OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Orde del Mèrit Agrari, Pesquer i Alimentari

L'Orde del Mèrit Agrari, Pesquer i Alimentari és una distinció civil espanyola que premia a les persones i entitats per la seva destacada actuació a favor dels sectors agrari, pesquer i alimentari en qualsevol de les seves manifestacions. Aquesta recompensa és regulada pel Reial decret 421/1987, di 27 de febrer, pel qual es crea l'Orde del Mèrit Agrari, Pesquer i Alimentari (Butlletí Oficial de l'Estat de 30 de març de 1987). El Reial decret es completa amb l'Ordre del Ministeri d'Agricultura, Pesca i Alimentació de 15 d'abril de 1987 que estableix el seu reglament. L'Orde del Mèrit Agrari, Pesquer i Alimentari posseeix medalles i plaques, i està dividida en tres seccions: Mèrit Agrari, mèrit pesquer i mèrit alimentari.
Les medalles, concedides per seccions, distingeixen a persones físiques. La Medalla de l'Orde del Mèrit Agrari, Pesquer i Alimentari en cadascuna de les seves tres seccions posseeix les següents categories:
* Gran Creu: Aquesta categoria pot lliurar-se per a les tres seccions de forma conjunta.
* Encomana de Nombre
* Encomana
* Creu d'Oficial
* Creu
* Medalla de Bronze
Les plaques, també atorgades per seccions, que estan destinades a institucions, persones jurídiques tant públiques com a privades. En el cas de les plaques existeix la possibilitat de lliurar-la per a les tres seccions de forma conjunta. Tenen les següents modalitats:
* Placa d'Or
* Placa de Plata
* Placa de Bronze

## Vegeu també

* Condecoracions d'Espanya
* Alimentació a Espanya
* Agricultura a Espanya
* Ramaderia a Espanya
* Pesca a Espanya
* Ministeri d'Agricultura, Alimentació i Medi Ambient

## Fonts i referències

* ↑ Órdenes civiles. Heraldaría. Consultat 20 de desembre de 2012.
* Reial decret 421/1987, de 27 de febrer, pel qual es crea l'Orde del Mèrit Agrari, Pesquer i Alimentari. BOE (30/03/1987). Consultat el 3 de desembre 2012.
* Ordre del Ministeri d'Agricultura, Pesca i Alimentació de 15 d'abril de 1987. BOE (22/04/1987). Consultat el 3 de desembre 2012
# Orde del Mèrit Civil

L'Orde del Mèrit Civil és, juntament amb l'Orde d'Isabel la Catòlica, un dels dos ordes actualment dependents del Ministeri d'Afers exteriors d'Espanya.

## Història

L'Orde del Mèrit Civil va ser instituït pel rei Alfons XIII per reial decret de 25 de juny de 1926, a proposta del llavors president del Consell de Ministres, Miguel Primo de Rivera. Es va publicar-ne el primer reglament el 25 de maig de 1927.
El govern provisional de la II República va suprimir aquest ordre per decret de 24 de juliol de 1931. Durant el franquisme, va ser restituïda amb els seus anteriors característiques, privilegis i antiguitat per decret de 7 de novembre de 1942.
Els nombrosos canvis experimentats des d'aquesta data, tant per la realitat social i política d'Espanya, com per l'ordenament jurídic-administratiu, van aconsellar la seva actualització pel que, per reial decret de 6 de novembre de 1998, va ser aprovat un nou reglament que roman en vigor.
En el període de 1979 a 2013 s'ha concedit a Espanya l'Orde del Mèrit Civil a un total de 22.669 persones.

