OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Berenguer de Puigpardines

Berenguer de Puigpardines (Sant Privat d'en Bas, Comtat de Besalú ? - ?), fou un cronista català que presumptivament visqué en el segle xv. Puigpardines és autor de la crònica catalana denominada Sumari d'Espanya, d'interès purament nobiliari per a ús de Catalunya, que se suposa escrita en temps de Berenguer «el Gran», però que en realitat ho fou, durant el regnat d'Alfons el Magnànim. Puigpardines copià en les seves cròniques fragments sencers de diversos cronistes i, sobretot, de Pere Tomic. A Sant Privat encara s'hi conserven restes del castell senyorial que va pertànyer a la família de Puigpardines, una de les primeres que s'establiren en el comtat de Besalú després de la Reconquesta, i entre els quals senyors figuren, a més de Guillem Berenguer (986), que formà part de la host del comte de Besalú, Oliba Cabreta, en acudir aquesta crida del comte Borrell II per la conquesta de Barcelona, que havia estat presa per Almansor; Ramon, que figurà en l'expedició de catalans a Còrdova el 1010 i altra del mateix nom, que acompanyà a l'Infant Alfons en la campanya de Mallorca, la qual capital es rendí el dinou de novembre de 1285.
Pérez Bayer i Torres Amat suposen que la primera redacció d'aquesta obra fou feta en llatí i que posteriorment fou traduïda en català, basant-se en el fet que aquesta llengua és força més correcte que el català que s'usava en el segle xii. Es conserven dos manuscrits d'aquesta obra en la Biblioteca de l'Escorial, i n'han publicat edicions fragmentàries.

## Referències

* ↑ "Traggia", Memorias de la Real Academia de la Historia (t. III, 1799), Benicio Navarro Revista de Ciencias Historicas, t. II, Barcelona, 1880-81), i Monsalvatge i Fossas, El vizcondado de Bas (Olot, 1919).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa, Volum núm. 48, pàgs, 445-46 ISBN 84-239-4548-0
# Storage Networking Industry Association

L'Associació de la indústria de xarxes d'emmagatzematge (SNIA ) és una associació comercial sense ànim de lucre registrada 501(c)(6) constituïda el desembre de 1997. SNIA compta amb més de 185 membres únics, 2.000 membres contribuents actius i més de 50.000 usuaris finals de TI i professionals de l'emmagatzematge. El SNIA va absorbir el Comitè de Factor de Forma Reduït.
La comunitat de membres de SNIA participa en els següents grups de treball tècnics relacionats amb l'emmagatzematge:
* Tecnologies d'emmagatzematge al núvol.
* Emmagatzematge Computacional.
* Gestió de dades.
* Seguretat de dades.
* Diccionari.
* Emmagatzematge de dades d'ADN.
* Emmagatzematge en xarxa.
* Centre de dades de nova generació.
* Memòria persistent.
* Emmagatzematge físic.
* Mesura de l'eficiència energètica.
* Iniciativa de gestió d'emmagatzematge: especificació (SMI-S).
* SNIA Swordfish® - Especificació de gestió d'emmagatzematge escalable.
L'SNIA i el seu consell tècnic mantenen un diccionari i un glossari neutrals per a proveïdors de terminologia de gestió de dades i xarxes d'emmagatzematge.
El diccionari SNIA va guanyar un premi a l'excel·lència en publicacions els anys 2009 i 2012 de l'Informe de comunicació empresarial.
SNIA juntament amb Computerworld van acollir les populars conferències Storage Networking World (SNW) des del 1999 fins al 2013, en diversos llocs d'arreu del món, i es van produir habitualment a la primavera i la tardor als EUA, i a la tardor a la UE.
SNIA també és l'organitzador de la Storage Developers Conference (SDC).
SNIA també manté col·laboracions i envia material a altres organitzacions d'estàndards de la indústria com ISO, IEC, DMTF, CXL, INCITS T10, T11, IETF i IEEE.

