OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# 278 aC

El 278 aC va ser un any del calendari romà prejulià. A la República i a l'Imperi Romà es coneixia com l'Any del Consolat de Luscí i Pap (o també any 476 ab urbe condita). La denominació «278 aC» per a aquest any s'ha emprat des de l'edat mitjana, quan el calendari Anno Domini va ser el mètode prevalent a Europa per a anomenar els anys.

## Esdeveniments
### Antiga Grècia

* Els etolis aconsegueixen aturar els gals que envaïen Grècia (Invasió celta dels Balcans). Els gals havien destruït aquest any la ciutat de Càl·lion on van cometre terribles atrocitats sobre els seus habitants i els van massacrar, segons diu Pausànias.

### Àsia Menor

* Zibees, fill de Zipetes, ha de fugir del seu germà gran Nicomedes I rei de Bitínia que el vol matar. Nicomedes crida els gals en el seu ajut, que després d'ajudar-lo a vèncer Zibees funden Galàcia.

### Antic Egipte

* La reina d'Egipte Arsínoe I, acusada de conspiració, es enviada a l'exili a Coptos. Poc després, Arsínoe, viuda de Lisímac i de Ptolemeu Ceraune, que s'havia refugiat a Egipte l'any 279 aC, es casa amb Ptolemeu II Filadelf.

### Sicília

* Sosístrat II, tirà de Siracusa, comparteix el poder de la ciutat amb Tinió. Aviat entren en conflicte, i Sosístrat amb ajuda dels mercenaris, obliga a Tinió a refugiar-se a Ortígia. Els cartaginesos, aprofitant aquella guerra, desembarquen a Sicília i Sosístrat crida a Pirros, rei de l'Epir, demanant ajuda. Quan arriba, Sosístrat li entrega la ciutat, i Tinió fa el mateix amb la ciutadella. Els dos rivals es reconcilien. Sosístrat entrega a Pirros totes les ciutats sota el seu domini i posa les tropes a la seva disposició. Pirros l'ajuda en la conquesta d'Acragant que havia caigut en mans del cartaginesos.

### Antiga Roma

* Aquest any són elegits cònsols Gai Fabrici Luscí i Quint Emili Pap.
* A l'inici del seu consolat, un traïdor s'ofereix als cònsols per assassinar a Pirros, però els dos cònsols el detenen i l'envien al rei de l'Epir. Els romans volen obrir negociacions per recuperar el territori perdut i Pirros no pot arriscar-se en una altra batalla amb els romans, i envia Cinees a Roma com ambaixador i s'acorda una treva. Pirros marxa a Sicília, abandonant als seus aliats italians.
* Fabrici Luscí sotmet als aliats revoltats del sud d'Itàlia i al seu retorn celebra un triomf.
* Es dedica un temple al déu Summà, deu del tro i del cel nocturn, prop del Circ Màxim. Plini el Vell diu que Summanus era d'origen etrusc i una de les nou divinitats relacionades amb els trons. Varró el situa entre els déus d'origen sabí, i diu que el rei Titus Taci li havia dedicat un altar (ara) en compliment d'un vot.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Pausànias. Descripció de Grècia, X, 22
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, XXVIII, 16
* ↑ Justí. Historiarum Philippicarum, XVII, 2; XXIV, 2, 3
* ↑ Plutarc. Vides paral·leles: Pirros, XII, 23
* 1 2 Titus Livi. Epítom, XIII
* ↑ Polibi. Història, II, 20
* ↑ Fasti
* ↑ Plini el Vell, Naturalis Historia, II, 53
* ↑ Marc Terenci Varró. De lingua latina, V, 74
# Camp de Jacobi

