OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Estació de Canyamelar

L'estació de Canyamelar és una estació de ferrocarril localitzada al barri del Cabanyal-Canyamelar (districte dels Poblats Marítims) de València i que forma part de les línia 6 de l'operador Metrovalència. L'estació pertany a la zona tarifària A de Ferrocarrils de la Generalitat Valenciana (FGV) i l'Autoritat de Transport Metropolità de València (ATMV). L'adreça oficial de l'estació és el carrer de la Font Podrida, sense número.

## Història

Tot i ser de moderna creació, l'estació es troba prop de l'antiga línia d'ample mètric de la Companyia de Tramvies i Ferrocarrils de València (CTFV) al Grau de València, desmantellada el 1990.
L'estació fou inaugurada amb el nom de Mediterrani el 27 de setembre de 2007 amb la posada en marxa de la línia 6 de Metrovalència, que connecta Torrefiel amb el Grau. L'any 2021, FGV canvià el nom de 23 estacions; entre d'elles, "Mediterrani", que passà a dir-se "Canyamelar", com el barri on s'hi troba.

## Distribució

La morfologia de l'estació, en superfície, és de dues vies paral·leles amb dues andanes a cada banda, també paral·leles. Les andanes no compten amb mampares de seguretat. Com a cada estació, a les andanes s'hi troba una xicoteta zona d'espera per a viatjers abillada amb bancs i màquines de venta de bitllets. L'estació està preparada per al servici a persones invidents, sordes i discapacitades físiques.
L'estació és de lliure accés en ser en superfície. S'hi troba localitzada a la part inicial del carrer de la Font Podrida, prop del carrer del Doctor Lluch. L'estació connecta amb les línies d'autobús urbà de l'Empresa Municipal de Transports de València (EMT).

### Línies

| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Tossal del Rei | Platja les Arenes | | Grau La Marina | Marítim |

## Vegeu també

* Llista d'estacions de Metrovalència

## Referències

* ↑ https://www.trenscat.com/pval/metrovlc6_ct.html
* ↑ Plànols zonals de l'ATMV
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2021-11-22. [Consulta: 9 maig 2021].
* ↑ https://www.metrovalencia.es/ca/consulta-estaciones/
* ↑ https://valenciablancoynegro.blogspot.com/2015/01/25-anos-sin-trenet-del-grao.html
* ↑ Metrovalencia - Evolución histórica (consultat el 23 de febrer de 2015)
* ↑ La Línea 6 de Metrovalencia transporta más de un millón de pasajeros en su primer año de servicio (consultado el 23 de febrero de 2015)
* ↑ https://www.apuntmedia.es/noticies/societat/metrovalencia-canvia-nom-21-estacions-parades_1_1470957.html
* ↑ https://www.levante-emv.com/comunitat-valenciana/2022/05/10/nuevos-nombres-metrovalencia-paradas-metro-valencia-65935445.html
* ↑ https://geoportal.emtvalencia.es/visor?lang=es
# Anunciació (Botticelli, Glasgow)

L'Anunciació (en italià, Annunciazione) és un quadre realitzat pel pintor renaixentista italià Sandro Botticelli. Està executat al tremp sobre fusta. És una tauleta de petita grandària, car mesura 49,5 cm d'alt per 58,5 cm d'ample. Actualment es conserva al Museu Kelvingrove de Glasgow (Regne Unit). Es tracta d'una pintura religiosa que representa l'Anunciació de l'arcàngel Gabriel a Maria a la seua casa de Natzaret.
La seua datació no és segura; la major part de la crítica la considera juvenil, en apreciar certs elements que recorden a Andrea del Verrocchio; Van Marle, no obstant això, la data cap a 1490.
Sobre la part posterior de la taula hi ha una nota que assenyala que provenia de l'església florentina de Sant Bernabé.
S'aconsegueix l'ambient per la successió de les columnes i dels quadres del sòl, que serveixen també per a evidenciar l'esquema perspectiu. La solemne arquitectura domina les figures.

