OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Crida (Falles de València)

La crida és l'acte en el qual la fallera major de València anuncia l'inici de les Falles. Es fa l'últim diumenge de febrer i concentra un gran nombre de fallers. Té lloc des de fa molts anys a les Porta dels Serrans de València, considerades la porta de la ciutat. La fallera major fa un discurs d'exaltació a l'estil faller en què convida els valencians i a tot el món a la festa de les Falles, i acostuma a acabar amb la frase: «Valencians, fallers, visquen les falles i visca València».
L'acte de la crida es va instaurar en la festa fallera l'any 1931, si bé els primers anys va tindre una continuïtat desigual i es es celebrava incialment al carrer de manera itinerant. Des del carrer va a passar a celebrar-se al balcó de l'Ajuntament de la ciutat i, després i des de 1954, a la Porta dels Serrans. Inicialment la crida es feia en la part de recaient a la plaça dels Furs, fins que un accident pirotècnic en finalitzar l'acte de 1989 va fer que l'any següent, 1990, l'acte es celebrara en la part que dona al llit del riu.
En la crida de 2016, la Fallera Major Infantil de València va intervindre per primera vegada amb un breu discurs que complementava, en representació dels xiquets i xiquetes falleres, el discurs habitual de la Fallera Major de València.
L'11 de desembre de 2016, i per commemorar la declaració de les Falles com a Patrimoni Cultural Immaterial de la Humanitat per part de la UNESCO, es va celebrar una crida extraordinària, batejada com "Crida a la Humanitat", que havia estat ajornada des de la data inicialment prevista per al 4 de desembre. En esta crida, festa per la Fallera Major de València Raquel Alario, va fer-se una referència destacada a les poblacions valencianes que celebren Falles, convidant als seus representants, i amb un discurs amb frases en diversos idiomes.

## Referències

* ↑ «crida» Diccionari Normatiu Valencià. Acadèmia Valenciana de la Llengua.
* ↑ «La Crida de les Falles (2016)». Junta Central Fallera de València. [Consulta: 24 setembre 2016].
* ↑ Martínez Tormo, José «Introducció a l'anàlisi del discurs de la Crida de les falleres majors de València». Revista d'Estudis Fallers. Associació d'Estudis Fallers [València], 18, 2013, pàg. 27-34. ISSN: 1576-1045.
* ↑ ValenciaBonita. «La historia de la Crida, un repaso a sus inicios desde el primer pregón hasta llegar a la actualidad» (en castellà), 25-02-2016. [Consulta: 21 febrer 2025].
* ↑ Gil,Agencias, Santiago Botella. «La ‘Crida’ de las Fallas 2016» (en espanyol europeu), 28-02-2016. [Consulta: 21 febrer 2025].
* ↑ «Una Crida para la historia» (en espanyol europeu), 12-12-2016. [Consulta: 21 febrer 2025].
Viccionari
# Habitatge a la plaça de la Generalitat, 3 (Sant Pere de Torelló)

L'Habitatge a la plaça de la Generalitat, 3 és una obra de Sant Pere de Torelló (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici entre mitgeres i cantoner, de planta baixa i dos pisos. Aquesta casa reformada prové de la transformació de sagrers en habitatges i tallers per a oficis artesanals de l'època feudal. Correspon a un creixement de la ciutat del tipus "agrupat" que conforma espais públics molt irregulars i carrers estrets, perfectament adaptats a la topografia
# Duiquer de flancs vermells

El duiquer de flancs vermells (Cephalophus rufilatus) és un duiquer minúscul que viu a l'oest i el centre d'Àfrica.
Els duikers de flanc vermell creixen gairebé 38 cm d'alçada i pesen fins a 14 kg. Tenen el pelatge vermellós, amb les potes i l'esquena de color negre grisenc, i el ventre blanc. S'alimenten de f fulles, fruits caiguts, llavors, flors i a vegades petits ocells. Els adults són territorials, viuen a sabana i hàbitats poc boscosos, i les femelles solen produir una única descendència cada any. Tenen una vida útil de deu a quinze anys en captivitat.
Se n'estima la població salvatge en uns 170.000 individus.

