OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Òxid de ceri(IV)

L'òxid de ceri(IV) o CeO$_2$ és un compost químic format pel calcinat de l'oxalat de ceri CeO$_2$CCO$_2$Ce o l'hidròxid de ceri(IV) Ce(OH)$_4$.
L'òxid de ceri(IV) polvoritzat és lleugerament higroscòpic, per la qual cosa s'empra en ceràmiques per sensibilitzar un vidre fotosensible i polir-lo com a alternativa a l'òxid de ferro(III) Fe$_2$O$_3$. També se'l coneix com l'òptic vermell.
Podeu prendre un color transparent a llum visible a causa de l'absorció de la radiació ultraviolada que efectua.

## Aplicacions
### Ús com a catalitzador de gasos en combustió

Els òxids de ceri són usats com a catalitzadors per reduir les emissions de gas dels automòbils. Quan escasseja l'òxid de ceri(IV), es redueix mitjançant el monòxid de carboni (CO) del vehicle a òxid de ceri(III):
    $\displaystyle \mathrm {2\ CeO_{2}+\ CO\longrightarrow \ Ce_{2}O_{3}+\ CO_{2}}$
Quan hi ha un excés d'oxigen, el procés és invertit i l'òxid de ceri(III) es converteix en òxid de ceri(IV):
    $\displaystyle \mathrm {2\ Ce_{2}O_{3}+O_{2}\longrightarrow 4\ CeO_{2}}$
També és emprat a les parets de forns autonetejadors com a catalitzador d'hidrocarburs a altes temperatures.

### Ús a la descomposició d'aigua

El cicle òxid de ceri(III)-òxid de ceri(IV) és un cicle termoquímic de dos passos que permet la descomposició de l'aigua per a l'obtenció d'hidrogen.

### Ús en cremes solars

A causa de la seva absorció de la radiació ultraviolada, així com per la seva baixa acció catalitzadora, podria convertir-se en un suplent de l'òxid de zinc (ZnO) i el diòxid de titani (TiO) a les cremes solars. No obstant això, les seves propietats termals catalítiques haurien de disminuir-se mitjançant la cobertura de les seves partícules amb silicona amorfa o amb nitrur de bor.

## Referències

* ↑ «Molienda y pruebas de un espejo de telescopio». Arxivat de l'original el 4 de mayo de 2009. [Consulta: 10 abril 2009].
* ↑ La producción de hidrógeno mediante ciclos termoquímicos solares de división de agua

## Bibliografia

* Mètode òxid ceri gran brillantor.
* Dispersió col·loïdal òxid de ceri revestiment substrats protecció UV, antireflectant i antibrutícia.

## Enllaços externs

* Universitat de Sheffield .
* Centre de microstructures avançades i dispositius de la Universitat Estatal de Louisiana .
# Aleksei Nikolàievitx Titov

Aleksei Nikolàievitx Titov, rus: Алексей Николаевич Титов (Sant Petersburg, Rússia, 1769 - 20 de novembre de 1827) fou un militar i músic rus, i pare i germà respectivament de Nikolai i, Serguei Nikolàievitx Titov ambdós també músics i compositors.
Fou el primer a compondre, romances de cambra. També va compondre ballables i marxes militars que l'exèrcit rebia amb aplaudiments per la seva marcialitat i Titov ser tinent general.
Va compondre moltes òperes en l'estil de Mozart, entre les quals cal mencionar:
* El cerveser i l'esperit ocult (1796);
* El judici de Salomó (1805);
* Jam (1805);
* Mursachad (1807);
* Emerico Techelius (1812);
* Els creduls (1812);
* La boda de Filatkina;
* La festa de Mogul;
* Així són els russos;
* L'error;
* Natàlia;
* La bella Tatiana;
* Soldat i pastor.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 62, pàg. 151 (ISBN 84-239-4562-6)
# Hospital de la Santa Creu de Sant Feliu de Codines

L'Hospital de la Santa Creu de Sant Feliu de Codines és un edifici del municipi de Sant Feliu de Codines (Vallès Oriental) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici aïllat de planta rectangular i compost de planta baixa i dos pisos amb coberta a quatre vessants acabada amb un ràfec que corona les façanes a excepció de la principal que queda acabada per una balustrada i cornisa. La façana és de composició plana i simètrica. Té un pati central. És un edifici rectangular i sever de reminiscències "herrerianes".