## Referències

* Romano, Eileen. Botticelli. 29. Unidad Editorial, 2005 (Los grandes genios del arte). ISBN 84-89780-97-8.
# Habitatge al carrer del Forn, 9 (Altet)

L'Habitatge al carrer del Forn, 9 és una casa d'Altet, al municipi de Tàrrega (Urgell), protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És una construcció totalment restaurada que fa que canviï totalment la fisonomia anterior. En el 2004 en obres. És un edifici de planta rectangular amb murs de pedra de diferents dimensions, totalment irregulars, units amb morter. Algunes parts d'aquest mur apareixen arrebossades. La coberta és de teula àrab.
Aquest edifici adopta una estructura anecdòtica, ja que està dotada de diferents accessos a la planta baixa. Per una banda, hi ha un pas cobert situat en un lateral que fa també d'accés a la casa veïna (fitxa a part). Per altra banda, hi ha una porta adovellada, de mig punt, la qual es conserva en un estat bastant deplorable. Aquesta queda ubicada entre el mur que forma el pas cobert i l'extrem dret de la façana principal. Una nova construcció és la que es troba adossada a la façana la qual s'obre a l'exterior mitjançant una gran arcada de mig punt. En el 2004 en obres i a mig acabar però sembla un pòrtic o un segon pas cobert.
Pel que fa a la resta de la façana no es pot apreciar amb claredat en quantes plantes està dividit l'habitatge, ja que una gran part d'aquesta està totalment reformada amb la col·locació de maons sota el paredat de pedra.
Per les obertures, que semblen ser originàries, s'observa que hi hauria una primera planta dotada de petites finestres rectangulars allindades, algunes de les quals romanen tapiades, com la que està ubicada sobre la porta dovellada. En una d'aquestes finestres de la primera planta hi ha una llinda amb una data gravada: 1778.
Per sobre d'aquesta hi ha un segon pis el qual correspondria a les golfes, on es poden veure tres finestres quadrangulars, dues de les quals fetes de nou.

## Referències

* 1 2 3 4 5
# Habitatge al carrer del Fossar, 18 (Rupit)

L'Habitatge al carrer del Fossar, 18 és una casa de Rupit i Pruit (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa entre mitgera, assentada sobre el desnivell del terreny i orientada a tramuntana, amb el carener paral·lel a la façana, la part de migdia dona sobre la riera de Rupit. Consta de planta baixa i primer pis. A l'extrem dret de la planta hi ha un gros portal adovellat, la dovella central duu un escut amb el nom de Crist; a la part esquerre hi ha una finestra d'arc rebaixat format per dovelles i amb reixes ferro. Damunt el portal hi ha una finestra amb l'ampit motllurat i decoracions de dau, la llinda està decorada amb una petita forma triangular al centre. A la part esquerre s'obre una altra finestra amb l'ampit motllurat i espiera. És construïda en pedra unida amb morter i arrebossat al damunt. Els elements de ressalt són de pedra picada.

## Història

La importància de les cases d'aquest carrer rau sobretot en la bellesa arquitectònica i la unitat dels edificis que la integren, tots ells construïts als segles xvii i xviii i que han estat restaurats recentment amb molta fidelitat.
L'establiment de cavallers al Castell de Rupit als segles xii i xiii donaren un caire aristocràtic a la població, al segle xiv la demografia baixa considerablement. Al fogatge del segle xvi ja s'observa una certa recuperació i a partir del segle xvii comença a ser nucli important de població, ja que durant la guerra dels Segadors, al 1654, s'hi establiren molts francesos.

## Referències

* 1 2 3
# Habitatge al carrer del Fossar, 3 (Rupit)

L'Habitatge al carrer del Fossar, 3 és una casa de Rupit i Pruit (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa entre mitgeres, assentada damunt la roca. S'hi accedeix a través d'uns graons de pedra, el carener és paral·lel a la façana, orientada a migdia. Consta de planta baixa i dos pisos. A la planta baixa s'obren dos portals rectangulars, el de la dreta duu la llinda datada (1658). Al primer pis hi ha un balcó de fusta amb un portal i una finestra, i al segons un balconet a la part dreta i una finestra amb espiera i ampit. El voladís de la teulada és molt ampli.
És construïda en pedra, de carreus ben carejats a la planta i amb lleves sense polir als pisos. Els balcons, els portals i les bigues del ràfec són de fusta.