## Referències

* ↑ «SNIA Cloud Data Management Interface Specification Earns ISO/IEC Designation as an International Standard» (en anglès). GlobeNewswire News Room, 16-10-2012. [Consulta: 26 novembre 2019].
* ↑ «ISO - SNIA - Storage Networking Industry» (en anglès). www.iso.org. [Consulta: 26 novembre 2019].
* ↑ «SNIA'S SMI-S standard adopted by ISO and IEC - News & Analysis - Network Magazine India» (en anglès). www.networkmagazineindia.com. Arxivat de l'original el 2020-08-07. [Consulta: 26 novembre 2019].
* ↑ «SNIA, DMTF and NVM Express Form Strategic Alliance» (en anglès). HPCwire. [Consulta: 26 novembre 2019].
* ↑ «SNIA and CXL™ Consortium Form Strategic Alliance» (en anglès), 03-11-2020. Arxivat de l'original el 16 de gener 2022. [Consulta: 29 d’agost 2023].
* ↑ «INCITS and The SNIA Team to Standardize Storage Management Interface - INCITS» (en anglès). www.incits.org. [Consulta: 26 novembre 2019].
* ↑ Sankar, Krishna. «Cloud Data Management Interface (CDMI) Media Types» (en anglès). tools.ietf.org. [Consulta: 26 novembre 2019].
* ↑ «Storage network backup: Organizational aspects» (en anglès). SearchITChannel. [Consulta: 26 novembre 2019].
# Cal Rajoler

Cal Rajoler és una casa catalogada a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya a la plaça Vella de la vila de Vilobí que es va ampliar, en la forma actual, l'any 1937, amb el jardí de la rectoria i l'enderroc de la primera casa del carrer de l'església, la casa del Teixidor. La casa va ser propietat de Francesc Pascual i cap al 1978 va ser adquirida per Toni Bayer. L'any 2005 s'han fet reformes a l'interior. És una casa entre mitgeres de tres plantes i vessant a façana amb cornisa catalana. Destaca el portal amb impostes i les dues finestres dels dos pisos superiors rectangulars amb ampit motllurat. Les dues llindes monolítiques de les obertures superiors tenen un motiu decoratiu de fulla de roure. El parament és de maçoneria arrebossada. L'edifici de la banda dreta té un balcó que s'encasta a la façana de cal Rajoler a l'altura del primer pis.

## Referències

* ↑ 27218Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya
* 1 2 3 4 5 «Cal Rajoler». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 octubre 2014].
# Chirolophis saitone

Chirolophis saitone és una espècie de peix de la família dels estiquèids i de l'ordre dels perciformes.

## Descripció

* Fa 10 cm de llargària màxima.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix marí, demersal (fins als 4 m de fondària) i de clima temperat, el qual viu al Pacífic nord-occidental: les aigües poc fondes del Japó (el nord de Honshu i el sud de Hokkaido) i de la badia de Pere el Gran al mar del Japó (Rússia).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Swainson W., 1838. The natural history and classification of fishes, amphibians, & reptiles, or monocardian animals. Londres. Nat. Hist. & Class. v. 1. i-vi + 1-368. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 30 setembre 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* 1 2 Jordan, D. S. & Snyder, J. O., 1902. A review of the blennoid fishes of Japan. Proceedings of the United States National Museum v. 25 (núm. 1293): 441-504.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 Masuda, H.; Amaoka, K.; Araga, C.; Uyeno, T.; Yoshino, T. 日本産魚類大図鑑 (Enciclopèdia japonesa del peix) (en japonès). 1. 東海大学出版会 (Tokai University Press), 1984. ISBN 9784486050544.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Mecklenburg, C. W. i B. A. Sheiko, 2004. Family Stichaeidae (Gill, 1864) - pricklebacks. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (35):36.
* ↑ Catalog of Fishes Arxivat 2013-12-04 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Nóvikov, N. P.; Sokolovski, A. S.; Sokolóvskaia, T. G.; Iàkovlev, I. M., 2002. The fishes of Primorye. Vladivostok, Far Eastern State Tech. Fish. Univ., 552 p.

## Bibliografia

Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB (txec)
* BioLib (anglès)
* ION (anglès)
* Discover Life (anglès)
# Bandera de Sant Jaume d'Enveja

La bandera oficial de Sant Jaume d'Enveja té la descripció següent:
    Bandera apaïsada de proporcions dos d'alt per tres de llarg, amb tres faixes ondades blanques, situades al terç central del drap. La del mig, que representa el riu Ebre, més ampla que les altres dues, que representen l'espiga d'arròs i la torre de les armes del municipi.

## Història

Fou aprovada el 29 de gener del 1990 i publicada al DOGC núm. 1255, del 14 de febrer del mateix any. Està basada en l'escut heràldic de la localitat.