## Història

L'edifici de l'Hospital està enclavat sobre la font i els jardins dels Àlbers. Fou aixecat pel rector Agustí Santacruz el 1744. Des del 1859 és regentat per religiosos dominicans de l'Anunciata. Sota seu es van construir les escoles el 1940 i darrerament un dispensari o casal d'assistència a càrrec de la parròquia.

## Referències

* 1 2
# Hoquei Club Sentmenat

L'Hoquei Club Sentmenat és un club d'hoquei sobre patins de la ciutat de Sentmenat, al Vallès Occidental.

## Història

El club va néixer l'any 1960. Va viure la seva època daurada durant les dècades de 1970 i 1980, en la que jugà moltes temporades a la Divisió d'Honor i arribà a disputar dues finals europees, la Copa d'Europa i la Recopa. El 1983 arribà a la final de la Copa d'Europa d'hoquei patins, que va perdre enfront del Barça. És el seu major èxit esportiu. La temporada 1989-90 va perdre la categoria, però el 1991 la tornà a recuperar esdevenint campió de Primera.

## Jugadors destacats

* Manel Chércoles i Fort
* Josep Ramoneda i Verdaguer

## Referències

* ↑ «XXV aniversario del Sentmenat H.C.». Mundo Deportivo, 24-09-1985. [Consulta: 1r octubre 2015].
* ↑ «El hoquei celebra 50 anys». sentmenat.com. [Consulta: 1r octubre 2015].
* ↑ «La màxima competició continental parla català». Mundo Deportivo, 13-05-2005. [Consulta: 1r octubre 2015].
* ↑ «Sentmenat, un ascenso anunciado». Mundo Deportivo, 13-04-1991. [Consulta: 1r octubre 2015].
* 1 2 «Perfil a rinkhockey.net». rinkhockey.net. [Consulta: 1r octubre 2015].

## Enllaços externs

* Hoquei Club Sentmenat - Lloc web oficial
# Esporte Clube Democrata

L'Esporte Clube Democrata, també anomenat Democrata de Governador Valadares o Democrata-GV, és un club de futbol brasiler de la ciutat de Governador Valadares a l'estat de Minas Gerais.

## Història

Seguidors insatisfets del Flamengo de Figueira do Rio Doce (antic nom de la ciutat de Governador Valadares) fundaren un nou club anomenat São Domingos de Figueira do Rio Doce el 13 de febrer de 1932. Posteriorment adoptà l'actual nom Esporte Clube Democrata. El club guanyà el seu primer títol el 1981, la Taça Minas Gerais.

## Estadi

L'estadi del Democrata és l'Estadi José Mammoud Abbas, conegut com a Mamudão, inaugurat el 1964, amb una capacitat per a 15.000 espectadors.

## Palmarès

* Campionat mineiro de Segona Divisió:
** 2005
* Taça Minas Gerais:
** 1981
* Campeonato do Interior de Minas Gerais:
** 1991, 1992, 1993, 1994, 2007

## Referències

* ↑ «Esporte Clube Democrata». Arquivo de Clubes. Arxivat de l'original el 2013-01-17. [Consulta: 11 juliol 2007].
* ↑ Enciclopédia do Futebol Brasileiro 1. Areté Editorial S/A, 2001.
* ↑ «Minas Gerais State Trophy - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 11 juliol 2007].
* ↑ «Mamudão». Templos do Futebol. [Consulta: 11 juliol 2007].

