OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Illuminating Engineering Society

L'Illuminating Engineering Society (amb acrònim anglès IES), antigament la Illuminating Engineering Society of North America (IESNA), és una societat culta sense ànim de lucre i recolzada per la indústria que es va fundar a la ciutat de Nova York el 10 de gener de 1906. La missió declarada de l'IES és "millorar l'entorn il·luminat reunint els que tenen coneixements sobre il·luminació i traduint aquest coneixement en accions que beneficiïn la ciutadania".
La Societat encara té la seu a la ciutat de Nova York, amb oficines al 120 de Wall Street. L'IES està dividit en aproximadament 100 seccions locals.
L'IES té més de 100 publicacions sobre el tema de la il·luminació, com ara The Lighting Handbook: 10th Edition. Altres publicacions, moltes de les quals són estàndards de l'American National Standards Institute (ANSI) o ASHRAE, inclouen pràctiques recomanades per a una varietat d'aplicacions específiques d'il·luminació, com ara il·luminació d'oficines, esports i exteriors, i il·luminació per a centres sanitaris. L'Institut Nacional d'Estàndards i Tecnologia (NIST) fa referència a diverses publicacions de l'IES per a les calibracions de radiació òptica. La International Dark-Sky Association (IDA) fa diverses referències a l'IES i les seves publicacions al seu Outdoor Lighting Code Handbook.

## Referències

* ↑ «About the IES» (en anglès). IES.org. Illuminating Engineering Society. [Consulta: 16 maig 2020].
* ↑ «Mission, Vision & Beliefs» (en anglès). IES.org. Illuminating Engineering Society. Arxivat de l'original el 29 de gener 2021. [Consulta: 28 gener 2021].
* ↑ «About the IES» (en anglès). IES.org. Illuminating Engineering Society. [Consulta: 16 maig 2020].
* ↑ «National Institute of Standards and Technology, Optical Technology Division» (en anglès). http://physics.nist.gov. Arxivat de l'original el 1 juliol 2007. [Consulta: 1r agost 2007].
* ↑ «Outdoor Lighting Code Handbook» (en anglès). http://www.darksky.org,+01-09-2002. Arxivat de l'original el 12 agost 2007. [Consulta: 8 març 2021].

## Vegeu també

* Comissió Internacional d'Il·luminació
# Ensame Nacionalista Astur

L'Ensame Nacionalista Astur (ENA) fou un partit polític asturià d'esquerra nacionalista. El seu símbol era l'anomenada Flor del Agua.
Es va crear el 1982 després de la desfeta traumàtica el 1981 del Conceyu Nacionalista Astur (CNA), primer partit nacionalista asturià que va assumir el "nacionalismu revolucionariu". L'Ensame Nacionalista Astur seguirà la mateixa línia ideològica d'esquerra radcal.
L'ENA es va presentar a les eleccions autonòmiques d'Astúries de 8 de maig de 1983, en les que Andrés Solar fou cap de la llista per la circumscripció oriental. ENA aplegà 2.505 votos, un 0,45%.
En 1988 l'ENA es va unir a la Xunta Nacionalista Asturiana per a formar Unidá Nacionalista Asturiana (UNA) que es presentaria a les eleccions europees i estatals de 1989.
# Illa de Tambo

L'illa de Tambo és una illa gallega que es troba a l'interior de la ria de Pontevedra i pertany al municipi de Poio, del qual està separada per un canal d'1,1 km però de poca profunditat. Té una superfície d'1,5 km², amb una altura màxima de 80 m, tot i que tota la part central supera els 50 metres d'altitud. El seu perímetre és d'uns 4 quilòmetres.

