OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# HMS Basilisk (H11)

L'HMS Basilisk (H11) fou un destructor Classe B de la Royal Navy britànica que va participar en combat a la Segona Guerra Mundial.

## Història

Immediatament després que l'HMS Basilisk es posés en servei, fou assignat a la 4a Flota Destructora com a part de la Mediterranean Fleet fins al desembre de l'any 1936. Durant els primers dies de la Guerra Civil Espanyola, el dia 5 d'agost del 1936 es disposava a entrar a la seva base a Gibraltar, quan la canonera Eduardo Dato, que estava atracant el port rere el denominat Comboi de la Victòria, va obrir foc sobre el Basilisk, en confondre'l amb un vaixell republicà donada la seva gran semblança amb els destructors de la Classe Churruca.
Al febrer del 1937 va arribar al port de Màlaga, que havia estat capturat alguns dies abans per les forces franquistes, on el seu capità va aconseguir la liberació del zoòleg britànic resident a Màlaga Peter Chalmers Mitchell, que fou arrestat per les tropes franquistes pel seu suport a la república.
Fou enfonsat a la costa de Dunkerque durant l'Operació Dinamo per un Ju-87 Stuka de la Luftwaffe alemanya mentre participava en l'evacuació de la força expedicionària britànica de França.

## Referències

* ↑ «HMS Basilisk». Clydebuilt Ships Database. Arxivat de l'original el 2012-03-20. [Consulta: febrer 2010].
* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«». www.naval-history.net.
* ↑ (Alborán y Reyna 1998, p. 701)
* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«». www.uboat.net.
# HPP

HPP té els següents significats:
* Hawaiian Paradise Park, localitat de l'illa de Hawaii, als Estats Units
* Head Phones President, grup de heavy metal del Japó
* HPP Architekten (de l'acrònim dels seus fundadors Hentrich-Petschnigg & Partner), despatx d'arquitectura amb seu a Düsseldorf, a Alemanya
* Projecte Proteoma Humà (del seu nom en anglès Human Proteome Project), projecte que pretén catalogar les proteïnes associades al genoma humà
* Central hidroelèctrica (del seu nom en anglès Hydroelectric Power Plant), instal·lació que genera electricitat a partir de l'aigua emmagatzemada en una presa
* Alta pressió hidroestàtica (del seu nom en anglès High Pressure Processing), mètode de processament d'aliments que utilitza altes pressions
* Hemorràgia postpart, pèrdua de sang posterior al part
* Hipertensió pulmonar persistent, manteniment d'una pressió arterial excessiva a la circulació pulmonar després del naixement
* Paràlisi periòdica hipokalèmica (del seu nom en anglès Hypokalemic Periodic Paralysis), malaltia que produeix debilitat muscular associada amb la baixada del potassi en sang
* Hipofosfatàsia (del seu nom en anglès HyPoPhosphatasia), malaltia rara hereditària que afecta la mineralització dels ossos i les dents
* HPP també és l'abreviatura de la fórmula química (4-hidroxipirazolo (3,4-d) pirimidina) de l'al·lopurinol, medicament contra l'excés d'àcid úric
* .hpp també és l'extensió dels fitxers de capçalera del llenguatge de programació C++
# HP 65

L' HP 65 va ser la primera calculadora de mà programable amb targeta magnètica. Introduïda per Hewlett-Packard al 1974, era considerada una meravella electrònica. Empaquetava 9 registres emmagatzematge i tenia espai per a 100 instruccions de petja de teclat. També va incloure una lector/escriptor de targeta magnètica les targetes eren aproximadament la mida d'una tira de xiclet. Els programes van usar RPN amb una pila de quatre nivells de memòria. Així que no hi havia tecla d'igual, sinó que hi havia una tecla "ENTER" per empènyer un operador o un operant sobre la "pila".
La HP 65 oferia unes capacitats d'edició de programes molt rudimentàries. El seu registre d'emmagatzematge R9 era corromput quan l'usuari o el programa executava funcions trigonomètriques o feia proves de comparació. Aquest problema va ser documentat en el manual i, per tant, no es considera un bug.
El requisit de disseny de Bill Hewlett era que la calculadora havia de cabre a la butxaca de la seva camisa. Aquesta és una raó per la profunditat que s'aprima gradualment de la calculadora. Les targetes magnètiques dels programes s'alimentaven a l'extrem gruix de la calculadora sota pantalla de LED. La documentació per als programes en la calculadora va ser molt completa, incloent algorismes per a centenars d'aplicacions, incloent-hi les solucions d'equacions diferencials, estimació de preu d'estoc, estadística, etc.
El 1975, durant el projecte de prova del Apollo-Soiuz, la HP 65 es va convertir en la primera calculadora programable de mà a l'Espai.