## Enllaços externs

* (portuguès) Web oficial Arxivat 2018-11-23 a Wayback Machine.
* (portuguès) Esporte Clube Democrata a Templos do Futebol Arxivat 2013-01-17 at Archive.is
# Òxid de coure(I)

L'òxid de coure(I), de fórmula Cu₂O, és un tipus d'òxid de coure. És insoluble en aigua i solvents orgànics. L'òxid de coure(I) es dissol en una solució d'amoníac concentrat per formar el complex incolor [Cu(NH₃)₂]$^+$, que s'oxida fàcilment en l'aire al complex blau [Cu(NH₃)₄(H₂O)₂]$^{2+}$. Es dissol en àcid clorhídric per formar HCuCl₂ (un complex de CuCl), en canvi dissolt amb àcid sulfúric i àcid nítric produeix sulfat de coure(II) i nitrat de coure(II), respectivament.
L'òxid de coure(I) es presenta com el mineral cuprita en alguns roques de color vermell. Quan s'exposa a l'oxigen, el coure s'oxida de manera natural a òxid de coure(I), malgrat que ho fa d'una forma molt lenta. En el laboratori, el procés es pot escurçar usant alta temperatura o una alta pressió d'oxigen. Amb escalfament, l'òxid de coure(I) formarà l'òxid de coure(II).
La formació de l'òxid de coure(I) és la base del test de Fehling i de la Reacció de Benedict pa la reducció de glúcids que redueixen en solució alcalina una sal de coure(II), donant un precipitat de Cu₂O.
L'òxid de coure(I) es forma en peces de coure xapades amb plata exposades a la humitat quan la capa de plata és porosa o està danyada, aquest tipus de corrosió rep el nom plaga roja (corrosió).

## Aplicacions generals

L'òxid de coure(I) es fa servir normalment com pigment, fungicida, i agent antiincrustacions de pintures marines.

## Aplicacions com semiconductor

L'òxid de coure(I) va ser el primer semiconductor conegut. Els díodes rectificadors basats en aquest tipus de coure es van fer servir a la indústria des de 1924, mans que el silici passés a ser l'estàndard.
L'òxid de coure(I) mostra sèries d'excitons amb amplades de ressonància química en el rang de neV (10$^{-9}$ eV).

## Referències

* ↑ N. N. Greenwood, A. Earnshaw, Chemistry of the Elements, 2nd ed., Butterworth-Heinemann, Oxford, UK, 1997.
* ↑ D. Nicholls, Complexes and First-Row Transition Elements, Macmillan Press, London, 1973.
* ↑ P.W. Baumeister: Optical Absorption of Cuprous Oxide, Phys. Rev. 121 (1961), 359. Direct web link (subscription required)

## Enllaços externs

* National Pollutant Inventory: Copper and compounds fact sheet Arxivat 2008-03-02 a Wayback Machine.
* Chemical Land21 Product Information page
* Make a solar cell in your kitchen
* A Flat Panel Solar Battery
# Hospital d’Olot i Comarcal de la Garrotxa

L'Hospital d'Olot i Comarcal de la Garrotxa, també conegut com a l'Hospital d'Olot per trobar-se en aquesta ciutat, és una entitat privada prestadora de serveis públics en l'àmbit del Sistema sanitari integral d'utilització pública de Catalunya (SISCAT).

## Història

L'origen de la institució es remunta a la dècada del 1310 quan apareixen les primeres referències de l'Hospital Sant Jaume, dedicat a aquest sant com molts altres hospitals pelegrins de l'època medieval. S'ubicava al barri vell, a l'actual biblioteca Marià Vayreda. Gràcies a les donacions i llegats dels ciutadans, a més de les rendes pròpies, aquest va substituir al llarg dels segles fins a canviar d'emplaçament traslladant-se a l'edifici renaixentista del carrer de Sant Rafel al segle xvi. A mitjans del segle xix l'Ajuntament d'Olot es fa càrrec de la gestió de l'Hospital i és el 1980 quan la Generalitat aprofita la Xarxa d'Hospitals locals, com el Sant Jaume, per estructurar el sistema sanitari català.
Finalment, el 2014 l'Hospital Sant Jaume es converteix en l'Hospital d'Olot i Comarcal de la Garrotxa, en una nova situació i en un modern edifici. Disposa d'una superfície de més de 27.000 m2, tres vegades més gran que l'anterior, i amb capacitat per donar servei a 60.000 persones.

