OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Institut national des sciences appliquées de Strasbourg

Fundat el 2003, l'Institut national des sciences appliquées de Strasbourg, també anomenat INSA Strasbourg, és una grande école d'enginyeria de França. Està situada a la ciutat de Estrasburg i inclou el Campus Universitat d'Estrasburg.
L'INSA Strasbourg és un establiment públic d'ensenyament superior i de recerca tècnica. L'escola lliura els títols següents:
* Diploma d'enginyer de l'INSA Strasbourg (Màstere Ingénieur INSA Strasbourg)
* Diploma de màster de recerca i doctorat
* Mastère spécialisé

## Graduats famosos

* Christian Bourquin, un polític francès i nord-català

## Referències

* ↑ INSA STRASBOURG – INGÉNIEURS
* ↑ INSA Strasbourg
* ↑ Formation des ingénieurs mécatroniciens, l'expérience de l'INSA Strasbourg (ex ENSAIS)Training of mechatronic engineers, the experience of INSA Strasbourg (formerly ENSAIS)

## Enllaços externs

* Institut national des sciences appliquées de Strasbourg - Lloc web oficial
# Bandera de Nova Jersey

La Bandera de Nova Jersey es constitueix del Segell de Nova Jersey col·locat en un fons de color groc pàl·lid anomenat camussa segons estableix l'estat. L'11 de març de 1896, segons l'acta de l'Assemblea General de Nova Jersey, el color camussa s'ha atribuït indirectament a George Washington, que havia ordenat el 2 d'octubre de 1779, que la capa de l'uniforme de la Línia Continental de Nova Jersey havia de ser de color blau fosc, amb fronts de color groc pàl·lid. El front de color groc pàl·lid havia estat reservat, fins aleshores, només per al seu propi uniforme i per als altres generals Continentals i els seus ajudants. Després, el 28 de febrer de 1780, els oficials de guerra continental a Filadèlfia van ordenar que els fronts a la capa de l'uniforme de tots els regiments anessin del mateix color de fons que tenia el pavelló estatal del regiment.
El 2001, l'Associació Vexil·lològica Nord-americana va realitzar una enquesta entre els seus membres sobre la qualitat en el disseny de les banderes de 72 estats i Territoris d'entre els EUA i Canadà rebent, la bandera de Nova Jersey la posició número 46 d'entre les altres 72 banderes participants.

## Colors

El 1965 per llei, els tons de colors blau i camussa van ser definits per l'Estat. Utilitzant el sistema de color Cable desenvolupat per l'Associació de colors dels Estats Units, el blau Jersey es va definir com Cable núm. 70087, i el camussa com Cable núm. 65015. L'Oficina del Secretari d'Estat de Nova Jersey dóna els equivalents hexadecimals de color blau a #2484C6 i camussa a #E1B584.

### Colors principals

| Model de color | Camussa | Blau Jersey |
| Cable color | 65015 US Army Buff | 70087 Royal Blue |
| HTML | E1B584 | 2484C6 |
| RGB | 225, 181, 132 | 36, 132, 198 |

### Colors secundaris

| Model de color | Pell | Bru | Marró | Marró fosc | Or | Carabassa | Vermell | Rosa | Rosa fosc | Porpra | Porpra 2 | Blau 2 | Blau 3 | Blau 4 | Verd | Gris |
| Pantone | 155C | 465C | 463C | 490C | 7766C | 7578C | 186C | 701C | 7435C | 270C | 7670C | 279C | 7690C | 7688C | 7490C | 7543C |
| HTML | EFD19F | B59461 | 744F28 | 5D2A2C | B4A91F | DB6B30 | C8102E | E68699 | 872651 | B4B5DF | 565294 | 418FDE | 0076A8 | 4698CA | 61913D | 98A4AE |

