OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# 308 aC

El 308 aC va ser un any del calendari romà pre-julià. A l'Imperi Romà es coneixia com l'Any del consolat de Mus i Rul·lià (o també any 446 ab urbe condita). La denominació 308 aC per a aquest any s'ha emprat des de l'edat mitjana, quan el calendari Anno Domini va ser el mètode prevalent a Europa per a anomenar els anys.

## Esdeveniments
### Antiga Grècia. Els Diàdocs

* Ptolemeu I Soter, rei d'Egipte, s'apodera d'Andros, desembarca al Peloponnès, rep la submissió de Sició, que governava Cratesípolis, i ocupa Corint i Mègara, possessions de Cassandre.
* Ptolemeu I i Cassandre arriben a un acord de pau. Ptolemeu retorna a Egipte.

### Antiga Roma

* Aquest any són elegits cònsols Publi Deci Mus i Quint Fabi Màxim Rul·lià. Màxim Rul·lià fa la guerra als samnites, i Mus lluita contra els etruscs. Rul·lià ocupa Nucèria Alfaterna i derrota als samnites i als marsos, els seus aliats, en el decurs de la Segona Guerra Samnita.
* Deci sotmet les ciutats etrusques de Tarquínia i Volsínia. Els umbres s'uneixen a la lluita a favor dels etruscs però l'exèrcit del cònsol Rul·lià que torna de Sàmnium. Tarquínia conclou una nova treva de quaranta anys i Deci pacta finalment amb la Lliga Etrusca una treva d'un any a canvi de què paguessin els uniformes dels soldats romans durant aquell temps.

## Naixements

* Arsínoe I, reina d'Egipte entre el 284 aC i el 274 aC.

## Necrològiques

* Bomílcar I, general cartaginès. Intenta prendre el poder, a Cartago, que havia quedat vacant per la mort d'Hannó, amb ajut d'uns 500 ciutadans addictes i alguns mercenaris, però el senat aconsegueix a rendició d'els revoltats amb promesa de perdó. Bomílcar és capturat i crucificat.
* Cleòpatra de Macedònia, germana d'Alexandre el Gran. Era a Sardes presonera i va acceptar l'oferta de matrimoni de Ptolemeu I Soter, però al marxar, Antígon Monoftalm la captura i la torna a Sardes on mor assassinada. Antígon, que segurament en va ordenar la mort, li oficia un gran funeral.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XIX, 67; XX, 37
* ↑ Habicht, Christian. Athens from Alexander to Antony. Cambridge, Mass.: Harvard University Press, 1997, p. 65-66. ISBN 9780674051119.
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, IX, 40
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, IX, 41
* ↑ Polibi. Història. XV, 25
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XX, 44
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XX, 37
* ↑ Justí. Historiarum Philippicarum, XIV, 1
# Centre d'Esports de Sants

El Centre d'Esports de Sants fou un club català de futbol d'inicis de Segle XX de la ciutat de Barcelona.

## Història

El Centre d'Esports de Sants (Centre de Sports segons la denominació de l'època) va ser fundat l'any 1915 com a resultat de la fusió de dos clubs de futbol del barri de Sants. Aquests clubs eren el Gladiator Sport Club, creat l'any 1912 i amb Modest Camps com a president i Narcís Masferrer com a president d'honor, i l'Sporting Club de Sants.
El club vestia amb camisa de color verd fosc i jugava els seus partits al camp situat al carrer Galileu.
El club disputà sempre la segona categoria del Campionat de Catalunya, essent la 1917-18 la seva millor temporada, on fou campió d'aquesta. Disputà la fase de promoció a Primera davant el FC Internacional però la perdé a doble partit (1-2, 0-0).
El 26 d'abril de 1922 es fusionà amb el club de futbol F.C. Internacional, i els equips ciclistes Club Ciclisme de Sants i Velo Sport per donar vida a la Unió Esportiva de Sants, desapareixent, conseqüentment de la vida futbolística catalana.