## Referències

* ↑ «Organismes. Generalitat de Catalunya». [Consulta: 13 març 2020].
* ↑ Fundació Hospital d'Olot i Comarcal de la Garrotxa. «Presentació». [Consulta: 13 març 2020].
# Esporte Clube Siderúrgica

L'Esporte Clube Siderúrgica és un club de futbol brasiler de la ciutat de Sabará a l'estat de Minas Gerais.

## Història

El club va ser fundat el 31 de maig de 1930. El Siderúrgica guanyà el campionat mineiro els anys 1937 i 1964. El 1967 la Belgo-Mineira Ironworks Company deixà de finançar el club i aquest passà a les competicions amateurs. El 2011 tornà a la segona divisió estatal.

## Estadi

L'Esporte Clube Siderúrgica juga els seus partits a l'Estadi Praia do Ó. Té una capacitat per a 4.000 espectadors.

## Palmarès

* Campionat mineiro:
** 1937, 1964

## Referències

* 1 2 «Esporte Clube Siderúrgica» (en portuguès). sabaranet.com. Arxivat de l'original el de setembre 19, 2011. [Consulta: 4 agost 2011].
* ↑ Placar Guia 2011, 1350-C, 1-2011, pàg. 60.
* ↑ «Minas Gerais State League - List of Champions». RSSSF, 13-04-2014. [Consulta: 1r juliol 2014].
* ↑ «Esporte Clube Siderúrgica» (en portuguès). Federação Mineira de Futebol. [Consulta: 4 agost 2011].
* 1 2 Rodolfo Rodrigues. Escudos dos Times do Mundo Inteiro. Panda Books, 2009, p. 97.
# Óblast d'Ivànovo

L'óblast d'Ivànovo (en rus Ивановская область tr. Ivànovskaia óblast) és un subjecte federal de Rússia.

## Vegeu també

* Xuia
* Khólui
# Ouya Maichang

L'Ouya Maichang (xinès tradicional: 歐亞賣場, xinès simplificat: 欧亚卖场, pinyin: Ōuyà Màichǎng, literalment 'Centre comercial Euràsia', en anglès: Eurasia Shopping Mall) és un centre comercial situat al districte de Chaoyang, Changchun, província de Jilin, al nord-est de la Xina. És considerat el centre comercial més gran del món.
És propietat de Changchun Eurasia Group Co., Ltd, fundada el 1992, i propietari d'altres cinc centres comercials a la ciutat, a més d'altres negocis minoristes.

## Referències

* ↑ Chopsticks and Trains (2023-07-04). The Largest Shopping Mall in the World is in China?! | Changchun Eurasia Shopping Mall | 长春欧亚卖场 – via YouTube.
* ↑ Ltd, Shenzhen Securities Information Co. China Listed Companies Handbook (Vol. 5) (en anglès). Javvin Technologies Inc., 1900. ISBN 978-1-60267-024-2.
* ↑ «Dole y Eurasia se unen para promover la calidad y la vida sana con un animado evento de Año Nuevo en China» (en castellà). www.freshplaza.es, 23-01-2025. [Consulta: 8 febrer 2025].

## Enllaços externs

* Lloc oficial
# Arpista de Keros

L'arpista de Keros, també anomenat tocador de lira de Keros, és una estatueta de marbre, elaborada per artesans de la civilització ciclàdica una cultura arqueològica de l'edat del coure i del bronze situada en les Cíclades, a la mar Egea, que abasta el període del ciclàdic inicial II, Keros-Siros, del 3000 ae al 2000 ae.
La figureta mostra un arpista assegut que està tocant una arpa o lira; se'n desconeix la utilitat: podria ser un exvot o una representació d'un ritual funerari acompanyat de música, probablement d'influència assíria.
L'estatueta s'exhibeix de manera permanent al Museu Arqueològic Nacional d'Atenes (Grècia), amb el núm. d'inventari 3908.

