OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Institut de Tecnologia de la Construcció de Catalunya

L'Institut de Tecnologia de la Construcció de Catalunya (ITeC) és una fundació del sector de la construcció de Catalunya. És una entitat privada sense ànim de lucre creada el 1978 per fomentar l'estudi, la investigació i la formació permanent en el camp de la construcció. El 1991 va rebre la Placa Narcís Monturiol.

## Referències

* 1 2 «Aprovada la modificació dels estatuts de la Fundació Institut de Tecnologia de la Construcció de Catalunya». La Vanguardia, 29-11-2016.
* ↑ «Fundació Institut de Tecnologia de la Construcció de Catalunya». Coordinadora Catalana de Fundacions, 2020.
* ↑ Latorre Badía, Mario ««L’ITEC» El instituto de tecnología de la construcción de Cataluña/España» (en castellà). Informes de la Construcción, 36, 364, 30-10-1984, pàg. 27–33. DOI: 10.3989/ic.1984.v36.i364.1904. ISSN: 1988-3234.
* ↑ ACN «La construcció creixerà un 5,5% enguany a Espanya i arribarà a nivells prepandèmia a finals del 2022 -». El Punt Avui. ACN, 22-06-2021 [Consulta: 1r novembre 2021].
* ↑ «Guardonats plaques Narcís Monturiol». Departament de Recerca i Universitats, 06-08-2020. [Consulta: 1r novembre 2021].
# Institut des hautes études cinématographiques

L'Institut des hautes études cinématographiques (IDHEC) fou una escola de cinema francesa, amb seu a París, activa entre 1943 i 1986. Va ser fundada per Marcel L'Herbier durant la Segona Guerra Mundial. Del 1944 al 1988, l'IDHEC va realitzar 41 promocions i va formar 1.439 professionals del cinema, 873 francesos i 566 estrangers. Es va integrar a La Fémis el 1988.
L'IDHEC impartia formació especialitzada durant tres anys: un primer any de preparació per a l'examen d'accés dirigit per Henri Agel al Lycée Voltaire, i posteriorment dos anys a l'Institut. Després del Maig del 68 i l'abolició de l'any preparatori: un primer any a l'Institut comú a totes les seccions i dos anys d'especialització. Georges Sadoul i Noël Burch en foren docents.
Exalumnes notables: Alain Resnais, Claude Sautet, Pierre Tchernia, René Vautier, Jean Dewever, Louis Malle, Volker Schlöndorff, Jean-Christophe Averty, Serge Bourguignon, Robert Enrico, Ruy Guerra, Jean Herman, Costa-Gavras, Johan Van der Keuken, Andrzej Żuławski, Yves Boisset, António da Cunha Telles, Peter Fleischmann, François Weyergans, Theo Angelopoulos, Jean-Jacques Annaud, Felipe Cazals, Alain Corneau, Paul Leduc, Patrice Leconte, Claire Denis, François Dupeyron, Radu Mihaileanu, Laurent Cantet, Dai Sijie, Rithy Panh, Pierre Gamet, Pierre Tchernia, Jean Vautrin, Dai Sijie, Jean-Pierre Gredy, entre d'altres.

## Bibliografia

* Annuaire des anciens élèves de l'IDHEC, La Fémis, 1994 (ISBN 2907114263)
* Annuaire des anciens étudiants Fémis/Idhec, La Fémis, 2013 (ISBN 978-2907114370)

## Referències

* ↑ L'I.D.H.EC. au service des carrières du cinéma et de la télévision - Conditions et Programmes d'admission pour 1966, Cours et Publications de l'I.D.H.EC. - Série : Enseignement Cinéma-Télévision - 92, Champs-Élysées - Paris 1966, « Classe spéciale du Lycée Voltaire », p. 11

## Enllaços externs

* Marcel L'Herbier, 1944. Discurs d'obertura
# Institut maçonnique de France

L'Institut maçonnique de France (IMF) (Institut maçònic de França) ha estat creat l'octubre de 2002 a iniciativa de les nou obediències que componen "La Maçoneria francesa":
* Grand Orient de France
* Fédération française du « Droit humain »
* Grande Loge de France
* Grande Loge féminine de France
* Grande Loge féminine de Memphis-Misraïm
* Grande Loge traditionnelle et symbolique Opéra
* Grande Loge mixt de France
* Grande Loge mixte universelle
* Loge nationale française
És una associació el domicili social de la qual es troba a París (75014), 6 carrer Froidevaux.
L'objectiu essencial de l'Institut maçònic de França és de permetre a tots els públics interessats, de descobrir els valors culturals i ètics de la francmaçoneria, a través del seu patrimoni històric, literari i artístic.
Investigadors confirmats i especialistes de la maçonologia constitueixen l'IMF, amb total independència científica de les obediències signatàries.
Roger Dachez és el director actual d'aquest institut que apunta a donar cos a aquesta disciplina per l'aprofundiment dels diferents aspectes de la francmaçoneria.