## Futbolistes destacats

* Agustí Sancho
* Vicenç Piera
* Ricard Galícia

## Temporades

| Temporada | Campionat | Posició |
| 1915-16 | C. de Catalunya Segona categoria | |
| 1916-17 | C. de Catalunya Segona categoria | 4t |
| 1917-18 | C. de Catalunya Segona categoria | Campió |
| 1918-19 | C. de Catalunya Segona categoria | 4t |
| 1919-20 | C. de Catalunya Segona categoria | 5è |
| 1920-21 | C. de Catalunya Segona categoria | 6è |
| 1921-22 | C. de Catalunya Segona categoria | 5è |

## Palmarès

* C. de Catalunya Segona categoria 1917-18

## Referències

* ↑ Un velódromo en Barcelona, Mundo Deportivo, 30 juny de 1980
* 1 2 3 4 Adiós a un campo histórico, Mundo Deportivo, 23 febrer de 1964
* ↑ Gladiator Sport Club, Mundo Deportivo, 25 abril de 1912
* ↑ Club disuelto, Mundo Deportivo, 28 juny de 1915
* ↑ «El Sans triunfa del Martinenc por 2 goals a 1». La Jornada Deportiva, Any 2, No. 20 Pag 9, 20-02-1922. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ «El Sans triunfa del Martinenc por 2 goals a 1 (continuació)». La Jornada Deportiva, Any 2, No. 20 Pag 17, 20-02-1922. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ «Júpiter, 1- C. S. de Sans, 2». La Jornada Deportiva, Any 2, No. 19 Pag 9, 13-02-1922. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ «Els deports». L'Esquella de la Torratxa Núm 2020, pàg. 666, 14-09-1917. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ Futbol, La Vanguardia, 10 març 1918
* ↑ Internacional - C.S. de Sans, La Vanguardia, 15 març 1918
* ↑ Internacional-Centre de Sans, La Vanguardia, 18 març 1918
* ↑ Futbol, La Vanguardia, 20 març 1918
* ↑ Homenaje a Sancho, Mundo Deportivo, 17 juny de 1988
* ↑ Galeria de Internacionales, Mundo Deportivo, 16 juliol de 1988

## Bibliografia

* Closa i Garcia, Antoni; Rius i Solé, Jaume; Vidal i Urpí, Joan. Un segle de futbol català: 1900-2000. Barcelona: Federació Catalana de Futbol, 2001.
# Les millors

Les millors (títol original en francès, Les Meilleures) és una pel·lícula francesa dirigida per Marion Desseigne-Ravel, estrenada el 2021. S'ha subtitulat al català.

## Sinopsi

En un barri obrer de França i enmig d'un ambient conformista, Nedjma, una adolescent que viu amb la seva mare i la seva germana, s'enamora de la Zina, una veïna nouvinguda. Això trasbalsa els seus sentiments i la seva identitat sexual.

## Repartiment

* Lina El Arabi: Nedjma
* Esther Bernet-Rollande: Zina
* Mahia Zrouki: Samar
* Tasnim Jamlaoui: Carine

## Crítiques

Xavier Leherpeur per L'Obs creu que "el guió és una mica savi, però l'entusiasme de les dues formidables actrius s'ho emporta tot" i Guillemette Odicino per Télérama resumeix “Una bonica pel·lícula sobre una parella al marge d'un grup de noies".

## Premis

A la XXVIII edició de Fire!! Mostra Internacional de Cinema Gai i Lesbià de 2023 va guanyar el premi del públic a la millor pel·lícula.

## Referències

* ↑ «Les millors». ésAdir. [Consulta: 21 febrer 2025].
* ↑ Les millors a la Base de dades de cinema en català
* ↑ Xavier Leherpeur, Les films à voir (ou pas) cette semaine, 9 mars 2022, L'Obs.
* ↑ Guillemette Odicino, , 8 mars 2022, Télérama.
* ↑ Éxito rotundo de la 28 Mostra FIRE!! en Barcelona, inoutradio.com

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula subtitulat al català a YouTube
# Enllaç pi

L'enllaç pi o π és un enllaç covalent amb dos lòbuls, on dos dels lòbuls d'un orbital atòmic implicat, se superposa amb dos lòbuls de l'altre orbital atòmic implicat. Aquests orbitals comparteixen un pla nodal el qual passa a través dels dos nuclis atòmics.
L'enllaç pi es crea entre dos àtoms per recobriment de l'orbital atòmic de nombre quàntic secundari ≥ 1 (orbitals p, d…). El recobriment és lateral, és a dir que els 2 lòbuls dels dos orbitals en interacció són paral·lels, contràriament al cas dels enllaços sigma on els lòbuls dels dos orbitals atòmics apunten un cap l'altre. Per tant, no hi ha pas electrons en l'eix de l'enllaç.
La lletra de l'alfabet grec π en el seu nom es refereix als orbitals-p, ja que la simetria orbital de l'enllaç po és la mateixa que la de l'orbital p quan es veu des de l'eix de l'enllaç.
L'enllaç π es presenta especialment en els alquens i en els alquins:
* alquens : presència d'enllaços dobles en un esquelet de carboni;
* alquins: presència d'enllaços triples en un esquelet de carboni
La presència d'un enllaç pi comporta una rigidesa molecular i a això es deu l'estereoisomeria de certs alquens i alquins. A més l'enllaç pi permet les reaccions d'addició (addició electròfila), ja que es trenca fàcilment a la inversa de l'enllaç sigma.
Una molècula que tingui molts enllaços π tindrà moltes formes mesòmeres : els electrons són deslocalitzats.
Un enllaç π é menys fort que un enllaç σ, de mitjana, un enllaç π entre dos àtoms de carboni tenen una energia de 250 kJ.mol$^{-1}$ mentre que un enllaç σ necessitarà 348 kJ.mol $^{-1}$ per trencar-se.