## Reglament actual

L'article 1 del reglament indica que l'Orde del Mèrit Civil té per objecte premiar els mèrits de caràcter civil adquirits pel personal depenent d'alguna de les administracions públiques incloses en l'àmbit de la Llei 30/92, o per persones alienes a l'administració que prestin o hagin prestat rellevants serveis a l'Estat, amb treballs extraordinaris, profitoses iniciatives o amb constància exemplar en el compliment dels seus deures.
L'article 2 d'aquest Reglament, esmenta que aquesta condecoració podrà ser concedida, a més, a persones de nacionalitat estrangera, sempre que hagin prestat serveis distingits a Espanya o una notable col·laboració en tots aquells assumptes que redundin en benefici d'ella.
L'Orde del Mèrit Civil consta de set graus. El Collaret és el de major rang i la Gran Creu el segon, per la qual cosa se sol concedir a alts càrrecs de l'administració, generals dels exèrcits i de la guàrdia civil, o a persones rellevants tant espanyoles com a estrangeres, però cal la seva aprovació pel Consell de Ministres.
Insígnies i Passadors :
| Collar | Placa del Collar | Gran Creu | Encomienda de Número |
| Encomienda | Creu d'Oficial | Creu | Creu de Plata |

## Referències

* ↑ Notícia d'El Confidencial - 12/02/2014
* ↑ Tugas i Vilardell, Roger «L'Estat preveu gastar 800.000 euros en condecoracions concedides per Felip VI i Borrell». NacióDigital, 15-08-2019 [Consulta: 14 octubre 2020].

## Enllaços externs

* Reglament Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine. (castellà)
* Insígnies Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine. (castellà)
* Resum històric Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine. (castellà)
# Lluís Brugarolas i Ventulà

Lluís Brugarolas i Ventulà (Vic, 1881-Torelló 1938) fou un mossèn, compositor, director coral i organista de Torelló. Fill de Carles Brugarolas i Dolors Ventulà, fou autor de diverses obres sacres. Existeixen algunes obres religioses editades per Boileau, Barcelona.
Lluís Brugarolas va compondre uns Goigs en honor de la Mare de Déu de Rocaprevera, venerada a Torelló, establint així una estreta vinculació amb el santuari de Rocaprevera. Aquesta connexió suggereix que, probablement, exercia com a beneficiat d’aquest santuari.
Durant la Guerra Civil espanyola, període marcat per una persecució indiscriminada dels sacerdots i altres figures religioses, l’any 1937 va ser empresonat a la presó Model de Barcelona. Tot i ser alliberat relativament aviat, la seva vida va quedar tràgicament interrompuda amb la seva mort l’any següent.
Es conserven obres seves als fons musicals de la catedral de Girona (GirC), fons de l’església parroquial de Sant Esteve d’Olot (OloSE) , fons de la catedral-basílica del Sant Esperit de Terrassa (TerC), fons de l’església parroquial de Santa Maria de la Bisbal (GirBis) i fons de l’església parroquial de Santa Eulàlia de Berga (BerSE).

## Referències

* ↑ Diccionario de musica española e hispanoamericana 1999
* ↑ «Goigs en honor de la Mare de Déu de Rocaprevera venerada a Torelló – Adet». [Consulta: 24 novembre 2024].
* ↑ «Autores - Editorial de Música Boileau» (en castellà). [Consulta: 24 novembre 2024].
* ↑ «IFMuC: Inventari dels Fons Musicals de Catalunya». [Consulta: 24 novembre 2024].

## Bibliografia

* CASARES, E; CUESTA, I.F; CALCO, JL. Diccionario de musica española e hispanoamericana. 10. Madrid: SGAE, 1999. ISBN 84-8048-303-2.
# Staphylinochrous albabasis

Staphylinochrous albabasis és una espècie de lepidòpter zigenoïdeu de la família dels himantoptèrids (Himantopteridae), subfamília Anomoeotinae endèmica d'Angola.

## Referències

* ↑ «Funet - Staphylinochrous». [Consulta: 2 març 2025].
# Ordem do Vulcão

L'Ordem do Vulcão (Orde del Volcà), també anomenada Medalha da Primeira Classe da Ordem do Vulcão és un premi nacional que cada any atorga el president de Cap Verd, es concedeix a les personalitats més grans de Cap Verd i no capverdians, que contribueixen a un engrandiment de la nació. És la principal decoració del país creada després de la independència de la nació.

