OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Estació d'Alcover

Mapa sinòptic línia R14 :
Alcover és una estació de ferrocarril propietat d'Adif situada a l'est de la població d'Alcover, a la comarca de l'Alt Camp. L'estació es troba a la línia Tarragona-Reus-Lleida i hi tenen parada trens de la línia R14 dels serveis regionals de Rodalies de Catalunya, operat per Renfe Operadora.
Aquesta estació es va posar en funcionament l'any 1863 quan va entrar en servei el tram construït per la Companyia del Ferrocarril de Reus a Montblanc (posteriorment LRT) entre Reus (1856) i Montblanc.
L'estació compta amb aparcaments de vehicles privats i bicicletes. L'edifici de l'estació acostuma a estar tancat. L'estació ha estat remodelada recentment. L'any 2016 va registrar l'entrada de 8.000 passatgers.

## Serveis ferroviaris

Serveis regionals de Rodalies de Catalunya :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Lleida Pirineus | La Plana - Picamoixons | | La Selva del Camp | Barcelona-Estació de França |

## Galeria

* Estació d'Alcover des de la seva entrada al carrer.
* Altura sobre el nivell del mar de l'estació (219 metres).

## Referències

* ↑ «Conegueu la línia R14». Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2012-01-13. [Consulta: 23 febrer 2012].
* ↑ «Anuari estadístic DPTOP 2016. Transport per ferrocarril». Departament de Territori i Sostenibilitat. Arxivat de l'original el 2018-05-04. [Consulta: 9 setembre 2018].

## Vegeu també

* Llista d'estacions d'Adif a Catalunya
* Xarxa ferroviària de Catalunya
# Amfiarau

En la mitologia grega, Amfiarau o Amfiareu (en grec antic, Ἀμφιάρᾱος Amphiáraos o Ἀμφιάρεως Amphiáreōs “el doblement maleït” en llatí, Amphiarāus), era fill d'Ecles (Οἰκλῆς, llatí Oecleus) -d'on li ve el seu epítet, l'Eclida- i d'Hipermnestra (Ὑπερμνήστρα), filla de Testi. Va succeir son pare com a rei d'Argos, i es va casar amb l'Erifile (Ἐριφύλη, Eriphȳle). Zeus i Apol·lo el van afavorir, i Zeus li va concedir el do de la profecia.
La seva esposa, que havia estat subornada amb el collaret d'Harmonia per Polinices (Πολυνείκης), el va convèncer perquè participés en l'expedició dels set Cabdills contra Tebes, tot i que ell sabia que, si ho feia, hi moriria. Abans de partir, va demanar als seus fills Alcmeó i Amfíloc que vengessin la seva mort. De camí cap a la batalla, sovint va advertir els altres guerrers que l'expedició fracassaria, i culpava Tideu (Τυδεύς) per haver-la impulsada. Mentre anaven a Tebes van passar per Nemea, i els herois, assedegats, van demanar aigua a Hipsípile, l'esclava encarregada de la custodia d'Ofeltes, fill del rei del país. Per satisfer-los, la noia va deixar un moment sol al nen i els indicà la font. Però un oracle havia ordenat que no es deixés mai en noi a terra abans que pogués caminar. Una serp que guardava la font es va llançar contra la criatura i l'ofegà. Amfiarau explicà el significat d'aquell presagi, dient que l'expedició fracassaria i els herois moririen.
Davant de les set portes de Tebes van tenir lloc els combats i Amfiarau va tenir un paper destacat. Tideu, un "dels set" havia caigut ferit al ventre per Melanip (Μελάνιππος), i Amfiarau va anar a venjar-lo matant Melanip, li va tallar el cap i el va portar ensangonat a Tideu, que el va obrir i es va menjar el cervell. Atena, que volia concedir la immortalitat a Tideu, davant d'aquest fet s'horroritzà i va renunciar al seu propòsit.
Però Amfiarau no va ser capaç de fer front a Periclimen (Περικλύμενος). Quan Periclimen, el fill de Posidó, el perseguia per matar-lo, Zeus va llançar un llamp que va obrir la terra, i Amfiarau, el seu carro i els seus cavalls, i el seu auriga, Bató, desaparegueren per l'esvoranc. En temps de Pausànias s'ensenyava el lloc on havia desaparegut l'heroi, a Potnies. Zeus li va concedir la immortalitat i Amfiarau va seguir pronunciant els seus oracles a la ciutat costanera d'Oropos (Ὠρωπός), a l'Àtica on era venerat com un heroi sanador.
El seu fill Alcmeó (Ἀλκμαίων) va venjar-ne la mort matant sa mare, i per aquest crim de parricidi va ser perseguit per les erínies (Ἐρινύες).