## Història

Al segle vi s'hi va construir una capella, fundada per Martí de Dumio. Fructuós de Braga la va convertir en monestir, vinculat al convent de San Xoán de Poio. Després es va transformar en priorat, sota l'advocació de Santa María de Graza.
Al segle xii l'illa de Tambo pertanyia a la reina Urraca I de Lleó i va ser donada al convent de San Xoán de Poio. Els veïns de Combarro van utilitzar l'illa durant segles, treballant les seves terres i celebrant-hi romeries. El 1589 la capella va ser saquejada pel corsari Francis Drake, que va llençar la figura de Santa María de Graza al mar.
El 1846, amb la desamortització de Mendizábal, se'ls retira als monjos de Poio i anys després és comprada pel ministre de Justícia, Eugenio Montero Ríos. En aquell mateix segle es construeix una leproseria a l'illa, que entre 1865 i 1879 s'utilitza per posar en quarantena els mariners que arribaven al port de Marín amb malalties. Degut a les protestes dels ciutadans de Pontevedra, la leproseria es va traslladar a l'illa de San Simón, a la ria de Vigo, i el 1889 l'illa es convertiria en presó militar.
Amb la creació de l'Escola Naval Militar de Marín, el 1943 l'illa es militaritza i passa a ser utilitzada com a arsenal. Va ser aquell any quan els hereus de Montero Ríos la vengueren a l'Armada. Fins a l'any 2005, els hereus van continuar figurant com a propietaris d'una cinquena part de l'illa.
L'Armada va deixar de qualificar l'illa com a enclavament estratègic l'any 2002, el que va disparar les expectatives que l'illa pogués ser cedida a la Xunta de Galícia i incorporada al Parc nacional de les Illes Atlàntiques, tot i que abans hauria de ser declarada parc natural.

## Referències

* ↑ Tambo opta a parc natural després de no poder integrar-se a les Illes Atlàntiques

## Bibliografia

* Fernández de la Cigoña, Estanislao. Illas de Galicia. Cíes, Ons, Sálvora, Tambo, San Simón e Cortegada, 1991. ISBN 84-7507-582-7.
# HMS Good Hope (1901)

L'HMS Good Hope fou un creuer cuirassat de la Royal Navy, de 14.100 tones de desplaçament i de la classe Drake. Inicialment s'havia d'anomenar Africa, però es canvià el nom abans de la botadura. Es col·locà la quilla l'11 de setembre de 1899 i es botà el 21 de febrer de 1901.

## Servei actiu

Fou el vaixell insígnia de la 1a esquadra de creuers de la Flota Atlàntica a partir de 1906, i de la 2a esquadra a partir de 1908. El 1913 fou retirat i passà a la reserva, però l'esclat de la Primera Guerra Mundial, obligà la Royal Navy a retornar-lo al servei actiu, incorporat a la 6a esquadra de creuers. Poc després el Good Hope fou enviat a reforçar la flota de creuers de l'almirall Christopher Cradock, destinada a protegir els vaixells britànics en les rutes cap a Amèrica. En conseqüència, abandonà Portsmouth el 2 d'agost de 1914 sota el comandament del capità Philip Francklin, i es dirigí cap a Halifax, a Nova Escòcia, on en aquells moments es trobava la flota de Cradock, i passà a ser el vaixell insígnia de l'almirall.
Durant les següents setmanes realitzà tasques d'escorta de vaixells mercants britànics per l'Atlàntic i posteriorment, juntament amb la resta de la flota de Cradock, rebé la missió de cercar i enfonsar la flota de creuers d'Àsia de l'almirall Maximilian von Spee. Així, el 22 d'octubre de 1914 partí de Port Stanley, a les illes Malvines i, travessant el Cap d'Hornos, entrà al Pacífic, sabent que la flota de Spee es trobava rumb a les costes xilenes.
L'1 de novembre es produí l'encontre de la flota de Cradock amb els vaixells alemanys, en la batalla de Coronel, en la qual el Good Hope resultà enfonsat com el HMS Monmouth, amb la pèrdua de total dels 1.570 tripulants.

## Referències

* ↑ Silverstone, Paul H. Directory of the World's Capital Ships (en anglès). Nova York: Hippocrene Books, 1984, p. 235. ISBN 0-88254-979-0..
* ↑ Sondhaus, Lawrence. The Great War at Sea A Naval History of the First World War (en anglès). Cambridge University Press, 2014, p. 75-76. ISBN 9781139992534.

