OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Agrupació Congrés

L'Agrupació Congrés és una entitat del districte de Sant Andreu de Barcelona focalitzada en tres seccions que impulsen el teatre, la dansa i el tennis taula. L'Agrupació Congrés va néixer l'any 1956 amb el nom d'Asociación de Familias San Pío X al local del patronat del barri, que llavors era nou i s'anomenava Viviendas del Congreso. En l'origen, la finalitat de l'entitat era fomentar la relació entre els habitants d'aquell barri de nova creació i la seva integració en la ciutat.
De les tres seccions, La Trapa és la secció més antiga, dedicada al teatre, i s'organitza en diversos grups, segons l'edat. Cada temporada representa dues o tres obres, però és en els Pastorets és on participen tots els grups. Cada any pels volts de Nadal el grup teatral La Trapa escenifica els Pastorets a l'espai de l'Agrupacio Congrés del districte de Sant Andreu. L'obra representada és Els pastorets i l'estrella de Nadal, i s'hi programa des de l'any 1999.
L'Esbart Joventut Nostra fou fundat l'any 1960. i és una de les seccions que integren l'Agrupació Congrés de Barcelona. Està format per quatre seccions: l'escola de dansa, amb nens i nenes d'entre 3 a 7 anys, el grup infantil - juvenil d'entre 8 a 16 anys, el cos de dansa a partir dels 17 anys, i el grup senior a partir dels 35 anys. El tipus de ball que representem engloba els anomenats Països Catalans. Disposan d'un ampli repertori, que inclou danses totalment populars, ja que l'objectiu de l'Esbart ha estat i és, mantenir vives les tradicions de la dansa catalana, així com coreografies dels creadors més coneguts, a més d'altres de creació pròpia del coreògrafs del nostre Esbart.
El tennis taula, es es va iniciar al voltant de 1958 al local de “l’Associació de famílies San Pio X “.
L’activitat del tennis taula era una de moltes que se’n feien a l'entitat (sessions de cinema, coral, bàsquet, escacs, teatre, dansa catalana i excursionisme) ,però per motius econòmics es va haver de tancar. Així doncs entre el 1968 i el 1972 es va continuar el tennis taula a l’antiga església del barri del congrés.
Sobre 1972 es va poder reobrir l'entitat amb el nom de “Agrupación de Coros i danzas Viviendas del Congreso” que, posteriorment, es renombra com “Agrupació Congres”, dins la qual s'incorpora la secció de tennis taula que, poc a poc, va anar creixent en equips i jugadors.
Cap a 1990 s'incorpora dins el tennis taula la secció de veterans que han aportat un bon record, tant humà com competitiu al nostre club.
Actualment, es tenen equips a las lligas, Nacional, Provincial i Veterans.

## Referències

* 1 2 «Agrupació Congrés». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Agrupació Cultural de Porreres

L'Agrupació Cultural de Porreres és una entitat sense ànim de lucre. Nascuda l'any 1971, té l'objectiu de divulgar i promocionar la cultura a la vila de Porreres. El 1996, va rebre el premi Bartomeu Oliver que anualment concedeix l'Obra Cultural Balear en el marc dels Premis 31 de desembre, pels seus XXV anys de trajectòria cultural.
Edita la revista Llum d'Oli, fundada per un grup de joves porrerencs de l'Agrupació Cultural el 1978. Durant més de 40 anys ha anat informant i creant debat dins la vila, amb vocació oberta i plural. Publicada en català, és una revista trimestral.
L'entitat va ser fundada per un grup de persones amb inquietuds culturals defensores de la democràcia, la llibertat d'expressió i la identitat nacional. En fou l'impulsor i primer president Joan Verger i Garau, aleshores exercint de notari a Porreres. Es poden distingir diferents etapes, que sense deixar de banda els objectius de base de l'entitat, s'han adaptat a la realitat social i cultural de l'època. Durant uns anys, va funcionar la secció d'Scrabble en Català. En l'etapa actual, organitza tot un seguit d'activitats culturals a més de presentacions de llibres o recitals de poesia.
En motiu del seu cinquantè aniversari i gràcies al mecenatge de la sòcia fundadora Maria Barceló i Crespí, l'entitat convocà un ajut d'investigació amb l'objectiu que en sorgís un llibre dels 50 anys d'història de l'entitat. L'ajut fou atorgat a Catalina Maria Garí Blanch i a Sebastià Lliteres Lliteres (aleshores coordinadors també de la revista Llum d'Oli), qui a principis de 2023 publicaren "L’Agrupació Cultural de Porreres (1971-2021). El batec d’un poble" mitjançant l'editorial Lleonard Muntaner.