## Referències

* ↑ Karl Kerenyi, The Heroes of the Greeks 1959:296.
* 1 2 Thorburn, John E. FOF Companion to Classical Drama (en anglès). Infobase Publishing, 2005, p.38. ISBN 0816074984.
* ↑ Èsquil descriu l'expedició a la tragèdia Els set contra Tebes.
* 1 2 Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 27-28. ISBN 9788496061972.
# Escut de Sant Jaume dels Domenys

L'escut oficial de Sant Jaume dels Domenys té el següent blasonament:
Escut caironat: de sinople, una petxina d'argent. Per timbre una corona mural de poble.

## Història

Va ser aprovat el 17 d'agost de 1993.
La petxina és el senyal tradicional i és l'atribut de l'apòstol sant Jaume, patró de la localitat.

## Vegeu també

* Escuts i banderes del Baix Penedès

## Referències

* ↑ «RESOLUCIÓ de 17 d'agost de 1993, per la qual es dóna conformitat a l'adopció de l'escut heràldic del municipi de Sant Jaume dels Domenys.» (pdf). DOGC num 1789, 17-08-1993. [Consulta: 25 juny 2010].
# Elènia menuda comuna

L'elènia menuda comuna (Elaenia chiriquensis) és un ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita garrigues, bosc obert, vegetació secundària i sabanes, localment a turons i muntanyes fins als 2200 m des del centre i sud-oest de Costa Rica, Panamà, Colòmbia, Veneçuela, Antilles Neerlandeses, i Guaiana, cap al sud, per l'oest dels Andes, fins al nord-oest de l'Equador i, a l'ample de l'est de Perú, nord i est de Bolívia i Brasil fins Paraguai i nord-oest i nord-est de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Elènia menuda comuna». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/10/2021(català)
# Acord de Tristany

L'acord de Tristany és l'acord format per les notes fa, si, re# i sol#. Per extensió, també rep aquest nom qualsevol acord, en una altra tonalitat, format pels mateixos intervals musicals: partint de la primera nota, una quarta augmentada, una sexta augmentada i una segona augmentada.
S'anomena així perquè és el primer acord que apareix en el moviment Langsam und schmachtend (lent i esllanguint) de l'òpera Tristan und Isolde (Tristany i Isolda), de Richard Wagner. En l'època de l'estrena, hom considerà innovador i atrevit d'iniciar una peça musical amb aquest acord dissonant, i (per aquest motiu) passà a la història amb el nom del protagonista d'aquesta òpera.

## Referències

* pàgina n.23 del llibre: La Convergència Harmònica - Morfogènesi dels acords i de les escales musicals. Llorenç Balsach, 1994. Clivis Publicacions. 92 pàgines. ISBN 84-85927-44-3
* pàgina n.71 del llibre: La Música i la Ciència en Progrés. Josep M. Mestres Quadreny, 2010. Arola Editors. 164 pàgines. ISBN 978-84-92839-62-9

## Bibliografia

* Els Principis Fonamentals de l'Harmonia. Narcís Bonet. Dinsic Publicacions Musicals. 118 pàgines.
* Vols Aprendre Harmonia? Volums 1 i 2. Montserrat Castro. Dinsic Publicacions Musicals. 170 pàgines (vol.1) i 354 pàgines (vol.2)
* HARMONIA I - Textos de música moderna. Enric Alberich Artal, 2009. Dinsic Publicacions Musicals. 248 pàgines. ISBN 978-84-96753-22-8
# Comparative Tracking Index