## Referències

* ↑ Mujeriego, Manuel. «3. El arte clásico» (en castellà). UCLM, s.d. Arxivat de l'original el 2017-08-29. [Consulta: 13 abril 2020].
* ↑ Getz-Gentle, Pat «The Male Figure in Early Cycladic Sculpture.» (pdf) (en anglès). Metropolitan Museum Journal, 15, 1980, pàg. 5-33. OCLC: 193541984.

## Enllaços externs

* García de la Costa, Daniel. «¿Harpas Cicládicas?» (en castellà). Arxivat de l'original el 2020-08-07. [Consulta: 14 abril 2020].
# Hospital i capella de la Verge Maria

L'Hospital i capella de la Verge Maria de Gràcia són uns edificis de Riudoms (Baix Camp) protegits com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Antic hospital al costat de la capella de la Verge Maria. L'Hospital és un edifici molt gran. La capella, d'estil renaixentista molt senzill, té una sola nau amb volta de canó amb llunetes i capçalera plana.
La capella és presidida per la imatge de la Soledat, obra de l'escultor madrileny Federico Coullaut-Valera Mendigutia. La imatge fou donació de l'empresari Lluís Massó i Simó i surt a la processó del Sant Enterrament del Divendres Sant.

## Història

Antigament, aquest hospital estava destinat a l'atenció de pobres i pelegrins. Documentat des del segle xvi, perdurà fins a finals del segle xix. La capella estava relacionada estretament amb l'hospital, com queda reflectit documentalment des del segle xvi. En temps més recents es va fer servir com dipòsit funerari.
L'edifici de l'antic hospital es va restaurar i es va utilitzar com a escola de música i actualment acull l'oficina de la guàrdia municipal i altres dependències municipals.

## Referències

* 1 2
* ↑ Torres Domènech, Joan; Mas Gispert, Josep Maria; Salvat Papió, Mateu. Imatges de Riudoms en la postguerra. Riudoms: Associació Cultural Amics de l'Om, 2022, p. 113.
* ↑ Corts Salvat, Joan-Ramon; Josep Maria, Toda Serra. Riudoms. 850 anys d'història, llengua i cultura.. Valls: Cossetània edicions, 2000, p. 177. ISBN 84-89890-81-1.
* ↑ «Llocs d'interès turístic de Riudoms». Ajuntament de Riudoms.

## Enllaços externs

* «Hospital i capella de la Verge Maria». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
* Imatge de la Soledat, a l'interior de la capella
# Hora Internet

L'hora Internet —anomenada també Swatch Internet Time o Biel Mean Time (BMT)— va ser inventada per l'empresa de rellotges Swatch (amb seu a Biel/Bienne, Suïssa) el 1998 com una estratègia de mercat. L'hora Internet representa un concepte universal totalment nou del temps: res de fusos horaris, tan sols un mateix horari universal.
La seva unitat és el beat (@).

## El beat

L'empresa Swatch va dividir el dia en 1000 unitats anomenades beats. Un beat equival a 1 minut i 26,4 segons; és a dir, les 12 hores del dia, en el sistema vell, equivalen a @500 (500 beats). A més a més, a tot el món hi ha la mateixa hora, per la qual cosa no es dona lloc a confusions a causa de diferències horàries.

## Meridià

Swatch no sols va crear una nova forma de mesurar el temps, sinó que també va crear un nou meridià: el meridià de Biel/Bienne, Suïssa, seu de l'empresa. Biel Mean Time (BMT) serà la freqüència universal per l'Hora Internet. Un dia en Hora Internet comença a les @000, a la mitjanit CET. El meridià BMT es va inaugurar el 23 d'octubre del 1998. Segueix l'hora de Suïssa, UTC+1.