## Altres calculadores de Hewlett-Packard

Juntament amb la HP 65, Hewlett-Packard va fabricar una diversitat de calculadores de butxaca famoses:
* HP-35 Primera calculadora de butxaca amb funcions científiques
* HP-01 Primera calculadora de polsera
* HP-55 Primera calculadora científica programable de butxaca amb temporitzador de quars
* HP-25 Calculadora científica programable de butxaca de baix cost
* HP-41C Primera calculadora amb pantalla alfanumèrica
* HP-12C Calculadora financera de butxaca

## Enllaços externs

* Article del Museu de les Calculadores HP sobre la HP 65
* MyCalcDB (database about 70's and 80's pocket calculators)
* HP's Virtual Museum: HP-65
* (70's and 80's HP's calculators + emul)
# Habitatge 2 al carrer Únic d'Aulàs

L'Habitatge 2 al carrer Únic d'Aulàs és un edifici de Tremp (Pallars Jussà) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici construït entre mitgeres i de tres nivells d'alçat (planta baixa i dos pisos) amb la façana de pedra per manca de l'arrebossat original. No presenta elements patrimonials destacables, llevat de les portes de la planta baixa configurades per arcs de mig punt de diferents estils i, probablement, de dissemblant cronologia, que són dignes de ser preservats.

## Història

No es disposa de dades documentals sobre la construcció de l'immoble que, tipològicament, respon a les característiques de l'arquitectura rural dels segles XVIII-XIX.

## Referències

* 1 2
# Habitatge a l'avinguda Navarra, 10 (Olot)

L'Habitatge a l'avinguda Navarra, 10 és una obra d'Olot (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una casa de planta quadrada amb cossos sobresortits amb les seves pròpies teulades. Disposa de planta baixa, pis i golfes. Té dues façanes notables, la del carrer Castellà la Vella, amb una àmplia tribuna i una terrassa a cada costat, amb obertures d'arc de mig punt i arcs ultrapassats, algunes emmarcades per un estucat de color ocre. La façana del carrer Navarra està regida per un eix de simetria. Té planta baixa, primer pis amb dobles finestres de punt rodó a la part central i dos balcons als costats i les golfes amb triples arcades de mig punt. El teulat té forma de creu, el que fa que les dues façanes laterals tinguin un cos central enlairat.

## Història

A finals del segle xix, el creixement olotí es realitza per la zona del carrer Mulleres, Sant Roc, el Firal i la Plaça Palau. Els projectes de més envergadura, però, seran el passeig de Barcelona i la plaça Clarà. Després d'això el corrent noucentista arriba a la ciutat amb un gust marcadament eclèctic.

## Referències

* 1 2
# Habitatge a l'avinguda Pau Casals, 4 (l'Hospitalet de Llobregat)

L'habitatge a l'avinguda Pau Casals, número 4, de l'Hospitalet de Llobregat (Barcelonès) és un edifici d'estil racionalista protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És un edifici entre mitgeres de planta baixa i dos pisos amb façana arrebossada que imita maons en algunes zones de la planta baixa. La coberta és plana. La façana és racionalista, de línies rectes, que forma un joc de volums que crea ombres en relació amb els buit i les parts que sobresurten.

