# Casa-fàbrica Morull-Vilaró

La casa-fàbrica Morull-Vilaró és un conjunt d'edificis situat als carrers de Sant Pere més Alt, 39 i de Trafalgar, 32 de Barcelona, catalogat com a bé amb elements d'interès (categoria C).

## Història i descripció

El 1854 hi havia la fàbrica de teixits de Josep Morull i Pi, que va ser incendiada durant la vaga de les selfactines. El 1859, va encarregar a l'arquitecte Carles Gauran la construcció d'una nova «quadra» de planta baixa i quatre pisos a l'interior de la parcel·la. De crugia simple, té 6 m d'amplada i 26 m de llargada.
El 1860, Morull es va traslladar al carrer del Carme, 20, i la propietat va passar a mans del comerciant Agustí Vilaró i Dulcet (†1887), que el 1869 va encarregar a l'arquitecte Antoni Rovira i Rabassa el projecte d'un nou edifici al carrer de Trafalgar.

### Fàbrica d'estampats de Salvador Bonaplata i Nadal

El fabricant d'estampats Salvador Bonaplata i Nadal (1819-1884) hi tenia el despatx de la seva fàbrica de Sant Marti de Provençals, situada a la carretera de Mataró (actual carrer de Pere IV). El 1862 comptava amb dues màquines cilíndriques, dues tondoses i un departament de blanqueig, que donaven feina a 51 treballadors.
A la dècada del 1880, el despatx es traslladà al carrer de Bilbao, 208 (actualment Via Laietana, 66), cantonada amb la plaça d'Urquinaona, i els seus fills continuaren el negoci sota el nom social de Fills de Salvador Bonaplata i Nadal. Salvador Bonaplata i Fàbregas va morir el 1893, el mateix any que la seva mare Dolors, deixant el negoci en mans de les seves germanes Dolors i Josepa, que el mantingueren fins al 1897.

## Vegeu també

* Can Seixanta
* Casa-fàbrica Bonaplata

## Referències

* ↑ «Edifici d'habitatges». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.
* ↑ «Edifici d'habitatges». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.
* ↑ El Consultor. Nueva guía de Barcelona, 1857, p. 193, 317.
* 1 2 Artigues i Vidal i Mas i Palahí, 2019.
* ↑ «Casa-fàbrica de teixits de Josep Morull i Pi». Gràfics 04125, 04126, 04127, 04128. AHCB, 04-11-1859.
* ↑ Diario de Barcelona, 18-06-1860, p. 5575.
* ↑ Anuario del comercio, de la industria y de las profesiones; de la magistratura y de la administracion, 1863, p. 393, 450, 775, 898, 1057, 1059.
* ↑ El Diluvio: diario político de avisos, noticias y decretos (edición mañana), 26-03-1887, p. 2495.
* ↑ El Consultor. Nueva guía de Barcelona, 1863, p. 119, 291.
* ↑ El Indicador de España y de sus posesiones ultramarinas, 1864, p. 100, 500.
* ↑ «Agustín Vilaró. Trafalgar. Construir casa». Q127 Foment 2050 C. AMCB.
* ↑ «Salvador Bonaplata Nadal». geneanet. Sofia Garçon.
* ↑ Anuario del comercio, de la industria y de las profesiones; de la magistratura y de la administracion, 1863, p. 50, 146, 437, 448.
* ↑ Consultor. Nueva guía de Barcelona , 1863, p. 147, 201.
* ↑ Anuario-almanaque del comercio, de la industria, de la magistratura y de la administración, 1879, p. 502.
* ↑ El Indicador de España y de sus posesiones ultramarinas, 1864, p. 115, 581.
* 1 2 3 Cabana, 1992.
* ↑ Anuario del comercio, de la industria, de la magistratura y de la administración, 1884, p. 793.
* ↑ Garcia Fària, Pere. «Plano detallado de la urbanización de Barcelona y de su alcantarillado». Fons cartogràfic del Centre Excursionista de Catalunya. Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya, 1891.
* ↑ Anuario del comercio, de la industria, de la magistratura y de la administración, 1888, p. 732.
* ↑ «Salvador Bonaplata Fábregas». geneanet. Sofia Garçon.
* ↑ «Mª Dolores Fàbregas Nadal». geneanet. Sofia Garçon.

## Bibliografia

* Artigues i Vidal, Jaume; Mas i Palahí, Francesc. El model de casa fàbrica als inicis de la industrialització. Registre de fàbriques de Ciutat Vella de Barcelona 1738-1807/1808-1856, 2019, p. 374-375. ISBN 9788491562160.
* Cabana, Francesc «Salvador Bonaplata. El germà gran d'una gran família». Fàbriques i empresaris. Els protagonistes de la Revolució Industrial a Catalunya. Enciclopèdia Catalana, 1992.