OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Connexió (matemàtica)

En geometria diferencial, la connexió és un objecte matemàtic definit en una varietat diferenciable que permet establir una relació o "connectar" la geometria local entorn d'un punt amb la geometria local entorn d'un altre punt. El cas més senzill de connexió és una connexió afí que permet especificar una derivada covariant en una varietat diferenciable.

## Introducció

La teoria de connexions condueix als invariants de curvatura (vegeu també tensor de curvatura), i la torsió. Això s'aplica als fibrats tangents; hi ha connexions més generals, en geometria diferencial: una connexió pot referir-se a una connexió en qualsevol fibrat vectorial o una connexió en un fibrado principal.
En un acostament particular, una connexió és unel 1-forma a valors en una àlgebra de Lie que és un múltiple de la diferència entre la derivada covariant i la derivada parcial ordinària. És a dir, la derivada parcial no és una noció intrínseca en una varietat diferenciable: una connexió corregeix el concepte i permet la discussió en termes geomètrics. Les connexions donen lloc a un transport paral·lel.

## Tipus de connexió

Hi ha un gran nombre d'enfocaments possibles relacionats amb el concepte de connexió, entre els quals hi ha els següents:
* Un molt directe estil mòdul a la diferenciació covariant, indicant les condicions que permeten als camps vectorials a actuar sobre seccions de fibrats vectorials.
* La notació tradicional d'índexs especifica la connexió pels components, vegi derivada covariant (tres índexs, però això no és un tensor).
* En geometria de Riemann hi ha una manera de derivar una connexió del tensor mètric (connexió de Levi-Civita).
* Usant fibrats principals i formes diferencials a valors en una àlgebra de Lie (vegeu connexió de Cartan).
* L'acostament més abstracte pot ser el suggerit per Alexander Grothendieck, on es considera una connexió com descens de veïnatges infinitesimals de la diagonal.
Les connexions referides a dalt són connexions lineals o afins . Hi ha també un concepte de connexió projectiva, la forma més comunament d'això és derivat de Schwarz en anàlisi complexa. Vegeu també: connexió de Gauss-Manin

## Vegeu també

* Connexió de Cartan
* Connexió de Galois
* Connexió de Levi-Civita

## Nota

Viccionari
# Dioècia

La dioècia (del grec: dues cases) és la disposició dels òrgans reproductors de les plantes anomenades dioiques en individus amb flors d'un sol sexe.
Així, hi haurà peus de la mateixa espècie estrictament masculins (amb només estams) i peus estrictament femenins (amb només pistils). En la pràctica, la separació sexual, però, no és tan estricta, car les flors masculines solen tenir un pistil rudimentari que no és funcional.

## Variants de la dioècia en poblacions de plantes

* l'androdioècia amb coexistència de peus amb flors mascles i peus amb flors hermafrodites (completes),
* la ginodioècia amb coexistència de peus amb flor femella i peus amb flors hermafrodites,
* la trioècia amb coexistència de peus amb flor femella, peus amb flor masculina i peus amb flor hermafrodita.

## Evolució i extensió de la dioècia

Es creu que totes les plantes angiospermes provenen d'un antecedent comú hermafrodita i que la dioècia és un grau molt elevat d'evolució. Actualment, el 70% de les plantes són hermafrodites i només un 5% són dioiques. En el cas de plantes en què els fruits són dispersats per ocells, la dioècia sembla un avantatge evolutiu en concentrar l'atenció de les aus en els peus femella que són els únics que porten fruit.

## Algunes plantes dioiques

* Llúpol (Humulus lupulus L.)
* Ortiga (Urtica dioica L.)
* Grèvol (Ilex aquifolium L.)
* Pistatxers (Pistacia sp. L.)
* Kiwi (Actinidia chinensis Planch.)
* Cànem (Cannabis sativa L.)

## Vegeu també

* Monoècia
* Planta polígama
# Avrig

Avrig (pronunciat en romanès: [aˈvriɡ]; en alemany: Freck, en hongarès: Felek) és una ciutat del comtat de Sibiu, Transsilvània (Romania). Té una població de 12.815 habitants i els primers documents que acrediten la seva existència daten del 1346. Es va convertir oficialment en una ciutat el 1989, com a resultat del programa de sistematització rural romanès.

## Demografia

Segons el cens del 2011, el 95,6% dels habitants eren romanesos, el 2,1% hongaresos, l'1,5% gitanos i el 0,5% alemanys.