En la geometria riemanniana, un camp de Jacobi és un camp vectorial al llarg d'una geodèsica $\gamma$ en una varietat riemanniana que descriu la diferència entre la geodèsica i una geodèsica "infinitesimament propera". En altres paraules, els camps de Jacobi al llarg d'una geodèsica formen l'espai tangent a la geodèsica a l'espai de totes les geodèsiques. Reben el nom de Carl Jacobi.
Definicions i propietats:
Els camps de Jacobi es poden obtenir de la següent manera: Preneu una família de geodèsics d'un paràmetre llis $\gamma _{\tau }$ amb $\gamma _{0}=\gamma$, doncs
$J(t)=\left.{\frac {\partial \gamma _{\tau }(t)}{\partial \tau }}\right|_{\tau =0}$
és un camp de Jacobi i descriu el comportament de les geodèsiques en un veïnatge infinitesimal d'una geodèsica determinada $\gamma$.
Un camp vectorial J al llarg d'una geodèsica $\gamma$ es diu que és un camp de Jacobi si compleix l'equació de Jacobi:
${\frac {D^{2}}{dt^{2}}}J(t)+R(J(t),{\dot {\gamma }}(t)){\dot {\gamma }}(t)=0,$
on D denota la derivada covariant respecte a la connexió Levi-Civita, R el tensor de curvatura de Riemann, ${\dot {\gamma }}(t)=d\gamma (t)/dt$ el camp vectorial tangent, i t és el paràmetre de la geodèsica. En una varietat Riemanniana completa, per a qualsevol camp de Jacobi hi ha una família de geodèsics $\gamma _{\tau }$ descrivint el camp (com en el paràgraf anterior).
L'equació de Jacobi és una equació diferencial ordinària lineal de segon ordre; en particular, els valors de $J$ i ${\frac {D}{dt}}J$ en un moment de $\gamma$ determinar de manera única el camp de Jacobi. A més, el conjunt de camps de Jacobi al llarg d'una geodèsica donada forma un espai vectorial real de dimensió el doble de la dimensió de la varietat.
Com a exemples trivials de camps de Jacobi es poden considerar ${\dot {\gamma }}(t)$ i $t{\dot {\gamma }}(t)$. Aquests corresponen respectivament a les següents famílies de reparametritzacions: $\gamma _{\tau }(t)=\gamma (\tau +t)$ i $\gamma _{\tau }(t)=\gamma ((1+\tau )t)$.
Qualsevol camp de Jacobi $J$ es pot representar d'una manera única com una suma $T+I$, on $T=a{\dot {\gamma }}(t)+bt{\dot {\gamma }}(t)$ és una combinació lineal de camps de Jacobi i trivials $I(t)$ és ortogonal a ${\dot {\gamma }}(t)$, per a tot $t$. El camp $I$ llavors correspon a la mateixa variació de geodèsica que $J$, només amb parametritzacions modificades.

## Referències

* ↑ «Jacobi Fields and Volumes | Mathematics for Physics» (en anglès). https://www.mathphysicsbook.com.+[Consulta: 20 novembre 2022].
* ↑ «differential geometry - Confusing definition of Jacobi field» (en anglès). https://math.stackexchange.com.+[Consulta: 20 novembre 2022].
* ↑ «Jacobi Fields» (en anglès). https://idv.sinica.edu.tw.+[Consulta: 20 novembre 2022].
* ↑ Sokołowski, Leszek M.; Golda, Zdzisław A. «Jacobi fields, conjugate points and cut points on timelike geodesics in special spacetimes». Acta Physica Polonica B, 46, 4, 2015, pàg. 773. DOI: 10.5506/APhysPolB.46.773. ISSN: 0587-4254.
# Enginyeria ambiental

L'enginyeria ambiental és l'aplicació dels principis científics i de l'enginyeria per millorar el medi ambient per tal de protegir i conservar l'aigua, l'aire i la terra saludables per als humans i els altres organismes, com també remeiar i corregir els efectes de la contaminació passada. Els efectes ambientals negatius es poden reduir i controlar per mitjà de l'educació pública, la conservació d'energia i recursos, la creació de lleis ambientals i l'aplicació de pràctiques responsables. L'enginyeria ambiental estudia els problemes ambientals de manera integrada en les seves dimensions ecològica, social, econòmica i tecnològica per tal de promoure el desenvolupament sostenible. En general, en qualsevol àmbit industrial, les tecnologies ambientals tenen avui en dia un paper fonamental, al trobar-se les indústries en contacte amb el medi ambient i sotmeses a certes regulacions ambientals. Per altra banda, l'àmbit d'aplicació de tècniques i adaptació a estàndards mediambientals és molt proper al de la gestió de la qualitat i existeixen normes i disposicions implementables amb mecanismes semblants d'estandardització de pràctiques mediambientals aplicables a qualsevol empresa o entitat pública o privada. Aquestes tècniques s'engloben dins d'una àrea emergent que dona suport a la societat i que conglomera tot un sector ambiental, disposant recursos en enginyeria, consultoria, serveis i béns d'equipament