## Referències

* ↑ Obra Cultural Balear. 10 anys de "Premis 31 de desembre" de l'Obra Cultural Balear, 1987-1996. Palma: OCB, 1996, p. 248 + 48. ISBN 8492229608.
* ↑ «La revista Llum d'Oli de Porreres arriba al número 150». Arxivat de l'original el 2017-12-05. [Consulta: 4 desembre 2017].
* ↑ «Celebració del número 150 i presentació nous cordinadors».
* ↑ «40 años Agrupació Cultural de Porreres».
* ↑ Mallorca, Diario de «Concentración en Porreres por "los presos políticos" de Cataluña». Diario de Mallorca.
* ↑ Tortella, Simó «Dolor en el Puig dels Poassos». Diario de Mallorca.
* ↑ «Miles de personas piden en Palma libertad para los «presos políticos»» (en castellà). Ultima Hora, 03-11-2017.
* ↑ «Scrabble Agrupació Cultural de Porreres».
* ↑ «El Club d'Scrabble de Porreres guanya la partida a l'Apalabrados». AraBalears.cat.
* ↑ Mallorca, Diario de «'Paradise of love' in Porreres». Diario de Mallorca.
* ↑ «L’Agrupació Cultural de Porreres (1971-2021). El batec d’un poble».

## Vegeu també

* Associació de la Premsa Forana de Mallorca
# Agrupació de pallers

L'Agrupació de pallers és una obra de la Torre de Cabdella (Pallars Jussà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Conjunt de quatre pallers, oberts per la part de migdia, d'una a dues plantes d'alçada. L'interior està subdividit en galliner, quadres i magatzems i a la part baixa hi ha quadres antigues. Els murs de pedra, l'embigat de fusta, les encavallades de grans dimensions i les teules de pissarra del país, han estat substituïdes per murs de totxana de vista, forjats ceràmics i coberts de fibrociment de color blanc. Estaven annexes als habitatges del poble formant carrers coberts i protegits.

## Història

S'han perdut els elements constructius del poble tradicional a menys de cinc anys del segle passat.

## Referències

* 1 2 «Agrupació de pallers». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 setembre 2017].
# Agró ventreblanc

L'agró ventreblanc (Ardea insignis) és una espècie d'ocell de la família dels ardèids (Ardeidae) propi de zones properes a l'Himàlaia, habita pantans i aiguamolls a turons del nord-est de l'Índia, el Nepal, Sikkim, Bhutan, nord de Bangladesh i Myanmar.

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d'Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 210. ISBN 978-84-16728-37-4.
# Agujaceratop

L'agujaceratop (Agujaceratops, "cara banyuda d'Aguja") és una espècie de dinosaure ceratop que va viure al Cretaci superior (Campanià), fa entre 83 i 70 milions d'anys.
Només se'n coneix una espècie, Agujaceratops mariscalensis.

## Referències

* Dodson, P.. The Horned Dinosaurs. Princeton University Press, Princeton, New Jersey, 1996. ISBN 0-691-05900-4.
* Lucas SG, Sullivan RM, Hunt AP «Re-evaluation of Pentaceratops and Chasmosaurus (Ornithischia: Ceratopsidae) in the Upper Cretaceous of the Western Interior». New Mex Mus. Nat. Hist. Sci. Bull., vol. 35, 2006, pàg. 367–370.
# Agulla Inferior del Clot de la Hount

L'Agulla Inferior del Clot de la Hount és un cim de 3.050 m d'altitud, amb una prominència de 15 m, que es troba a l'aresta oest del Clot de la Hount, al massís del Vinyamala, a la província d'Osca (Aragó).