## Referències

* ↑ IUCN «Cephalophus rufilatus: IUCN SSC Antelope Specialist Group» (en anglès). The IUCN Red List of Threatened Species, 07-01-2016. DOI: 10.2305/iucn.uk.2016-1.rlts.t4149a50183959.en.
* ↑ Hanson, Benjamin. «Cephalophus rufilatus (red-flanked duiker)» (en anglès). animaldiversity.org, 2006. [Consulta: 20 febrer 2025].
* ↑ Grubb, P. «Order Artiodactyla». A: Wilson, D.E.; Reeder, D.M (eds.). Mammal Species of the World: A Taxonomic and Geographic Reference. Johns Hopkins University Press., 2005, p. 714. ISBN 978-0-8018-8221-0..
* ↑ «Red-flanked duiker (Cephalophorus rufilatus) - Detailed information». ultimateungulate.com. [Consulta: 20 febrer 2025].
Espècies vivents d'artiodàctils (sense comptar els cetacis) :
Regne: Animalia  · Embrancament: Chordata  · Classe: Mammalia  · Infraclasse: Eutheria  · Superordre: Laurasiatheria :
Subordre Ruminantia :
Família Cervidae :
Família Bovidae :
Família Bovidae (subfamília Caprinae) :
Família Bovidae (subfamília Bovinae) :
Família Bovidae (subfamília Antilopinae) :
Subordre Suina :
Subordre Tylopoda :
Clade Whippomorpha :
# Careproctus parvidiscus

Careproctus parvidiscus és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Descripció

* Fa 17,7 cm de llargària màxima.
* Nombre de vèrtebres: 57.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu entre 400 i 700 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al mar d'Okhotsk.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Krøyer H. N., 1862: Nogle Bidrag til Nordisk ichthyologi. Naturhist. Tidsskr. Kjøbenhavn (Ser. 3) v. 1. 233-310.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Imamura, H. & T. Nobetsu, 2002. Careproctus parvidiscus, a new species of liparid fish (Teleostei: Scorpaeniformes) collected from the southern Okhotsk Sea, Japan. Ichth. Research v. 49 (núm. 2): 156-158.
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Txernova, N. V.; Stein, D. L.; Andriàixev, A. P «Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes» (en anglès). California Academy of Sciences Annotated Checklists of Fishes, 31, 72, 2004.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Habitatge al Camí Ral, 411 (Mataró)

L'Habitatge al Camí Ral, 411 és una obra de Mataró (Maresme) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casa entre mitgeres de planta baixa i dues plantes pis. En planta baixa hi ha una amplia obertura d'accés a un local comercial i la porta de l'escala als pisos superiors. Al primer pis hi ha un balcó longitudinal amb dues obertures i al segon pis dos balcons. Totes les obertures de les plantes pis presenten arcs escarsers. L'edifici acaba amb un fris amb les obertures de ventilació de les golfes i una cornisa amb dentellons que aguanta l'acroteri amb dos florons als extrems.
Aquesta casa forma part de la façana sud de la Rambla que es reforma totalment amb motiu de les obres d'urbanització d'aquesta (1928).

## Referències

* 1 2
# Achille Graffigna

Achille Graffigna (San Martino dall'Argine, província de Màntua, 6 de maig de 1816 - Pàdua, 19 de juliol de 1896) fou un compositor italià.
Va compondre 18 òperes, algunes sobre llibrets que ja havien servit per a altres òperes d'il·lustres compositors com Cimarosa, Rossini o Piccinni. Les partitures de Graffigna resulten molt inferiors a les homònimes d'aquells mestres: Il matrimonio segreto (1883); La buona figliuola (Milà, 1886), i Il Barbiere di Siviglia estrenada a Pàdua.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 26, pàg. 927 (ISBN 84-239-4526-X)
# Angelo Berardi

Angelo Berardi (Sant'Agata Feltria, vers 1636 – Roma, 9 d'abril de 1694) fou un teòric de la música i compositor italià del Barroc.
Canonge del Capítol de Viterbo i mestre de capella en aquesta parròquia i en moltes altres. Publicà sobre la música obres que, segons Fetís, formen època en la història d'aquest art. Fou el primer que exposà metòdicament els principis i el mecanisme del doble contrapunt i de l'art de modular la fuga, pel qual ha exercit gran influència en la música moderna.
Les seves obres teòriques són superiors a les seves composicions musicals, si bé avui només tenen un interès històric, ja que el contrapunt ha assolit un desenvolupament verdaderament prodigiós en l'actualitat.
se li deuen: Missa prodefunctis (1636), Libri tre de motetti (1665), Salmi concertate (1668), Salmi vespertini (1675), Salmi vespertini, etc. (1698), i els tractats Ragionamenti musicali (Bolonya, 1681), Documenti armonici (1687), Miscellanea musicale divisa in tre parte (1689), Arcani musicali (1690), Il perché musicale ovvero staffetta armonica (1693).