## Enllaços múltiples

Un doble enllaç típic consta d'un enllaç sigma i un enllaç pi, per exemple l'enllaç doble C=C en l'etilè. Un enllaç triple típic, per exemple en l'acetilè, consta d'un enllaç sigma i dos enllaços pi en dos plans mútuament perpendiculars que contenen l'eix de l'enllaç. Els enllaços quàdruples són extremadament rars i només es poden formar entre àtoms de metalls de transició i consten d'un enllaç sigma, dos enllaços pi i un enllaç delta.
| età | etilè | acetilè |
# Escola clàssica de criminologia

L'escola clàssica de criminologia, representada pels autors Beccaria i Bentham, argumenta que les persones són racionals i trien les seves accions en funció del plaer i el dolor. Per tant, les penes han de ser adequades per evitar la comissió de delictes. Segons aquesta escola, les penes han de ser imposades ràpidament, ser precises i severes per ser efectives en la prevenció del delicte. Bentham va aportar les idees de prevenció individual i general, així com la importància de la utilitzat de les penes per prevenir el delicte i la ineficàcia de les penes quan són infundades, ineficaces, massa costoses o innecessàries.

## Referències

* ↑ Vold, G. Bernard, T. and Snipes, J. (1998) Theoretical Criminology. Oxford University Press, Oxford.
* ↑ Burke, Roger Hopkins. An Introduction to Criminological Theory. Willan Pub., 2001.
# Aeroport de Chimoio

L'aeroport de Chimoio (codi IATA: VPY, codi OACI: FQCH) és un aeroport que serveix Chimoio, a la província de Manica a Moçambic.

## Aerolínies i destinacions

| Aerolínies | Destinacions |
| LAM Línies Aèries de Moçambic | Beira, Maputo |

## Referències

* 1 2 Informació de l'Aeroport de Chimoio a Great Circle Mapper.
* ↑ Google Maps - Chimoio

## Enllaços externs

* Historial d'accidents de l'Aeroport de Chimoio a Aviation Safety Network (anglès)
* OurAirports - Chimoio
# Edifici al carrer de Llovera, 1

L'Edifici al carrer de Llovera, 1 és un habitatge situat a la plaça de Prim, al costat de la casa Roca Oller (tot i tenir l'adreça al carrer de Llovera), del municipi de Reus (Baix Camp) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

És un edifici entre mitgeres de planta baixa, quatre pisos i terrat. La façana és de composició simètrica i de poca amplada. La planta baixa està destinada a ús comercial. L'element destacat és una tribuna a la primera planta, que agafa tot l'ample de la façana, emmarcada per quatre columnes amb capitells corintis. Aquesta tribuna és la base de les obertures allindanades del segon pis, coronades per quatre mènsules molt ornamentades amb intercalació de garlanda floral. Hi ha un element ornamental al tercer i quart pis en la llinda i contorn de les obertures. Corona la façana una faixa de dentellons i cornisa volada, balustrada de balustres i una hídria a cada costat.

## Història

Hi ha documentació referent a unes reformes fetes a l'edifici, firmades per Josep Subietas, i d'altres, relacionades amb la construcció de la tribuna i firmades per l'arquitecte Pere Caselles.

## Referències

* ↑ «Edifici del carrer Llovera1». PatMapa. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16-VII-2015].
# Cercle Athlétique Spora Luxemburg

El Cercle Athlétique Spora Luxemburg fou un club de futbol luxemburguès de la ciutat de Luxemburg.