## Referències

* ↑ Buyse, Juan. Los Tresmiles del Pirineo, un estudio enciclopédico (en castellà). 3a. ed.. Barcelona: Martínez Roca, 1993 (Muntanyisme). ISBN 8427017340.
* ↑ Ollivier, Robert. Vignemale - Monte Perdido. Barcelona: Centre Excursionista de Catalunya, 1968 (Guies). DL B-14929-1968.
# Agullat nan

L'agullat nan (Etmopterus perryi) és una espècie de peix de la família dels dalàtids i de l'ordre dels esqualiforms.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 17 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovovivípar.

## Hàbitat

És un peix marí d'aigües profundes que viu entre 283–439 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Colòmbia i Veneçuela.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Springer, S. i G.H. Burgess, 1985. Two new dwarf dogsharks (Etmopterus, Squalidae), found off the Caribbean coast of Colombia. Copeia (3):584-591.
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.

## Bibliografia

* Compagno, L.J.V., 1984. FAO species catalogue. Vol. 4. Sharks of the world. An annotated and illustrated catalogue of shark species known to date. Part 1 - Hexanchiformes to Lamniformes. FAO Fish. Synop. 125(4/1):1-249.
* Compagno, L.J.V. i V.H. Niem, 1998. Squalidae. Dogfish sharks. p. 1213-1232. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO Identification Guide for Fishery Purposes. The Living Marine Resources of the Western Central Pacific. FAO, Roma, Itàlia.
* Compagno, L.J.V., 1999. Checklist of living elasmobranchs. p. 471-498. A W.C. Hamlett (ed.) Sharks, skates, and rays: the biology of elasmobranch fishes. Johns Hopkins University Press, Maryland, Estats Units.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Agulleta de riu

L'agulleta de riu (Syngnathus abaster) és una espècie de peix de la família dels singnàtids i de l'ordre dels singnatiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 21 cm de longitud total.

## Reproducció

És ovovivípar.

## Depredadors

És depredat per Alosa brashnikovi (a Rússia), Sander lucioperca, Silurus glanis, Dicentrarchus labrax (a Portugal) i Chelidonichthys lucernus (a Portugal).

## Hàbitat

És un peix demersal que viu fins als 5 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba des del sud de la Mar Cantàbrica fins al Gibraltar, la Mediterrània i la mar Negra. Ha estat introduït als territoris de l'antiga URSS.

## Referències

* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Dawson, C.E., 1986. Syngnathidae. p. 628-639. A: P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París, França. Vol. 2.
* ↑ Breder, C.M. i D.E. Rosen, 1966. Modes of reproduction in fishes. T.F.H. Publications, Neptune City (Estats Units). 941 p.
* ↑ Vetchanin, V.I., 1984. Feeding of the astrakhan shad, Alosa brasnikovi (Clupeidae), in the southeastern Caspian sea. J. Ichthyol. 24(5):143-147.
* ↑ Stolyarov, I.A., 1985. Dietary features of catfish, Silurus glanis, and pike-perch Stizostedion lucioperca, in Kyzlyarsk Bay, northern Caspian Sea. J. Ichthyol. 25(2):140-145.
* ↑ FishBase (anglès)

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Illa Brevoort

L'illa Brevoort (en anglès: Brevoort Island) és una petita illa deshabitada que està situada al mar del Labrador, a la costa oriental de l'illa de Baffin, a la regió de Qikiqtaaluk del territori de Nunavut, al nord del Canadà. L'illa forma part de l'Arxipèlag Àrtic Canadenc i es troba al nord del cap Murchison, al davant la península Cumberland.

## Geografia

La seva superfície és de 271 km², amb una llarga de 46 km per 5,7 d'ample. El seu interior és muntanyós i majoritàriament està composta per granit.

## Referències

* ↑ «Brevoort Island». oceandots.com. Arxivat de l'original el 23 de desembre 2010. [Consulta: 13 abril 2008].