## Classificació

Té els següents rangs:
* Medalla del 1r Rang
* Medalla del 2n Rang
* Medalla del 3r Rang

## Receptors

* Eugénio Tavares, 1995
* João Lopes Filho, 2004
* Amélia da Lomba, 2005 - la primera no capverdiana en rebre-la
* Cesária Évora, 2006
* Mário Lúcio Sousa, 2006
* Edite Borges, 2011
* Gil Semedo, 2011

## Referències

* ↑ «Elsa Rodrigues dos Santos» (en portuguès). Ciberdúvidas da Língua Portuguesa. [Consulta: 5 juny 2017].
* ↑ «Condecoração de Eugénio Tavares pelo presidente da Républica de Cabo Verde, Doutor António Mascarenhas Monteiro» (en portuguès). Eugénio Tavares Foundation, 01-02-1995.
* ↑ «Curriculum vitæ» (en portuguès). Website of João Lopes Filho. [Consulta: 5 juny 2017].
* ↑ «Embaixada de Cabo Verde atribui `medalha do vulcão` a Amélia da Lomba» (en portuguès). Angola Press, 07-12-2005. [Consulta: 10 setembre 2016].
* 1 2 «Gil Semedo, Associação Deficientes de São Vicente e prof. Edite Broges condecorados com 1ª classe da ordem do Vulcão» (en portuguès). RTC, 08-03-2011. [Consulta: 5 juny 2017].
# Staphylinochrous angustifascia

Staphylinochrous angustifascia és una espècie de lepidòpter zigenoïdeu de la família dels himantoptèrids (Himantopteridae), subfamília Anomoeotinae. És endèmica de la República Democràtica del Congo.

## Referències

* ↑ «Funet - Staphylinochrous». [Consulta: 2 març 2025].
# Staphylinochrous defasciata

Staphylinochrous defasciata és una espècie de lepidòpter zigenoïdeu de la família dels himantoptèrids (Himantopteridae), subfamília Anomoeotinae Es pot trobar a l'Àfrica.

## Referències

* ↑ «Funet - Staphylinochrous». [Consulta: 2 març 2025].
# Sant Miquel de Llimiana

Sant Miquel de Llimiana és una església romànica del segle xi, situada dins del terme municipal de Llimiana, del Pallars Jussà. És del tot en ruïnes, si bé recognoscibles, i està situada dalt del turó de 607 m d'altitud de l'inici del camí de Sant Salvador del Bosc, a l'inici de la serra de Carboners, damunt i al sud de la Font d'Estanya.
Era d'una sola nau, i actualment està sense coberta, que devia ser de volta de canó. A llevant té un absis semicircular, amb arc presbiteral, també enrunat en la part superior. La porta era al sud, i al centre de l'absis hi havia una finestra de doble esqueixada. No té enlloc conservada cap mena d'ornamentació.
Tot plegat mostra una obra de ple segle xi.

## Bibliografia

* ADELL I GISBERT, Joan-Albert i RAMOS I MARTÍNEZ, Maria-Lluïsa. "Sant Miquel de Llimiana", a El Pallars. Barcelona, Enciclopèdia Catalana, 1993 (Catalunya romànica, XV). ISBN 84-7739-566-7
* BURON, Vicenç. Esglésies i castells romànics del Pirineu català i Andorra: Guia. Tremp: Garsineu Edicions, 1994 (Biblioteca pirinenca; 10). ISBN 84-88294-28-X
* GAVÍN, Josep M. Pallars Jussà. Barcelona: Arxiu Gavín, 1981 (Inventari d'esglésies, 8). ISBN 84-85180-25-9
# Oreneta alablanca