## Referències

* ↑ State of New Jersey. «The NJ State Flag», 2002. Arxivat de l'original el 2012-07-11. [Consulta: 30 octubre 2007].
* ↑ State of New Jersey. «The NJ State Flag». Minutes of the New Jersey General Assembly, 1896. [Consulta: 30 octubre 2007].
* ↑ State of New Jersey. «CHAPTER 170, LAWS OF N.J.», 1965. [Consulta: 30 octubre 2007].
* ↑ «52:2A-1. Official colors». State of New Jersey. Arxivat de l'original el 15 maig 2018. [Consulta: 27 agost 2024].
* ↑ «New Jersey» (en anglès). US Flags Design. [Consulta: 27 agost 2024].
* ↑ «#e1b584 Color Hex». Color-Hex.com. [Consulta: 27 agost 2024].
* ↑ «#2484c6 Color Hex». Color-Hex.com. [Consulta: 27 agost 2024].
# Astronesthes ijimai

Astronesthes ijimai és una espècie de peix de la família dels estòmids i de l'ordre dels estomiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 15 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu entre 300-500 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Japó i a Indonèsia.

## Referències

* ↑ Richardson J., 1845. Ichthyology.--Part 2. A: R. B. Hinds (ed.) The zoology of the voyage of H. M. S. Sulphur, under the command of Captain Sir Edward Belcher, R. N., C. B., F. R. G. S., etc., during the years 1836-1842, Núm. 9. Londres: Smith, Elder & Co. Ichthy. Voyage Sulphur 2 . 71-98. Pls. 45-54.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Nakabo, T., 2002. Fishes of Japan with pictorial keys to the species. Tokai University Press, Japó, pp v-866.

## Bibliografia

* Chen, C.H., 1980. Primary studies of demersal fish resources investigations on trawl grounds at Kanmu seamount. Bulletin of Taiwan Fisheries Research Institute 32:317-338.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Gibbs, R. H., Jr. i J. F. McKinney, 1988: High-count species of the stomiid fish genus Astronesthes from the southern subtropical convergence region: two new species and redescription of Cryptostomias (= Astronesthes) psychrolutes. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 460: i-iii + 1-25.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Parin, N. V. i O. D. Borodulina, 2003: Phylogeny, systematics, and zoogeography of the mesopelagic genus Astronesthes (Astronesthidae, Stomiiformes). Voprosy Ikhtiologii v. 43 (núm. 5): 581-601. (En rus, traducció a l'anglès al Journal of Ichthyology v. 43 (núm. 8):557-576).
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Cecilia Brauer

Cecilia Gniewek Brauer (East Meadow (Nova York), 1924 - Teaneck, Nova Jersey, 16 d'octubre, 2021), fou una interprete de la celesta i també tocava el piano a les gires, i era una apassionada per actuar amb la Glass Armonica sempre que era possible. Era germana del violinista Raymond Gniewek.
Cecilia era una pianista excel·lent, va rebre una beca per assistir al Curtis Institute of Music de Filadèlfia, on va estudiar amb Isabelle Vengerova fins que les circumstàncies familiars relacionades amb la Segona Guerra Mundial van interrompre el seu pas a Curtis. Va marxar el 1940 i va completar la seva educació a "Hempstead High School" el 1942. No obstant seva relació amb Curtis va continuar durant tota la seva vida.
Després d'aquest estudis, va començar la seva carrera com a artista de gira amb la "National Music League". Va acabar aquesta part de la seva carrera el 1950 quan es va casar amb Frederick Brauer, per formar la seva família. Ella va continuar carrera de solista actuant amb orquestres locals, inclosa la "Merrick Symphony Orchestra", on el 1994 als 70 anys va interpretar el Concert per a piano núm. 2 (Rakhmàninov). Sovint deia:
   "Estic tan orgullosa de poder interpretar a "Yankee Doodle Dandy" com ho estic d'interpretar el Rachmaninoff".
Va fer una investigació exhaustiva sobre Franklin, l'inventor de l'instrument i va fer presentacions educatives per a nens i adults en nombroses escoles, museus i biblioteques d'arreu del país, vestida amb vestits d'època! Un dels seus èxits més grans i orgullosos va ser mentre investigava l'òpera Lucia di Lammermoor de Gaetano Donizetti, va trobar que la partitura original de l'"escena boja" estava escrita per a l'harmònica, però que tradicionalment s'havia substituït per la flauta. Va aprendre la peça tal com estava escrita per a harmònica i la va interpretar per al mestre James Levine i la soprano Natalie Dessay per a la seva consideració. Van quedar impressionats amb l'oportunitat d'interpretar la partitura tal com es va escriure originalment i junts la van adaptar a la veu de la Dessay. Es va estrenar per primera vegada a Amèrica l'octubre de 2007 al Met.
Va guanyar nombrosos premis nacionals, va actuar a NPR i en bandes sonores de pel·lícules com "Entrevista amb el vampir", que també va ensenyar a una gran quantitat d'estudiants.