## Bibliografia

* Geoffrey Bennet. Coronel and the Falklands. Birlinn Limited, 2000. ISBN 1-84158-045-7.
* Jane's Fighting Ships of World War I. Studio Editions, 1990. ISBN 1-85170-378-0.
* Mas Godayol (ed.). La Marina. De Trafalgar a nuestros días. Ediciones Delta (Barcelona), 1983.

## Enllaços externs

* The Coronel Memorial Arxivat 2007-07-05 a Wayback Machine.
# HMS Heythrop (L85)

L'HMS Heythrop (L85) va ser un destructor de classe Hunt de la Royal Navy. Va ser ordenat com a part del programa d'emergència de guerra de 1939. Se li va posar la quilla el 1940 i va servir durant la Segona Guerra Mundial. Va rebre el nom de la caça de Heythrop.

## Historial de serveis

En ser completat, l'Heythorp va ser destinat a la Mediterrània on va ser emprat en tasques d'escorta fins a la seva pèrdua. El 20 de març de 1942 es trobava a 40 milles (64 km) al nord-est de Bardia quan va ser colpejat per un torpede disparat per l'U-652. Va resultar greument danyat i va ser remolcat, però quan les seves bombes no van poder fer front, va ser abandonat i la tripulació va ser traslladat en vaixell a l'HMS Eridge. Es va enfonsar més tard aquell dia.

## Bibliografia

* English, John (1987). The Hunts: a history of the design, development and careers of the 86 destroyers of this class built for the Royal and Allied Navies during World War II. England: World Ship Society. ISBN 0-905617-44-4.
Destructors classe Hunt :
Precedit de: Classe N  • Seguit de: Classe L :
* Llista de destructors de la Royal Navy :
# Habitatge 2 al carrer Únic del Pont d'Orrit

L'Habitatge 2 al carrer Únic del Pont d'Orrit és un edifici de Tremp (Pallars Jussà) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici construït a quatre vents, de dos nivells d'alçat (planta baixa i un pis) amb la coberta a doble vessant. Els paraments exteriors són de pedra vista, probablement per eliminació de l'arrebossat original. La distribució de les obertures no estableix eixos verticals i es combinen les llindes d'arc rebaixat amb les de fusta horitzontal. Les finestres del segon pis són el resultat de la reducció de balcons. Destaca un coronament, amb fris addicional de teules sota el ràfec de la teulada.
# Habitatge a l'avinguda Catalunya, 34-36 (la Palma de Cervelló)

L'Habitatge a l'avinguda Catalunya, 34-36 és una obra eclèctica de la Palma de Cervelló (Baix Llobregat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa de planta baixa i un pis, coberta a dues vessants, que conté dos habitatges independents. A la planta baixa presenta dues portes i al primer pis dos balcons i dues finestres. Són interessants els elements decoratius de totes les portes i finestres: arcs denticulats decorats amb guardapols, diferenciats al primer pis i a la planta baixa.
# Habitatge a la Riera, 135 (Mataró)

L'Habitatge a la Riera, 135 és una obra de Mataró (Maresme) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Edifici en cantonada de planta baixa i pis, amb pati posterior. La façana de la Riera presenta un eix de simetria central on se situa l'accés, amb dues finestres a cada costat i tres balcons al primer pis. L'edifici acaba amb una cornisa amb dentellons sobre la qual se situa un acroteri esgrafiat on figura la data de construcció i un ull de bou.
# Habitatge a la carretera de Santa Eugènia, 55

L'Habitatge a la carretera de Santa Eugènia, 55 era una obra de Girona inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Era un edifici entre mitgeres, de planta rectangular i constava de planta baixa i tres pisos, amb coberta planera. La planta baixa s'unificava, creant un gran arc de punt rodó, amb l'entresòl. Aquest arc era flanquejat per finestres a banda i banda i als dos nivells, i per la porta d'entrada a l'immoble. Totes les obertures eren de llinda recta i sobresortides. La composició era simètrica, a nivell de la façana principal, de balcons unificats i dos obertures a la planta i al segon i tercer pis. La façana es rematava amb ràfec decorat i barana treballada. La planta baixa era tractada amb estucat formant pedres. Els laterals pujaven fins al ràfec, mentre que la resta era d'obra vista. Va ser enderrocat.
# Habitatge a la plaça Capdevila, 15-17 (Tremp)