## Disciplines ambientals

Integra diverses enginyeries com ara:
* Tecnologia de l'aigua
* Recuperació d'emplaçaments contaminats
* Gestió de residus
* Gestió de vessaments
* Gestió d'emissions

## Eines d'avaluació ambiental

* Avaluació d'aspectes ambientals
* Estudi d'impacte ambiental

## Sistema de gestió ambiental

Qualsevol empresa de l'àmbit industrial, entitat privada o particular pot implementar un Sistema de Gestió Medioambiental (SGMA), que pot basar-se en la Norma UNE-EN ISO 14001:2004 o en el Reglament Europeu (Unió Europea) nº 761/2001 EMAS.

## Vegeu també

* Tecnologia ambiental
* Estudi d'impacte ambiental
* Dinàmica de sistemes ambientals
* Impacte ambiental de les vies terrestres

## Enllaços externs

* Environmental Engineers Arxivat 2014-12-19 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ «Tecnologia Ambiental» (en català). CTM Centre Tecnològic. [Consulta: 9 abril 2010].
* ↑ Giménez, Gerusa; Mancebo, Núria; Méndez, Empar; Casadesús, Martí; Martí, Rafel. «[www3.udg.edu/publicacions/vell/electroniques/sistintegratsgestio/arxius/pdf/tema%208.pdf Sistemes integrats de gestió: qualitat, medi ambient i prevenció. Presentacions: 8. SISTEMES DE GESTIÓ AMBIENTAL: EL REGLAMENT EMAS]» (en català) p. 3. Universitat de Girona, 2005. [Consulta: 9 abril 2010].
# Escola Mestre Andreu

L'Escola Mestre Andreu és un edifici de Sant Joan de les Abadesses (Ripollès) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici simètric, amb accés central i esglaonaments laterals. L'edifici va ser construït amb parets de càrrega i amb les cantoneres de pedra treballada. A nivell del segon pis hi ha unes arcades de fàbrica de totxo, que donen unitat a l'edifici. La distribució interior respon a l'emplaçament, donant els accessos de les aules, al carrer principal, i les aules sobre els patis. D'aquesta manera tot el sector públic queda orientat al migdia. Aquestes escoles són semblants a les de Ribes de Freser, del mateix autor i situats en àrees climatològiques semblants.
# Edifici al Clot de les Granotes

L'Edifici al Clot de les Granotes és una obra de Lleida inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici entre mitgeres de planta baixa i cinc pisos, nucli d'accessos i planta baixa i 8 pisos, formant tres volums verticals ben diferenciats per tal de resoldre l'entrega amb els volums construïts abans.
Façana de bloc de formigó, lames fixes i finestres partides amb fusta. Estructures mixtes, per tal de solucionar el problema de les cobertes.

## Referències

* 1 2
# 285 aC

El 285 aC va ser un any del calendari romà prejulià. A la República i a l'Imperi Romà es coneixia com l'Any del Consolat de Canina i Lèpid (o també any 469 ab urbe condita). La denominació «285 aC» per a aquest any s'ha emprat des de l'edat mitjana, quan el calendari Anno Domini va ser el mètode prevalent a Europa per a anomenar els anys.

## Esdeveniments
### Antic Egipte

* Ptolemeu I Soter convoca una assemblea popular a Alexandria on anuncia que transfereix la reialesa al seu fill Ptolemeu II Filadelf (cosa que es va materialitzar el gener del 284 aC), en contra de l'opinió del seu conseller Demetri de Falèron, ja que tenia fills més grans.
* Ptolemeu Ceraune, fill de Ptolemeu I Soter, surt d'Egipte i se'n va a la cort de Lisímac de Tràcia on hi ha la seva germana Lisandra, casada amb Agàtocles i on la seva germanastra Arsinoe que no li és hostil, està casada amb el mateix Lisímac. Arsinoe participa amb Ptolemeu en diverses intrigues contra Agàtocles.

### Antiga Grècia

* Agàtocles de Tràcia, fill de Lisímac de Tràcia, es casa amb Lisandra, filla de Ptolemeu I Soter, per reforçar els llaços entre Tràcia i Egipte.