## Geografia

La ciutat administra quatre pobles: Bradu (Gierelsau ; Fenyőfalva), Glâmboaca (Hühnerbach ; Glimboka), Mârșa i Săcădate (Sekadaten ; Oltszakadát). Es troba a la regió històrica de Transsilvània.
Es troba a la riba esquerra del riu Olt (a la desembocadura del riu Avrig), a prop de les muntanyes Făgăraș, a uns 26 km de Sibiu a la carretera cap a Brașov. És el principal punt de partida de les rutes de senderisme a la part occidental de les muntanyes i també al punt d'accés a un gran nombre de xalets a la muntanya: Cabana Poiana Neamțului, Cabana Bârcaciu, Cabana Ghiocelul.

## Economia

Avrig SA Glass Factory, una empresa especialitzada en vidre bufat de calç, va començar els seus orígens a Avrig al segle xvii.
El poble de Mârșa és el lloc de la Mecànica Mârșa Works, que fabrica remolcs i vehicles militars.

## Turisme

L'objectiu més important de la ciutat és el palau d'estiu de Brukenthal construït el 1771, una residència d'estiu barroca del baró Samuel von Brukenthal, el governador de Transsilvània. També s'hi poden trobar dues antigues esglésies: l'església evangèlica, construïda al segle xiii i fortificada al segle XVI i l'església ortodoxa, construïda al segle xviii.
El poble de Bradu presenta una església fortificada atestada per primera vegada el 1315, amb l'última modificació important el 1804.

## Fills il·lustres

* Gheorghe Lazăr, fundador de la primera escola de llengua romanesa
* Vasile Stoica, diplomàtic

## Galeria d'imatges

* Avrig al Gran Ducat de Transsilvània, 1769-1773
* Avrig al comtat de Sibiu
* Església fortificada del poble de Bradu
* Llac Avrig
* Palau d'Estiu de Brukenthal

## Referències

* ↑ «Recensământul Populației și al Locuințelor 2002 - populația unităților administrative pe etnii». Kulturális Innovációs Alapítvány (KIA.hu - Fundația Culturală pentru Inovație). Arxivat de l'original el 2013-10-14. [Consulta: 6 agost 2013].
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2020-07-16. [Consulta: 16 octubre 2021].
* ↑ «Umem». Arxivat de l'original el 2018-05-25. [Consulta: 16 octubre 2021].

## Enllaços externs

* Lloc oficial de l'Ajuntament d'Avrig (en romanès)
* Palau Brukenthal Avrig
# Douve

El Douve o l'Ouve és un riu de Normandia a França. Neix a la península de Cotentin al llogaret La Gravelle de Bas al municipi de Tollevast i desemboca al canal de la Mànega després de 78,6 km a Carentan-les-Marais, entre els antics municipis de Brucheville i Brévands. Travessa el parc natural regional dels aiguamolls de Cotentin i Bessin.

## Referències

* 1 2 «La Douve» (en francès). Servei d'administració nacional de les dades i referències sobre l'aigua (Sandre), 01-01-2006. [Consulta: 24 novembre 2021].
# Elefantina

L'illa Elefantina és una illa al riu Nil, al davant d'Assuan, la més gran de la zona. Té al costat l'illa Kitchener (nord) i Amun (sud). Està just en la primera cascada del Nil, cosa que històricament la va col·locar en una posició estratègica.
A l'illa, es troben alguns monuments interessants: un nilòmetre (un dels tres que resten al Nil) que es feia servir al segle xix; les ruïnes del temple de Knum que ja existia amb la dinastia III però que fou millorat per la reina Hatshepsut; les ruïnes del temple de Satet (dona de Knum), també construït per ordre de la reina Hatshepsut; una capella feta pel governador de l'illa Hekadjib durant la dinastia VI (vers el 2300 aC); una piràmide esglaonada de granit; un temple ptolemaic acabat pels romans amb Cèsar August (construït amb materials procedents de Kalabsha i amb decoracions que podrien ser del rei de Napata, Argamenes) i algunes tombes. A les excavacions de la ciutat, es van trobar, entre altres coses, estàtues de Knum, la principal de les quals és al museu situat a la mateixa illa (conegut com a Museu d'Assuan).
Els temples de Tuthmosis III i Amenhotep III, força ben conservats, foren destruïts per ordre del governador turc, el 1822. Es van trobar a l'illa un tros de calendari conegut com a Calendari d'Elefantina, i un papir conegut com a Papir d'Elefantina (però sembla que s'han perdut) i, a més a més, una estela del faraó Sesostris III (al Museu Britànic).