L'Habitatge a la plaça Capdevila, 15-17 és un edifici de Tremp (Pallars Jussà) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de quatre altures flanquejat per dos cossos laterals de planta baixa que culminen amb una balustrada. El cos central és el més interessant a nivell arquitectònic. Destaquen els elements classicistes com les pilastres adossades que divideixen la façana, el coronament de la façana amb dos plafons semicirculars, els òculs de les golfes i la decoració en daus sota la cornisa motllurada del ràfec. Destaca també el balcó corregut amb la barana metàl·lica amb motius de garlandes, vegetals i combinació de barrots plans i helicoidals.
# Habitatge a la plaça Major (Cóll)

L'Habitatge a la plaça Major és una construcció a Cóll, al minicipi de la Vall de Boí (Alta Ribagorça) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Volum de planta rectangular, façana estreta, balconada correguda de barana de ferro forjat, i coberta a dues vessants a refer necessàriament amb teula.
El lloc preeminent del seu emplaçament i l'esveltesa de la seva composició li atorguen a aquest edifici una manifesta singularitat mereixedora de ser conservada.

## Referències

* 1 2
# Habitatge a la plaça Major i carrer Costa (Albesa)

L'Habitatge a la plaça Major i carrer Costa és una obra d'Albesa (Noguera) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Gran casalot de tres plantes, amb els angles i les obertures a base de carreus de pedra i la resta aparentment de tova.

## Història

A la dovella central del balcó principal de la façana hi ha la següent inscripció: "Francisco Segarra".
Actualment aquesta casa forma una propietat única amb la del costat (c/forn) amb la qual es comunica per un gran pati.

## Referències

* 1 2 3
# Habitatge a la plaça de Sant Miquel, 1 (Reus)

L'Habitatge a la plaça de sant Miquel, 1, és un edifici del municipi de Reus (Baix Camp) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Habitatge força senzill estructurat en planta baixa i tres pisos superiors. Potser l'element més destacat és l'entrada, una portada d'arc de mig punt adovellat i després arrebossat, com la resta de la façana. La porta és de dues fulles de fusta treballada en baix relleu. A sobre d'aquesta porta, simètricament, hi ha una altra obertura, un balcó amb una barana molt senzilla de ferro. Els pisos superiors tenen finestres.

## Referències

* ↑ «Habitatge Pl.St. Miquel 1». PatMapa. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9-VIII-2015].
# Habitatge a la plaça de Sant Miquel, 9 (Amer)

L'Habitatge a la plaça de Sant Miquel, 9 és una obra d'Amer (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici cantoner de tres plantes i coberta de doble vessant a façana situada al sector occidental de la plaça i tocant al carrer Migdia. De planta trapezoïdal, les façanes estan arrebossades i pintades a excepció feta de la cadena cantonera i els marcs de pedra d'algunes finestres.
Pel que fa a la façana que dona a la plaça de Sant Miquel, la planta baixa consta de tres portes, dues de les quals estan emmarcades de pedra. Només una ho és totalment, l'altra només conserva la part alta dels brancals i la llinda, de pedra. Dues de les tres portes de la planta baixa, que condueixen a un garatge i a un soterrani, tenen forma d'arc rebaixat i llinda de tres blocs de pedra. L'altra porta és de ciment i rajola i serveix d'accés als pisos superiors.
El primer pis conté un balcó i una finestra balconera. La sortida del balcó està emmarcada de grans blocs de pedra. El segon pis presenta dues finestres balconeres amb barana de fusta i una fiestra d'obra petita.
Quant a la façana del carrer Migdia, està dividida per una franja vertical de pedra vista i conté diverses finestres de mides reduïdes (sobretot a la planta baixa), algunes d'elles emmarcades de pedra sorrenca. Al segon pis hi ha una terrassa coberta.
Els ràfecs de la cornisa estan formats per tres fileres, dues de rajola plana n'emmarquen una de teula.