### Antiga Roma

* Aquest any són elegits cònsols Gai Claudi Canina i Marc Emili Lèpid. El seu nom només es menciona als Fasti, ja que els llibres de Titus Livi sobre aquest període s'han perdut.
* Gai Fabrici Luscí, magistrat romà, és enviat com a ambaixador a Tàrent i a altres estats aliats per dissuadir-los de fer la guerra a Roma, però els tarentins el detenen i envien ambaixades als etruscs, umbres i gals per formar una gran coalició contra Roma, segons diu Cassi Dió.

## Necrològiques

* Dicearc de Messana, filòsof peripatètic, geògraf i historiador, deixeble d'Aristòtil.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Justí. Historiarum Philippicarum, XVI, 2
* ↑ Justí. Historiarum Philippicarum, XVI, 2-3
* ↑ Plutarc. Vides paral·leles: Demetri, XXII, 31
* ↑ Smith, William (ed.). «2. Lepidus». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 19 març 2024].
* ↑ Cassi Dió. Història de Roma, Fragment 144
* ↑ Smith, William (ed.). «Dicaearchus». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 19 març 2024].
# Enginyeria biològica

L'enginyeria biològica o la bioenginyeria (incloent l'enginyeria de sistemes biològics) és la branca de l'enginyeria que estudia els processos moleculars per dissenyar, sostenir i analitzar sistemes biològics. L'Enginyeria biològica està relacionada amb la medicina i amb l'enginyeria agrícola. Atès que altres disciplines de l'enginyeria estudien els organismes vius, aquest terme també està molt relacionat amb l'enginyeria d'aliments i la biotecnologia. A diferència dels biòlegs, els enginyers biològics volen imitar els sistemes biològics per a crear productes o modificar els sistemes biològiques per reemplaçar, augmentar o conservar alguns processos químics i mecànics.
L'enginyeria biològica aplica els conceptes i els mètodes de la biologia (i de manera secundària de la física, química, matemàtica, i ciència de les computadores) per resoldre problemes del món real relacionats amb les ciències de la vida i de la seva aplicació usant l'enginyeria analítica i metodologies sintètiques. L'enginyeria biològica usa principalment la biologia molecular per estudiar aplicacions avançades als organismes vius.
La diferenciació entre enginyeria biològica s'ensolapa amb l'enginyeria biomèdica i moltes universitat utilitzen els termes "bioenginyeria" i "enginyeria biomèdica" de manera intercanviable. Els enginyers biològics se centren a aplicar la biologia, però no necessàriament en usos mèdics.
Una aplicació especialment important és l'anàlisi i solució cost-efectivitat dels problemes relacionats amb la salut humana, però el seu camp és més general que això. Per exemple, la biomimètica és una branca de l'enginyeria biològica que cerca estructures i funcions d'organismes vius que puguin ser usats com a models per al disseny i l'enginyeria de materials i de màquines. D'altra banda la biologia de sistemes cerca utilitzar la familiaritat dels enginyers amb sistemes artificials complexos, per facilitar el reconeixement de l'estructura, funció i mètode d'operació precís de sistemes biològics complexos.

## Principals camps de la bioenginyeria

* Enginyeria de bioprocés: Disseny de bioprocés, Biocatàlisi, Bioseparació, Bioinformàtica, Bioenergia
* Enginyeria genètica: Biologia sintètica, Transferència horitzontal de gen (Horizontal gene transfer).
* Enginyeria cel·lular: Enginyeria del teixit, Enginyeria metabòlica.
* Enginyeria biomèdica: Tecnologia biomèdica, Diagnòstic biomèdic, Teràpia biomèdica, Biomecànica, Biomaterials.
* Biomimètica.

## Referències

* ↑ NIH working definition of bioengineering http://www.becon.nih.gov/bioengineering_definition.htm Arxivat 2008-05-12 a Wayback Machine. accessed, 3/1/2007
# Escola Municipal de Bordils

L'Escola Municipal de Bordils és una obra de Bordils (Gironès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici inicialment estructurat a partir de l'accés central i dues ales laterals que donaven cabuda a les aules per a nens i nenes. Una ampliació recent ha configurat una planta més gran, en forma pentagonal i amb un pati central tancat. L'estructura de l'escala és feta amb parets de càrrega i la coberta és de teula àrab. Les façanes són arrebossades i pintades. Presenten un basament de pedra. Les finestres són verticals, agrupades de tres en tres, amb matxons d'obra vista. L'accés principal és situat a l'encreuament de dos carrers i es remarca amb elements decoratius de caràcter noucentistes. La part de l'edifici primitiu que dona al pati conserva un porxo amb arcades de mig punt.
# Aeroport d'Artigas