## Història

Fou seu de l'establiment egipci conegut com a Elefantina situat al sud, i tenia un pont fins a la riba est del riu. Els egipcis li deien Abu o Iabu, que vol dir 'elefant', i els grecs la van anomenar Elefantina. A l'illa, s'adorava el déu Knum i de vegades s'anomenava l'illa Kom. L'illa fou un empori comercial, especialment de vori, però en general de tota mena d'articles. És propera a l'actual Assuan (Aswan), ciutat de la qual actualment forma part. Avui dia, hi ha ubicat a l'illa un museu amb moltes restes greques i romanes, un hotel i tres poblets nubians.
Elefantina, capital d'un nomós, va fer funcions de centre d'intercanvi comercial amb les terres de Núbia durant l'Imperi antic. Durant l'Imperi mitjà i nou, els seus governadors sovint eren a la vegada encarregats dels afers de Núbia. A la ciutat, s'adorava Khnum i Satet.
Tuthmosis III va construir-hi un temple dedicat a Satet que encara es conserva, mentre d'altres de Khnum i Satet estan més malmesos. També hi ha capelles d'ambdós déus.
Entre el 3000 aC i el 2600 aC (dinasties I a IV), es van construir diverses fortaleses per tot Egipte; encara queden restes d'aquestes fortaleses a Elefantina i a Ayn Asil (oasi de Dakhla), la resta només se'n coneix pels documents escrits.

## Referències

* ↑ FROM FONTIER POSTS, FORTIFIED CASTLES AND URBANISM DURING THE 3rd MILLENNIUM B.C Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. Martin Ziermann. (anglès)

## Bibliografia

* Edda Bresciani, "Elephantine" en Encyclopaedia Iranica.

## Vegeu també

* Illa Sehel.
# Elemicina

L'elemicina és un compost orgànic natural present als olis essencials d'algunes espècies vegetals.
L'elemicina deu el seu nom a l'elemí (Canarium luzonicum), l'oli essencial del qual conté un 2,4% d'elemicina.

## Referències

* ↑ Villanueva, M. A.; Torres, R. C.; Baser, K. H. C.; Özek, T.; Kürkçüoglu, M. «The Composition of Manila Elemi Oil» (pdf). Flavour and Fragrance Journal, vol. 8, 1993, pàg. 35–37. DOI: 10.1002/ffj.2730080107.
# Elènia beccurta

L'elènia beccurta (Elaenia parvirostris) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de ribera, bosc obert i clars de les terres baixes des de Bolívia, Uruguai i sud del Brasil cap al sud fins al centre de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Elènia beccurta». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2021(català)
# Elènia de Pallatanga

L'elènia de Pallatanga (Elaenia pallatangae) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos dels Andes, de Colòmbia, Equador, Perú i oest de Bolívia.

## Referències

* ↑ «Elènia de Pallatanga». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2021(català)
# Embargament

L'embargament en dret és la declaració judicial per la qual s'afecten (reserven) determinats béns o drets de contingut o valor econòmic, per fer complir sobre ells una obligació pecuniària ja declarada (embargament executiu) o que previsiblement declararà en una sentència futura (embargament preventiu).
Davant la possibilitat que el condemnat al pagament de l'obligació pecuniària s'oposi al compliment de la condemna, les autoritats judicials tenen la potestat d'ordenar l'embargament dels seus béns presents i/o futurs amb la finalitat de fer front als pagaments. En el cas de béns no monetaris, aquests s'han de liquidar prèviament mitjançant subhasta pública. És possible que una part dels béns d'un deutor no puguin ser embargats per motius legals.
Aquest és el cas, per exemple, del mínim de subsistència, que és la quantitat de diners mínim que es considera que l'embargat necessita per a la seva pròpia manutenció. Hi ha un cas particular d'embargament anomenat embargament de crèdit en el que l'embargat és el dret de cobrament sobre una altra persona. S'utilitza amb especial freqüència al dret fiscal, quan la hisenda pública adverteix als deutors d'un deutor tributari que els crèdits a favor d'aquest han estat embargats a favor de la hisenda pública.