L'oreneta alablanca (Tachycineta albiventer) és una espècie d'ocell de la família dels hirundínids (Hirundinidae). Es troba a total la zona tropical d'Amèrica del Sud, a l'est dels Andes: des de Colòmbia fins a l'Argentina. Habita manglars, les sabanes humides, els llacs i cursos d'aigua, les platges i les terres de pastura. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ «Oreneta alablanca». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 setembre 2023 (català)
* ↑ «Swallows» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 12 setembre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 610. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «White-winged Swallow. Tachycineta albiventer» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 11 setembre 2023].
# Staphylinochrous euryphaea

Staphylinochrous euryphaea és una espècie de lepidòpter zigenoïdeu de la família dels himantoptèrids (Himantopteridae), subfamília Anomoeotinae.
Es pot trobar al Camerun i Ghana.

## Referències

* ↑ «Funet - Staphylinochrous». [Consulta: 2 març 2025].
# Constant de Copeland-Erdős

La Constant de Copeland-Erdős és una constant definida com la concatenació de "0," amb l'expressió decimal dels nombres primers en ordre creixent. Rep el nom dels matemàtics Arthur Herbert Copeland i Paul Erdős, que demostraren que és una constant 10-normal. Aproximadament pren el valor
    0,235711131719232931374143…
Aquest és un nombre irracional, fet que pot provar-se de maneres prou diverses: com a conseqüència directa del Teorema de Dirichlet de les progressions aritmètiques, a conseqüència del Teorema de Ramaré o immediatament a partir de la demostració de la seva 10-normalitat. La seva expressió en forma de fracció contínua és [0; 4, 4, 8, 16, 18, 5, 1, …].

## Definició formal

El valor exacte de la constant és
    $\displaystyle \sum _{n=1}^{\infty }p_{n}10^{-\left(n+\sum _{k=1}^{n}\lfloor \log _{10}{p_{k}}\rfloor \right)}$
on ${\{p_{n}\}}_{n\in \mathbb {N} }$ és el conjunt creixentment ordenat de nombres primers.

## Normalitat

La normalitat en base 10 (també anomenada 10-normalitat) d'aquesta constant fou demostrada l'any 1946 pels matemàtics que donen nom a aquesta constant, Arthur Herbert Copeland i Paul Erdős. D'aquesta propietat se'n desprèn que es tracta d'una constant irracional.

## Bibliografia

* Hardy G. H. i E. M. Wright (1938) An Introduction to the Theory of Numbers, Oxford University Press, USA; 5a edició (17 d'abril de 1980), ISBN 0-19-853171-0.

## Referències

* ↑ W., Weisstein, Eric. «Copeland-Erdős Constant» (en anglès). [Consulta: 7 juliol 2018].
* ↑ «A033308 - OEIS». [Consulta: 7 juliol 2018].

## Vegeu també

* Nombre normal
* Constant de Champernowne
* Nombre primer
# Oreneta cellablanca

L'oreneta cellablanca (Tachycineta leucorrhoa) és una espècie d'ocell de la família dels hirundínids (Hirundinidae). Es troba com a nidificant a Uruguai i com a resident a l'Argentina, Bolívia, Brasil, Paraguai i Perú. Habita els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de les terres baixes, la sabanes seques, els herbassars i tropicals i subtropicals inundables, les zones humides, a més de la zona litoral, les pastures, les àrees urbanes i els ambients degradats. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ «Oreneta cellablanca». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 setembre 2023 (català)
* ↑ «Swallows» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 12 setembre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 610. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «White-rumped Swallow. Tachycineta leucorrhoa» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 11 setembre 2023].
# Oreneta cuablanca asiàtica

L'oreneta cuablanca asiàtica (Delichon dasypus) és una espècie d'ocell de la família dels hirundínids (Hirundinidae). Es reprodueixen a l'Himàlaia i a l'Àsia central i Oriental, i passa l'hivern al peu de muntanya o al sud-est asiàtic. Els seus hàbitats principals són els roquissars, els cursos d'aigua i les àrees urbanes. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ «Oreneta cuablanca asiàtica». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 setembre 2023 (català)
* ↑ «Swallows» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 12 setembre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 607. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Asian House Martin. Delichon dasypus» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 11 setembre 2023].
# Oreneta cuablanca oriental