L'Aeroport Internacional d'Artigas (IATA: ATI, OACI: SUAG) és un aeroport que es troba a la ciutat d'Artigas, a l'Uruguai, i serveix la mateixa ciutat.
# Edifici al carrer Joan Maragall, 22 (Girona)

L'Edifici al carrer Joan Maragall, 22 és una obra de Girona inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici de planta baixa i dos pisos amb semisoterrani. Façana de composició simètrica respecte l'entrada. Obertures diverses i potenciades per guardapols rectes i motllures diverses. Els brancals de les finestres són columnes amb el fust boterut al centre, columnes molt aixafades. L'edifici es clou amb una finestra correguda a nivell del segon pis i amb un remat, que tapa el carener perpendicular a façana, de forma esglaonada i de motllures prefabricades acanalades i perpendiculars al remat. La façana està modificada per l'obertura de noves botigues, situades a banda i banda de l'accés. Existeix un sòcol de pedra de Girona.
# 291 aC

El 291 aC va ser un any del calendari romà prejulià. A la República i a l'Imperi Romà es coneixia com l'Any del Consolat de Megel i Brut (o també any 463 ab urbe condita). La denominació «291 aC» per a aquest any s'ha emprat des de l'edat mitjana, quan el calendari Anno Domini va ser el mètode prevalent a Europa per a anomenar els anys.

## Esdeveniments

* Auge del Regne del Pont, fundat aquest any per Mitridates I.
* Demetri Poliorceta, que havia anat a envair Tràcia, retorna per rebutjar Pirros, rei de l'Epir, que assola Tessàlia. Demetri aconsegueix ocupar Tebes que s'havia revoltat contra ell, utilitzant màquines de setge per abatre els seus murs, a finals d'aquest any o potser a inicis de l'any 290 aC.

### Antiga Roma

* Aquest any són elegits cònsols Luci Postumi Megel i Gai Juni Bubulc Brut.
* Megel actua arbitràriament durant el seu consolat: s'atribueix el Sàmnium abans de la distribució del territori, usa els legionaris en benefici propi i destitueix al procònsol Quint Fabi Màxim Gurges del seu comandament quan estava assetjant Cominium en contra les ordes del senat, i ocupa Venúsia on recomana d'establir una colònia, un consell que es va seguir, però a Megel no el van incloure entre els fundadors.
* El senat romà no concedeix el triomf a Megel, que apel·la al poble que li era favorable i encara que set tribus s'hi van oposar i només tres li donen suport, celebra el triomf igualment. Per tots aquestos fets, els tribuns de la plebs el persegueixen en acabar el mandat i l'imposen una multa de 500.000 asos, la multa més gran mai imposada.

## Necrològiques

* Dinarc d'Atenes, escriptor, el darrer i el menys important dels deu oradors àtics (nascut l'any 361 aC).
* Kōan, que va ser el 6è emperador del Japó.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XX, 111
* ↑ Plutarc. Vides paral·leles: Demetri, XX, 35-37
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, X, 26
* ↑ Dionisi d'Halicarnàs. Antiguitats romanes, XVI, 15-18
* ↑ Plutarc. Vides paral·leles: Camil, V, 39
* ↑ Pseudo-Plutarc. Vides dels deu oradors, 850
* ↑ «VI. Dairi Ko An Ten O». Nipon o daï itsi ran; ou, Annales des empereurs du Japon. [Consulta: 16 març 2024].
# Capítol (catolicisme)

Dins del catolicisme el capítol és l'assemblea periòdica dels membres d'una catedral, col·legiata o monestir, reunida per a certes pràctiques de pietat o per a prendre acords d'interès comú. Dins d'una catedral el capítol catedralici és la corporació formada per canonges com a consell del bisbe a les catedrals; té també al seu càrrec, amb l'auxili dels beneficiats, la celebració solemne de l'ofici. El capítol es reuneix a l'aula capitular o sala capitular.
| Sostre de l'Aula Capitular del Convent de Sant Doménec de València | Sostre de l'Aula Capitular de la Seu de València, hui Capella del Sant Calze |