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 8, pàg. 187. (ISBN 84-239-4508-1)
# Equacions de Faddéiev

Les equacions de Faddéiev són unes equacions que descriuen, a la vegada, tots els possibles canvis en un sistema de tres partícules elementals en mecànica quàntica. Es poden resoldre de forma iterativa amb ordinadors. En general, les equacions de Faddéiev necessiten per a ésser resoltes el potencial que descriu la interacció entre dues partícules individuals. És a més a més possible d'introduir un terme en l'equació per a tenir en compte les forces entre tres cossos. Les equacions de Faddéiev són en general usades en formulacions no pertorbatives les problema dels tres cossos quàntic. Cal dir que en física quàntica, el problema dels tres cossos és uniformement resoluble, per bé que en mecànica clàssica no ho és.

## Bibliografia

* L.D. Faddéiev, S.P. Merkúriev, Quantum Scattering Theory for Several Particle Systems, Springer, 31 agost 1993, ISBN 978-0-7923-2414-0.

## Referències

* ↑ Takhtajan, Leon A. «Ludwig Dmitrievich Faddeev. 23 March 1934—26 February 2017». Biographical Memoirs of Fellows of the Royal Society, 73, 24-08-2022, pàg. 251–275. DOI: 10.1098/rsbm.2022.0003.
* ↑ Hadizadeh, M. R.; Radin, M.; Mohseni, K. «A three-dimensional momentum-space calculation of three-body bound state in a relativistic Faddeev scheme» (en anglès). Scientific Reports, 10, 1, 06-02-2020, pàg. 1949. DOI: 10.1038/s41598-020-58577-4. ISSN: 2045-2322.
# Careproctus pycnosoma

Careproctus pycnosoma és una espècie de peix pertanyent a la família dels lipàrids.

## Descripció

* La femella fa 7,9 cm de llargària màxima.
* Nombre de vèrtebres: 46-49.
* Aleta caudal arrodonida.
* És de color uniformement vermell.

## Hàbitat

És un peix marí i batidemersal que viu entre 75 i 700 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al mar de Bering davant les costes de l'illa de Simushir (illes Kurils) i de l'illa d'Umnak (Alaska).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Krøyer H. N., 1862: Nogle Bidrag til Nordisk ichthyologi. Naturhist. Tidsskr. Kjøbenhavn (Ser. 3) v. 1. 233-310.
* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Gilbert, C. H. & C. V. Burke, 1912. New cyclogasterid fishes from Japan. Proceedings of the United States National Museum v. 42 (núm. 1907): 351-380, Pls. 41-48.
* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Kido, K., 1985. New and rare species of the genus Careproctus (Liparididae) from the Bering Sea. Jap. J. Ichthyol. 32(1):6-17.
* ↑ Acadèmia Russa de les Ciències, 2000. Catalog of vertebrates of Kamchatka and adjacent waters. 166 p.
* ↑ Quast, J.C. i E.L. Hall, 1972. List of fishes of Alaska and adjacent waters with a guide to some of their literature. U.S. Dep. Commer., NOAA Tech. Rep. NMFS SSRF-658, 47 p.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de la Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Txernova, N. V.; Stein, D. L.; Andriàixev, A. P «Family Liparidae (Scopoli, 1777) snailfishes» (en anglès). California Academy of Sciences Annotated Checklists of Fishes, 31, 72, 2004.
* Wu, H.L., K.-T. Shao i C.F. Lai (eds.), 1999. Latin-Chinese dictionary of fishes names. The Sueichan Press, Taiwan.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Habitatge al carrer Alfons II d'Aragó, 101 (Molins de Rei)

L'Habitatge al carrer Alfons II d'Aragó, 101 és una obra amb elements modernistes de Molins de Rei (Baix Llobregat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici modernista de planta i dos pisos. Els baixos estan formats per la porta d'entrada a la casa i una botiga. Aquí només s'ha d'esmentar el fris de ceràmica decorada que recorre la façana horitzontalment i les llindes de maó vist, algunes de les quals s'han pintat. Els 2 pisos tenen la mateixa estructura: una balconada amb dos finestres, decorades amb ceràmica a la part superior. L'edifici està coronat per una cornisa amb treball de maó vist format per emmerletats. Finalment, la teulada està coberta amb teules.
# Achondrostoma occidentale

Achondrostoma occidentale és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 9,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Portugal.