## Història

Casa d'origen medieval amb transformacions durant el segle xviii, XIX i XX.
Als voltants de la casa existia l'antiga església parroquial d'Amer, dedicada a Sant Miquel. Aquesta església estigué afectada pels terratrèmols del segle xv i fou destruïda durant la Guerra dels Segadors a mitjan segle xvii.
Durant els anys 90 del segle XX es va procedir a reparar l'arrebossat exterior.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8
# Habitatge a la plaça del Bisbe Badia, 6 (Isona)

L'Habitatge a la plaça del Bisbe Badia, 6 és un edifici de Isona i Conca Dellà (Pallars Jussà) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un habitatge unifamiliar de tres pisos d'alçada que dona sobre la plaça. El portal, situat al passatge, és adovellat (dovelles regulars). Sostre amb bigues de fusta i revoltons. Sobre la clau de la dovella hi ha gravat un escut i la data 1651.
# Habitatge a la rambla Catalunya i carrer Llarg de Sant Vicent

L'Habitatge a la rambla Catalunya i carrer Llarg de Sant Vicent és una obra modernista de Tortosa inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Habitatge plurifamiliar situat a la cantonada entre la Rambla de Catalunya i el carrer Llarg de Sant Vicent. Té un bar a la planta baixa i vivendes en els dos pisos superiors. Hi ha un quart nivell ocupat en part per un terrat i en part per unes golfes. A la planta s'obren altes portes i finestres dins de portes cegades de la mateixa mida, d'arc escarser. Als pisos les diferents obertures són balcons, amb baranes de ferro de treball simple. La barana del terrat és seguida, amb un remat central en forma de frontó semicircular trencat.
L'arrebossat simula carreus a la planta i línies que ressalten l'estructura. A la resta és blanc llis, amb gerros decoratius d'inspiració barroca i greques en els laterals i sobre les finestres.

## Referències

* 1 2
# Habitatge a la rambla del Doctor Pearson, 10 (Tremp)

L'Habitatge a la rambla del Doctor Pearson, 10 és un edifici de Tremp (Pallars Jussà) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici entre mitgeres situat a la Rambla del Doctor Pearson. L'edifici consta d'una construcció de quatre altures, planta baixa i tres pisos. La fesomia que presenta mostra les característiques arquitectòniques pròpies de l'arquitectura domèstica de la primera meitat del segle xx, amb detalls que denoten una aplicació retardatària del programa decoratiu neoclassicista. És una façana marcadament sòbria però amb una composició simètrica de les obertures i l'emplaçament dels tres balcons correguts. Les úniques traces decoratives es concentren en el darrer pis, en els relleus decoratius classicistes a mode de medallons i formes curvilínies situades a la llinda; en les petites obertures de ventilació i en la decoració d'escacs de la cornisa del ràfec.
# Habitatge a la rambla del Doctor Pearson, 21 (Tremp)

L'Habitatge a la rambla del Doctor Pearson, 21 és un edifici de Tremp (Pallars Jussà) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici entre mitgeres situat a la Rambla del Doctor Pearson. L'edifici consta d'una construcció a tres altures, planta baixa, primer pis i golfes, que mostra una vessant més neoclassicista. La façana ha estat reformada, rompent la simetria en la planta baixa i deixant la pedra vista en el primer pis. Tot i això, es diferencien els elements classicistes com el frontons triangulars de les finestres del primer pis, englobades dins el balcó corregut suportat per conjunts de mènsules. Pel que fa a les golfes, s'obren un seguit d'obertures quadrangulars situades entre mènsules en forma de voluta que suporten el ràfec de la teulada.
# Habitatge al Camí Ral, 263-265 (Mataró)

L'Habitatge al Camí Ral, 263-265 és una obra historicista de Mataró (Maresme) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casal de planta baixa i tres plantes pis.
La composició de la façana presenta un eix de simetria central reforçat per un balcó longitudinal al primer pis, dos balcons al segon pis i dues pilastres d'ordre jònic.
La planta baixa presenta una entrada de garatge poc respectuosa amb l'edifici, i a l'altre costat una porta d'accés i una finestra enreixada. S'observa un estucat a carreu en planta baixa i estucat lliscat a les plantes pis.
L'edifici acaba amb una senzilla cornisa que marca l'amplada dels dos cossos de la finca.