## Referències

* «Habitatge a l'avinguda Pau Casals, 4». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 abril 2012].
# Habitatge a l'avinguda d'Espanya, 24 (Tremp)

L'Habitatge a l'avinguda d'Espanya, 24 és un edifici de Tremp (Pallars Jussà) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici entre mitgeres situat a l'Avinguda d'Espanya. L'edifici consta d'una construcció de cinc altures, planta baixa i quatre pisos. Destaca la tribuna amb els caires arrodonits i motllurats que ocupa dues altures, element i forma molt característica de l'arquitectura domèstica de mitjan segle xx. L'amplada del frontis es delimita per dues franges verticals de carreus disposats en zig-zag. Aquesta mateixa disposició s'aprecia en els brancals de les obertures de les dues darreres plantes de l'edifici.
L'edifici presenta una consonància formal amb l'immoble annex, el número 22.

## Referències

* 1 2
# Expedició Gómez

L'expedició Gómez fou una de les campanyes de la primera guerra carlina.

## L'expedició

El general carlí Miguel Gómez Damas, que havia pres Oviedo, sortí, amb vuit batallons d'infanteria i quatre peces d'artilleria, però pràcticament sense cavalleria en expedició per prendre Madrid, i es dirigí a l'encontre de Ramon Cabrera per unir les seves forces, que incloïen a Josep Miralles Marín el Serrador i Joaquín Quílez en l'intent, disposant d'un total d'onze batallons d'infanteria. Arribà el 16 de setembre de 1836 i el 19 a Villarrobledo, molt proper de la carretera de la Cort. Isidro Alaix, que coneixia tots els moviments del general carlí, malgrat disposa de forces inferiors a les de l'enemic, sortí al seu encontre, derrotant-lo a la batalla de Villarrobledo, i abandonant la idea d'atacar Madrid, però en una acció d'audàcia dirigida per Cabrera, es conquerí la ciutat de Còrdova. Arribats a Extremadura, les diferències amb Gómez i la presa cristina de Cantavella van fer que aquest l'obligués a abandonar-la amb una petita escorta, això si, quedant-se Gómez amb tots els batallons de Cabrera.

## Conseqüències

Cantavella, en absència de Cabrera i les seves tropes, fou presa per Evaristo San Miguel, privant els carlins del Maestrat de la seva fàbrica d'artilleria. Ramon Cabrera i llavors, es dirigí a Cantavella però en el camí fou derrotat en la batalla de Rincón de Soto i ferit Arévalo de la Sierra, i no pogué recuperar-la fins a l'abril de 1837.

## Referències

* ↑ Flávio, 1870, p. 233.
* ↑ Ovilo y Otero, Manuel. D. Carlos Maria Isidro de Borbon: Historia de su vida militar y politica (en castellà). la Soc. de Operarios del mismo Arte, 1845, p. 352.
* ↑ Flávio, 1870, p. 248.
* ↑ Calbo y Rochina de Castro i Cabrera y Griñó, 1843, p. 240-241.
* ↑ Caridad Salvador, Antonio. El ejército y las partidas carlistas en Valencia y Aragón (1833-1840) (en castellà). Universitat de València, 2014.
* ↑ Calbo y Rochina de Castro i Cabrera y Griñó, 1843, p. 241.
* ↑ Calbo y Rochina de Castro i Cabrera y Griñó, 1843, p. 244.
* ↑ Caridad Salvador, Antonio. El ejército y las partidas carlistas en Valencia y Aragón (1833-1840) (en castellà). Universitat de València, 2014, p. 173. ISBN 8437093279.

## Bibliografia

* Calbo y Rochina de Castro, Damaso; Cabrera y Griñó, Ramón. Historia de Cabrera y de la guerra civil en Aragon, Valencia y Murcia (en castellà), 1843.
* Flávio, E. Historia de don Ramón Cabrera (en castellà). Volum 1. Editorial de G. Estrada, 1870.
# BRN

BRN té els següents significats:
* Barisan Revolusi Nasional Melayu Patani, partit polític de Tailàndia
* British Royal Navy, armada del Regne Unit
* Bunte Republik Neustadt, micronació organitzada els anys 90 a Dresden (Alemanya)
* BRN també és el codi ISO 3166-1 de Brunei, estat de l'Àsia
* BRN també és el codi del COI de Bahrain, estat insular del Golf Pèrsic
* BRN també és el codi ISO 4217 del cruzado novo, moneda històrica del Brasil
* BRN també és el codi IATA de l'Aeroport de Berna-Belp, aeroport que serveix la zona de Berna (Suïssa)
* brn també és el codi ISO 639-3 del boruca, llengua parlada pels boruques de Costa Rica
# Ageneiosus polystictus

Ageneiosus polystictus és una espècie de peix de la família dels auqueniptèrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 45 cm de llargària total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Negro i Branco.