## Història

La importància de les cases d'aquest carrer rau sobretot en la bellesa arquitectònica i la unitat dels edificis que la integren, tots ells construïts als segles xvii i XVIII i que han estat restaurats recentment amb molta fidelitat.
L'establiment de cavallers al Castell de Rupit als segles xii i xiii donaren un caire aristocràtic a la població, al segle xiv la demografia baixa considerablement. Al fogatge del segle xvi ja s'observa una certa recuperació i a partir del segle xvii comença a ser nucli important de població, ja que durant la guerra dels Segadors, al 1654, s'hi establiren molts francesos.

## Referències

* 1 2 3 4
# Habitatge al carrer del Nord, 8-10 (Castellterçol)

L'Habitatge al carrer del Nord, 8-10 és una obra de Castellterçol (Moianès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Aquesta casa està situada al centre històric de Castellterçol; fa cantonada, amb façana al carrer Nord i al carrer Camp Guarda. Consta de planta baixa i pis. La coberta és a dues vessants. Les obertures són quadrades amb llindes de pedra que fan la forma d'un arc conopial.

## Història

La casa va ser reformada parcialment el 1923, es va arrebossar les parets i es va allindar novament el portal d'entrada i les finestres.

## Referències

* 1 2
# Habitatge al carrer del Roser, 22 (Olot)

L'Habitatge al carrer del Roser, 22 era una casa d'Olot (Garrotxa) que va ser enderrocada l'any 2015 i que havia estat protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Era una casa entre mitgeres de planta rectangular i teulat a dues aigües. Disposava de baixos i dos pisos; als primers es podia observar una ampla porta d'accés centrada, amb dues obertures als costats. Als pisos superiors, i seguint amb la simetria general, al centre hi vèiem més balcons amb una finestra a cada costat. Es van utilitzar carreus per les obertures dels baixos i les del primer pis; la façana va ser arrebossada i pintada. La porta principal conservava una llinda on s'hi podia llegir "JAUME 1790 SERRA" entre ornaments.

## Història

A mitjans de la segona meitat del segle xviii començà un vigorós redreçament demogràfic i econòmic a tot Catalunya. Aquesta prosperitat convertí Olot en la vila més poblada de les nostres comarques. Durant aquest temps es bastiran tres edificis importants a la capital de la Garrotxa: l'Església parroquial de Sant Esteve d'Olot, l'església del Tura i l'Hospici. Entre els habitatges construïts en aquesta època destaquen els del carrer de Les Estires que, tipològicament, són iguals a la casa número 22 del carrer del Roser.
L'any 2015 va ser enderrocat degut al seu estat ruïnós i per les seves patologies estructurals i funcionals, després de molts anys deshabitat i abandonat.

## Referències

* ↑ «Compte enrere per a can Marcé d'Olot». El Punt Avui, 13-07-2015.
* 1 2
* ↑ «Olot recupera espai lliure amb l'enderroc de l'antic edifici de Can Marcé». El Punt Avui, 17-09-2015.
* ↑ «Modificació puntual del POUM d'Olot». Ajuntament d'Olot.
# Habitatge al passatge del Castell, 1-4 (Calafell)

L'Habitatge al passatge del Castell, 1-4 és una obra de Calafell (Baix Penedès) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Es tracta d'un immoble de planta irregular constituït per dos cossos, de planta irregular que aprofita la roca natural del turó del castell. A l'extrem esquerre de la finca hi ha un pati amb una tanca d'obra. El cos del costat dret consta de planta baixa i dues plantes pis. La coberta és inclinada. El portal d'entrada és d'arc escarser format per maons de col·locats de cantell i es recolza en brancals de pedra tallada. A la part superior de la façana hi ha un ràfec fet amb elements de ceràmica.
El cos del costat esquerre té planta baixa i una planta pis coberta per un terrat. El portal té brancals de pedra treballada i llinda de fusta. A la planta alta el parament és de maçoneria rejuntada amb morter de ciment. Hi ha dues finestres, fetes recentment, de pedra tallada. A l'interior s'observa la roca natural que va ser tallada i regularitzada.
El sistema constructiu és de tipus tradicional amb murs de càrrega i sostres unidireccionals. Alguns són de bigues de fusta i d'altres, més recents, són fets de biguetes de formigó armat i revoltó amb sola. La volta de l'escala és de raoles. La coberta és de teula àrab.