L'oreneta cuablanca oriental (Delichon logopodum) és una espècie d'ocell de la família dels hirundínids (Hirundinidae). Es reprodueix a zones rocoses de l'Extrem Orient Rus, Mongòlia i el nord de la Xina i passa l'hivern a Myanmar, Laos, Vietnam i Cambodja. Els seus hàbitats principals són els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de les terres baixes, la sabana seca, els herbassars secs tropicals i subtropicals, les praderies temperades, els roquissars, les terres llaurades, els jardins rurals i les àrees urbanes. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.
Anteriorment aquest tàxon es considerava coespecífic amb l'oreneta cuablanca comuna, però fou elevat a la categoria d'espècie en base a diferències morfològiques i vocals.

## Referències

* ↑ «Oreneta cuablanca oriental». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 setembre 2023 (català)
* ↑ «Swallows» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 12 setembre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 607. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Eastern House Martin. Delichon lagopodum» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 11 setembre 2023].
* ↑ Leader, P.; Carey, G.; Schweizer, M. «The identification, taxonomy and distribution of Western, Siberian and Asian House Martins». British Birds, vol. 114, 2021, pàg. 72–96.
* ↑ «Swallows». IOC World Bird List Version 11.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2021. [Consulta: 19 juliol 2021].
# Constant de Fransén-Robinson

La constant de Fransén–Robinson, sovint anotada F, és una constant matemàtica que representa l'àrea entre la gràfica de la funció gamma inversa, 1/Γ(x), i l'eix x. És a dir,
    $F=\int _{0}^{\infty }{\frac {1}{\Gamma (x)}}\,\mathrm {d} x.$
La constant de Fransén–Robinson té el valor numèric de F = 2.8077702420285... (successió A058655 a l'OEIS), amb la representació en fracció contínua [2; 1, 4, 4, 1, 18, 5, 1, 3, 4, 1, 5, 3, 6, ...] (successió A046943 a l'OEIS). La seva proximitat amb el nombre d'Euler e = 2.71828... es deu al fet que la integral es pot aproximar a:
    $F\approx \sum _{n=1}^{\infty }{\frac {1}{\Gamma (n)}}=\sum _{n=0}^{\infty }{\frac {1}{n!}},$
la sèrie estàndard del nombre e. La diferència entre els dos valors ve donada per:
    $F=e+\int _{0}^{\infty }{\frac {e^{-x}}{\pi ^{2}+(\ln x)^{2}}}\,\mathrm {d} x$
i també per:
    $F=e+{\frac {1}{\pi }}\int _{-\pi /2}^{\pi /2}e^{\pi \tan \theta }e^{-e^{\pi \tan \theta }}\,\mathrm {d} \theta .$
La constant de Fransén–Robinson també es pot expressar usant la funció de Mittag-Leffler com el límit:
    $F=\lim _{\alpha \to 0}\alpha E_{\alpha ,0}(1).$
No se sap, tanmateix si F es pot expressar de forma tancada en termes d'altres constants conegudes.
S'han fet grans esforços per calcular el valor numèric de la constant de Fransén-Robinson amb alta precisió. El valor va ser calculat amb xifres significatives per Herman P. Robinson usant fórmules de Newton-Cotes d'11 punts, amb 65 dígits per A. Fransén usant la fórmula d'Euler-Maclaurin, i amb 80 xifres per Fransén i S. Wrigge usant sèries de Taylor i altres mètodes. William A. Johnson va calcular-ne 300 dígits, i Pascal Sebah va poder-ne calcular fins a 600 usant la quadratura de Clenshaw-Curtis.