L'índex de seguiment comparatiu (amb acrònim anglès CTI) s'utilitza per mesurar les propietats de salt d'arc elèctric (seguiment) d'un material aïllant. Aquesta ruptura elèctrica és una avaria a la superfície d'un material aïllant en què una exposició inicial a la calor de l'arc elèctric carboniza el material. Les zones carbonitzades són més conductores que l'aïllant prístina, augmentant el flux de corrent, donant lloc a una major generació de calor i, finalment, l'aïllament esdevé completament conductor.
Una gran diferència de tensió crea gradualment un camí de fuita conductor a través de la superfície del material formant una pista carbonitzada. El mètode de prova s'especifica a la norma IEC 60112 i ASTM D3638.
El valor CTI s'utilitza per a l'avaluació de la seguretat elèctrica dels aparells elèctrics, com per exemple la realitzada pels laboratoris de proves i certificació. Les distàncies de fuita mínimes requerides sobre un material aïllant entre les peces conductores de l'electricitat dels aparells, especialment entre les peces amb una alta tensió i les peces que poden ser tocades per usuaris humans, depèn del valor CTI de l'aïllant. També per a les distàncies internes en un aparell mantenint les distàncies basades en CTI, es redueix el risc d'incendi.
Com millor sigui l'aïllament, més alt és el CTI (relació positiva). Pel que fa a l'espai lliure, un valor CTI més alt significa una distància mínima de fuga mínima necessària i les dues parts conductores més properes poden estar.
| Índex de seguiment (V) | PLC |
| 600 i més | 0 |
| 400 a 599 | 1 |
| Del 250 al 399 | 2 |
| Del 175 al 249 | 3 |
| Del 100 al 174 | 4 |
| < 100 | 5 |
En el disseny de productes mèdics, el CTI es tracta de manera diferent. Els grups de materials es classifiquen com es mostra a continuació, segons IEC 60601-1:2005, estàndard internacional publicat per la Comissió Electrotècnica Internacional (IEC):
| Índex de seguiment comparat (CTI) | Grup de material |
| 600 ≤ CTI | I |
| 400 ≤ CTI < 600 | II |
| 175 ≤ CTI < 400 | IIIa |
| 100 ≤ CTI < 175 | IIIb |

## Referències

* ↑ «Comparative Tracking Index (CTI) IEC 60112» (en anglès). https://www.ul.com.+[Consulta: 9 juliol 2022].
* ↑ «CTI: The Comparative Tracking Index Test» (en anglès). https://multimedia.3m.com.+[Consulta: 8 juliol 2022].
* ↑ «Tech Brief Comparative Tracking Index». [Consulta: 29 gener 2018].
# Ermita de la Consolació (Llutxent)

L'ermita de la Consolació situada al camí de la Costa al terme municipal de Llutxent, a la comarca de la Vall d'Albaida (Província de València, Espanya) va ser fundada el 1772, per uns pelegrins catalans que freqüentaven el Monestir en el paratge on ja havia existit una ermita sota l'advocació de Sant Cosme i Sant Damià i en el lloc en què el "Camí de Costa" fa una pujada, davant d'una de les creus votives del segle XIV i a mig camí entre la població i el convent.
Al simbolisme del lloc es suma la concepció de temple oratori en creu grega i cúpula interior de mitja taronja, amb tots els atributs i riqueses ornamentals, en clau popular, de la seva adscripció barroca, inserit en una austera edificació envoltant d'ordre cúbic relacionable amb la més funcional arquitectura rural de la seva època i el seu pati associat.
S'ha d'afegir com a elements d'interès, la imatgeria, fusteries, taulells de Manises, frescos i vidrieres - atributs, en part, d'encertada factura moderna, dels anys 70 del segle xx. Els vitralls de la capella són de l'artista francès Alfred Manessier.

## Referències

* ↑ URL de la referència: https://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=5664. Data de consulta: 2 gener 2025.
* 1 2 3 http://www.cult.gva.es/dgpa/bics/Detalles_bics.asp?IdInmueble=4829
# El palomo cojo

El palomo cojo és una pel·lícula espanyola, dirigida i escrita per Jaime de Armiñán i protagonitzada per María Barranco i Francisco Rabal, en 1995, basada en el llibre del mateix títol d'Eduardo Mendicutti, publicat el 1991. El títol fa referència a l'analogia d'un colom coix amb l'homosexualitat. La pel·lícula és una exploració de la identitat sexual i de classe a Andalusia, als anys cinquanta i es va rodar a la casa dels avis de Mendicutti a Sanlúcar de Barrameda. Va participar en l'edició del 1995 del Festival Internacional de Cinema de Sant Sebastià, on optava a la Conquilla d'Or.