## Vegeu també

* Escuts i banderes del Montsià
* Escut de Sant Jaume d'Enveja

## Referències

* ↑ «ANUNCI relatiu a l'aprovació de la bandera municipal de Sant Jaume d'Enveja.» (pdf). DOGC num. 1255, 14-02-1990. [Consulta: 23 juny 2010].
# Bernard Rolt

Bernard Rolt (Londres, 18 de novembre de 1872 - [...?]) fou un compositor i escriptor anglès.
Estudià en la Guildhall School i després fou deixeble de Bachelet a París. A part de nombroses melodies vocals, va compondre l'òpera còmica Mr. Flame.

## Escrits

* Cinderella of the Cinema (1927);
* King's Bardon (1929).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 51, pàg. 1440 (ISBN 84-239-4551-0)
* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 58, pàg. 373 (ISBN 84-239-4558-8)
# Store Venjetind

L'Store Venjetinden (o Vengetinden) és una muntanya situada al municipi de Rauma, comtat de Møre og Romsdal, Noruega. Es troba a uns 3 quilòmetres al nord-est de la muntanya Romsdalshornet, a uns 4 quilòmetres a l'est del riu Rauma i de la ruta europea E136, i prop de 10 quilòmetres al sud-est de la ciutat d'Åndalsnes.
El primer ascens va ser a través del vessant nord-est el 1881 per William Cecil Slingsby i Johannes Vigdal. La primera ascensió pel vessant oest va ser el 1930 per Erik Heen i Karl Oshaug.

## Referències

* ↑ Store norske leksikon. «Vengetindane» (en noruec). [Consulta: 27 octubre 2010].
* ↑ Nebell, Anne Grete; Bø, Bjarte. Klatring i Romsdal (en noruec). Sogge Fjellsport, 1999. ISBN 978-82-995032-0-4.

## Enllaços externs

* Imatges de la muntanya Arxivat 2008-05-09 a Wayback Machine.
# Haworthia turgida var. longibracteata

Haworthia turgida var. longibracteata és una varietat de Haworthia turgida del gènere Haworthia de la subfamília de les asfodelòidies.

## Descripció

Haworthia turgida var. longibracteata és una petita suculenta que forma rosetes de fulles verdes brillants amb textures "cristal·lines". Fa fillols lliurement per formar petits grups ràpidament. Les rosetes creixen fins a 10 cm de diàmetre. Les fulles són recurvades a la punta, translúcida i marcada amb línies verdes i es tornen vermelloses amb llum intensa. Aquesta varietat té fulles més erectes i ovades-lanceolades en comparació amb Haworthia turgida var. turgida. A la primavera, les rosetes madures produeixen tiges simples, verticals i filoses amb flors petites, tubulars i blanques.

## Distribució i hàbitat

Aquesta varietat creix a la província sud-africana del Cap Occidental, concretament, des d'Swellendam, Heidelberg fins a Riversdal i Albertinia.
Creix a la part alta dels vessants del nord, que són molt calorosos a l'estiu. Sempre creix en forts pendents rocosos per sobre dels corrents d’aigua. Al voltant de Riversdale hi ha algunes formes que s'assemblen molt a la retusa.

## Taxonomia

Haworthia turgida var. longibracteata va ser descrita per M.B.Bayer i publicat a Haworthia Revisited: 136, a l'any 1999.

### Etimologia

Haworthia: nom en honor del botànic britànic Adrian Hardy Haworth (1767-1833).
turgida: epítet llatí que significa "inflat".
var. longibracteata: epítet llatí que significa "amb bràctees llargues".

### Sinonímia

* Haworthia dekenahii G.G.Sm., J. S. African Bot. 10: 140 (1944). (Basiònim/Sinònim substituït)
* Haworthia retusa var. dekenahii (G.G.Sm.) M.B.Bayer, New Haworthia Handb.: 53 (1982).
* Haworthia magnifica var. dekenahii (G.G.Sm.) M.B.Bayer, Aloe 34: 6 (1997).