## Subunitats i exemples de conversió

Es pot dividir en subunitats:
    deci-beats :1 h 39 min 56,16s ≤ 69,4beats < 1 h 40 min 4,80s, amb una precisió de 8,64segons, centi-beats :1 h 39 min 59,616s ≤ 69,44beats < 1 h 40 min 0,480s, amb una precisió de 0,864segons, mili-beats :1 h 39 min 59,961 6s ≤ 69,444beats < 1 h 40 min 0,048 0s, amb una precisió de 0,086 4segons.
Valor d'1 beat en el sistema actual :
| 0 | ,001 | dia |
| 0 | ,024 | hora |
| 1 | ,44 | minut |
| 86 | ,4 | segons |
| Sistema comú | Conversió en beats | Conversió en beats |
| 1 dia | 1 000 | |
| 1 hora | 41 | ,666 6... |
| 1 minut | 0 | ,694 4... |
| 1 segon | 0 | ,011 57... |

## Referències

* ↑ «Nucleus Plugin: NP_InternetTime». TeRanEX Wiki. Arxivat de l'original el 2007-08-07. [Consulta: 21 novembre 2016].
* ↑ «How do I get the current time in Swatch Internet Time in Java?». StackOverflow. [Consulta: 28 març 2014].
* ↑ «iBeat». Arxivat de l'original el 2007-10-08. Arxivat 2007-10-08 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Convertidor horari Arxivat 2010-02-15 a Wayback Machine. (castellà)
* Hora Internet a Swatch Arxivat 2006-04-23 a Wayback Machine. (anglès)
* Lloc web oficial de Swatch (anglès)
# Óblast d'Omsk

L'óblast d'Omsk (en rus О́мская о́бласть, transliterat Ómskaia óblast) és un subjecte federal de Rússia. És un dels quaranta-set óblast que, juntament amb les vint-i-una repúbliques, nou krais, quatre districtes autònoms i dues ciutats federals, conformen els vuitanta-tres subjectes federals de Rússia. La seva capital és l'homònima Omsk. Està ubicat a Sibèria, limitant al nord-oest amb Tiumén, a l'est amb Tomsk i Novosibirsk, i al sud amb el Kazakhstan.
Té una àrea de 139.700 km² i una població de 2.079.220 persones (segons el cens rus de 2002), amb 1,1 milions de persones vivint a Omsk, el centre administratiu.

## Referències

* ↑ «Newsline - May 20, 1996 Yeltsin Promises to Maintain Stability, Plays Regional Card» (en anglès), 20-05-1996. [Consulta: 2 maig 2019].
# Hostal Nou (Arbúcies)

L'Hostal Nou és una obra gòtica d'Arbúcies (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici que va ser considerablement remodelat l'any 1974. Està situat en un dels carrers circumdants a l'església, al nucli antic, prop de la Gabella i l'Ajuntament, el carrer Major.
D'interés només conserva la portalada adovellada d'arc de mig punt i cal destacar una finestra gòtica d'arc conopial tardà, dentat amb arquets i amb decoració a les impostes i a la llinda, amb diversos elements, rodes i hèlixs en relleu.
La finestra gòtica és l'element més interessant de l'edifici però no prové d'aquest sinó que formava part d'una altra casa del poble i es trobava situada al primer pis, a la sala noble, així que és un element aprofitat i ubicat en un lloc diferent a l'original.
De l'interior de l'edifici no es conserva res, es va reformar com a hostal i restaurant i, per tant, la seva estructura ha canviat de l'original degut a l'ús que se'n fa actualment. Hi ha una ampliació considerable a la part posterior.

## Història

La casa està situada al carrer Major que al segle xiv se l'anomenava carrer públic. En l'acte de consagració de l'església parroquial d'Arbúcies al 923, s'esmenta aquest carrer o strada pública. Antigament, una part del carrer (on actualment hi ha l'Ajuntament, la Gabella i les cases del seu davant) formava part de la plaça de la Vila.