## Referències

* Fransen, Arne «Accurate Determination of the inverse Gamma Integral». BIT, 19, 1, 1979, pàg. 137–138. DOI: 10.1007/BF01931232.
* Fransen, Arne; Wrigge, Staffan «High-Precision values of the Gamma function and of some related coefficients». Mathematics of Computation, 34, 150, 1980, pàg. 553–566. DOI: 10.2307/2006104.
* Fransen, Arne «Addendum and Corrigendum to "High-Precision values of the Gamma function and of some related coefficients"». Mathematics of Computation, 37, 155, 1981, pàg. 233–235. DOI: 10.2307/2007517.
* «Fransén–Robinson Constant».
* Weisstein, Eric W., «Fransén–Robinson Constant» a MathWorld (en anglès).
* Borwein, Jonathan; David Bailey; Roland Girgensohn. Experimentation in Mathematics – Computational Paths to Discovery. A K Peters, 2003, p. 288. ISBN 1-56881-136-5.
# Oreneta de Sri Lanka

L'oreneta de Sri Lanka (Cecropis hyperythra) és una espècie d'ocell de la família dels hirundínids (Hirundinidae). És endèmica de Sri Lanka. Els seus hàbitats principals són els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de les terres baixes i de l'estatge montà, els matollars secs tropicals i subtropicals els matollars de tipus mediterrani, els cursos d'aigua, les zones humides, els roquissars, les terres llaurades, les àrees urbanes i les àrees forestals fortament degradades. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.
Ha estat considerat una subespècie de Cecropis daurica.
En diverses llengües rep el nom de "oreneta de Sri Lanka" (Anglès: Sri Lanka Swallow. Francès: Hirondelle du Sri Lanka).

## Referències

* ↑ «Oreneta de Sri Lanka». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 setembre 2023 (català)
* ↑ «Swallows» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 12 setembre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 608. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Sri Lanka Swallow. Cecropis hyperythra» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2017. [Consulta: 11 setembre 2023].
# Gegants del Barri de Pequín d'Olot

Els Gegants del Barri de Pequín d'Olot van ser construïts l'any 1979 per l'escultora Rosa Serra, amb la col·laboració de Xavier Carbonell i altres veïns del barri.
Són propietat de l'Associació de Veïns del Barri de Pequín, d'Olot.

## Descripció

Es tracta d'uns gegants totalment diferents, atès que no son una parella, sinó tres gegants, que representen un Senyor, un Pallasso i una Pagesa.
Els gegants tenen un ball propi, compost per Joan Puigdemont.
Els primers vestits foren cosits pels veïns del barri. Foren substituïts el 2008. L'any 2024 varen estrenar vestits nous, confeccionats per Carles Solé.

## Referències

* ↑ «Gegants del Barri de Pequín d'Olot». [Consulta: 25 agost 2024].
* ↑ Sala, Joan «L’arrelament popular de la faràndula olotina». Revista de Girona.
# Oreneta de manglar

L'oreneta de manglar (Tachycineta albilinea) és una espècie d'ocell de la família dels hirundínids (Hirundinidae). Es troba a Mèxic i altres països d'Amèrica Central. Habita els manglars, els herbassars tropicals i subtropicals inundables, les terres de pastures, les zones humides, a més dels llacs, els cursos d'aigua, la zona litoral, incloents platges, penyasegats i zones de marees. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ «Oreneta de manglar». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 setembre 2023 (català)
* ↑ «Swallows» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 12 setembre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 610. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Mangrove Swallow. Tachycineta albilinea» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2020. [Consulta: 11 setembre 2023].
# Oreneta de peus clars

L'oreneta de peus clars (Orochelidon flavipes) és una espècie d'ocell de la família dels hirundínids (Hirundinidae). Es troba a Bolívia, Colòmbia, Equador, Perú i Veneçuela. El seu hàbitat natural principal són els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de l'estatge montà. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ «Oreneta de peus clars». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 setembre 2023 (català)
* ↑ «Swallows» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 12 setembre 2023].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 612. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Pale-footed Swallow. Orochelidon flavipes» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 11 setembre 2023].