## Enllaços externs

* Imatge per satèl·lit
* Fotografia RES-X-1, Maig 1957
# Estació de Gijón

L'estació de Gijón, també coneguda com a Gijón-Sanz Crespo, és l'estació de ferrocarril més important de la ciutat de Gijón, a Astúries. És una estació provisional de caràcter terminal que es va inaugurar el 28 de març de 2011 per substituir les antigues estacions de Gijón-Cercanías i Gijón-Jovellanos.
Té serveis de llarga distància, mitjana distància, regionals i rodalia operats per Renfe tant sobre via ample com sobre via estreta. És l'estació terminal de la línia Venta de Baños-Gijón d'ample ibèric i de les línies Ferrol-Gijón i La Pola Llaviana-Gijón d'ample mètric.
Es troba al carrer Sanz Crespo del barri homònim de Gijón, a prop del palau de Justícia.

## Serveis ferroviaris
### Rodalies

L'estació forma part de la xarxa de Cercanías Asturias integrant-se en les línies C-1, F-4, F-5 i el semidirecte Gijón-Oviedo denominat també F-9. En tots els casos exerceix de terminal.

### Mitjana Distància

| Línia MD | Trens | Origen/Destinació | Destinació/Origen |
| 24 | Regional | León Valladolid-Campo Grande | Terminal |

### Regional (Feve)

| Línia | Trens | Origen/Destinació | Destinació/Origen |
| R-1 | | Ferrol | Terminal |

### Llarga Distància

| Tren | Parades Intermèdies | Destinació/origen | Observacions |
| Alvia | Oviedo · Mieres-Puente · Pola de Lena · León · Sahagún · Palència · Valladolid-Campo Grande · Segovia-Guiomar · Madrid-Chamartín · Madrid-Atocha · Cuenca-Fernando Zóbel · Albacete-Los Llanos · Villena AV | Alacant-Terminal | 1 tren diari per sentit |
| Alvia | Oviedo · Mieres-Puente · Pola de Lena · León · Palència · Valladolid-Campo Grande · Madrid-Chamartín · Madrid-Atocha · València-Joaquim Sorolla · Sagunt · Castelló de la Plana · Benicàssim | Orpesa | 6 trens setmanals per sentit |
| Alvia | Oviedo · Mieres-Puente · Pola de Lena · La Robla · León · Sahagún · Palència · Burgos-Rosa de Lima · Miranda de Ebro · Vitòria · Pamplona · Tafalla · Tudela de Navarra · Saragossa-Delicias · Lleida Pirineus · Camp de Tarragona | Barcelona-Sants | 6 trens setmanals per sentit |
| Alvia | Oviedo · Mieres-Puente · Pola de Lena · León · Sahagún · Palència · Valladolid-Campo Grande · Segovia-Guiomar | Madrid-Chamartín | 3/4 trens diaris per sentit |
| Alvia | Oviedo · Mieres-Puente · León · Sahagún · Palència · Valladolid-Campo Grande · Madrid-Chamartín · Madrid-Atocha · Ciudad Real · Puertollano · Córdoba Central · Sevilla-Santa Justa · Jerez de la Frontera · El Puerto de Santa María · San Fernando-Bahía Sur | Cádiz | 1 tren diari per sentit |

## Referències

* ↑ Red ferroviaria española Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. Ministerio de Fomento
* ↑ Estación de Gijón Euroferroviarios

## Enllaços externs

* Informació de l'estació a la web d'Adif
# Elmisaure

L'elmisaure (Elmisaurus) és un gènere de dinosaure oviraptorosaure que va viure al Cretaci superior. Les seves restes fòssils s'han trobat a Àsia i a Nord-amèrica. Només es coneix pels seus peus i mans.
L'espècie tipus, E. rarus, fou descrita per Halszka Osmólska l'any 1981. Una segona espècie, E. elegans (una forma nord-americana originalment descrita com una espècie d'Ornithomimus per William Parks l'any 1933), fou atribuïda a Elmisaurus l'any 1989.