## Referències

* 1 2 3
# Habitatge al passeig Pare Manyanet, 36 (Tremp)

L'Habitatge al passeig Pare Manyanet, 36 és un edifici de Tremp (Pallars Jussà) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici entre mitgeres, situat al Passeig Pare Manyanet. Tot i ser una construcció contemporània, cal destacar les restes d'una estructura semicircular que podrien assimilar-se a les d'una de les torres de la muralla de Tremp. El cos mostra a la vista part del seu parament originari, conformat per carreus de reduïdes dimensions, ordenats en filades més o menys regulars. Es conservava, també, un arc de mig punt adovellat, substituït en reformes contemporànies.
# Habitatge al passeig de la Fontvella, 2 (Sant Hilari Sacalm)

L'Habitatge al passeig de la Fontvella, 2 és una obra de Sant Hilari Sacalm (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici aïllat situat al nucli urbà, al passeig de la Font Vella.
Consta de planta baixa, pis i golfes. El ràfec de la teulada és entremat de fusta i la teulada és a doble vessant en teula àrab.
A la planta baixa hi ha la porta d'entrada i dues finestres rectangulars, totes elles en arc pla.
Al pis el més destacable, són dos finestres balconades amb barana de ferro forjat, que a banda i banda tenen unes falses pilastres estriades, amb un capitell piramidal, i a sobre hi ha un petit entaulament. A banda i banda de les finestres amb balcó hi ha dues finestres rectangulars amb una petita barana.
A les golfes hi ha quatre obertures, les centrals en forma pentagonal.
Tota la façana està arrebossada i pintada en tonalitats crema.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6
# Habitatge als carrers Clivillers i Alfons V (Olot)

L'habitatge als carrers Clivillers i Alfons V és una obra d'Olot (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un habitatge de planta rectangular i teulat a dues aigües, sostingut per mènsules decorades amb fullatges estilitzats. Disposa de baixos -avui totalment desfigurats per acollir-hi locals comercials-, entresol i tres pisos superiors. Els murs varen ser estucats, imitant grans blocs de pedra. Les dues façanes disposen d'amplis balcons, sostinguts per mènsules decorades amb fullatges estilitzats, amb dues portes d'accés i baranes de fosa. L'ordenació de la façana és totalment racional.

## Història

Durant el segle xvi la ciutat d'Olot viu uns moments de gran prosperitat econòmica; molts immigrants de remença arriben a la vila i el creixement urbà es fa necessari. S'edifiquen el carrer Major, part del carrer de Sant Rafael, el carrer dels Sastres, la Plaça Major i la majoria dels seus carrers adjacents. Durant els segles XVIII, XIX i XX, es van fer reformes als carrers esmentats, penetrant l'estil neoclàssic, l'eclecticisme i per damunt de tot el Modernisme i el Noucentisme.

## Referències

* 1 2
# Habitatge de la plaça Doctor Gravalosa, 12 (Sant Hilari Sacalm)

L'Habitatge de la plaça Doctor Gravalosa, 12 és una obra de Sant Hilari Sacalm (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici situat al nucli urbà a la Plaça Doctor Gravalosa.
Consta de planta baixa, dos pisos, terrat i golfes, i tres torres quadrangulars, les que donen a la façana amb teula àrab i a quatre vessants, acabat amb un element en pedra punxegut.
A la planta baixa, a la part esquerra hi ha la porta d'entrada en arc pla, i al seu costat hi ha locals comercials.
Al primer pis hi ha una tribuna pentagonal i a banda i banda, dos balcons amb balaustrada de pedra (sostinguts per falsos modillons de pedra amb motius vegetals. Totes les obertures en arc pla, i les del costat, les que estan situades al balcó, tenen un guardapols en pedra.
Al segon pis, hi ha un balcó que segueix l'estructura de la tribuna realitzat en obra i amb ferro forjat, i a banda i banda hi ha finestres en arc pla i amb guardapols de pedra.
Tota la façana està arrebossada i pintada de blanc.