## Referències

* ↑ Bauer, Alain. Dictionnaire amoureux de la franc-maçonnerie (en francès). EDI8, 2008. ISBN 2259212786.
# Instituto Nacional de Hidrocarburos

L'Instituto Nacional de Hidrocarburos (INH) va ser una entitat de Dret Públic espanyola.

## Història

Fou creada a través de la Llei 45/1981, de 28 de desembre, sota dependència del Ministeri d'Indústria i Energia, amb l'objecte de centralitzar la gestió de l'activitat pública en matèria d'hidrocarburs, tasca que fins al moment desenvolupava l'Institut Nacional d'Indústria.
L'INH, si bé era una Entitat Pública i atès que la seva activitat era fonamentalment empresarial, estava sotmès a normes de Dret privat. Controlava cinc societats: Hispanoil, Empresa Nacional de Petróleos (ENP), CAMPSA, Butano i ENAGAS.
La creació de l'Institut va obeir a una política del Govern de Leopoldo Calvo-Sotelo de reaccionar davant la denominada segona crisi del petroli, reorganitzant la indústria pesant espanyola, en aquest moment amb una forta presència estatal. D'aquesta manera, el INH va rebre de mans de l'INI la gestió dels assumptes relacionats amb Petroli i Petroquímica i Gas.
En 1987, en el si del INH es creava el grup Repsol, com conscuencia de la fi del monopoli estatal sobre els hidrocarburs, preceptiu al moment a conseqüència de l'ingrés d'Espanya en la Comunitat Econòmica Europea.
L'INH seria suprimit el 16 de juny de 1995, a través Reial decret-Llei 5/1995 de creació de determinades entitats de dret públic, que va suposar també la desaparició de l'INI i la creació de la Sociedad Estatal de Participaciones Industriales.

## Referències

* ↑ «Ley 45/1981, de 28 de diciembre, de creación del Instituto Nacional de Hidrocarburos» (pdf). Boletín Oficial del Estado.
* ↑ «Instituto Nacional de Hidrocarburos». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Instituto Nacional de Hidrocarburos (INH) Arxivat 2015-04-18 a Wayback Machine. al web del SEPI

## Enllaços externs

* Notícies de l'Instituto Nacional de Hidrocarburos a El País
# Baptisme de Crist

«Baptisme de Crist o Battesimo di Cristo» té aquests significats:
* Baptisme de Crist o Baptisme de Jesús, episodi en la vida de Jesús de Natzaret dins de la història sagrada del cristianisme explicat en el Nou Testament
* El Baptisme de Crist (Piero della Francesca)
* El Baptisme de Crist (El Greco)
* Baptisme de Crist (Verrocchio), en la que col·laborà Leonardo da Vinci
* Battesimo di Cristo (Andrea Mantegna)
* Battesimo di Cristo (Pietro Perugino), fresc de la capella Sixtina
* Battesimo di Cristo (Donatello), relleu de Donatello a la catedral d'Arezzo
# Intel 8086

L'Intel 8086 va ser un microprocessador de 16 bits dissenyat per Intel i introduït al mercat el 1978, el qual va donar origen a l'arquitectura x86. L'Intel 8088, llançat el 1979, era essencialment el mateix xip, però amb un bus de dades extern de 8 bits (permetent l'ús de menys i més barats xips lògics de suport), i és notable com a processador de l'IBM PC original.

## Referències

* ↑ «Microprocessor Hall of Fame». Intel. [Consulta: 11 agost 2007].
* ↑ Ell també permetia utilitzar els xips barats de la família 8080 (com el 8254 CTC, 8255 PIO i 8259 PIC que van ser utilitzats en el disseny del IBM PC). A més a més, va fer el traçat del circuit imprès més senzill i més barat, així com exigent menys xips (1 o 4 bits de amplitud) de DRAM.

## Vegeu també

* Intel 8085
* Intel 8088
* Sistema heretat

## Enllaços externs

* La familia Intel i80x86 - Intel 8086 Arxivat 2005-03-17 a Wayback Machine. PDF
* Intel - Microprocessor Quick Reference Guide (anglès)
# Intel 82497

L'Intel 82497 és un controlador de memòria cau per al processador P5 Pentium. Funciona amb múltiples SRAM de memòria cau 82492.