## Vegeu també

* Operation Repo
* Plataforma d'Afectats per la Hipoteca

## Referències

* ↑ L'embargament de crèdit com a figura fiscal
* ↑ Real Decreto 939/2005, de 29 de julio, por el que se aprueba el Reglamento General de Recaudación (castellà)
# Embassament d'El Naranjero

L'embassament d'El Naranjero està situat al municipi valencià de Cortes de Pallars, a la comarca de la Vall de Cofrents. Pertany a la Confederació Hidrogràfica del Xúquer.
Es va construir l'any 1989 a la llera del riu Xúquer, sobre una superfície de 125 ha, amb una capacitat màxima de 29 hm³. Té una presa de gravetat.

## Referències

* ↑ http://www.embalses.net/pantano-649-el-naranjero.html
# Embassament d'Elx

L'Embassament d'Elx va ser construït al segle xvii sobre el riu Vinalopó, entre la serra d'Elx i la lloma del Castellar, a la província d'Alacant, al sud del País Valencià. Està situat a sis quilòmetres al nord d'Elx, prop del terme municipal d'Asp. Les seues principals funcions eren emmagatzemar el minvant cabal del riu Vinalopó i l'aigua de les pluges i distribuir-la després entre els regadius.
La presa és considerada com la primera presa de volta d'Europa. Té 23 metres d'alçada i 12 metres d'amplada en la base i 9 en la part alta. Al mig hi ha un promontori rocós que la dividix en dos trams, alhora que obliga a donar-li la forma d'una ema amb les potes obertes. La capacitat inicial d'embassament era de quatre milions de metres cúbics, però a principis del segle xx es calculà que havia disminuït fins a la dècima part.
Pràcticament no s'ha emprat per a les funcions previstes a causa dels continus trencaments i les consegüents reparacions, de la salinitat de l'aigua, que augmenta amb els petits brolladors salats existents a l'interior del pantà, i per què el vas s'ha curullat amb els sediments que transporta el riu. Per eixa raó s'ha hagut de netejar diverses vegades el fons del pantà a fi de recuperar la capacitat d'embassament perduda. La comporta reguladora s'ha trencat diverses vegades. L'últim trencament tingué lloc en 1995 i provocà una avinguda de fang que buidà el pantà.
Durant el passat segle funcionà als peus de la presa una central hidroelèctrica moguda per l'aigua que circulava per un canal de desviament extern. Fa molts anys que la central està abandonada i en ruïnes.
En setembre de 2007 s'iniciaren els treballs de rehabilitació de la presa amb la finalitat de tornar a retindre aigua i crear així un paisatge natural on cresca fauna i vegetació. En març 2008 l'embassament ha començat a emmagatzemar-ne, després de 13 anys pràcticament abandonada. Actualment està reconegut com a Bé d'Interès Cultural per part de la Generalitat Valenciana.
# Institut d'Estudis Jurídics, Econòmics i Financers d'Andorra

L'Institut d'Estudis Jurídics, Econòmics i Financers d'Andorra (JEF) és una institució acadèmica del Principat d'Andorra que té com a finalitat promoure el coneixement en els àmbits que li són propis.
Va ser creat l'any 2007 per constitució notarial com a Fundació conjunta del Govern d'Andorra, la Cambra de Comerç, Turisme i Serveis del Principat d'Andorra, l'Associació de Bancs Andorrans, i la Universitat d'Andorra, tots ells membres del Patronat. El Cap de Govern d'Andorra, Albert Pintat, n'és el President d'honor. La presidència executiva l'exerceix el Ministre Portaveu del Govern, de Desenvolupament Econòmic, Turisme, Cultura i Universitats, Juli Minoves. Consta d'un Consell consultiu d'alt nivell presidit per l'economista i polític Carles Gasòliba, i format per personalitats del món polític i econòmic com poden ser l'antiga ministra francesa Simone Veil o l'expresident del Parlament Europeu Pat Cox. El Director de l'institut és el Professor de Dret Internacional Públic de la Universitat de Barcelona, J. Saura. El JEF organitza seminaris de treball regularment.
# PGL

PGL té els següents significats:
* Portal Galego da Língua, portal d'Internet del col·lectiu AGAL per a la informació de l'àmbit galaicoportuguès
* Grup lineal projectiu (del seu nom en anglès Projective General Linear), tipus de grup lineal general, en Àlgebra
* pgl també és el codi ISO 639-3 de l'irlandès primitiu, forma més antiga coneguda de la llengua irlandesa
# Incendi del Garraf de 1994