## Referències

* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313. ISBN 0-86622-131-X.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C.J. Jr. 2003. Auchenipteridae (Driftwood catfishes). p. 470-482. A R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Sands, David. 1988. A Fishkeeper's Guide to South American Catfishes. Ed. Salamander, Nova Jersey, Estats Units. 117pp. ISBN 0-86101-348-4.
* Steindachner, F. 1915. Beiträge zur Kenntnis der Flussfische Südamerikas V. Anz. Akad. Wiss. Wien v. 52 (núm. 18): 217-219.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Organització territorial de Montenegro

L'organització territorial de Montenegro segueix mantenint la mateixa estructura d'abans de la seva independència (2006) consistent en l'opština, que es tradueix per municipi, però que vindria a assemblar-se a una mena de comarca a l'entorn d'una població principal que n'és la capital i li dona nom.

## Opštine

El nombre d'opštine de Montenegro era de 21 fins al 2013. Actualment en són 23 i els seus noms són els següents, per ordre alfabètic:
* Municipi d'Andrijevica
* Municipi de Bar
* Municipi de Berane
* Municipi de Bijelo Polje
* Municipi de Budva
* Municipi de Cetinje
* Municipi de Danilovgrad
* Municipi de Gusinje
* Municipi de Herceg Novi
* Municipi de Kolašin
* Municipi de Kotor
* Municipi de Mojkovac
* Municipi de Nikšić
* Municipi de Petnjica
* Municipi de Plav
* Municipi de Plužine
* Municipi de Pljevlja
* Municipi de Podgorica
* Municipi de Rožaje
* Municipi de Šavnik
* Municipi de Tivat
* Municipi de Tuzi
* Municipi d'Ulcinj
* Municipi de Žabljak
* Municipi de Zeta

## Referències

* ↑ Zakon o izmjenama i dopunama Zakona o teritorijalnoj organizaciji Crne Gore (Amendments to the Territorial Organization of Montenegro Law). 2014, 7 març 2014 [Consulta: 21 juny 2014].
* ↑ Petnjica i zvanično ponovo opština Arxivat 2016-03-07 a Wayback Machine.. 28.5.2013
* ↑ Crna Gora: Petnjica dobila status opštine 28. 05. 2013.
* ↑ Zakon o izmjeni i dopuni Zakona o teritorijalnoj organizaciji Crne Gore(Amendment to the Territorial Organization of Montenegro Law). 2013, 11 juny 2013 [Consulta: 30 juny 2014].
# José Luis Olivera Serrano

José Luis Olivera Serrano és un comissari jubilat de la Policia Nacional d'Espanya amb una àmplia trajectòria en la lluita contra el crim organitzat i el terrorisme. Va ser director del Centre d'Intel·ligència contra el Terrorisme i el Crim Organitzat (CITCO), càrrec que va assumir el gener de 2015.
Abans d'aquest nomenament, Olivera va ser cap de la Unitat de Delinqüència Econòmica i Fiscal (UDEF) entre 2006 i 2012, on va dirigir investigacions rellevants com el cas Gürtel.
En els últims anys, el seu nom ha estat vinculat a diverses controvèrsies relacionades amb l'excomissari José Manuel Villarejo. En una declaració judicial, Olivera va afirmar que les activitats privades de Villarejo eren conegudes i autoritzades per la cúpula policial, i que en ocasions es van utilitzar en investigacions oficials. A més, en una gravació feta per Villarejo, Olivera suggereix la possibilitat de fabricar proves falses contra rivals polítics, fet que ha generat polèmica i ha posat en dubte la seva ètica professional.