## Bibliografia

* «Capítol (catolicisme)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
Viccionari
# Escola Parvulari La Sínia

L'Escola Parvulari La Sínia és una obra eclèctica de Cerdanyola del Vallès (Vallès Occidental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici aïllat, envoltat de jardí, que consta de planta baixa i dos pisos, amb semisoterrani. Situat al costat de la via del tren. La coberta és de teula a dues vessants, amb un ràfec sostingut per bigues de fusta. La façana del carrer de la Sínia té l'accés per un porxo amb sis columnes corínties (quatre d'exemptes i dues d'adossades) i una escala lateral de doble accés que sosté una terrassa. Tant a la planta baixa com al primer pis hi ha tres obertures rectangulars, les del nivell inferior amb motllura simple i les del nivell superior amb motllura esglaonada. La resta de façanes mostren una tipologia similar. A la part que dona a la via del tren, al carrer d'Adam i Eva, hi ha un cos sobresortint de planta poligonal, amb terrassa superior delimitada per balustres, a l'altura del primer pis.

## Enllaços externs

* Escola Parvulari La Sínia Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Marbrada alpina

La marbrada alpina (Euchloe simplonia) és una espècie de lepidòpter papilionoïdeu de la família dels pièrids (Pieridae) present als Països Catalans.

## Distribució

Es troba a les regions muntanyoses d'Europa Occidental (França, Itàlia, Suïssa). També està citada a Espanya a la Serralada Cantàbrica i els Pirineus.

## Descripció i ecologia

És una papallona blanca amb taques negres al final de les ales anteriors i una màcula. El revers de les ales posteriors és de color verd fosc amb taques blanques.
Les seves plantes nutrícies són Sinapis, Isatis, Aethionema, Iberis i Biscutella.
Vola de l'abril a l'agost en una sola generació. Es troba en prats de flors de muntanya en general per sobre de 1500 metres.

## Referències

* ↑ «Noms de papallones | TERMCAT». [Consulta: 25 febrer 2025].
* ↑ «BioLib - Euchloe simplonia» (en anglès). [Consulta: 25 febrer 2025].
* ↑ «Funet» (en anglès). [Consulta: 10 abril 2016].
* ↑ «Biodiversidad Virtual» (en castellà). [Consulta: 10 abril 2016].
* ↑ «Moths and Butterflies of Europe and North Africa» (en anglès). [Consulta: 10 abril 2016].
* ↑ Tom Tolman, Richard Lewington, Guide des papillons d'Europe et d'Afrique du Nord, Delachaux et Niestlé, ISBN 978-2-603-01649-7

## Enllaços externs

* Biodiversidad Virtual: Euchloe simplonia (castellà)
* Moths and Butterflies of Europe and North Africa: Euchloe simplonia (anglès)
* European Butterflies and Moths: Euchloe simplonia (anglès)
# Edifici al carrer Joan Maragall, 29

L'Edifici al carrer Joan Maragall, 29 era una obra de Girona inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Era un edifici de planta baixa, un pis i semisoterrani, de planta rectangular i de 2 parts diferenciades en façana: una part integrada pel sòcol de pedra que recull la porta d'accés d'arc de punt rodó, una finestra al costat esquerre d'arc conopial i guardapols i 3 finestres agrupades de llinda planera i mènsula unificadora, al costat dret. Tot aquest sòcol estava separat, a més del canvi de material, amb un guardapols recte que sembla indicar l'actuació d'una possible reforma tardana, ja que agrupava la porta i les tres finestres indicades. Aquest guardapols envoltava un relleu, al damunt de la porta, dedicat a Sant Francesc i un cérvol. Al damunt d'aquest sòcol, que diferenciava la planta baixa de la resta, seguia una composició lliure de balcó d'arc conopial, finestra gotitzant (en cantonera amb altra igual i que donava a terrassa i façana lateral) i d'altra de llinda planera.

## Història

Construït al 1930 per Rafael Masó com a clínica del Dr. Coll. S'amplià al 1935. La imatge de Sant Francesc fou instal·lada el 1958 i és obra de Francesc Bacquelaine i Carreras. També ha funcionat a llar d'infants.

## Referències

* 1 2 3