## Història

El club es formà l'any 1923 com a resultat de la fusió dels clubs Racing Club Luxemburg i Sporting Club Luxemburg, dos dels clubs més destacats dels inicis del futbol al país.
L'any 2005, l'Spora es fusionà amb dos altres clubs de la ciutat, el CS Alliance 01 i l'Union Luxemburg per formar l'actual Racing FC Union Luxemburg.

## Palmarès

* Lliga luxemburguesa de futbol:
    Campions (11): 1924-25, 1927-28, 1928-29, 1933-34, 1934-35, 1935-36, 1937-38, 1948-49, 1955-56, 1960-61, 1988-89
    Finalistes (10): 1923-24, 1925-26, 1929-30, 1930-31, 1932-33, 1944-45, 1951-52, 1958-59, 1966-67, 1987-88
* Copa luxemburguesa de futbol:
    Campions (8): 1927-28, 1931-32, 1939-40, 1949-50, 1956-57, 1964-65, 1965-66, 1979-80
    Finalistes (8): 1924-25, 1928-29, 1929-30, 1930-31, 1933-34, 1944-45, 1962-63, 1986-87

## Referències

* ↑ «Luxemburg - List of Champions».
* ↑ «Luxembourg - List of Cup Finals». RSSSF. [Consulta: 9 abril 2024].
# Carola Reig i Salvá

Carola Reig Salvá va ser catedràtica de Llengua i Literatura i va exercir com a docent en l'Institut Lluís Vives de València.
Va ser membre de nombre de l'Acadèmia de Cultura Valenciana, i també es va dedicar a escriure i publicar llibres de text de Batxillerat.
Entre les seves obres destaca la biografia del seu avantpassat el bibliòfil Vicente Salvá, amb la qual va guanyar el premi València de Literatura el 1971
Malgrat estar relacionada amb associacions culturals que proclamaven defensar la cultura valenciana, sempre va emprar exclusivament el castellà en els seus escrits.
Des del 1999 existeix una biblioteca a la ciutat de València que porta el seu nom, la Biblioteca Municipal Carola Reig Salvá, situada al carrer Francisco Martínez, 32 i 34, en el districte postal 46020, al barri de Benimaclet.

## Obres

* El cantar de Sancho II y el cerco de Zamora (tesi doctoral). Revista de Filología Española, Anejo 37. Madrid: CSIC, 1947
* «Correspondencia bibliográfica de Moratín a Salvá». El Correo Erudito, I, 1940, p. 290-292
* Vicente Salvá: un valenciano de prestigio internacional. València: Institució Alfons el Magnànim - CSIC, 1972
* Los escritores del Reino de Valencia. València: Anúbar, 1977

## Referències

* 1 2 3 4 Carola Reig: dos lenguas, una cultura. Consultat 24 de febrer de 2016
* ↑ Vicente Salvá: un valenciano de prestigio internacional Consulta 24 de febrer de 2016
* ↑ El premio Valencia de Literatura, a Carola Reig", ABC, 21 de maig de 1971
* ↑ Biblioteca Pública Municipal Carola Reig Salvá
# Escola d'Amsterdam (sociologia)

L'Escola d'Amsterdam explica el desenvolupament històric i el procés pel qual es genera la classe en el context transnacional. Des de la doctrina materialista històrica i amb les aportacions del neogramscialisme, l'escola d'Amsterdam ofereix anàlisis del nexe estat-capital, l'evolució de la geoeconomia i la geopolítica, la dinàmica del sistema interestatal, l'imperialisme, estratègies hegemòniques, el paper de la força en el manteniment o la disputa de l'hegemonia i la dominació internacionals, i l'agència de classe. Va ser nomenada per primera vegada per Bob Jessop el 1990.

## Referències

* ↑ Jessop, Bob; Sum, Ngai-Ling «Putting the ‘Amsterdam School’ in its Rightful Place: A Reply to Juan Ignacio Staricco’s Critique of Cultural Political Economy». New Political Economy, 22, 3, 2017, pàg. 342-354. DOI: https://www.tandfonline.com/doi/full/10.1080/13563467.2017.1286639.
* ↑ van Apeldcorn, Bastiaan; Overbeek, Henk; Ryner, Magnus. «Theories of European Integration: A Critique». A: Alan W. Cafruny i Magnus Ryner. A Ruined Fortress? Neoliberal Hegemony and Transformation in Europe (en anglès). Rowman & Littlefield Publishers, 2003.
# Aeroport de Chinchero