## Sinopsi

El 1958 Felipe, un nen de deu anys, afligit d'una llarga malaltia, arriba al xalet dels seus avis, situat al Barri Alt d'una senyorial població gaditana, per a passar els tres mesos d'un estiu que s'anuncia trist i avorrit. Però habiten o visiten la casa parents i personatges, alhora desconcertants i fascinants, que a poc a poc aniran pertorbant la seva aparent austeritat amb estrafolàries i misterioses rareses.

## Repartiment

* María Barranco - Mari
* Francisco Rabal - oncle Ricardo
* Carmen Maura - tia Victoria
* Miguel Ángel Muñoz - Felipe
* Joaquim Kremel - oncle Ramón
* Ana Torrent - Adoración, la infermera
* María Galiana - àvia
* Amparo Baró - Reglita
* Tomás Zori - besàvia
* Valeriano Andres - avi
* Maria Massip - tia Blanca
* Asunción Balaguer - Tata Caridad
* Ofelia Angelica - Esther
* Paolo Stella - Luigi

## Premis
### X Premis Goya

| Categoria | Persona | Resultat |
| Millor guió adaptat | Jaime de Armiñán | Candidat |

## Bibliografia

* Benavent, Francisco Maria. Cine Español de los Noventa. Ediciones Mensajero, 2000.
* Devny, Thomas G. Contemporary Spanish Film from Fiction. The Scarecrow Press,1999.

## Referències

* 1 2 Benavent, Cine Español de los Noventa, p. 440
* ↑ Deveny, Contemporary Spanish Film from Fiction, p. 272
* ↑ Jaime de Armiñán decepciona con su filme 'El palomo cojo', una ilustración vacía, EL País, 22 de setembre de 1995
* ↑ El palomo cojo a Fotogramas
# Elènia petita de Jamaica

L'elènia petita de Jamaica (Myiopagis cotta) és una espècie d'ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae).

## Hàbitat i distribució

Habita la selva i altres formacions boscoses a les muntanyes i terres baixes de Jamaica.

## Referències

* ↑ «Elènia petita de Jamaica». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/06/2021(català)
# Complement circumstancial de lloc

El complement circumstancial de lloc és un complement circumstancial que afegeix alguna informació referent al lloc en el qual es desenvolupa l'acció verbal.
El Complement Circumstancial de Lloc es reconeix fàcilment en una oració, perquè respon a la pregunta On?: Jo resto aquí (On resto?: aquí).

## Exemples

* He aparcat el cotxe a la cantonada.
* L'accident va passar davant de l'edifici nou.
* Anna estudia a la seva cambra.
* Hi viuen els meus cosins.
* Ha aparcat el cotxe allà.
* Cada dia surt de l'institut a les 2h.
* Vaig estar a casa tota la tarda de dissabte.

## Substitució pronominal

* Si és introduït per la preposició de, es pronominalitza amb el pronom en:
Cada dia surt de l'institut a les 2h. → Cada dia en surt a les 2h.
* En tots els altres casos (introduït per una altra preposició o bé sense preposició), es pronominalitza amb el pronom hi:
Ja viu a Maó → Ja hi viu Passeja per la riba → Hi passeja L'he deixat allà → L'hi he deixat.

## Referències

* xtec.cat
* gramaticas.net
# Ermita de la Mare de Déu de la Guardiola

L'ermita de la Mare de Déu de la Guardiola és una església de la Sentiu de Sió (Noguera) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'ermita de la Mare de Déu de la Guardiola és una petita capella de planta quadrada, realitzada amb maó i completament arrebossada. A la façana hi ha un porxo amb teulada a doble vessant.
A la cara central hi ha un gran arc, per on s'accedeix a l'interior, a través d'una porta de forma rectangular; les bigues són de fusta, la façana és bastant més elevada que les altres parets, al final s'aixeca una petita espadanya amb una campaneta. L'interior de l'ermita és molt reduït, tan sols hi ha l'essencial.
S'hi pot anar per la carretera-pista, en bon estat, que es deriva del km 2,2 de la carretera LV-3025 (d'Agramunt a la Sentiu).