## Referències

* 1 2 Jilemicky, Jakub. «Haworthia turgida var. longibracteata» (en anglès). World of Succulents. [Consulta: 7 juliol 2021].
* 1 2 3 Jilemicky, Jakub. «Haworthia turgida» (en anglès). www.haworthia-gasteria.com. [Consulta: 7 juliol 2021].
* ↑ Jilemicky, Jakub. «Haworthia turgida var. longibracteata» (en anglès). www.haworthia-gasteria.com. [Consulta: 7 juliol 2021].
* ↑ «'Haworthia pulchella var. globifera» (en anglès). World Checklist of Selected Plant Families (WCSP) Royal Botanic Gardens, Kew. Arxivat de l'original el 2021-07-09. [Consulta: 7 juliol 2021].
* ↑ Charters, Michael L. «California Plant Names: Latin and Greek Meanings and Derivations. A Dictionary of Botanical and Biographical Etymology» (en anglès), 2021. [Consulta: 4 maig 2021].
* ↑ Charters, Michael L. «California Plant Names:Latin and Greek Meanings and Derivations |A Dictionary of Botanical and Biographical Etymology» (en anglès). Calflora. [Consulta: 7 juliol 2021].
* ↑ «Sinònims de Haworthia pygmaea var. dekenahii» (en anglès). World Checklist of Selected Plant Families (WCSP) Royal Botanic Gardens, Kew. Arxivat de l'original el 2021-07-09. [Consulta: 7 juliol 2021].

## Enllaços externs

* Imatge de Haworthia turgida var. longibracteata
# Taifa de Càceres

L'emirat de Càceres fou un estat musulmà de breu existència (1159-1171) centrat en la ciutat de Càceres. Vers el 1020 la regió va quedar inclosa a l'emirat de Badajoz, fins al 1142 en què fou ocupada pels castellans als quals els va arrabassar Alha al-Gausi (Alha al-Ghawsi) rei d'Al-Kantara, l'any següent. Alha va traslladar a Càceres la seva residència el 1159. Càceres va passar a Castella el 1171 i altre cop la van perdre davant els almohades (1172-1184), recuperant-la el 1184 per retornar als almohades (1185-1229) fins que va passar definitivament a Castella el 1229.
# Cal Valentí (la Granadella)

Cal Valentí és un edifici al nucli de la Granadella (les Garrigues) catalogat a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Avui és considerada la construcció datada més antiga de la vila. Es pensa que les cases que la segueixen (C. Mònica núm. 12, 14 i 16), temps enrere podien haver format part de la mateixa construcció, ja que les portades, ara tapiades, són similars i segueixen un mateix ordre compositiu. Fou un antic hostal que serví d'allotjament als traginers que anaven de l'interior fins a les comarques tarragonines.
Es tracta d'un edifici de planta baixa i dos pisos, tot fet de pedra. És una casa molt antiga que ha sofert diverses modificacions importants; la façana ha sofert diverses mutilacions, s'hi veuen dues espitlleres que donaven llum a l'antic estable. Els dos pisos superiors són els que s'ha alterat més la seva fisonomia original. Està feta de pedra vista de forma parcial, ja que hi ha trossos arrebossats; la part baixa conserva la unitat i regularitat en la disposició del material constructiu, a diferència dels pisos superiors, amb parts de totxanes. La coberta és de teula àrab i inclinada a una sola vessant. Del conjunt sobretot en destaca el portal adovellat, amb una inscripció que el data el 1575.

## Referències

* 1 2 3 «Cal Valentí». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 11 febrer 2016].
# Chirolophis wui

Chirolophis wui és una espècie de peix de la família dels estiquèids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat i distribució geogràfica

És un peix marí, demersal i de clima temperat, el qual viu al Pacífic nord-occidental: la península de Corea i la mar Groga a prop de Yantai.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Swainson W., 1838. The natural history and classification of fishes, amphibians, & reptiles, or monocardian animals. Londres. Nat. Hist. & Class. v. 1. i-vi + 1-368. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 30 setembre 2012].
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Wang, K. F. & Wang, S.-C., 1935. Study of the teleost fishes of coastal region of Shantung III. Contributions from the Biological Laboratory of the Science Society of China. (Zoological Series) v. 11 (núm. 6): 165-237.
* 1 2 3 Catalogue of Life (anglès)
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* ↑ Kim, I.S., Y. Choi, C.L. Lee, Y.J. Lee, B.J. Kim i J.H. Kim, 2005. Illustrated book of Korean fishes. Kyo-Hak Pub Co. Seül, Corea del Sud. 615 p.
* ↑ Huh, S. H. i Y. R. An, 2000. Species composition and seasonal variation of fish assemblage in the coastal water off Gadeok-do, Korea. J. Korean Fish. Soc. 33(4):288-301.
* ↑ An, Y. R. i S.H. Huh, 2002. Species composition and seasonal variation of fish assemblage in the coastal water off Gadeok-do, Korea. J. Korean Fish. Soc. 35(6):715-722.
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Mecklenburg, C. W. i B. A. Sheiko, 2004. Family Stichaeidae (Gill, 1864) - pricklebacks. Calif. Acad. Sci. Annotated Checklists of Fishes (35):36.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan. 1.028 pàgines.