L'aeroport de Chinchero és un aeroport internacional que es construirà al municipi rural de Chinchero, situat a uns 30 quilòmetres de la ciutat de Cusco, a la Vall Sagrada dels Inques. La pista d'aterratge estarà a una altitud de 3.728 metres sobre el nivell del mar i la terminal, de 40.000 metres quadrats, comptarà amb 11 portes d'embarcament i 13 mànigues. El 2019, la seva obertura estava prevista per l'any 2023.
El projecte va generar polèmica al considerar els perills que el futur terminal aeri tindria sobre el parc arqueològic de Chinchero que inclou el palau de l'inca Túpac Yupanqui, un tram molt important del Qapac Ñan (de Chinchero a Urquillo) i el poble mestís virreinal de Chinchero en el qual destaca el temple de la Mare de Déu de Montserrat (d'inicis del segle xvii). Així com el paisatge cultural de la zona i les maneres tradicionals de vida de les seves comunitats, moltes d'elles amb propietàries d'una sofisticada tradició tèxtil.

## Referències

* ↑ Collyns, Dan «'It would destroy it': new international airport for Machu Picchu sparks outrage» (en anglès). The Guardian, 15-05-2019. ISSN: 0261-3077.
* ↑ «El polémico aeropuerto que Perú va a construir cerca de Machu Picchu» (en castellà). BBC, 15-05-2019.
* ↑ Planas, Enrique. «Chinchero: la cara y la cruz de la nueva polémica que levanta vuelo en el Cusco» (en castellà). El Comercio, 26-05-2019. [Consulta: 30 juny 2019].
# Edifici al carrer de Vic, 20 (Caldes de Montbui)

L'Edifici al carrer de Vic, 20 és una obra de Caldes de Montbui (Vallès Oriental) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És un edifici unifamiliar entre mitgeres, de planta baixa i dos pisos amb la coberta plana i transitable. L'estructura és de murs de càrrega, amb forjats unidireccionals de biguetes de fusta. A la façana, la porta d'entrada és un arc de mig punt amb els brancals de pedra i la volta de maó; la resta d'obertures són allndades. L'edifici està rematat per un ràfec recte amb colls de fusta de teules i a sobre hi ha la barana de la terrassa superior. La façana està arrebossada i pintada i a la planta baixa hi ha un aplacat de petites peces de ceràmica. A l'interior de l'edifici, a la planta baixa, hi ha una arcada de pedra.
# Chito

El chito, en català palet, la tella, joca, l'estràngol, calitx, canut i tànguit, a les Balears rèbol o bètol, també conegut en espanyol com a tuta, tángana, tángano, tango, tanga o tanguilla, és un joc popular de diverses zones d'Espanya, incloent-hi les Illes Canàries. El mot chito ja apareix als Furs de Madrid de 1202, consisteix en llançar un disc metàl·lic (tejo, tostón, chanflo o doblón) o peces de moneda o objectes de valor damunt o darrere o contra un cilindre posat dret (el palet, el rabassell o la joca, en castellà: chito, tuta, tanga o tarusa), situat a una certa distància, generalment uns 20 metres, per tal de separar els diners del palet. Aquell qui aconsegueix que els diners restin més prop de la tella que del palet, guanya aquells diners.
Sobre el chito es col·loca una moneda o xapa. Per a puntuar cal fer caure el chito; si la moneda resta més a prop del chito que del tejo s'obté la puntuació mínima, mentre que si la moneda és més a prop del tejo que del chito s'obté la puntuació més alta.

## Referències

* ↑ "Las denominaciones del juego del chito en la geografía lingüística hispánica", estudi de Josefa María Mendoza. Universitat de Sevilla. Document .pdf en Centro Virtual Cervantes (pàg. 252). Consulta: gener del 2015
* ↑ Mot "tángana" en el diccionari en línia de l'Academia Canaria de la Lengua. Consulta: febrer del 2015.
* ↑ Fernández Villabrille, Francisco. Mellado. Los juegos de la primera edad, 1862.
* ↑ Méndez Giménez, Antonio. Editorial Paidotribo. Nuevas propuestas lúdicas para el desarollo curricular de educación física, 2003. ISBN 9788480196994.
# Mont Xelia

Mont Xelia és una muntanya del Aurès. Aquest cim, de 2.328 m és el segon punt culminant d'Algèria.