## Història

L'ermita de la Mare de Déu es començà a construir l'any 1981, en un lloc on temps enrere hi havia hagut una ermita, que fou destruïda durant la guerra civil. L'actual ermita s'ha començat des dels fonaments. Es realitzà amb l'ajuda de tots els veïns del poble.
Dos dies a l'any la gent del poble puja a l'ermita de forma col·lectiva: el dilluns de Pasqua (primera pasqua) i el 15 d'agost, data en què fou consagrada.

## Referències

* 1 2 3
# Estació de la Riba

Mapa sinòptic línia R13 :
Mapa sinòptic línia R14 :
La Riba és una estació de ferrocarril propietat d'adif situada a l'est de la població de la Riba, a la comarca de l'Alt Camp. L'estació es troba a la línia Tarragona-Reus-Lleida i hi tenen parada trens de les línies R13 i R14 dels serveis regionals de Rodalies de Catalunya, operat per Renfe Operadora.
Aquesta estació es va posar en funcionament l'any 1863 quan va entrar en servei el tram construït per la Companyia del Ferrocarril de Reus a Montblanc (posteriorment LRT) entre Reus (1856) i Montblanc.
L'any 2016 va registrar l'entrada de 1.000 passatgers.

## Serveis ferroviaris

Serveis regionals de Rodalies de Catalunya :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Lleida Pirineus | Vilaverd | | La Plana - Picamoixons | Barcelona-Estació de França Barcelona-Sant Andreu Comtal |

## Referències

* ↑ «Conegueu la línia R14». Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2012-01-13. [Consulta: 23 febrer 2012].
* ↑ «Anuari estadístic DPTOP 2016. Transport per ferrocarril». Departament de Territori i Sostenibilitat. Arxivat de l'original el 2018-05-04. [Consulta: 9 setembre 2018].

## Vegeu també

* Xarxa ferroviària de Catalunya
* Renfe Operadora
# Ampul·la del conducte semicircular

En l'ampul·la, que és la porció dilatada de cada conducte semicircular, hi ha una petita protuberància, la cresta. Cada cresta conté un grup de cèl·lules ciliades i de suport cobertes per una petita massa de material gelatinós, la cúpula.
# Colorado Avalanche

Colorado Avalanche és un equip professional d'hoquei sobre gel de Denver (Colorado, Estats Units). Juga a la National Hockey League a la Divisió nord-oest de la Conferència Oest.
Comparteixen el Ball Arena de Denver amb els Denver Nuggets de l'NBA, en hoquei té 18.000 espectadors i és un dels equips de la lliga amb més seguidors. Juguen amb jersei vermell marronós i pantalons negres a casa, i a fora amb jersei blanc i pantalons negres.

## Història

Fou fundat el 1995 després del trasllat de l'anterior franquícia, els Quebec Nordiques, i en el seu primer any van guanyar la Stanley Cup. Durant els anys 1990 els Colorado Avalanche van ser un dels dominadors de la lliga, i tenen el rècord de victòries consecutives en la seva Divisió (nou, de 1995 a 2003). A la temporada 2000/01 van guanyar una segona Copa Stanley. També ha guanyat dues vegades el Trofeu dels Presidents al millor equip de la lliga regular (1996 i 2001) i 9 trofeus de divisió.

## Pavelló

El Ball Arena (també conegut com a The Can) és un pavelló multiesportiu situat a Denver, Colorado. És la llar de diversos equips de diferents esports, com són Colorado Avalanche, Denver Nuggets, Colorado Mammoth i Colorado Crush. Quan no és usat per cap conjunt de Denver, el pavelló sovint és utilitzat per a concerts musicals. El Pepsi Center, a més, servirà com seu de la Convenció Nacional Democràtica de 2008.
El Ball Arena va ser construït com a part del programa esportiu de millora juntament amb el Coors Field, casa de Colorado Rockies, i l'Invesco Field, de Denver Broncos. El complex va ser construït per a ser fàcilment accessible, sent allotjat en la Speer Boulevard, carretera principal del centre de Denver, i amb una sortida propera a la Interstate 25. A més, en el costat oest del complex, hi ha una estació ferroviària, la Pepsi Center/Elitch Gardens.
El 20 de novembre de 1997 es va començar a construir el pavelló, sent acabat l'octubre de 1999. L'obertura del complex està marcada pel concert que va donar Celine Dion. La capacitat de l'estadi és de 19.309 per als partits de bàsquet i de 18.007 per a l'hoquei i lacrosse. També inclou un camp d'entrenament de bàsquet usat pels Nuggets, i el restaurant Blue Sky Grill, accessible tant des de dintre com per fora del complex.
Abans de la construcció d'aquest estadi, Denver Nuggets i Colorado Avalanche disputaven els seus partits en el McNichols Sports Arena, un pavelló que des de llavors ha estat derruït i actualment és utilitzat com pàrquing de l'Invesco Field.

