# Isòtops de l'oganessó

L'oganessó (Og) fou sintetitzat molt recentment; totes les dades són teòriques. Manca d'isòtops estables. No es pot donar una massa atòmica estàndard.

## Taula

| núclid symbol | Z(p) | N(n) | massa isotòpica (u) |
| rang de variació natural (fracció molar) |||
| $^{293}$Og | 118 | 175 | 293,21467(129)# |
| $^{294}$Og | 118 | 176 | |

### Notes

* Els valors marcats amb # no estan derivats únicament de dades experimentals, sinó almenys en part de tendències sistemàtiques.
* La incertesa es mostra de forma concisa entre parèntesis després dels últims dígits corresponents. Els valors d'incertesa d'Ame2003 denoten una desviació estàndard. Els valors de la IUPAC són incerteses esteses.

## Teòrics

Els càlculs teòrics fets sobre les rutes sintètiques i la semivida d'altres isòtops han revelat que alguns podrien ser lleugerament més estables que l'isòtop sintetitzat, el $^{294}$Uuo; els més probables són el $^{293}$Uuo, el $^{295}$Uuo, el $^{296}$Uuo, el $^{297}$Uuo, el $^{298}$Uuo, el $^{300}$Uuo i el $^{302}$Uuo. D'aquests, el $^{297}$Uuo podria representar la millor possibilitat d'obtenir nuclis més longeus, i, per tant, podria ser l'objectiu de treball futur amb aquest element. Alguns isòtops amb molts més neutrons, com ara els situats al voltant del $^{313}$Uuo, també podrien ser nuclis més longeus.

## Combinacions diana-projectil que porten a nuclis compostos amb Z=118

La taula següent inclou diverses combinacions de dianes i projectils que es podrien fer servir per formar nucli compostos amb Z=118.

## Càlculs teòrics sobre el tall de secció d'evaporació

La taula següent conté diverses combinacions de dianes i projectils per les quals els càlculs han ofert estimacions del rendiment de tall de secció de diversos canals d'evaporació de neutrons. Es mostra el canal amb el rendiment esperat més alt.
SDN = Sistema dinuclear; σ = tall de secció

## Referències

* 1 2 P. Roy Chowdhury, C. Samanta i D. N. Basu «α decay half-lives of new superheavy elements». Phys. Rev. C, 73, Gener 2006, pàg. 014612 [Consulta: 18 gener 2008].
* 1 2 C. Samanta, P. Roy Chowdhury i D. N. Basu «Predictions of alpha decay half lives of heavy and superheavy elements». Nuclear Physics A, 789, Abril 2007, pàg. 142–154. DOI: 10.1016/j.nuclphysa.2007.04.001 [Consulta: 18 gener 2008].
* ↑ G. Royer, K. Zbiri, C. Bonilla «Entrance channels and alpha decay half-lives of the heaviest elements». Nuclear Physics A, 730, 2004, pàg. 355–376. DOI: 10.1016/j.nuclphysa.2003.11.010 [Consulta: 18 gener 2008].
* ↑ S B Duarte, O A P Tavares, M Gonçalves, O Rodríguez, F Guzmán, T N Barbosa, F García i A Dimarco «Half-life predictions for decay modes of superheavy nuclei». J. Phys. G: Nucl. Part. Phys., 30, 2004, pàg. 1487–1494. DOI: 10.1088/0954-3899/30/10/014 [Consulta: 18 gener 2008].
* 1 2 Feng, Zhao-Qing «Formation of superheavy nuclei in cold fusion reactions». Physical Review C, 76, 2007, pàg. 044606. DOI: 10.1103/PhysRevC.76.044606.
* 1 2 3 Feng, Z «Production of heavy and superheavy nuclei in massive fusion reactions». Nuclear Physics A, 816, 2009, pàg. 33. DOI: 10.1016/j.nuclphysa.2008.11.003.
* Isotope masses from Ame2003 Atomic Mass Evaluation Arxivat 2008-09-23 a Wayback Machine., de G. Audi, A.H. Wapstra, C. Thibault, J. Blachot i O. Bersillon a Nuclear Physics A729 (2003).
Index de pàgines d'isòtops · Taula de núclids :
| Isòtop més lleuger | Isòtop actual | Isòtop més pesant |
| Isòtops del tennes | Isòtops de l'oganessó | Isòtops de l'ununenni |