## Enllaços externs

* AQUATAB (txec)
* BioLib (anglès)
* ION (anglès)
# Bandera de Sant Pere Sallavinera

La bandera oficial de Sant Pere Sallavinera té la següent descripció:
    Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, vermella, amb una banda groga i una barra blanca, cadascuna de gruix 1/8 de l'alçària del drap, creuades en sautor, la banda per damunt de la barra, ambdues posades des de la vora superior a la inferior, la banda, naixent de la vora de l'asta i morint a 2/9 de la del vol, i la barra, naixent a 2/9 de la vora del vol i morint a la de l'asta; i amb la cérvola blanca de l'escut, d'alçària 1/4 de la del drap i llargària 4/27 de la del mateix drap, posada passant cap a l'asta a 2/27 de la vora de l'asta i centrada en relació amb les vores superior i inferior.
Va ser aprovada el 14 de maig de 2018 i publicada al DOGC el 18 de maig del mateix any amb el número 7622.

## Vegeu també

* Escuts i banderes de l'Anoia

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ GAH/968/2018, de 14 de maig, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Sant Pere Sallavinera.» (pdf). DOGC núm. 7622. Generalitat de Catalunya, 18-05-2018. [Consulta: 1r juliol 2018].
# Taganrog

Taganrog (en rus:Таганро́г) és una ciutat de Rússia a l'óblast de Rostov. Disposa d'un port al mar d'Azov pocs quilòmetres a l'oest de la desembocadura del riu Don. L'any 2005 tenia 279.000 habitants.
El tsar Pere el Gran de Rússia la fundà el 1698 i fou la primera base militar naval de Rússia. El 29 de gener del 1860 hi va néixer l'escriptor Anton Txékhov i aquesta ciutat apareix en moltes de les seves obres.

## Economia

És el principal centre industrial de l'óblast de Rostov. Té indústria aeroespacial, de maquinària, automòbils, militar, siderúrgia, paper i alimentària entre d'altres, a més de tenir un dels principals ports del mar d'Azov. Comercia principalment amb els estats de l'antiga Unió Soviètica, Corea del Sud, Turquia, Itàlia, Grècia i Egipte.

## Fills il·lustres

* Adolf Brodsky (1851–1929), violinista.
* Isaac Pàvlovski (1853–1924), periodista i escriptor rus.
* Anton Txékhov (1860–1904), dramaturg i narrador.
* Vassili Zolotariov (1872–1964), compositor.
* Sofia Parnok (1885–1933), poeta i traductora russa.
* Alexandre Koyré (1892–1964), filòsof i historiador de la ciència francès d'origen rus.
* Borís Podolski (1896–1966), físic.
* Faïna Ranévskaia (1896–1984), actriu.
* Ielena Kutxinskaia (1984), ciclista russa.
* Aleksei Ribalkin (1993), ciclista rus.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial de Taganrog (anglès).
* Mapa topogràfic soviètic 1:100.000 Arxivat 2005-10-22 a Wayback Machine..
* Predicció meteorològica per a Taganrog Arxivat 2020-08-05 a Wayback Machine. (anglès).
# Styphnolobium

Styphnolobium és un petit gènere amb tres o quatre espècies. És dels pocs gèneres de fabàcies que no fa la fixació del nitrogen mitjançant bacteris simbiòtics a les arrels. Són arbrets o arbusts. Abans s'incloïa en el gènere Sophora. Difereix del gènere relacionat Calia (mescalbeans) per ser caducifoli i flors en raïms axil·lars i no terminals. Les fulles són pinnades amb 9-21 folíols i les flors són raïms pèndols.

## Taxonomia

* Styphnolobium affine (Torr. & A. Gray) Walp., el Coralbean o Eve's Necklace (sinònim Sophora affinis) nadiu de Texas, Oklahoma, Arkansas i Louisiana.
* Styphnolobium japonicum (L.) Schott, L'Arbre Pagoda sinònim:Sophora japonica), nadiu de l'est d'Àsia (principalment la Xina) és un arbre ornamental molt popular.
* Styphnolobium monteviridis nadiu d'Amèrica Central.

## Referències

* The relationship of Sophora sect. Edwardsia (Fabaceae) to Sophora tomentosa, the type species of the genus Sophora, observed from DNA sequence data and morphological characters. Bot. J. Linn. Soc. 146: 439-446 (2004). Available online.