## Descripció tècnica

El controlador de memòria cau 82497 implementa el protocol de reescriptura MESI per a un suport complet de multiprocessament. Els buffers i els registres de doble port permeten que el 82497 gestioni simultàniament el bus de la CPU, el bus de memòria i el funcionament de la memòria cau interna per obtenir el màxim rendiment.
El controlador de memòria cau 82497 amb múltiples SRAM de memòria cau 82492 es combina amb el processador Pentium (735\90,815\100, 1000\120, 1110\133) per formar un conjunt de xips de memòria cau de CPU dissenyat per a servidors d'alt rendiment i escriptoris rics en funcions. La interconnexió d'alta velocitat entre la CPU i els components de la memòria cau s'ha optimitzat per oferir un funcionament d'estat d'espera zero. Aquest conjunt de xips de memòria cau de la CPU és totalment compatible amb el programari existent i té funcions d'integritat de dades per a aplicacions de missió crítica.
El controlador de memòria cau 82497 implementa el protocol de reescriptura MESI per a un suport complet de multiprocessament. Els buffers i els registres de doble port permeten que el 82497 gestione simultàniament el bus de la CPU, el bus de memòria i el funcionament de la memòria cau interna per obtenir el màxim rendiment. El 82492 és una SRAM personalitzada d'alt rendiment que admet amplades de bus de memòria de 32, 64 i 128 bits d'ample, mides de línia de 16, 32 i 64 bytes i sectorització opcional. El camí de dades entre el bus de la CPU i el bus de memòria està separat pel 82492, permetent que el bus de la CPU s'acosti de manera síncrona, asíncrona o amb un protocol d'estroboscòpia, i permet operacions simultànies de bus de CPU i bus de memòria.

## Referències

* ↑ «Pentium Manuals (P54c, P55c, P5)» (en anglès). [Consulta: 19 gener 2024].
* ↑ Intel Corporation. Pentium processor family user's manual : Data Book (en anglès). Mt. Prospect, IL : Intel, 1994. ISBN 978-1-55512-225-6.
* ↑ «Intel 82497» (en anglès). [Consulta: 19 gener 2024].
# Inter Bom-Bom

L'Inter Futebol Clube de Bom-Bom és un club de futbol que juga a la Segona Divisió de la Lliga de São Tomé de futbol. La seu de l'equip és a la localitat de Bombom al districte de Mé-Zóchi a l'illa de São Tomé. L'actual entrenador és Roberto Lomba.

## Història

L'equip ha guanyat tres títols i és el vuitè equip que va guanyar el seu primer títol l'any 1995 i va ser el primer club de Me-Zochi a aconseguir un títol de campionat nacional. El seu segon va ser l'any 2000 i es va convertir en el segon equip en participar en els campionats africans l'any 2001, on van perdre amb el Sony Elá Nguema de Guinea Equatorial. L'Inter Bombom ocupava el quart lloc en títols obtinguts compartit amb el Guadalupe durant tres anys i des de 2001, Bairros Unidos FC durant dos anys fins que van guanyar el seu tercer i últim títol en 2003 i es va convertir en la tercer més i hoa va compartir amb els Os Operários de Príncipe fins a l'any 2004, on esdevingué en el rànquing del club en el quart que continua sent avui. L'Inter va jugar a la Primera Divisió fins que van quedar relegat l'any 2009.

## Uniforme

Els colors dels seus uniformes són el blau amb una samarreta de color negre ratllat, pantalons curts amb una vora negra gruixuda a les seves vores i la part superior amb dues ratlles negres en els mitjons que utilitzen quan juguen a casa. El seu uniforme visitant té una samarreta blanca amb un llom blau a la part superior, pantalons curts de color blau fosc amb unes línies dobles de color blau clar i doble a cada costat i mitjons blancs amb dues ratlles blaves a la part superior. El seu tercer color té una samarreta verda amb tres línies verd gruixudes al mig i dues ratlles blanques a la part superior, un curt blanc amb una prima vora blau a les seves vores i mitjons verds amb dues ratlles blaves a la part superior.

## Títols

* Campeonato Santomense de Futebol: 3
** 1995, 2000, 2003
* Supertaça Nacional de São Tomé e Príncipe: 1
** 1996
* Liga Insular de São Tomé: 3
** 1995, 2000, 2003

## Historial de participacions
### Participació en competicions de la CAF

* Lliga de Campions de la CAF: 1 participació
       2001 – Ronda preliminar, eliminat pel Sony Elá Nguema de Guinea Equatorial

## