OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Calypso Botez

Calypso Botez (Iași, 1879 - p. 1933) fou una escriptora, sufragista i feminista romanesa.

## Biografia

Calypso Botez nasqué al 1880 a Bacău. Es llicencià per la Universitat de Iasi, i després se n'anà a viure a Bucarest, on va ensenyar en una escola secundària, i també era inspectora d'escoles. Fou presidenta de la Creu Roja de Galati. El 1917 cofundà, amb Maria Baiulescu, Ella Negruzzi i Elena Meissner, l'Asociația de Emancipare Civilă și Politică un Femeii Române o Unió General de Dones Romaneses (UFR).
Va escriure sobre els drets de les dones i assenyalà que el primer article de la Constitució romanesa estableix que tots els ciutadans són iguals. El 1919 publicà El problema dels drets de les dones romaneses. Feu campanya per a reformar el govern, els drets de les dones i la llei del divorci. El 1920 publicà El problema del feminisme. Una sistematització dels seus elements. Cofundà el Consiliul Naţional al Femeilor Române el 1921.

## Altres obres

* Els drets de les dones en la futura Constitució (1922)
* Els drets de les dones en el futur Codi Civil (1924)
* Informe de la situació legal de les dones (1932)

## Referències

* 1 2 «Calypso Botez - Enciclopedia României - prima enciclopedie online despre România» (en romanés). enciclopediaromaniei.ro. [Consulta: 25 abril 2017].
* ↑ 1957, Haan, Francisca de; Krasimira; Anna. A biographical dictionary of women's movements and feminisms: Central, Eastern, and South Eastern Europe: 9th and 20th centuries (en anglés). CEU Press/Central European University Press, 1 de gener de 2006. ISBN 9789637326394. OCLC 977384067.

## Bibliografia

* George Marcu (coord.), Dicţionarul personalităţilor feminine din România, Editura Meronia, Bucureşti, 2009.
# Cal Pou (Santa Maria de Palautordera)

Cal Pou és una casa de Santa Maria de Palautordera (Vallès Oriental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casa entre mitgeres de tres cossos, amb planta baixa i pis, situada en un angle de la plaça, que s'adapta al perfil d'aquesta. El número 5 correspon a Cal Pou, mentre que el 6 és Cal Pintor. És de carener paral·lel a la façana i coberta a dos vessants, amb el ràfec doble amb motius de dents de serra. La porta del núm. 6 és d'arc de mig punt fet amb dovelles petites i les obertures són de llinda plana sense decorar. Les llindes són de pissarra i tenen els ampits motllurats, excepte la llinda de la finestra que hi ha damunt de la porta que és de granit. Al costat dret de la porta n'hi ha una altra (que correspon al núm. 5) que devia tenir esglaons de pissarra volats com d'altres construccions de la zona, ja que actualment no arriba a terra i tampoc sembla una finestra reconvertida en porta. El tercer cos de la casa forma un angle recte amb la resta dels cossos de l'habitatge i pertany al núm. 6. Hi ha dues finestres petites: una feta amb quatre pedres i la de dalt amb teules planes i llinda de fusta interior. La de la planta baixa té una reixa de forja.

## Història

La primera referència històrica de la plaça de Santa Maria la tenim en la descripció feta per Mossèn Pinell d'una acta del dia 25 d'octubre del 1643 en què una processó anà a la casa del Benifet de Sant Projet, del qual n'era beneficiari Mossèn Vergés, i que estava situada a la plaça d'Avall, entenent-se aquesta com la plaça de Santa Maria.

## Referències

* 1 2 «Cal Pou». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 24 octubre 2017].
# Oli de rosa

L'oli de rosa, rose otto o absolut de rosa, és un oli essencial extret dels pètals de diversos tipus de roses Els rose ottos s'extreuen per destil·lació al vapor, mentre que els absoluts de roses s'obtenen per extracció amb solvents o per extracció amb diòxid de carboni supercrític, l'absolut es fa servir comunament en perfumeria. Fins i tot amb el seu alt preu amb l'adveniment de la síntesi orgànica, els olis de roses continuen sent els més àmpliament usats en perfumeria.

## Components

Per a obtenir oli de roses es cultiven, principalment, dues espècies de rosers:
* Rosa damascena, la rosa de Damasc, cultivada àmpliament a Bulgària, Turquia, Rússia, Pakistan, Índia, Uzbekistan, Iran i Xina
* Rosa centifolia, la rosa del cabdell, cultivada comunament al Marroc, França i Egipte.
Bulgària produeix un 70% de tot l'oli de roses del món. Altres productors significatius són Marroc, Iran i Turquia. Recentment la Xina també ha començat a produir oli de roses.
Els compostos químics més comuns que es presenten a l'oli de roses són:
    citronel·lol, geraniol, nerol, linalol, feniletanol, farnesol, estearoptè, α-pinè, β-pinè, α-terpinè, limonè, p-cimè, camfè, β-cariofilè, neral, acetat de citronel·lil, acetat de geranil, acetat de neril, eugenol, metil eugenol, òxid de rosa, α-damascenona, β-damascenona, benzaldehid, alcohol benzílic, acetat de rodinil, formiat de feniletil
Les aromes clau són beta-damascenona, beta-damascona, beta-ionona i òxid de rosa. Es considera que la presència i quantitat de beta-damascenona marquen la qualitat de l'oli de roses.

## Producció

Degut a la gran quantitat de mà d'obra que cal per collir les roses el preu de l'oli essencial és molt alt. La collita de roses es fa al matí i la destil·lació es fa el mateix dia.
Hi ha tres mètodes principals d'extracció de l'oli del material vegetal:
* Destil·lació al vapor, que produeix un oli essencial anomenat rose otto o attar de roses.
* Extracció amb dissolvents, que dona lloc a un absolut anomenat absolut de rosa.
* Extracció amb diòxid de carboni supercrític, que produeix un concret que es pot comercialitzar com a concret, absolut o extracció amb CO₂.

## Adulteració

El rendiment mitjà és d'entre 1:1500 a 1:10000. Algunes adulteracions es fan afegint a l'oli de rosa oli de gerani (Pelargonium graveolens) o Palmarosa (Cymbopogon martinii)

## Referències

* ↑ Bulgaria Arxivat 2011-10-18 a Wayback Machine. - U.S. Central Command Factbook
* ↑ The Chemistry of Essential Oils and Artificial Perfumes(1921)
# Carl Schadewitz

Carl Schadewitz (1887-1947) fou un compositor i director d'orquestra alemany.
Feu els estudis musicals al Conservatori de Würzburg, al qual més tard hi fou professor de les càtedres de teoria musical i piano.
Va compondre diverses òperes, entre elles Laurenca, Johannisnacht, música d'escena per a una versió alemanya de l'obra de Calderón de la Barca; tres Suites i un Poema simfònic per a orquestra; una Sonata per a violí i piano i una altra per a violoncel i piano; una Liedsinfonie, per a soprano, baríton, violí, flauta i piano, un quartet amb piano i nombrosos lieder.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 54, pàg. 910 (ISBN 84-239-4554-5)
# Acetat de crom(II)

L'acetat de crom(II) també conegut com a acetat cromós és el compost de coordinació amb la fórmula Cr₂(CH₃CO₂)₄(H₂O)₂. Aquesta fórmula comunament s'abreuja com Cr₂(OAc)₄(H₂O)₂. Té un enllaç quàdruple Existeix en la forma dihidratada i en la forma anhidra.
Cr₂(OAc)₄(H₂O)₂ és una pols roja diamagnètica és poc soluble en aigua i en metanol.

## Aplicacions

L'acetat de crom(II) té poques aplicacions pràctiques. S'ha usat per a deshalogenar compostos orgànics com α-bromoketones i clorohidrina. És un bon agent reductor i redueix el O₂ que es troba a l'aire.

## Referències

* ↑ Ray, T. «Chromium(II) Acetate». A: L. Paquette. Encyclopedia of Reagents for Organic Synthesis. Nova York, NY: J. Wiley & Sons, 2004. DOI 10.1002/047084289.
* Rice, Steven F.; Wilson, Randall B.; Solomon, Edward I. «Electronic Absorption Spectrum of Chromous Acetate Dihydrate and Related Binuclear Chromous Carboxylates». Inorg. Chem., 19, 11, 1980, pàg. 3425–3431. DOI: 10.1021/ic50213a042.

## Enllaços externs

* http://www.molecules.org/coordcpds.html#Cr2OAc4H2O Arxivat 2018-04-01 a Wayback Machine.
* http://alpha.chem.umb.edu/chemistry/ch370/documents/CH371chromiumacetate06.pdf Arxivat 2006-08-29 a Wayback Machine. (outdated)
* http://wwwchem.uwimona.edu.jm/courses/chromium.pdf
# Cal Pujadetes

Cal Pujadetes és una casa antiga del poble de Castellcir, en el terme municipal del mateix nom, a la comarca del Moianès. És una de les poques que no està situada en el carrer de l'Amargura, nucli primigeni de Castellcir, sinó en el carrer de darrere pel sud, a l'extrem de ponent del carrer d'Esteve Torrentó.

## Bibliografia

* GARCIA-PEY, Enric. Castellcir. Recull onomàstic. Barcelona: Societat d'Onomàstica - Institut Cartogràfic de Catalunya, 2005. (Col·lecció Monografies, núm. 29). ISBN 978-84-393-6858-8
* RODRÍGUEZ LARA, José Luis. Aproximació a la Toponímia del Moianès. Barcelona: Rafael Dalmau, Editor, 2009. (Col·lecció "Camí Ral", núm. 30). ISBN 978-84-232-0735-0.

## Enllaços externs

* Cal Pujadetes en el seu entorn, a l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Oligotròfia

L'oligotròfia indica que l'ésser viu pot prosperar en un ambient que li ofereix molts baixos nivells de nutrients. Això contrasta amb els organismes copiotròfics que prefereixen els ambients amb gran riquesa d'aliment.Oligotròfic (paraula derivada del grec que significa poc aliment) és un terme de la biologia que s'aplica tant al medi ambient com als éssers vius. Els oligòtrofs es caracteritzen pel seu lent creixement, baixes taxes metabòliques i generalment poblacions de baixa densitat. En els ambients oligotròfics hi ha per tant pocs aliments per a sostenir la vida. Tanmateix els llacs oligotròfics es considera com la situació mediambiental més favorable, ja que un llac eutròfic acostuma a ser el producte de la contaminació antropogènica. Ambients oligotròfics són els sediments del fons marí, les coves, el gel polar, les parts més profundes del sòl, els aqüífers, les aigües oceàniques i els sòls lixiviats.

## Enllaços externs

* Número especial de Freshwater Biology Lake oligotrophication Arxivat 2019-09-13 a Wayback Machine.
# Haworthia floribunda var. dentata

Haworthia floribunda var. dentata és una varietat de Haworthia floribunda del gènere Haworthia de la subfamília de les asfodelòidies.

## Descripció

Haworthia floribunda var. dentata és una planta suculenta perennifòlia molt petita i interessant de fins a 3 cm de diàmetre. És una espècie "més petita" de Haworthia floribunda. Les fulles són de color verd fosc, escabroses i amb els marges espinats.

## Distribució

Aquesta varietat creix a la província sud-africana del Cap Occidental, concretament des d'Swellendam a l'oest fins a Albertinia a l'est.

## Taxonomia

Haworthia floribunda var. dentata va ser descrita per M.B.Bayer i publicat a Haworthia Revisited: 73, a l'any 1999.

### Etimologia

Haworthia: nom en honor del botànic britànic Adrian Hardy Haworth (1767-1833).
floribunda: epítet llatí que vol dir "en procés de floració".
var. dentata: epítet llatí que significa "dentat".

### Sinonímia

* Haworthia dentata (M.B.Bayer) M.Hayashi, Haworthia Study 3: 13 (2000).
* Haworthia parksiana var. dentata (M.B.Bayer) Breuer, Alsterworthia Int. 16(2): 6 (2016).

## Referències

* 1 2 «Haworthia floribunda var. dentata» (en anglès). World of Succulents. [Consulta: 9 juliol 2021].
* 1 2 Jilemicky, Jakub. «Haworthia floribunda var. dentata» (en anglès). www.haworthia-gasteria.com. [Consulta: 9 juliol 2021].
* ↑ «Haworthia floribunda var. dentata» (en anglès). World Checklist of Selected Plants Families. (WCSP). Reial Jardí Botànic de Kew. Arxivat de l'original el 2021-07-09. [Consulta: 9 juliol 2021].
* ↑ Charters, Michael L. «California Plant Names: Latin and Greek Meanings and Derivations. A Dictionary of Botanical and Biographical Etymology» (en anglès), 2021. [Consulta: 4 maig 2021].
* ↑ «Dictionary of Botanical Epithets». [Consulta: 13 febrer 2021].
* ↑ «Dictionary of Botanical Epithets». [Consulta: 9 juliol 2021].
* ↑ «Sinònims de Haworthia floribunda var. dentata». World Checklist of Selected Plant Families (WCSP). Reial Jardí Botànic de Kew. Arxivat de l'original el 2021-07-11. [Consulta: 9 juliol 2021].

## Enllaços externs

* Imatges de Haworthia floribunda var. dentata
# Guennadi Karkov

Guennadi Aleksandrovitx Karkov, també conegut com El Mongol, (Kulebaki, 5 de desembre de 1930 - Podolsk, 1994) fou un destacat cap del crim organitzat rus dels anys 60 i 70.
El 1953, als vint-i-cinc anys, ja va ser condemant per robatori i va estar empresonat fins al 1962. En sortir, es dedicà a extorsionar els comerciants del economia submergida de Moscou, que en aquells anys era un negoci pròsper, i per això ha estat considerat com el líder pioner d'un tipus de criminalitat que més tard es generalitzaria en l'hampa rus. Així, se'l considera mestre d'alguns coneguts vor v zakone posteriors com Viatxeslav Ivankov o Otari Kvantrixvili. La seva organització va ser coneguda per una gran crueltat, que emprava el segrest i la tortura com a mitjà per a fer efectives les seves extorsions. Karkov i molt dels seus sequaços van ser detinguts el 1972 en una gran operació policial, i va ser condemant a catorze anys de presó, pena que va complir íntegrament. En soritr en llibertat l'any 1986, tornà a organitzar un grup que operava a l'antic poble de Tushino (ara annexat a Moscou), però es va anar retirant i es va comprar una mansió a França. Va morir el 1994.

## Referències

* ↑ Simms, Brayden «How communism gave birth to the world's most vicious mafia» (en anglès). New York Post, 23-06-2018 [Consulta: 26 abril 2020].

## Bibliografia

* Galeotti, Mark. «The Unholly Trinities». A: The Vory: Russia's Super Mafia. Yale University Press, 2018, p. 81-83. ISBN 9780300187625.
# Carl Steinacker

Carl Steinacker (Leipzig, 1789 - 1815) fou un pianista i compositor alemany.
Estudià a Viena, i abans de complir els vint anys es donà a conèixer per algunes obres que denotaven un verdader talent musical. Desgraciadament, la guerra interrompé la seva carrera i hagué de prendre part en les campanyes de 1813-14, on va contraure una malaltia que el portà al sepulcre en poc temps.
Va compondre les òperes Hass und Liebe i La Vedette, una gran sonata per a piano, fantasies, poloneses, valsos i cors.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 56, pàg. 1064 (ISBN 84 239-4556-1)
# Mattia Casadei

Mattia Casadei (Rímini, 2 de juliol de 1999) és un pilot de motociclisme italià que va guanyar el Campionat del món de MotoE de 2023, l'any en què l'antiga Copa del Món d'aquesta categoria obtingué el rang de campionat del món.

## Resultats al Mundial de motociclisme

Barem de puntuació de 1993 ençà:
| Posició | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| Punts | 25 | 20 | 16 | 13 | 11 | 10 | 9 | 8 | 7 | 6 | 5 | 4 | 3 | 2 | 1 |
(Ids. Grans Premis | Llegenda) (Curses en negreta indiquen pole; curses en itàlica indiquen volta ràpida)
| Any | Categoria | Moto | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | Pos | Pts |
| 2019 | MotoE | Energica | GER 11 | AUT 13 | SM1 Ret | SM2 3 | VAL1 9 | VAL2 8 | | | | | | | | | | | | | | | 10è | 39 |
| 2020 | MotoE | Energica | ESP 5 | ANC 3 | SM 5 | EMI1 9 | EMI2 2 | FRA1 Ret | FRA2 13 | | | | | | | | | | | | | | 5è | 74 |
| 2021 | MotoE | Energica | ESP 4 | FRA 2 | CAT Ret | NED 6 | AUT | SM1 3 | SM2 2 | | | | | | | | | | | | | | 6è | 79 |
| 2021 | Moto2 | Kalex | QAT | DOH | POR | ESP | FRA | ITA | CAT | GER | NED | STY | AUT | GBR | ARA | SM | AME | EMI Ret | ALR | VAL | | | NC | 0 |
| 2022 | MotoE | Energica | ESP1 17 | ESP2 3 | FRA1 1 | FRA2 2 | ITA1 4 | ITA2 Ret | NED1 3 | NED2 3 | AUT1 Ret | AUT2 4 | SM1 1 | SM2 2 | | | | | | | | | 4t | 156 |
| 2023 | MotoE | Ducati | FRA1 Ret | FRA2 4 | ITA1 3 | ITA2 Ret | GER1 5 | GER2 2 | NED1 4 | NED2 3 | GBR1 6 | GBR2 1 | AUT1 1 | AUT2 1 | CAT1 2 | CAT2 1 | SM1 1 | SM2 3 | | | | | 1r | 260 |
| 2023 | Moto2 | Kalex | POR | ARG | AME | ESP | FRA | ITA | GER | NED | GBR | AUT | CAT | SM | IND | JPN 26 | INA 24 | AUS Ret | THA 21 | MAL 21 | QAT 26 | VAL 25 | 40è | 0 |
| 2024 | MotoE | Ducati | POR1 3 | POR2 1 | FRA1 3 | FRA2 2 | CAT1 6 | CAT2 Ret | ITA1 1 | ITA2 2 | NED1 Ret | NED2 8 | GER1 9 | GER2 9 | AUT1 3 | AUT2 3 | SM1 1 | SM2 2 | | | | | 2n | 231 |
Només la meitat dels punts atorgats en haver-se completat menys de dos terços de la distància de la cursa (però almenys tres voltes completes)

## Referències

* ↑ «Mattia Casadei» (en castellà). motogp.com. [Consulta: 26 juny 2024].
Campions del Món de MotoE$^1$ :
2019 - Ferrari
2020 - Torres
2021 - Torres
2022 - Aegerter
2023 - Casadei
2024 - Garzó :
$^1$El Campionat del Món de MotoE s'anomenà Copa del Món fins a la temporada de 2022 inclosa. :
# Censal

El censal és una obligació perpètua que incorpora la possibilitat de redempció. Va ser un instrument financer molt estès a la Corona d'Aragó des de la baixa edat mitjana i el seu ús es va perllongar fins a l'edat contemporània; era utilitzat com a mecanisme de finançament del qual es van servir indistintament tant els particulars, com els organismes públics (governs municipals, Generalitat, monarquia).