## Referències

* ↑ "Africa Ultra-Prominences" Peaklist.org. Retrieved 2012-01-14.
# Enquadernació en rústica

L'enquadernació de tapa tova o en rústica o a la rústica és un tipus d'enquadernació en la qual el llibre, cosit o encolat, està folrat simplement amb una coberta de paper o de cartró, generalment fort encara que no necessàriament rígida, i encolada al llom. Generalment els llibres d'aquesta manera enquadernats són els d'edicions barates, ja que una enquadernació d'aquest tipus és molt més econòmica que una enquadernació cartoné (de cobertes rígides). Si a més les fulles no es cusen sinó que s'encolen, el cost de la peça és menor. Per aquesta mateixa raó el paper en aquest tipus de llibres sol ser de baixa qualitat.
Aquest tipus d'enquadernació existeix des de mitjan segle xix, però es va popularitzar al voltant de 1930. Les edicions de butxaca usen gairebé sistemàticament l'enquadernació en rústica. Els comic books són també un bon exemple d'aquest tipus d'enquadernació.
En l'oposició habitual que es fa entre les enquadernacions «de tapa dura» i les enquadernacions «de tapa tova», l'enquadernació «de tapa tova» rep el nom d'«enquadernació en rústica» mentre que l'enquadernació «de tapa dura» rep el nom de «enquadernació cartoné».

## Referències

* ↑ «Enquadernació en rústica». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ «Enquadernació en rústica». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Enquadernació en rústica». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Aeroport de Chitato

L'aeroport de Chitato (codi IATA: PGI, codi OACI: FNCH) és un aeroport que serveix Dundo, a la província de Lunda-Nord a Angola de la que es troba a 3 kilòmetres al nord-oest. Està molt a la vora de l'aeroport de Dundo, que serveix la mateixa ciutat.
Les balises no direccionals de Chitato (Ident: CH) i Dundo (Ident: DU) es troben al sud de les instal·lacions.

## Referències

* ↑ SkyVector Aeronautical Charts

## Enllaços externs

* Historial d'accidents de l'Aeroport de Chitato a Aviation Safety Network (anglès)
* OpenStreetMap - Chitato
* OurAirports - Chitato
# Edifici al carrer de Vic, 22 (Caldes de Montbui)

L'Edifici al carrer de Vic, 22 és una obra de Caldes de Montbui (Vallès Oriental) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És un edifici entre mitgeres de planta baixa i dos pisos amb coberta a dues vessants d teula àrab. Té la estructura tradicional de parets de càrrega i de forjats unidireccionals de bigues i biguetes de fusta. La casa ha estat molt modificada al llarg de la història. A la façana s'obre, a la planta baixa, la porta allindada amb una finestra quadrangular a un costat. Al primer pis hi ha una finestra d'arc conopial amb la llinda i els brancals de pedra. a la segona planta s'obren dos grans finestres quadrangulars. L'edifici queda rematat per un caneló de ceràmica.
# Tahat

La muntanya Tahat (àrab: جبل تاهات, Jabal Tāhāt) és la muntanya més alta d'Algèria i fa 3.003 m d'altitud, amb una prominència de 2.328 metres. Tahat també és la muntanya més alta de les muntanyes Ahaggar. La ciutat que hi ha més a prop és Tamanrasset, a 56 km al sud. Els occidentals hi van ascendir per primera vegada l'any 1931.

## Referències

* ↑ «Enciclopedia Britannica».

## Fonts

* Tahat – Climbing, Hiking & Mountaineering.
* Tahat a peakbagger.com (anglès).
# Aeroport de Colonia

L'Aeroport de Colonia (IATA: CYR, OACI: SUCA) també conegut com a Internacional de Laguna de los Patos, és un aeroport que es troba proper a la ciutat de Colonia del Sacramento, al sud-oest de l'Uruguai.
L'Aeroport de Colonia està asfaltat 17 km de la ciutat al llarg de la carretera 1. Les companyies aèrees són: ARCO Aerolíneas Colonia S.A., Aero Uruguay i LAPA, operant en línies aèrees entre la ciutat i Buenos Aires Aeroparque Jorge Newbery.

## Enllaços externs

* Aeroport de Colonia a Aviation Safety Network (anglès)
# Edifici al carrer de Vic, 38 (Caldes de Montbui)

L'Edifici al carrer de Vic, 38 és una obra de Caldes de Montbui (Vallès Oriental) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És un edifici entre mitgeres de planta baixa i dos pisos amb la teulada a doble vessant de teula àrab. L'estructura és de murs de càrrega amb forjats unidireccionals de bigues i biguetes de fusta. Hi ha una obertura per planta, la de la planta baixa té els brancals i la llinda de pedra, igual que la del primer pis. Les dues obertures superiors pis donen pas a un petit balcó. La façana està arrebossada i queda rematada per un ràfec a mode de cornisa.