## Referències

* 1 2 3 4 https://www.metorchestramusicians.org/remembering-cecilia-brauer/
* 1 2 3 https://www.legacy.com/us/obituaries/nytimes/name/cecilia-brauer-obituary?id=31550630/Publicat pel New York Times el 14 de novembre de 2021.
# Institut per a la Diversificació i Estalvi de l'Energia

L'Institut per a la Diversificació i Estalvi de l'Energia (IDAE) és una entitat pública empresarial adscrita al Ministeri de Transició Ecològica a través de la Secretaria d'Estat d'Energia. Entre 2018 i 2019 el director general de l'IDAE va ser Joan Herrera i Torres.
Contribuir a la consecució dels objectius que té adquirits Espanya en matèria de millora de l'eficiència energètica, energies renovables i altres tecnologies baixes en carboni constitueix el marc estratègic de la seva activitat.
En aquest sentit, el IDAE duu a terme accions de difusió i formació, assessorament tècnic, desenvolupament de programes específics i finançament de projectes d'innovació tecnològica i caràcter replicable. Així mateix, l'Institut lidera una intensa activitat internacional en el marc de diferents programes europeus i cooperació amb tercers països.

## Objectius

* Promoure l'ús de les noves tecnologies de reemplaçament i estalvi en indústria, agricultura, serveis, habitatges, edificis i zones de transport.
* Gestió i seguiment dels plans d'estalvi i eficiència energètica nacional.
* Promoure l'ús racional i eficient de l'energia, tant en l'entorn empresarial com en el de la llar.
* Col·laborar amb la Comissió Europea en la gestió de programes energètics i donar suport a les empreses espanyoles per obtenir finançament per implementar aquests programes, així com donar suport a empreses espanyoles en mercats internacionals, especialment en energies renovables.
* Oferir sectors integrats d'eficiència energètica que requereixen un catalitzador per a la seva implementació.

## Referències

* ↑ Joan Herrera, nuevo director general del Instituto para la Diversificación y Ahorro de la Energía (IDAE) Arxivat 2018-08-20 a Wayback Machine., al web del Ministeri
* ↑ IDAE a dyrecto.es

## Enllaços externs

* Web de l'IDAE
* IDAE: Consum de carburant i les emissions de CO2 dels turismes nous i cotxes més eficients
* Pla d'Energies Renovables
* Pla d'Acció 2008-2012 de l'Estratègia d'Estalvi i Eficiència Energètica a Espanya (E4)
* Jornada Tècnica Internacional sobre “Producció i ús de microalgues amb fins energètics de l'IDAE
# Bossonalla

La bossonalla fou un tipus de moneda de billó de poc valor, especialment una de les monedes de Pere I, encunyada entre els anys 1209 i 1212.

## Referències

* ↑ Bolòs, Jordi: Diccionari de la Catalunya medieval (ss. VI-XV). Edicions 62, plana 49, Col·lecció El Cangur / Diccionaris, núm. 284. Barcelona, abril del 2000, ISBN 84-297-4706-0
* ↑ Salat, Josef. Josef Salat. Tratado de las monedas labradas en el Principado de Cataluña con instrumentos justificativos (en castellà). Barcelona: Imprenta Antonio Brusi, 1818, p. 110-111 [Consulta: 19 febrer 2014].
# Bandera de Palafrugell

La bandera oficial de Palafrugell té la següent descripció:
| « | Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres de llarg, vermella, amb un castell obert blanc d'alçària 27/36 de la del drap i amplària 10/27 de la llargària del mateix drap, al centre, i amb dues garbes lligades grogues, cadascuna d'alçària 13/36 de la del drap i amplària 4/27 de la llargària del mateix drap, posades a 23/72 de la vora superior, la primera a 2/25 de la vora de l'asta i la segona a 2/27 de la vora del vol. | » |