## Definició financera

Tècnicament consistia en una perpetuïtat emesa com a deute públic, és a dir, un inversor cedia un capital a canvi de rebre una pensió, o cànon anual, de manera perpètua com a contrapartida del capital donat. La constitució del censal (carregació) prenia la forma de venda de dret: una persona o institució, necessitada de diners (censatari), creava una pensió censal i la venia a una persona o institució (censaler), posseïdora de capital i interessada a percebre la pensió. La taxa que mesurava la relació entre la pensió i el capital -el rendiment- era anomenada for de la pensió, i acostumava a ser del 7,5%. La pensió es pagava anualment de forma perpètua, si bé existia la possibilitat que el censatari redimís l'obligació recomprant el censal, operació anomenada lluïció, quitació o redempció.

## Legislació del dret civil català actual

La Llei 6/2000, de 19 de juny, de pensions periòdiques (DOGC núm. 3174, 04.07.2000), definia el censal d'aquesta manera:
| « | Article 3. El censal: El censal consisteix en el dret de crèdit a percebre i l'obligació consegüent de pagar indefinidament una pensió a una persona i els seus successors en virtut del capital rebut. | » |
Aquesta llei va ser derogada per la Llei 3/2017, del 15 de febrer, del llibre sisè del Codi civil de Catalunya, relatiu a les obligacions i els contractes, i de modificació dels llibres primer, segon, tercer, quart i cinquè (DOGC, núm. 7314, 22.2.2017). En aquest text el censal es defineix així (article 626-1):
| « | Pel contracte de censal una persona transmet a una altra la propietat de béns concrets o d'una quantitat determinada de diners, i aquesta darrera s'obliga a pagar a una persona i als seus successors una prestació periòdica en diners per temps indefinit. | » |

## Vegeu també

* Perpetuïtat
* Capbreu
* Santa Quitació

## Bibliografia

* «Censal». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 28 maig 2011].
* Martí Arau, Albert «Governar el deute en temps de crisi: Castelló d'Empúries (1386-1421)». Anuario de estudios medievales, 2010, pp. 129-179. ISSN: 0066-5061.
* Ortí Gost, Pere «Les finances municipals de la Barcelona dels segles XIV i XV: Del censal a la Taula de Canvi». El món del crèdit, 2007, pp. 257-282.

## Referències

* 1 2 «Document». [Consulta: 2 abril 2022].

## Enllaços externs

* Llei 6/2000, de 19 de juny, de pensions periòdiques / DOGC núm. 3174, 04.07.2000 Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* La crisis de deuda pública tiene similitudes con la vivida en 1400
# Olimpiadà

L'olimpiadà és una molècula mecànicament entrellaçada composta per cinc macrocicles que simulen els anells Olímpics. Es tracta d'una molècula de [5]catenà lineal conjugat amb 12 hexafluorofosfats. Va ser sintetitzada per primer cop per Fraser Stoddart i els seus companys el 1994. Va ser dissenyada sense pensar en cap utilitat pràctica, encara que altres catenans sí que tenen aplicacions reals.

## Referències

* ↑ Amabilino, D. B.; Ashton, P. R.; Reder, A. S.; Spencer, N.; Stoddart, J. F. «Olympiadane». Angew. Chem. Int. Ed. Engl., 33, 12, 1994, pàg. 1286–1290. DOI: 10.1002/anie.199412861.
* ↑ Browne, M. W. «Chemists Make Rings Of Interlocked Atoms, A Clue to Life's Origin». The New York Times, 30-08-1994 [Consulta: 3 gener 2016].
# Haworthia heidelbergensis

Haworthia heidelbergensis és una espècie del gènere Haworthia de la subfamília de les asfodelòidies.