## Referències

* ↑ Robalo, J. I., V. C. Almada, A. Levy & I. Doadrio 2006. Re-examination and phylogeny of the genus Chondrostoma based on mitochondrial and nuclear data and the definition of 5 new genera. Molecular Phylogenetics and Evolution v. 42: 362-372.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Kottelat, M. i J. Freyhof 2007. Handbook of European freshwater fishes. Publications Kottelat, Cornol, Suïssa. 646 p.

## Bibliografia

* Doadrio, I. i B. Elvira 2007 A new species of the genus Achondrostoma Robalo, Almada, Levy and Doadrio, 2007 (Actynopterigii, Cyprinidae) from Western Spain. Graellsia 63(2): 295-304.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Robalo, J. I., V. C. Almada, C. Sousa Santos, M. I. Moreira & I. Doadrio. 2005. New species of the genus Chondrostoma Agassiz, 1832 (Actynopterigii [sic], Cyprinidae) from western Portugal. Graellsia v. 61 (núm. 1): 19-29.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Angiolina Bosio

Angiolina Bosio (Torí, 22 d'agost de 1830 - Sant Petersburg, 12 d'abril de 1859) fou una soprano italiana.
Només amb setze anys debutà a Milà amb l'òpera de Verdi I due Foscari rebent grans aplaudiments. Després d'haver cantat successivament a Verona, Copenhaguen i Madrid, marxà a París el 1848, on es presentà amb l'òpera Nabucco en rol d'Abigail, assolint un gran triomf. Després cantà la Matilde di Shabran i Luisa Miller, en les quals posà en relleu els seus dots de cantatriu dramàtica, que igualaven a la seva irreprotxable escola de cant i facultats vocals.
De retorn a Itàlia desenvolupà els papers més difícils de l'escola de Rossini amb tant encert, que li valgueren una brillant reputació. Va recórrer les principals capitals europees i americanes, assolint arreu els aplaudiments més espontanis.
Contractada pel Teatre Imperial de Sant Petersburg va cometre la imprudència d'abaixar una de les finestres del vagó en què viatjava, i l'intens fred que feia, augmentat per la velocitat del ferrocarril, li fou fatal, morint a poc d'arribar a Sant Petersburg, malgrat de la gran cura que se li va prodigar.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 9, pàg. 235. (ISBN 84-239-4509-X)
# (110) Lídia

Lydia és l'asteroide núm. 110 de la sèrie. Fou descobert el 19 d'abril del 1870 des de Marsella per l'Alphonse Borrelly, i fou el seu segon asteroide descobert. És un asteroide força gran del cinturó principal de classe M compost per níquel i ferro. El seu nom es deu Lídia, país de l'Àsia Menor.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 16 octubre 2023].
* 1 2 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Minor Planet Center Database.
* ↑ Afirmat a: Dictionary of Minor Planet Names (sisena edició revisada i ampliada). Pàgina: 23. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 27 novembre 2024].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 3 novembre 2024].
* ↑ «IAU Minor Planet Center». [Consulta: 22 gener 2021].
Viccionari
# Carinotetraodon irrubesco

Carinotetraodon irrubesco és una espècie de peix de la família dels tetraodòntids i de l'ordre dels tetraodontiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,4 cm de longitud total.
* Nombre de vèrtebres: 16-17.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àsia: conques dels rius Banjuasin (Sumatra) i Sambas (Kalimantan Occidental, Indonèsia).

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Kullander, S.O., 2003. Family Tetraodontidae (Pufferfishes). p. 670. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Lévêque, C., 1992. Tetraodontidae. p. 868-870. A: C. Levêque, D. Paugy, i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Vol. 2. Coll. Faune Tropicale, núm. 28. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, Bèlgica i O.R.S.T.O.M., París, França.
* Matsuura, K., 2001. Tetraodontidae. Puffers. p. 3954-3957. A: K.E. Carpenter i V. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the Western Central Pacific. Vol. 6. Bony fishes part 4 (Labridae to Latimeriidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
* Yamada, U., 2002. Tetraodontidae. p. 1418-1431. A: T. Nakabo (ed.). Fishes of Japan with pictorial keys to the species (segona edició). Tokai University Press, 1749 p.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Jersey (Geòrgia)

Jersey és un town (vila o poble) del comtat de Walton, Geòrgia (Estats Units) amb una població de 146 habitants d'acord al cens del 2020. Segons l'Oficina del Cens dels Estats Units, el town té una superfície de 0.8 milles quadrades (2.1 km$^2$), tot terra ferma. Avui dia el town es considera oficialment part del districte escolar del comtat de Walton. D'acord al cens del 2000 Jersey tenia 163 habitants, 61 habitatges, i 45 famílies. El 2020 la seva població era de 146 habitants.