## Palmarès

* Stanley Cup: 3 (1996, 2001 i 2022)
* Trofeu dels Presidents: 2 (1996 i 2001)
* Trofeu de Divisió: 9 (1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2003)

## Enllaços externs

* Web oficial de Colorado Avalanche
# Embassament d'Arenós

L'embassament d'Arenoso és un embassament situat al municipi de la Pobla d'Arenós (Alt Millars, País Valencià).

## Descripció

El mur de coronació de l'embassament es troba a 3 km de Montanejos en direcció a la Pobla d'Arenós (CV-20).
La presa, de materials solts, va ser construïda entre 1970 i 1977, en la llera del riu Millars, sobre una superfície de 418 hectàrees i amb una capacitat màxima de 130 hm³. L'obra va ser construïda mitjançant una presa d'escullera amb nucli d'argila, amb una altura de 109 metres i al voltant de 500 m de grossor en la seua base i una longitud en coronació de 428 m.
Es va construir per a regular els cabals del riu Millars i el reg, amb la finalitat principal de proveir per al regadiu 27.000 ha de terrenys cultivables a la Plana de Castelló.
Aquesta presa pertany a la Confederació Hidrogràfica del Xúquer.

## Marc històric

Sota les seues aigües es troben el desaparegut municipi de Camps d'Arenós, agregat al terme de Montanejos al 1974, i tres barris de la Pobla d'Arenós: la Rambla Alta, Los Arcos de Arriba i Los Arcos de Abajo. També el llogaret de Torcas, la Masadica i les Viñas Viejas.
EL B.O.P. del 24 de setembre de 1966, va publicar l'aprovació del projecte de construcció de l'embassament. A l'abril de 1970 se'n van iniciar les obres i el 15 de juliol de 1977 es va produir el desallotjament dels últims veïns. El poble va desaparèixer, però l'entorn segueix viu en paratges com el Morrón, la Peña Redonda, La Cova Roya o la Font Ontanar.

## Enllaços externs

* Estabilització del vessant de la Pobla d'Arenós en l'Embassament d'Arenós (Jornades Tècniques sobre Estabilitat de Vessants en Embassaments 2007) Arxivat 2010-12-17 a Wayback Machine. (castellà)
# Ariel McDonald

Ariel Rene McDonald és un jugador de bàsquet actualment ja retirat. El jugador, nascut a Harvey (Illinois) el 5 de gener de 1972 és un base d'1,89 m d'alçada. És nord-americà però el seu passaport eslovè (de juny de 1997) li ha permès ser un rodamón del bàsquet: ha passat per 9 equips diferents.

## Equips

* Universitat de Minnesota 1990-1994
* Siox Falls 1994
* Castors Braine (Belgica) 1994-1995
* Interier Krsko (Eslovenia) 1995-1996
* Olimpija Ljubljana 1996-1999
* Maccabi Tel-Aviv 1999-2002
* Panathinaikos 2002-2004
* Dinamo de Moscou 2004-2005
* Akasvayu Girona 2005-2008
* Dinamo Moscou 2008
* Montepaschi de Siena 2008-2009

## Palmarès

* 3 lligues eslovenes amb l'Olimpija de Ljubljana
* 3 copes eslovenes amb l'Olimpija de Ljubljana
* 3 lligues d'Israel amb el Maccabi Tel-Aviv
* 3 copes d'Israel amb el Maccabi Tel-Aviv
* 2 lligues gregues amb el Panathinaikos
* 1 copa grega amb el Panathinaikòs
* 1 Eurolliga amb el Maccabi Tel-Aviv
* 1 Vegada campió de la FIBA EuroCup
* 1 Vegada campió de la FIBA SuproLeague
* 1 Vegada subcampió de l'Eurolliga
* 1 Vegada subcampió de la lliga russa

## Referències

* ↑ «Perfil ACB». Arxivat de l'original el 2012-10-13. [Consulta: 23 febrer 2009].