## Referències

* 1 2 3 4 5
# Hora del te

L'hora del te (en referència al menjar, en lloc de la beguda) s'ha utilitzat durant molt de temps com a paraigua per a diversos àpats. Isabella Beeton, els llibres sobre economia domèstica de la qual es van llegir àmpliament al segle xix, descriu tes de tarda de diversos tipus i ofereix menús per al "te antic", el "te a casa", el "te familiar" i el sopar lleuger. L'hora del te és el moment en què se sol prendre el te, que és de tarda a primera hora del vespre, sent l'equivalent al berenar. El te com a àpat s'associa amb el Regne Unit, Irlanda i alguns països de la Commonwealth. Algunes persones a Gran Bretanya es refereixen al seu sopar principal com a "te" en lloc de "sopar". Aquest article es refereix als diversos tipus de menjars secundaris, més lleugers, anomenats "te".
Com a àpat secundari, el moment del te ha anat canviant amb el pas del temps en resposta a la posposició del sopar principal. Fins a finals del segle xviii es menjava en el que ara anomenem "dinar" o a primera hora de la tarda; el sopar va ser un àpat més tardenc i més lleuger. Poc a poc, el sopar va començar a migrar, enmig de moltes controvèrsies, fins que cap al 1900 va arribar al moment actual al vespre. Els primers àpats de "te" sovint es feien a primera hora del vespre, unes tres o quatre hores després del sopar, o fins i tot després, després de sopar i abans de dormir. El filòsof Thomas Carlyle i la seva dona convidaven els seus invitats a les set de la tarda als seus tes a la dècada de 1850, tot i que el te de la tarda abans del sopar també s'estava establint en aquest moment.
Els ingredients més habituals d'un te lleuger són el mateix te, amb pastissos, galetes o pastes (especialment scones), pa i melmelada, i potser entrepans; Aquests són els ingredients dels àpats de "te tradicional de la tarda" que ofereixen els cars hotels de Londres. Però pot haver-hi altres tipus de begudes i menjars que s'ofereixen o es mengen a casa. But there may be other types of both drink and food offered or eaten at home.

## Referències

* ↑ Beeton, Isabella. «Tea». A: Mrs Beeton's Cookery Book and Household Guide. New and Greatly Enlarged. Londres: Ward, Lock & Co., Ltd, 1898, p. 263–264.
* ↑ Copeman, Dawn. «It's Time for Tea». Time Travel Britain, 2006.
* ↑Flanders, Judith, The Victorian House: Domestic Life from Childbirth to Deathbed, 2003, Harper Perennial, ISBN 0007131895, pages 229-231
* ↑Teas at the Ritz Hotel, London
# Esquerra Radical Socialista de Catalunya

L'Esquerra Radical Socialista de Catalunya fou un partit polític fundat al desembre del 1932 a Barcelona en el moment que els membres del Partit Republicà Radical Socialista de Catalunya, partidaris de Juan Botella Asensi i d'Eduardo Ortega y Gasset, prengueren la decisió d'afegir-se a Esquerra Radical Socialista, nou partit que ambdós havien fundat. Posteriorment, el 1934 es fusionà amb el Partit Republicà Radical Socialista Ortodox i reprengué el nom de Partit Republicà Radical Socialista de Catalunya, denominació que durà poc, ja que poc després retornà amb el nom d'Esquerra Radical Socialista.
Els dirigents del partit foren Eloy Candelas Sánchez (president) i José Laporta Baronat (secretari polític).

## Referències

* ↑ Molas, Isidre (ed.): Diccionari dels Partits Polítics de Catalunya. Segle XX. Enciclopèdia Catalana, S.A. Barcelona, març del 2000. ISBN 84-412-0466-7, plana 68.
# Óblast de Kostromà

L'óblast de Kostromà (en rus Костромска́я о́бласть, transliterat Kostromskaia óblast) és un subjecte federal de Rússia.

## Vegeu també

* Buï
* Soligàlitx
* Volgorétxensk