## Història

Per les seves característiques podríem datar l'edifici entorn de finals del segle xix.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7
# Habitatge del poble de Dosquers

L'Habitatge del poble de Dosquers és una casa a Dosquers, al municipi de Maià de Montcal (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa situada davant de l'església romànica de Sant Martí de Dosquers. És de planta rectangular i teulat a dues aigües. Consta de planta baixa i dos pisos. Els murs exteriors han estat arrebossat, conservant-se únicament a la façana de migdia la següent llinda: "IHS MA/ IOAN PALLISER/ 1625".
# Rainier d'Àustria

Rainier d'Àustria, arxiduc d'Àustria (Pisa, 30 de setembre de 1783 - Bolzano, 1853) fou Arxiduc d'Àustria, príncep d'Hongria i de Bohèmia amb el tractament d'altesa imperial.
Nascut a la ciutat de Pisa essent fill de l'emperador Leopold II, emperador romanogermànic i de la infanta Maria Lluïsa d'Espanya. Rainier era net per via paterna de l'emperador Francesc I, emperador romanogermànic i de l'arxiduquessa Maria Teresa I d'Àustria mentre que per via materna ho era del rei Carles III d'Espanya i de la princesa Maria Amàlia de Saxònia.
L'any 1820 es casà a Praga amb la princesa Elisabet de Savoia-Carignano filla del príncep Carles Manuel de Savoia-Carignano i de la princesa Maria Teresa de Savoia. La parella tingué vuit fills:
* SAI l'arxiduquessa Maria Carolina d'Àustria, nascuda a Milà el 1821 i morta a Milà el 1844.
* SAI l'arxiduquessa Adelaida d'Àustria, nada a Milà el 1822 i morta a Torí el 1855. Es casà amb el rei Víctor Manuel II d'Itàlia.
* SAI l'arxiduc Leopold d'Àustria, nascut a Milà el 1823 i mort a Hörnstein el 1898.
* SAI l'arxiduc Ernest Carles d'Àustria, nat a Milà el 1824 i mort a Arco (Trento) el 1899. Es casà morganàticament amb l'aristòcrata Laura Skublics de Velike et Bessenyö.
* SAI l'arxiduc Segimon d'Àustria, nat el 1826 a Milà i mort el 1891 a Viena.
* SAI l'arxiduc Rainier d'Àustria, nat a Viena el 1827 i mort el 1913. Es casà amb l'arxiduquessa Maria Cristina d'Àustria.
* SAI l'arxiduc Enric d'Àustria, nat el 1828 a Milà i mort el 1891 a Viena. Es casà amb l'aristòcrata Leopoldine Hofmann, senyora de Waideck.
* SAI l'arxiduc Maximilià d'Àustria, nat el 1830 a Milà i mort el 1839 a Milà.

## Referències

* ↑ Dokumentation, Österreichisches Biographisches Lexikon und biographische. «Rainer Josef, Erzhg. von Österr. und Vizekg.» (en alemany), 2003. [Consulta: 2 gener 2022].
* ↑ George R. Marek, The Eagles Die. Franz Joseph, Elisabeth, and Their Austria, pp. 41–42. New York: Harper & Row, 1974. This mild form of epilepsy was also suffered by Archduke Karl and his son, Archduke Albrecht, both of whom were able military commanders.
* ↑ Joan Haslip, The Crown of Mexico, pp. 22, 89, 109. New York: Holt, Rinehart and Winston, 1971.
# Habitatge unifamiliar a la rambla Marquesa de Castellbell (Sant Feliu de Llobregat)

