions Web basat en el patró Model-Vista-Controlador, Convenció sobre configuració i Inversió de control.
* KumbiaPHP — Entorn de desenvolupament d'aplicacions web PHP5 utilitzant programació orientada a objectes.
* MARF — un entorn de codi obert escrit en Java per a àudio/parla/veu i processament de llenguatge natural.
* Microsoft .NET — de Microsoft
* PRADO — Un entorn per a desenvolupament d'aplicacions web PHP utilitzant programació orientada a objectes.
* RIFE — Un entorn de codi obert per a desenvolupament d'aplicacions web PHP utilitzant Java.
* Zope — un servidor d'aplicacions basat en Python.

## Referències

* ↑ «Entorn de treball (informàtica)». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
# Entropia d'entrellaçament

L'entropia d'entrellaçament és una mesura del grau d'entrellaçament quàntic entre dos subsistemes que constitueixen un sistema quàntic compost de dues parts. Donat un estat quàntic bipartit pur del sistema compost, és possible obtenir una matriu de densitat reduïda que descrigui el coneixement de l'estat d'un subsistema. L'entropia d'entrellaçament és l'entropia de Von Neumann de la matriu de densitat reduïda per a qualsevol dels subsistemes. Si és diferent de zero, és a dir, el subsistema està en un estat mixt, indica que els dos subsistemes estan entrellaçats.
Més matemàticament; si un estat que descriu dos subsistemes A i B $|\Psi _{AB}\rangle =|\phi _{A}\rangle |\phi _{B}\rangle$ és un estat separable, després la matriu de densitat reduïda $\rho _{A}=\operatorname {Tr} _{B}|\Psi _{AB}\rangle \langle \Psi _{AB}|=|\phi _{A}\rangle \langle \phi _{A}|$ és un estat pur. Per tant, l'entropia de l'estat és zero. De la mateixa manera, la matriu de densitat de B també tindria 0 entropia. Per tant, una matriu de densitat reduïda amb una entropia diferent de zero és un senyal de l'existència d'entrellaçament al sistema.
Moltes mesures d'entrellaçament es redueixen a l'entropia d'entrellaçament quan s'avaluen en estats purs. Entre aquests es troben:
* Enredament destil·lable.
* Cost de l'enredament.
* Enredament de formació.
* Entropia relativa de l'entrellat.
* Enredament aixafat.
Algunes mesures d'entrellaçament que no es redueixen a l'entropia d'entrellaçament són:
* Negativitat.
* Negativitat logarítmica.
* Robustesa de l'entrellat.

## Referències

* ↑ «An Introduction to Entanglement Entropy» (en anglès). https://pos.sissa.it.+[Consulta: 30 abril 2023].
* ↑ «3.7: Entanglement Entropy» (en anglès). https://phys.libretexts.org,+16-04-2021.+[Consulta: 29 abril 2023].
* ↑ Nishioka, Tatsuma «Entanglement entropy: holography and renormalization group». Reviews of Modern Physics, 90, 3, 17-09-2018, pàg. 035007. DOI: 10.1103/RevModPhys.90.035007. ISSN: 0034-6861.
* ↑ «quantum information - How does the Entropy of Entanglement generalize to tripartite and multipartite pure states?» (en anglès). https://physics.stackexchange.com.+[Consulta: 29 abril 2023].
* ↑ Anonymous. «Entropy of entanglement» (en anglès). Quantiki, 23-10-2015. [Consulta: 17 octubre 2019].
# Enucleació ocular

L'enucleació ocular és l'extirpació quirúrgica del globus ocular després de seccionar el nervi òptic i els músculs extrínsecs del globus ocular. L'extirpació ocular origina una anoftàlmia adquirida d'un o dels dos ulls.

## Altres tècniques

* 'Evisceració ocular' o 'buidament del globus ocular' és l'extirpació quirúrgica del contingut del globus ocular, però conservant l'escleròtica, les insercions dels músculs extraoculars i el nervi òptic.
* 'Exenteració orbitària' és l'extirpació quirúrgica de tot el contingut de la cavitat orbitària.

## Indicació

L'extirpació quirúrgica completa d'un o dos ulls pot ser degut a diversos motius:
* Un traumatisme greu que destrueix el globus ocular
* Cossos estranys intraoculars que no es poden treure i causen irritació
* Un tumor ocular, com per exemple un melanoma uveal, un retinoblastoma unilateral, un estafiloma anterior.
* Iridociclitis, tuberculosi ocular, i glaucoma quan s'acompanyen de dolor intens i procés inflamatori
* Per a la prevenció i tractament de oftalmitis simpàtica
* Panoftalmitis primerenca
* Per millorar estèticament els ulls cecs i desfigurats (no operables)
* Com a tècnica de momificació

## Tractament

El tractament és principalment estètic i es basa en la utilització d'una pròtesi ocular.