## Descripció

Haworthia heidelbergensis és una petita suculenta majoritàriament prolífera. Té nombroses fulles verticals o doblegades cap enrere que formen una roseta amb un diàmetre de fins a 8 cm. El limbe foliar és ferm, carnós, de color verd fosc i tenyit de color vermellós, fa de 3 a 5 cm de llarg i de 0,5 a 1 cm d'ample. La cara de l'extrem retallada a la meitat és lleugerament translúcida. La punta de la fulla és aplanada i arrodonida. Normalment hi ha petites espines a la vora de la fulla i a la quilla foliar.
La inflorescència pot arribar a fer fins a 20 cm de llargada i consta de 10 a 15 flors blanquinoses amb venes marrons.

## Distribució i hàbitat

Haworthia heidelbergensis és comú a la província sud-africana del Cap Occidental.
En el seu hàbitat, creix generalment als vessants lleugerament meridionals amb molsa i líquens gruixuts.

## Taxonomia

Haworthia heidelbergensis va ser descrita per Gerald Graham Smith i publicada a Journal of South African Botany 14: 42, a l'any 1948.

### Etimologia

Haworthia: nom en honor del botànic britànic Adrian Hardy Haworth (1767-1833).
heidelbergensis: epítet geogràfic que fa referència al lloc on es va trobar per primera vegada a Heidelberg.

### Varietats acceptades

* Haworthia heidelbergensis var. heidelbergensis (Varietat tipus)
* Haworthia heidelbergensis var. scabra M.B.Bayer
* Haworthia heidelbergensis var. toonensis M.B.Bayer

### Sinonímia

* Haworthia retusa var. heidelbergensis (G.G.Sm.) Halda
* Haworthia mirabilis var. heidelbergensis (G.G.Sm.) M.B.Bayer

## Referències

* 1 2 3 «Haworthia heidelbergensis» (en anglès). All you want to know about Haworthia, Hasteria & Astroloba. [Consulta: 12 febrer 2021].
* ↑ «Haworthia nortieri». World Checklist of Selected Plant Families (WCSP). Arxivat de l'original el 2021-09-04. [Consulta: 11 febrer 2021].
* ↑ Charters, Michael L. «California Plant Names: Latin and Greek Meanings and Derivations. A Dictionary of Botanical and Biographical Etymology» (en anglès), 2021. [Consulta: 4 maig 2021].
* ↑ «Varietats acceptades en negreta de Haworthia heidelbergensis». World Checklist of Selected Plant Families (WCSP). Arxivat de l'original el 2018-05-21. [Consulta: 12 febrer 2021].
* ↑ «Sinònims de Haworthia heidelbergensis». World Checklist of Selected Plant Families (WCSP). Arxivat de l'original el 2021-09-02. [Consulta: 12 febrer 2021].

## Bibliografia

* Bayer, Martin Bruce; van Jaarsveld, Ernst Jacobus. Urs Eggli. Haworthia variegata Sukkulenten-Lexikon. Einkeimblättrige Pflanzen (Monocotyledonen) (en alemany). Stuttgart: Eugen Ulmer, 2001, p. 217. ISBN 3-8001-3662-7 [Consulta: 12 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Haworthia heidelbergensis var. heidelbergensis a Red List of South African Plants
* Haworthia heidelbergensis var. minor a Red List of South African Plants
* Haworthia heidelbergensis var. scabra a Red List of South African Plants
* Haworthia heidelbergensis var. toonensis a Red List of South African Plants
# Cogulers

Cogulers, també anomenada Cogulés o Cugulés, és una masia situada al municipi d'Odèn, a la comarca catalana del Solsonès. Masia tradicional de la comarca, se'n troben referències des del segle xvi.
La trobem ubicada per sobre els 970 metres d'altitud, a la vora de la rasa homònima, a l'est de la serra d'Odèn, al vessant sud del turó de Sobirans.

## Referències

* ↑ Aquest topònim figura al «Nomenclàtor oficial de toponímia de Catalunya». Departament de Territori i Sostenibilitat, Generalitat de Catalunya, 2009. Arxivat de l'original el 01-12-2017.
* 1 2 Antoni Bach i Riu. Consell Comarcal del Solsonès. Masies del Solsonès, abril 1995, p. 143. D.L. L-418/95.
* ↑ «Cogulers». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.