## Referències

* 1 2 3 4
# Habitatge al Camí Ral, 415 (Mataró)

L'Habitatge al Camí Ral, 415 és una obra noucentista de Mataró (Maresme) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casa entre mitgeres de planta baixa i dues plantes pis.
Presenta una porta i finestra reixada a la planta baixa, ampli balcó amb columnes cilíndriques a la segona planta. Una petita barbacana aguantada per cinc mènsules i al damunt un acroteri calat.
Destaca el sòcol de pedra a la planta baixa i la pedra que retalla l'obertura del balcó.
A les plantes pis hi ha un estucat lliscat i en la part alta s'observen uns esgrafiats.
Aquesta casa forma part de la façana sud de la Rambla que es reforma totalment amb motiu de les obres d'urbanització d'aquesta.

## Referències

* 1 2 3 4 5
# Habitatge al Passeig, 19 (Vic)

L'Habitatge al Passeig, 19 és una obra de Vic (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici civil. Casa entre mitgeres que consta de PB, cinc pisos i golfes. La PB ha estat molt reformada perquè està destinada a establiment comercial, però els pisos superiors conserven la seva estructura antiga. L'alçada dels pisos decreix del primer al cinquè. El primer presenta una gran balconada amb dos portals i la resta tenen dos balcons que permeten emmarcar un gran esgrafiat que abasta els tres primers pisos, els separa del quart una cornisa així mateix en el cinquè i les golfes.
Els esgrafiats representen motius d'inspiració clàssica, han estat restaurats recentment, per tant l'estat de conservació és bo.

## Història

A principis de S.XVIII per la banda del passeig s'establiren solars, que a poc a poc s'anaven edificant, però la guerra dels Segador de 1655 entorpí el desenvolupament del pla urbanístic que fou traçat definitivament al S.XVIII per J.Morató. La plaça dels Màrtirs queda així com a centre d'un reticulat de carrers entre C/Manlleu, Caputxins i entre el C/Nou i el passeig. La rambla del passeig s'urbanitza tal com la podem veure actualment el 1958.
Aquesta casa s'edificà segurament sobre una casa més antiga al 1940.

## Referències

* 1 2 3 4
# Habitatge al Passeig, 3 (Vic)

L'Habitatge al Passeig, 3 és una obra eclèctica de Vic (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici civil. Casa de pisos, entre mitgeres, que consta de PB i tres pisos, àtic i terrassa davant d'aquest. La PB presenta un portal rectangular, el 1er un balcó amb dos portals i els dos següents un balcó i una finestra. La terrassa se sostinguda per modillons i forma una balustrada de pedra artificial. La casa es recoberta amb estuc, imitant la forma de rajols i les llindes són decorades amb esgrafiats amb motius florals. Els balcons presenten baranes de ferro forjat.
L'estat de conservació és bo. Està unit a les dependències de l'hotel Colon que es troba al mateix carrer nº1.

## Història

A principis del S.XVII, per banda de l passeig, s'establiren solars que a poc a poc s'anaven edificant, però la guerra dels Segadors al 1655 entorpí el desenvolupament del pla urbanístic que fou traçat definitivament al S.XVIII per J.Morató.
Aquest edifici es degué construir sobre un antic edifici de l'eixample del barroc. Reforma feta a principis de segle com indica la mateixa construcció datada al 1915. Es un edifici que pertany al modernisme popular, possiblement és obra de J. Comeras.

## Referències

* 1 2 3 4