## Referències

* 1 2 «José Luis Olivera Serrano, nuevo director del CITCO». La Moncloa, 27-01-2015.
* ↑ «El exjefe de la UDEF se escuda en que impulsó Gürtel para desvincularse de Kitchen». El Periódico de España, 02-04-2024.
* ↑ «El exjefe de la UDEF asegura que la cúpula policial autorizó y utilizó la actividad privada de Villarejo». La Vanguardia, 13-03-2024.
* ↑ «José Luis Olivera, el comisario dispuesto a fabricar cuentas falsas contra adversarios políticos». El Diario, 15-06-2024.
# Organologia

L'organologia és la ciència que estudia els instruments musicals. Comprèn l'estudi de la història dels instruments, l'ús dels instruments en els diverses cultures, el seu funcionament acústic i la classificació. En alguns d'aquests aspectes, l'organologia s'encavalca amb altres disciplines com ara l'acústica, l'etnomusicologia i la pròpia musicologia. Als segle xix s'utilitzava també el terme organografia, ara en desús.
Diverses cultures antigues ens han deixat documents amb informació sobre els instruments musicals que empraven, així com la seva funció social; algunes d'aquestes descripcions inclouen també un sistema de classificació.
A Europa, els primers documents rellevants comencen a publicar-se des del segle xv. Un dels primers va ser Definitorium Musicae, escrit a Nàpols, (1474-84) pel brabançó Johannes Tinctoris, músic de la cort d'Alfons el Magnànim, Musica Getutscht, de S. Virdung (Basilea, 1511) i el tractat del compositor alemany Martin Agricola Musica instrumentalis deudsch del 1529. Gairebé un segle més tard i de la mà del també alemany Michael Praetorius apareixerà el que es considera el primer tractat sobre organologia, el Syntagma musicum editat el 1618. En aquesta obra trobem una descripció acurada dels instruments, així com comentaris sobre les pràctiques instrumentals de l'època. És, per tant, un document de primer ordre per a l'organologia, la musicologia i molt especialment en el camp de la interpretació de la música antiga amb instruments originals.
Tot i els notables avenços en la construcció i millora dels instruments, poc es va avançar en els aspectes més teòrics i sistematitzadors durant els segles següents. L'interès pels instruments arribats a Europa d'arreu del món va despertar de nou l'interès pel coneixement i classificació dels instruments de la música.
Un dels organòlegs més importants del segle xx fou Curt Sachs. Juntament amb Erich von Hornbostel va idear l'esquema Hornbostel-Sachs per a la classificació dels instruments musicals, publicat el 1914, i que ha mantingut la seva vigència fins a l'actualitat.
La classificació de Hornbostel-Sachs agrupa els instruments tenint en compte el cos vibrant, sorgint primer en quatre grups. Curt Sachs va afegir la quinta el 1940.
* Idiòfons
* Membranòfons
* Aeròfons
* Cordòfons
* Electròfons (afegit el 1940)

## Referències

* 1 2 «Organologia». Gran Enciclopèdia de la Música. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Organologia». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Organografia». Gran Enciclopèdia de la Música. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Martin Agricola. Musica instrumentalis deudsch, 1529.
* ↑ von Hornbostel, Erich Moritz; Sachs, Sachs «Curt Sachs: Systematik der Musikinstrumente. Ein Versuch». Zeitschrift für Ethnologie, 46, 4–5, 1914, pàg. 553–590.
* ↑ Sachs, Curt. The History of Musical Instruments (en anglès). Nova York: Norton & Company, 1940, p. 560.

## Vegeu també

* Història de la classificació dels instruments musicals
* Llista de documents sobre instruments musicals antics
# La penya del pollastre

La penya del pollastre, originalment Cocotte minute en francès i Chicken Minute en anglès, és una sèrie de televisió canadenca de titelles.
Aquesta sèrie ha estat doblada i emesa en català. Va ser estrenada en català al canal de televisió TV3, dins del programa infantil Club Super 3, el 18 de maig de 1993.

## Sinopsi

Es tracta d'una sèrie musical on, en cada episodi, es narra una de les aventures quotidianes d'un grup d’animals que viuen als aiguamolls. Les aventures dels personatges són sempre acompanyades pels ritmes de músiques com el jazz, el rhythm'n'blues, el blues, el cajun o el dixie, entre d'altres.