## Història

Fins al voltant de 1904 aquesta comunitat era coneguda com a Centerville, ja que a la pràctica era equidistant dels towns circumdants de: Monroe, Social Circle, Covington i Loganville. Però, quan Centerville decidí obrir-hi una oficina de correus dels EUA pròpia, en lloc d'haver de viatjar a la seu del comtat per recollir correu, sorgí un contratemps. Les regulacions postals federals prohibien que dues localitats del mateix estat tinguessin el mateix nom. Això provocà un debat extens i candent a la comunitat que es prolongà al llarg de l'hivern. En aquella època aquesta zona era principalment agrícola i molt coneguda per la gran qualitat en la producció lletera. Només un parell de mesos abans d'aquest fet, Old Man HD Ambercrombie (un destacat home de negocis i un dels primers colons de la zona) acabava d'adquirir el seu recentment importat, i costós, bou de Jersey de l'illa de Jersey, per tal de millorar la qualitat del seu ramat i augmentar-ne la seva producció de llet. Després de molt debat, la ciutat sol·licità i se li concedí el canvi de nom a "Jersey". Així, pogueren fixar la seva pròpia adreça postal única i establir una oficina postal dels EUA pròpia.
L'Assemblea General de Geòrgia va incorporar Jersey com a town el 1905.

## Referències

* ↑ «2020 U.S. Gazetteer Files». United States Census Bureau. [Consulta: 18 desembre 2021].
* ↑ «2020 CENSUS – SCHOOL DISTRICT REFERENCE MAP: Walton County, GA». U.S. Census Bureau. [Consulta: 7 maig 2023].
* ↑ «Census of Population and Housing». Census.gov. [Consulta: 4 juny 2015].
* ↑ «US Board on Geographic Names». United States Geological Survey, 25-10-2007. [Consulta: 31 gener 2008].
* ↑ Krakow, Kenneth K.. Georgia Place-Names: Their History and Origins. Macon, GA: Winship Press, 1975, p. 121. ISBN 0-915430-00-2.
* ↑ «Walton County». New Georgia Encyclopedia. [Consulta: 9 gener 2019].
# Habitatge al carrer Barcelona, 159 (Sant Vicenç dels Horts)

L'Habitatge al carrer Barcelona, 159 és una obra del municipi de Sant Vicenç dels Horts (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici entre mitgeres de planta baixa, pis i mansarda amb acabats d'aplacat ceràmic i cresteria metàl·lica. Trencaaigües i ornament floral a les llindes balconeres. Sanefa de dentells, cornisa, ulls de bou i aplacat ceràmic blavenc. La composició d'aquesta façana es repetia al costat dret i unes reformes l'han convertit en una façana plana i sortida balconera correguda, amb balustrades de pedra.
# Achondrostoma salmantinum

Achondrostoma salmantinum és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 6,8 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a la conca del riu Duero.

## Referències

* ↑ Robalo, J. I., V. C. Almada, A. Levy & I. Doadrio 2006. Re-examination and phylogeny of the genus Chondrostoma based on mitochondrial and nuclear data and the definition of 5 new genera. Molecular Phylogenetics and Evolution v. 42: 362-372.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Doadrio, I. & B. Elvira 2007. A new species of the genus Achondrostoma Robalo, Almada, Levy & Doadrio, 2007 (Actinopterigii, Cyprinidae) from western Spain. Graellsia v. 63 (núm. 2): 295-304.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# (126) Veleda

Velleda és l'asteroide núm. 126 de la sèrie. Fou descobert el 5 de novembre del 1872 a París per en Paul Pierre Henry (1848-1905), fou el seu primer descobriment dels 14 que va descobrir amb el seu germà Prosper Henry. És un asteroide del tipus S del cinturó principal que gira un cop cada poc més de 5 hores. El seu nom es deu a la princesa i profeta germànica Vileda del segle i que provocà i predigué la rebel·lió de les tribus bataves contra l'Imperi Romà.

## Vegeu també

* Llista d'asteroides (1-1000)

## Referències

* 1 2 3 4 5 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 16 octubre 2023].
* 1 2 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 24 gener 2024].
* ↑ Afirmat a: Dictionary of Minor Planet Names (sisena edició revisada i ampliada). Pàgina: 25. Editorial: Springer Science+Business Media. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 27 novembre 2024].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 3 novembre 2024].
* ↑ Schmadel, Lutz D. Springer. Dictionary of Minor Planet Names (en anglés). 5a edició, 2003. ISBN 3-540-00238-3.