## Història

Finalitzada la tramitació de l'escut de Palafrugell, l'Ajuntament podia proposar una bandera que incorporés els elements més representatius de l'escut o bé els seus colors. L'opció escollida pel Ple de l'Ajuntament de Palafrugell de 30 de juny de 2004 va ser la primera, amb el castell i les garbes. Aquesta fou aprovada per la Generalitat el 8 de juliol de 2005 i publicada al DOGC el 20 de setembre del mateix any amb el número 4473.

## Vegeu també

* Escuts i banderes del Baix Empordà
* Escut de Palafrugell

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ GAP/2635/2005, de 8 de juliol, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de la bandera del municipi de Palafrugell.» ( PDF). DOGC núm. 4473. Generalitat de Catalunya, 20-09-2005. Arxivat de l'original el 16 d’abril 2019. [Consulta: 22 octubre 2013].
* ↑ «Bandera». Ajuntament de Palafrugell. Arxivat de l'original el 2013-10-09. [Consulta: 13 octubre 2013].
# Rafael Rozendaal

Rafaël Rozendaal (Amsterdam, 1980) és un artista Net.art i Neen que utilitza la Internet com a plataforma d'expressió.

## Obra

La pràctica artística de Rozendaal és més conegut per les seves imatges i pàgines web animades. No obstant això, també cal atribuir li algunes excel·lents aportacions en el camp de les instal·lacions, dibuixos i articles.
Les obres de Rozendaal es titulen segons el seu domini que tenen (per exemple, pinkyellowblue.com) i són públiques visitables des de qualsevol lloc del món amb connexió a Internet, ja que així ho especifica l'Art Website Sales Contract (de l'anglés, Contracte de Venda de Pàgines Web) que obliga a signar als seus compradors, així com mantenir sempre el domini actiu. “És l'equivalent a ser l'amo d'una escultura en un parc públic” afirma. "Hi ha un punt d'orgull de ser la persona que va encarregar o pagar per això. I el lloc encara identifica el propietari”
Una de les seves obres més conceptuals més respectades és pleaselike.com, una pàgina únicament destinada a clicar, voluntàriament, el clàssic botó de “like” de la xarxa social Facebook. L'obra però, conté la intervenció de tots i cada un dels visitants que decideixen si volen, o no, modificar el comptador que hi ha col·locat al seu costat. Aquesta metamorfosi de la mateixa pàgina i la participació de tots els internautes conviden a reflexionar els límits de l'autoria i l'originalitat.

## BYOB

Rozendaal és fundador del moviment BYOB (Bring Your Own Beamer), de l'anglés Porta El Teu Propi Projector. El concepte consisteix a projectar la Internet a un espai físic de manera que la gent pot, literalment, caminar a través d'Internet. Aquest primer esdeveniment al 20 de juliol del 2010 va donar peu a un manifest de tres punts: trobar un espai, convidar al màxim d'artistes i demanar-los que portin el seu projector. Ençà la primera edició, els BYOB s'han repetit a més de 115 ciutats del món, entre les quals s'hi troba Barcelona (dues edicions) i la de Mallorca

## Referències

* ↑ Obra. Enllaç obra original.
* ↑ Art Website Sales Contract
* ↑ Dossier de premsa de l'exposició individual Everything You See Is In The Past. Galeria Postmasters, 54 Franklin Street, New York.
* ↑ ¿Quién dijo que el net.art no se podía vender? Article de Roberta Bosco i Stefano Caldana publicat al 26 de març del 2012.
* ↑ Enllaç a l'obra original
* ↑ Pleaselike Arxivat 2015-02-23 a Wayback Machine. Dossier explicatiu de Louis Doulas. En Anglès.
* ↑ Pàgina oficial de BYOB
* ↑ Imatges i resum del primer BYOB
* ↑ BYOB BCN, curada per Esther Miquel, Octobre 21, 2011. Fundació Met.room
* ↑ BYOB BCN nº2, curada per Helena Acosta i Manuel Carvalho, 14 Desembre 2013 durant la biennal d'art The Wrong New Digital
* ↑ BYOB Mallorca, curada per Tolo Cañellas i Tina Codina, 2 Març, 2013. Espai Ses Voltes.