## Referències

* ↑ «Cocotte minute (TV Series 1990–1993) - IMDb». [Consulta: 19 gener 2025].
* ↑ «Chicken Minute (partially lost Canadian puppet TV series; 1990-1993) - The Lost Media Wiki» (en anglès). [Consulta: 19 gener 2025].
* ↑ «Avui. 18/5/1993.». [Consulta: 19 gener 2025].
# Oribí

L'oribí (Ourebia ourebi) és un petit antílop africà de banyes rectes que viu a les praderies d'herba alta. Té costums nocturns i generalment viu en parelles o grups petits.
És un animal molt cautelós i espantadís, i, com altres espècies d'antílops petits, a vegades salta en vertical sobre el mateix lloc, per tal d'escodrinyar la seva proximitat a la cerca d'un enemic potencial.

## Referències

Espècies vivents d'artiodàctils (sense comptar els cetacis) :
Regne: Animalia  · Embrancament: Chordata  · Classe: Mammalia  · Infraclasse: Eutheria  · Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Ruminantia :
Família Cervidae :
Família Bovidae :
Família Bovidae (subfamília Caprinae) :
Família Bovidae (subfamília Bovinae) :
Família Bovidae (subfamília Antilopinae) :
Subordre Suina :
Subordre Tylopoda :
Clade Whippomorpha :
# Oricalc

L'oricalc (del grec, ὀρείχαλκος, oreikhalkos, literalment 'coure de muntanya', però que en grec modern vol dir llautó, en llatí, orichalcum o aurichalcum) és un metall esmentat en diverses escriptures antigues, incloent una història de l'Atlàntida al Crítias de Plató. Segons Crítias (460 – 403 aC), l'oricalc era el segon metall més valuós després de l'or, i s'extreia a molts llocs de l'Atlàntida en temps antics. Ja als temps de Crítias, tanmateix, l'oricalc només es coneixia de nom.
Podria haver sigut un metall noble, com ara el platí, ja que se suposa que s'extreia i no s'elaborava, o alguna mena de bronze o llautó, o algun altre aliatge de metall.
El 2015, un nombre de lingots, que es creu que podrien ser oricalc, va ser descobert en un vaixell enfonsat a les costes de Gela (Sicília), fets d'un aliatge -- principalment coure i zinc (és a dir, un tipus de llautó), amb petits percentatges de níquel, plom i ferro. Aquests lingots podrien tenir uns 2600 anys.
Joseph Needham apunta que el bisbe del segle xviii Richard Wattson, un professor de química, deia que hi havia una idea antiga que "hi hi havia dues classes de oricalc".

## Referències

* ↑ Plato. «Critias». The Internet Classics Archive. [Consulta: 31 maig 2018].
* ↑ Cf. Felice Vinci, The Baltic Origins of Homer's Epic Tales: The Illiad, the Odyssey and the Migration of Myth. Inner Traditions, Rochester (Vermont), 2005.
* ↑ Rhodi Lee. «Divers Retrieve 'Atlantis' Metal Oricalc from Ancient Shipwreck» (en anglès). Tech Times, 10-01-2015.
* ↑ Rossella Lorenzi. «Atlantis' Legendary Metal Found in Shipwreck» (en anglès). DNews, 06-01-2015. Arxivat de l'original el 17 de maig 2016. [Consulta: 19 d’agost 2015].
* ↑ Jessica E. Saraceni. «Unusual Metal Recovered from Ancient Greek Shipwreck - Archaeology Magazine» (en anglès). archaeology.org, 07-01-2015.
* ↑ Needham, Joseph; Ling, Wang. Science and Civilisation in China. Chemistry and Chemical Technology; Part 2, Spagyrical Discovery and Invention: Magisteries of Gold and Immortality. 5. Reprint.. Cambridge: Cambridge Univ. Press, 1974, p. 227–228. ISBN 978-0521085717.
# Oriol capverd

L'oriol capverd (Oriolus chlorocephalus) és un ocell de la família dels oriòlids (Oriolidae).

## Hàbitat i distribució

Habita l'Àfrica oriental, als boscos de les muntanyes de l'extrem sud-est de Kenya, centre i est de Tanzània, Malawi i centre de Moçambic.

## Referències

* ↑ «Oriol capverd». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023(català)