L'incendi del Garraf de 1994 va ser un incendi forestal que es va declarar el 9 d'abril d'aquell any a Olivella, al massís del Garraf, calcinant 4.510 hectàrees de bosc i vegetació, que és prop de la meitat de la superfície del parc natural. Aquesta vegetació s'estava recuperant de l'incendi de 1982, que va destruir 11.000 hectàrees. Es va produir simultàniament amb altres incendis: a la cala Morisca (també al Garraf); a Subirats (Alt Penedès); a Sant Pere de LLavinera (Anoia); i a Gavà (Baix Llobregat); a més d'altres a les comarques tarragonines i el Bages, tots ells alimentats pel fort vent i les altes temperatures, que serien un preludi de l'onada d'incendis forestals de Catalunya de 1994.

## Origen

L'incendi es va iniciar a les 14:30 del dissabte 9 d'abril de 1994, al municipi d'Olivella, a causa d'una crema de rostolls per part d'un pagès. Simultàniament, es va iniciar un altre incendi a la cala Morisca, que va obligar a tallar la carretera C-246 i el trànsit de trens durant 2 hores, i que faria front comú amb l'incendi d'Olivella.

## Evolució

Des d'Olivella, l'incendi es va estendre cap als municipis veïns de Sitges, Begues i Gavà. Hi van intervenir 36 vehicles de bombers, 3 helicòpters de Bombers de la Generalitat i 1 hidroavió de l'estat espanyol, procedent de Torrejón de Ardoz. L'endemà hi van treballar 65 vehicles i 200 bombers. El dilluns 11 semblava que l'incendi estava controlat, però a la tarda el vent va fer revifar les flames, dirigint-se el front cap a Sitges. No es va extingir fins a 72 hores després de l'inici.

## Referències

* ↑ Badia Perpinyà, Anna; Pallarès Barberà, Montserrat; Piñol i Pascual, Josep «Incendis periurbans i incendis rurals. Els casos de l’àrea metropolitana de Barcelona i de la comarca del Bages». Documents d’Anàlisi Geogràfica, Núm. 41, 2002, pàg. 17-42.
* ↑ «La zona arrasada al Garraf trigarà 20 anys en regenerar-se». La Vanguardia, 12-04-1994, pàg. 22.
* ↑ «Garraf: l'incendi va assolar 11.000 hestàrees». La Vanguardia, 17-07-1982, pàg. 6.
* ↑ «L'onada d'incendis de 1994 a Catalunya». Rtve, 30-06-2014.
* ↑ «La Guàrdia Civil deté a un pagès de 66 anys per l'incendi del Garraf». La Vanguardia, 15-04-1994, pàg. 25.
* ↑ «El vent alimenta tres incendis al Garraf que mobilitzen a bombers de tota Catalunya». La Vanguardia, 10-04-1994, pàg. 27.
* ↑ «Un incendi arrasa més de la meitat del parc natural del Garraf, a Barcelona». El País, 12-04-1994.
# One Worldwide Plaza

L'One Worldwide Plaza és un complex compost de dos gratacels a New York, del qual la construcció s'ha acabat el 1989. Està situat entre la Vuitena Avinguda i la Novena Avinguda, i entre el carrer 49 i el 50, a l'emplaçament del 3r Madison Square Garden. L'One Worldwide Plaza és un immoble d'oficines comercials, mentre que els edificis veïns, el Two Worldwide Plaza i el Three Worldwide Plaza són essencialment de vocació residencial.
L'One Worldwide Plaza mesura 237 metres, i compta 49 pisos. La superfície total d'oficines comercials és de 139,355 m², i l'edifici compta de tres entrades per tal de satisfer al millor possible els diferents arrendataris. El cor de l'edifici està essencialment compost de granit i d'un betó especial, el precast concrete, mentre que la façana està composta de maons. El gratacel és a més a més recobert per una teulada de coure, batejat «Diamant de David» (David's Diamond) en honor del seu arquitecte, David Childs, del gabinet d'arquitectes Skidmore, Owings and Merrill, que és actualment l'encarregat de la construcció de la Freedom Tower que hauria de ser acabada el 2010. La construcció de l'One Worldwide Plaza va ser a més a més al cor d'un fulletó iniciat per la BBC i PBS, i batejat Skyscraper: The Making of the Building: «Gratacel: la construcció d'un edifici».
La Worldwide Plaza està composta de tres edificis, separats d'un mig block. La Plaza és un espai verd, situat al centre del conjunt, i que va ser acordat pels urbanistes de la ciutat. La creació i la gestió d'aquest espai públic va portar a la construcció de pisos suplementaris a la torre. La Plaza conté avui una quarantena d'arbres, així com nombroses plantacions, i el centrehi ha una font, creada per Sidney Simon i batejada «Les quatre estacions»; aquesta font està composta de quatre estàtues femenines, que tenen cadascuna un globus representant una estació.