## Enllaços externs

* Rafael Rozendaal - Lloc web oficial
# Institut supérieur international du parfum, de la cosmétique et de l'aromatique alimentaire

L'Institut supérieur international du parfum, de la cosmétique et de l'aromatique alimentaire (ISIPCA), fundada en 1970, és una Grande école de cosmètica de França. Està situada a Versalles, França: Campus Universitat de Versalles Saint-Quentin-en-Yvelines. És l'única escola de perfumeria professional que no és privada. L'escola s'especialitza en perfums, cosmètics i aroma. L'Escola lliura el diploma Títol de Grau, el diploma Master. el Mastère spécialisé i el MOOC. i el

## Referències

* ↑ Jean-Claude Ellena. Perfume: The Alchemy of Scent. Arcade Publishing, 15 setembre 2011, p. 39–. ISBN 978-1-62872-170-6.
* ↑ Luca Turin; Tania Sanchez Perfumes: The A-Z Guide. Profile Books, 6 agost 2010, p. 369–. ISBN 1-84765-152-6.
* ↑ (francès)ISIPCA: 40ÈME ANNIVERSAIRE Arxivat 2016-11-04 a Wayback Machine.
* ↑ (francès)Sécurité et réglementation internationale des parfums et produits cosmétiques (ESCOM) Arxivat 2016-11-07 a Wayback Machine.
* ↑ (francès)Institut Supérieur International du Parfum, de la Cosmétique
# Claustre

Un claustre (del llatí claustrum) és un espai arquitectònic al costat d'una catedral o contigu a aquesta, una abadia o un altre edifici religiós. Consisteix generalment en quatre galeries tancades en quadrat amb porticades de columnes, capitells i voltes. Al centre, a cel obert, s'hi disposa un pati, hort o jardí.
L'arquitectura monàstica medieval acostuma a ordenar-se a l'entorn d'un claustre que constitueix el nucli interior del monestir o clausura i mitjançant el qual s'articulen els espais de la comunitat que l'habita. Així, i malgrat que té una funció eminentment pràctica i de distribució dels espais, s'aprofitava per a usos diversos, com el conreu de plantes, la meditació, la lectura i, fins i tot, com a cementiri de membres de la comunitat i de famílies i nissagues destacades.
En un altre sentit, s'anomena claustre el conjunt del professorat d'un centre, recordant l'aspecte comunitari del claustre arquitectònic.
També és nom propi de dona.

## Referències

* ↑ «claustre | enciclopèdia.cat». [Consulta: 21 setembre 2018].

## Vegeu també

* Refetor
* Sala capitular
Viccionari
# Bandera de Peralada

La bandera oficial de Peralada (Alt Empordà) té la següent descripció:
Bandera apaïsada, de proporcions dos d'alt per tres d'ample, de camper vermell, carregat amb tres pals grocs, i cadascun d'aquests carregat amb tres rocs heràldics blaus.
Els set pals són del mateix gruix. És una bandera heràldica de les armes de la família Rocabertí, marquesos de Peralada. Està relacionada amb les banderes de Sant Mori, Navata, Albanyà i Ordis.
Va ser aprovada el 25 de setembre de 1990 i publicada en el DOGC el 5 d'octubre del mateix any amb el número 1351.

## Vegeu també

* Escuts i banderes de l'Alt Empordà

## Referències

* ↑ «ANUNCI relatiu a l'aprovació de la bandera municipal de Peralada (Alt Empordà).» (pdf). DOGC num. 1351, 05-10-1990. [Consulta: 15 maig 2010].
* ↑ Sebastià Herreros. «Vexil·la Catalana núm. 6» (pdf). Associació Catalana de Vexil·lologia (GFDL), abril-juny 1995. [Consulta: Fitxa 15/25].
# Astronesthes lampara

Astronesthes lampara és una espècie de peix de la família dels estòmids i de l'ordre dels estomiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 13,4 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu entre 37-2970 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic oriental.