## Referències

* ↑ Osmólska, H. (1981). Coossified tarsometatarsi in theropod dinosaurs and their bearing on the problem of bird origins. Palaeontologica Polonica 42:79-95.
* ↑ Parks, W.A. (1933). New species of dinosaurs and turtles from the Upper Cretaceous formations of Alberta. University of Toronto Studies, Geological Series 34:1-33.
* ↑ Currie, P.J. (1989). The first records of Elmisaurus (Saurischia, Theropoda) from North America. Canadian Journal of Earth Sciences 26(6):1319-1324.
# Estret de Messina

L'estret de Messina (en italià Stretto di Messina, en sicilià Strittu di Missina) és un estret que separa l'illa de Sicília de la península Itàlica (a la part de Calàbria) i comunica la mar Tirrena amb la mar Jònica. Al seu punt més estret mesura 3 km d'ample.
Les tempestes de l'estret provoquen alguns incidents i antigament van ocasionar el mite dels monstres Escil·la i Caribdis. Des de fa temps hi ha el projecte de fer un pont de 3.666 m de llargada que uniria les ciutats de Messina (Sicília) i Villa San Giovanni (Calàbria).
A la part insular es troba la província de Messina i a la peninsular la província de Reggio de Calàbria, amb convenis de cooperació entre les ciutats de l'estret. Les principals ciutats de la costa són Reggio de Calàbria, Scilla i Villa San Giovanni a Calàbria, i Messina a Sicília.
La Corona d'Aragó va aconseguir-ne el seu control mercès a la seua victòria en el Combat de Nicòtena.

## Noms històrics

Antigament l'estret va ser conegut com l'estret de Sicília. En català medieval es va ser també conegut com a Boca de Far.

## Referències

* ↑ «estret de Messina». GEC. [Consulta: 13 novembre 2020].

## Enllaços externs

* Lloc web amb informació sobre els diversos mitjans de transport que permeten travessar l'estret (italià)
* Lloc web del projecte de construcció del pont sobre l'estret (italià)
# Association Sportive du Port

L'Association Sportive du Port, també conegut com a AS Port de Djibouti, és un club de Djibouti de futbol de la ciutat de Djibouti.
Els seus colors habituals són el blau i blanc, però també ha jugat amb uniforme taronja alguna temporada.

## Palmarès

* Lliga djiboutiana de futbol:
** 2010, 2011, 2012, 2019
* Copa djiboutiana de futbol:
** 1988, 1989, 2010, 2011, 2013
* Supercopa djiboutiana de futbol:
** 2013

## Referències

* ↑ Résumé de la 8éme journée du D1 2016-2017 FDF Fédération Djiboutienne de Football
* ↑ Résumé de la 7éme journeé du D1 2016-2017 FDF Fédération Djiboutienne de Football
* ↑ 5ème journée du Championnat national du Football D1saison 2017-2018 FDF Fédération Djiboutienne de Football
* ↑ 4ème journée du Championnat national du Football D1 saison 2017-2018 FDF Fédération Djiboutienne de Football
* ↑ 1ere journee d1 2018-2019 FDF Fédération Djiboutienne de Football
* ↑ 2éme journée d1 2018-2019 FDF Fédération Djiboutienne de Football
* ↑ 4eme journee d1 2018-2019 FDF Fédération Djiboutienne de Football
* ↑ «Djibouti Champions». RSSSF. [Consulta: 16 desembre 2017].
* 1 2 «Djibouti Cup Winners». RSSSF. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Hospital de Rocasança

L'Hospital de Rocasança és una obra de Guardiola de Berguedà (Berguedà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Masia de planta rectangular amb coberta a dues aigües de teula àrab amb el carener perpendicular a la façana principial. S'estructura en planta baixa i tres pisos superiors, adaptant-se al cert desnivell del terreny. Bàsicament la masia fou construïda en dues campanyes, un primer cos que deuria pertànyer a l'edifici de l'hospital de Rocasança i el segon, ampliat per les necessitats de la masia. Aquests moments constructius diversos es poden distingir a través del parament divers. La façana principal és adossada a l'absis de l'església de Rocasança, orientada a migdia, amb una disposició totalment simètrica pel que fa a les finestres i altres obertures. La coberta és a dues aigües amb teula àrab.