## Enllaços externs

* Fotos Arxivat 2011-08-24 a Wayback Machine.
* Societat de gestió de la zona comercial Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine.
* Societat de gestió de la zona residencial Arxivat 2009-05-12 a Wayback Machine.
# Skagerrakkanal

L'Skagerrakkanal és un antic meandre del riu Alster a Hamburg (Alemanya), canalitzat entre 1913-1918 quan va rectificar-se l'Alster, per a eixamplar les zones habitables i crear una cadena de parcs i de senders verds. Antany com avui, viure al marge d'aigua era molt cobejat i les famílies benestants van construir-hi vil·les elegants al mig de jardins amplis.
Segons la llei sobre la classificació de les aigües superiors de l'estat d'Hamburg, és un curs d'aigua de primera categoria, i doncs una via aquàtica pública, accessible a tots. Tot i tenir un cert paper econòmic fins a la fi de la segona guerra mundial, principalment pel transport de materials de construcció, avui el canal curtet ja no en té cap i només atreu els navegadors de canoes. Es troba al centre força urbanitzat de la ciutat, sorprèn tanmateix per a la seva natura opulent i inexpectat.
* Mapa dels canals centrals d'Hamburg
* L'Alster (esquerra) i el pont septentrional del carrer Rathenaustraße i del canal
* La confluència meridional del canal amb l'Alster

## Referències

* ↑ Sven Bardua, Schleuse Fuhlsbüttel vom Abriss bedroht Arxivat 2021-05-14 a Wayback Machine. in Rundbrief 2010 (volum 21), Hamburg, Willi-Bredel-Gesellschaft – Geschichtswerkstatt, pàgines 39-42
* ↑ Hamburgisches Wassergesetz (HWaG) (Llei sobre la classificació de les aigües superiors)
* ↑ Rein ins Boot und Leinen los! Julie Bleyer in: Hamburger Abendblatt, 16 d'abril 2005
* ↑ Tourentip für Paddler auf der Alster in Hamburg (Consell per a navegadors de canoes a l'Alster a Hamburg), Hanseat Hamburg VfW
# EDQ

EDQ té els següents significats:
* Electrodinàmica quàntica, teoria quàntica del camp electromagnètic
* EDQ també és el codi de la IATA de l'Aeroport d'Erandique, aeròdrom que serveix la zona de Lempira, a Hondures
# EDSAC

L'EDSAC (acrònim provinent de la frase Electronic Delay Storage Automatic Calculator), va ser un dels primers ordinadors creats, al Regne Unit. La màquina, inspirada en un curs d'estiu dictat per John William Mauchly i J. Presper Eckert en el que van mostrar el seu treball realitzat en la construcció de l'ENIAC, va ser construït per Maurice Wilkes i el seu equip a la Universitat de Cambridge a Anglaterra.
L'EDSAC va ser el primer calculador electrònic del món, en comptar amb ordres internes, encara que no fou el primer ordinador de programa emmagatzemat (aquest honor li correspon al SSEM).
El projecte va estar patrocinat per J. Lyons & Co Ltd, una firma britànica que va ser recompensada amb el primer ordinador d'aplicació comercial, el LEO I, basat en el disseny de l'EDSAC. L'EDSAC va posar en funcionament els seus primers programes el 6 de maig de 1949, calculant una taula de nombres al quadrat i una llista de nombres primers.
El primer videojoc de la història, OXO va ser desenvolupat per funcionar en aquest equip.

## Referències

* ↑ «EDSAC». [Consulta: 26 abril 2019].
* ↑ «EDSAC History» (en anglès). Arxivat de l'original el 2019-04-26. [Consulta: 26 abril 2019].

## Vegeu també

* Colossus
* SSEM
* BINAC
* EDVAC
* ENIAC
* Ordinador de programa emmagatzemat
* Memòria de tambor
* Tub Williams