## Referències

* ↑ Richardson J., 1845. Ichthyology.--Part 2. A: R. B. Hinds (ed.) The zoology of the voyage of H. M. S. Sulphur, under the command of Captain Sir Edward Belcher, R. N., C. B., F. R. G. S., etc., during the years 1836-1842, Núm. 9. Londres: Smith, Elder & Co. Ichthy. Voyage Sulphur 2 . 71-98. Pls. 45-54.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Parin, N.V. i O.D. Borodulina, 1998. A review of the Astronesthes luetkeni species group (Astronesthidae, Stomiiformes), with a description of two new species. J. Ichthyol. 38(2):153-162.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Gibbs, R. H., Jr. i J. F. McKinney, 1988: High-count species of the stomiid fish genus Astronesthes from the southern subtropical convergence region: two new species and redescription of Cryptostomias (= Astronesthes) psychrolutes. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 460: i-iii + 1-25.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Parin, N. V. i O. D. Borodulina, 2003: Phylogeny, systematics, and zoogeography of the mesopelagic genus Astronesthes (Astronesthidae, Stomiiformes). Voprosy Ikhtiologii v. 43 (núm. 5): 581-601. (En rus, traducció a l'anglès al Journal of Ichthyology v. 43 (núm. 8):557-576).
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Celler (vi)

Un celler és un local on és elaborat i sotmès a envelliment o a maduració el vi. Al celler hi arriba la verema i se'n fa el tractament mecànic per tal d'obtenir-ne el most o la pasta de verema que es posarà a fermentar en els cups o tines de fermentació. Un cop obtingut el vi, se'l sotmet a tractament, criança i envelliment per tal que en surtin les virtuts i característiques que li donaran qualitat i el singularitzaran. Finalment, s'hi embotella el vi perquè continuï el seu procés de perfeccionament o bé perquè arribi als consumidors.
Durant el segle xix, a causa de la crisi provocada per la fil·loxera, molts pagesos es van unir creant cellers cooperatius.

## Referències

* ↑ Romaní i Olivé, Joan Maria: Diccionari del vi i del beure. Edicions de La Magrana, col·lecció Pèl i Ploma, núm. 21. Barcelona, desembre del 1998. ISBN 84-8264-131-X, plana 67.
* ↑ Calvet, Jordi «Entre Catedrals del vi». Sàpiens [Barcelona], núm. 71, 9-2008, p. 60-61. ISSN: 1695-2014.

## Vegeu també

* Mestres Cellerers de Catalunya.
* Museu de les Cultures del Vi de Catalunya.
Viccionari
# Institute of Mathematical Statistics

L'Institute of Mathematical Statistics (IMS) és una societat professional i acadèmica internacional dedicada al desenvolupament, difusió i aplicació de l'estadística. L'Institut compta amb prop de 4.000 membres a tot el món. A partir de 2005, l'institut va començar a oferir als membres l'associació conjunta amb la Bernoulli Society for Mathematical Statistics and Probability, així com amb l'International Statistical Institute. L'Institut va ser fundat el 1935 per Harry Carver i Henry Rietz, els seus dos membres més actius.

## Publicacions

L'Institut publica cinc revistes:
* Annals of Statistics
* Annals of Applied Statistics
* Annals of Probability
* Annals of Applied Probability
* Statistical Science
També patrocina cinc publicacions:
* Annales de l'Institut Henri Poincaré Arxivat 2017-04-14 a Wayback Machine.
* Bayesian Analysis (Publicat per la Bernoulli Society for Mathematical Statistics and Probability) Arxivat 2016-01-28 a Wayback Machine.
* Bernoulli (Publicat per la Bernoulli Society for Mathematical Statistics and Probability) Arxivat 2017-04-26 a Wayback Machine.
* Brazilian Journal of Probability and Statistics (Publicat per la Brazilian Statistical Association) Arxivat 2017-04-15 a Wayback Machine.
* Stochastic Systems Arxivat 2016-06-16 a Wayback Machine.

## Altres enllaços

Lloc web oficial de l'Institute of Mathematical Statistics Arxivat 2015-08-12 a Wayback Machine.