L'Habitatge unifamiliar a la rambla Marquesa de Castellbell és una obra de Sant Feliu de Llobregat (Baix Llobregat) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Construcció situada a la cantonada entre la Rambla Marquesa de Castellbell i el Passatge Roig. Es tracta d'una petita edificació amb jardinet al davant, que tot i haver patit moltes remodelacions, conserva alguns elements originaris com el balcó i la seva barana, la distribució amb jardinet anterior, les pinyes escultòriques que culminen la paret de tancament i, en la façana del Passatge Roig, la finestra trífora de les golfes.
# Habitatge unifamiliar al carrer Versalles, 2

L'Habitatge unifamiliar al carrer Versalles, 2 és una obra de la Canonja (Tarragonès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Habitatge unifamiliar de composició simètrica de planta baixa més un pis i golfes, amb coberta a doble vessant. Té tres obertures per pis. A la planta baixa presenta una porta central i dues portalades a banda i banda. Al primer pis, tres balcons individuals amb barana de forja policromada. Els muntants i les llindes tenen esculpits una sèrie de rosetes. La cornisa té molta volada i està suportada per vint cartel·les. Al timpà s'obren dues finestres centrades. Tot el timpà està coronat amb cresteria ceràmica vidrada. Als extrems, dos acroteris en forma de lleó alat i, al carener, un gerro també ceràmic.
Pel que fa a la teulada, sobresurt una torreta rectangular reculada respecte la línia de façana que es correspon amb la caixa d'escala interior rematada per una balconada oberta pels quatre costats. El revestiment de la façana reprodueix un parament isòdom.

## Referències

* 1 2
# Haegeum (instrument coreà)

L'haegeum (해금: 해금) és un instrument de corda coreà tradicional, similar a un violí. És popularment conegut com a kkangkkangi. Té un mànec rodó, una caixa buida de ressonància, i dues cordes de seda, i se sosté verticalment damunt el genoll del músic i es toca amb un arquet.
L'haegeum és un dels instruments de corda tradicional més utilitzat a la música coreana. L'haegeum és utilitzat tant a la música de cort com a madangnori (la música de la resta de la gent). La gamma expressiva de l'haegeum és molt gran si tenim en compte que només té dues cordes, amb sons que varien de to greu a l'agut i humorístic. La construcció de l'haegeum comporta vuit materials: or, roca, fil, bambú, carbassa, terra, cuir i fusta, pel que se l'anomena també paleum (vuit sons).
El sohaegeum (소해금) és un violí modernitzat de quatre cordes, emprat només a Corea del Nord i en la Yanbian Korean Autonomous Prefectures de la Xina.

## Història

No hi ha cap document que parli de quan l'haegeum va ser introduït per primer cop a Corea. Segons algunes fons, les referències a l'haegeum es poden trobar a hanlimbyeolgok (el vers sense ritme i les cançons dels becaris reials) fetes a la Dinastia Goryeo, així que com a mínim se'l coneix des de llavors.
En el Dinastia Joseon, l'haegeum va ser utilitzat a diverses músiques: ritus reials ancestrals, desfilades, festivals, i al hyangak (música coreana).
La manera de tocar l'haegeum es va canviar molt des de l'època de la Dinastia Joseon. Antigament, els músics pinçaven les cordes, però des d'aquella època van començar a estirar-les (no només pinçar-les) per generar una major diversitat de sons.
L'haegeum ha rebut diversos canvis per millorar acústicament produïts sobretot a partir del 1960. L'any 1965, Park Hun-bong i Kim Panet-gi van desenvolupar un haegeum baix, i el 1967 Kim Gisu va fer un haegeum petit.

## Vegeu també

* Erhu
* Huqin
* Instruments musicals coreans tradicionals
* Música coreana

## Referències

* ↑ 해금
* ↑ 장악원, 우주의 선율을 담다, 송지원 지음

## Enllaços externs

* Haegum Foto Arxivat 2009-06-14 a Wayback Machine.
* Instruments coreans tradicionals Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.