## Enllaços externs

* Sophora japonica Arxivat 2008-01-19 a Wayback Machine.
* "Chinese Scholar Tree" Arxivat 2008-05-17 a Wayback Machine.
* The Evil God in the Pagoda Tree Japanese folktale with the Pagoda Tree at hyakumonogatari.com
# Estat de Tlaxcala

Tlaxcala és un dels 31 estats de Mèxic. Limita al nord-est amb Hidalgo, a l'oest amb l'estat de Mèxic i al nord, sud i est amb l'estat de Puebla. Amb una àrea de 4.016 km² és l'estat més petit de la federació. L'estat va ser incorporat en diverses ocasions a l'estat de Puebla, i altres vegades va rebre l'estatus de "territori". Nogensmenys, Tlaxcala va rebre l'estatus d'estat el segle xix (a pesar d'abastar un territori tan petit), ja que històricament representa la llar dels tlaxcalteques, un poble que va romandre independent fins i tot de l'Imperi Asteca fins a l'arriba dels conquistadors castellans, i van ajudar Hernán Cortés contra els asteques fins a derrotar-los. Tenint en compte la seva lleialtat, van ser sempre una tribu privilegiada per les autoritats castellanes, podien portar armes, muntar a cavall i mantenir lleis pròpies. Aquest poble havia conservat una cultura i una identitat pròpies al llarg dels segles. L'activitat principal de l'estat és la manufactura de la indústria química, tèxtil i farmacèutica.

## Referències

* ↑ Cortés, Hernán; de Lorenzana, Francisco Antonio. Historia de Nueva-España (en castellà), 1770, p.7.
# Haworthiopsis koelmaniorum var. mcmurtryi

Haworthia koelmaniorum var. mcmurtryi, és una varietat de Haworthiopsis koelmaniorum del gènere Haworthiopsis de la subfamília de les asfodelòidies.

## Descripció

Haworthiopsis koelmaniorum var. mcmurtryi és un parent més petit de Haworthiopsis koelmaniorum. És de mida més petita amb marques superficials més destacades. Les fulles són més curtes, més okupes i poden tenir una finestra fosca. És força variable pel que fa als tubercles i la venació.

## Distribució i hàbitat

Aquesta varietat es troba al sud-oest de la varietat típica, al llarg d'un tram estret a l'oest de la presa de Loskop, a la província sud-africana de Mpumalanga i ara se sap de diverses localitats al voltant.

## Taxonomia

Haworthiopsis koelmaniorum var. mcmurtryi va ser descrita per (C.L.Scott) Gildenh. i Klopper i publicat a Phytotaxa 265: 13, a l'any 2016.

### Etimologia

Haworthiopsis: La terminació -opsis deriva del grec ὀψις (opsis), que significa 'aparença', 'semblant' per la qual cosa, Haworthiopsis significa "com a Haworthia", i que honora al botànic britànic Adrian Hardy Haworth (1767-1833).
koelmaniorum: epítet en honor d'Arthur Koelman (1915-1994), mestre d'escola i horticultor sud-africà, membre de la Suculent Society of South Africa i pioner en les hibridacions d'àloes.
var. mcmurtryi: epítet en honor del conservador sud-africà del Jardí Botànic Municipal Emmaretia de Johannesburg, el Sr. Douglas McMurtry.

### Sinonímia

* Haworthiopsis mcmurtryi.

## Referències

* 1 2 3 4 Jilemicky, Jakub. «Haworthiopsis koelmaniorum var. mcmurtryi» (en anglès). www.haworthia-gasteria.com. [Consulta: 28 juny 2021].
* ↑ Gildenhuys, Sean D.; Klopper, Ronell R. «A synoptic review and new infrageneric classification for the genus Haworthiopsis (Xanthorrhoeaceae: Asphodeloideae)» (en anglès). https://opuntiads.com/, pàg. 13 [Consulta: 10 febrer 2022].
* ↑ «Haworthiopsis koelmaniorum var. mcmurtryi» (en anglès). Royal Botanic Gardens, Kew. Arxivat de l'original el 2021-06-28. [Consulta: 28 juny 2021].
* ↑ «-opsis». [Consulta: 16 setembre 2020].
* ↑ «Haworthiopsis koelmaniorum» (en anglès). World of Succulents [Consulta: 16 desembre 2020].
* ↑ Eggli, Urs. Etymological Dictionary of Succulent Plant Names (en anglès). Springer [Consulta: 29 juny 2021].