## Referències

* ↑ Enucleation, eye. Encyclopedia of surgery. Consulta: 09/07/2015.
* ↑ Reial Acadèmia Nacional de Medicina. Diccionari de termes mèdics. Madrid: Ed Panamericana; 2012.
* ↑ «Enucleation. Selected Anomalies and Diseases of the Eye. Texas School for the Blind and Visually Impaired. Consulta: 09/07/2015.». Arxivat de l'original el 2019-12-16. [Consulta: 16 desembre 2019].

## Vegeu també

* Pròtesi ocular

## Enllaços externs

* ICAN - International Children's Anophthalmia and Microphthalmia Netowrk
# Eomamenchisaure

L'eomamenchisaure (Eomamenchisaurus) és un gènere de sauròpode mamenchisàurid que va viure al Juràssic mitjà en el que actualment és Yuanmou, Yunnan, Xina. L'espècie tipus és E. yuanmouensis, descrita per Lu et al. l'any 2008.

## Referències

* ↑ Lu Junchang; Li Tianguang; Zhong Shimin; Ji Qiang; and Li Shaoxue «A new mamenchisaurid dinosaur from the Middle Jurassic of Yuanmou, Yunnan Province, China». Acta Geologica Sinica, 82, 1, 2008, pàg. 17–26.
Gèneres de sauropodomorfs :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Sauropsida
Clade: Avemetatarsalia
Clade: Dinosauria :
Sauropodomorpha :
Sauropoda :
Neosauropoda :
Macronaria :
Titanosauria :
# Epicòtil

L'epicòtil en fisiologia vegetal és el brot de l'embrió per sobre dels cotilèdons És el primer entrenus de la planta.
El terme va ser introduït per Charles Darwin i deriva del grec "epi" 'per sobre' i "kotyle" 'cavitat'. En la majoria de les plantes l'epicòtil finalment es desenvoluparà formant les fulles de la planta. En les plantes dicotiledònies és l'hipocòtil el que sembla la base de la tija sota els cotilèdons i aquests acabaran marcint-se i el brot que queda per sobre és l'epicòtil. En les plantes monocotiledònies el primer brot que emergeix de la terra, o des de la llavor, és l'epicòtil, del qual emergeixen els primers brots i les fulles.
L'allargament de l'epicòtil es creu que està controlat pels fotoreceptors del fitocrom.

## Vegeu també

* Hipocòtil

## Referències

* ↑ Font Quer, Pío. Diccionario de Botánica. Barcelona etc.: Labor, 1982, p. XXXII + 1244. ISBN 84-335-5804-8.
# Eptianura gorjanegra

L'eptianura gorjanegra (Epthianura aurifrons) és un ocell de la família dels melifàgids (Meliphagidae).

## Hàbitat i distribució

Nomadea per zones amb arbusts i arbres de l'interior i sud d'Austràlia, cap al nord fins al centre d'Austràlia Occidental, sud del Territori del Nord i Queensland.

## Referències

* ↑ «Eptianura gorjanegra». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 22/04/2022(català)
# Equilibri de líquids

El equilibri de líquids és un aspecte de l'homeòstasi dels organismes en què la quantitat d'aigua a l'organisme s'ha de controlar, mitjançant l'osmoregulació i el comportament, tal que les concentracions d'electròlits (sals en solució) en els diferents líquids corporals es mantenen dins d'intervals saludables. El principi bàsic de l'equilibri de líquids és que la quantitat d'aigua perduda del cos ha de ser igual a la quantitat d'aigua absorbida; per exemple, en humans, la sortida (mitjançant respiració, suor, orinar, defecació i expectoració) ha de ser igual a l'entrada (mitjançant menjar i beure, o per administració parenteral). L'euvolèmia és l'estat del volum normal del líquid corporal, que inclou el volum sanguini, el volum del líquid intersticial i el volum del líquid intracel·lular; La hipovolèmia i la hipervolèmia són desequilibris. L'aigua és necessària per a tota la vida a la Terra. Els humans poden sobreviure de 4 a 6 setmanes sense menjar però només uns quants dies sense aigua.
La sudoració abundant pot augmentar la necessitat de reposició d'electròlits. El trastorn hidroelectrolític produeix mal de cap i fatiga si és lleu; malaltia si és moderada, i de vegades fins i tot mort si és greu. Per exemple, la hiperhidratació (que provoca una hiponatrèmia) per prendre massa aigua i massa ràpidament, pot ser fatal. Els dèficits d'aigua corporal produeixen contracció del volum i deshidratació. La diarrea és una amenaça tant per al volum de l'aigua corporal com per als nivells d'electròlits, per això les malalties que causen diarrea són grans amenaces per a l'equilibri de líquids.