## Història

L'antic hospital de RocaSança era un hostatge de pelegirns, situat al peu de l'antic camí que anava de Gréixer a Coll de Jou i es dirigia a Bagà. El lloc està documentat des de 1279, tot i que les actuals edificacions són dels segles XVII i XVIII.

## Referències

* 1 2
# Excitabilitat neuronal

L'Excitabilitat neuronal és la capacitat de les neurones de canviar el seu potencial elèctric i transmetre aquest canvi a través del seu axó. L'excitació neuronal es produeix mitjançant un flux de partícules carregades a través de la membrana, la qual cosa genera un corrent elèctric de manera que depèn de l'existència de diferents concentracions d'ions a banda i banda de la membrana cel·lular i de la capacitat de transport actiu a través d'aquestes membranes per a generar una diferència de potencial electroquímic dins i fora de la cèl·lula.

## Característiques cel·lulars

La membrana de les cèl·lules està polaritzada, pel fet que hi ha un repartiment desigual de càrregues elèctriques entre l'interior i l'exterior de la cèl·lula. Això crea una diferència de potencial, sent l'exterior positiu respecte a l'interior. En l'exterior, en el líquid intersticial, l'anió més abundant és el clor. En el citoplasma, els anions més abundants són les proteïnes, que en el pH cel·lular s'ionitzen negativament.
El catió més abundant en el líquid intersticial és el sodi, i en el citoplasma el potassi i la major part dels canvis en el potencial són deguts a l'intercanvi d'aquests ions.

## Estímul d'excitació

La representació gràfica de la variació de potencial respecte al temps és el potencial d'acció. La quantitat d'estímul necessari per a provocar l'activitat d'una neurona, es denomina llindar d'excitabilitat. Aconseguit aquest llindar, la resposta és un potencial d'acció independent de l'estímul. És a dir, segueix la llei del tot o res. Això és degut als canals activats per voltatge de sodi.
Durant la despolarització, la neurona no és excitable i es diu que està en període refractari absolut. Durant la hiperpolarització subsegüent, la neurona és parcialment excitable, parcialment refractària, és a dir, que es precisa un estímul més intens per a provocar un nou potencial d'acció, ja que ha augmentat el llindar d'excitabilitat.

## Vegeu també

* Nervi
* Neurona
* Potencial d'acció
* Potencial de repòs
* Potencial de membrana

## Enllaços externs

* Dibuixos animats que il·lustren l'excitació neuronal
* Introducció al potencial d'acció
* Excitabilitat en els gossos
# Elmínia de capell negre

L'elmínia de capell negre (Elminia nigromitrata) és una espècie d'ocell de la família dels estenostírids (Stenostiridae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de Guinea, Sierra Leone, Libèria, Costa d'Ivori, Ghana i sud de Nigèria i sud del Camerun, sud-oest de la República Centreafricana, extrem sud del Sudan, nord i nord-est de la República Democràtica del Congo, Uganda, oest de Kenya i Tanzània, cap al sud a Gabon i centre i est de la República Democràtica del Congo.

## Referències

* ↑ «Elmínia de capell negre». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023(català)
# Elènia banyuda

L'elènia banyuda (Elaenia gigas) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos per l'est dels Andes, al sud-est de Colòmbia, est de l'Equador, est del Perú i centre de Bolívia.

## Referències

* ↑ «Elènia banyuda». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2021(català)
# Elènia de Noronha

L'elènia de Noronha (Elaenia ridleyana) és una espècie d'ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos, matolls de l'illa de Fernando de Noronha.

## Referències

* ↑ «Elènia de Noronha». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/06/2021(català)
# Emausaure

L'emausaure (Emausaurus) és un gènere de dinosaure que visqué al Juràssic inferior. Les seves restes fòssils foren trobades a Alemanya. Fou un parent primitiu de l'estegosaure i, com aquest, era herbívor. Basant-se en les descripcions del crani, és possible que l'emausaure fos similar, però més petit, que Huayangosaurus.
L'espècimen tipus, Emausaurus ernsti, fou establert per Haubold l'any 1991.

## Referències

* Informació sobre Emausaurus i altres estegosaures, del lloc web de "Thescelosaurus!" Arxivat 2007-09-11 a Wayback Machine.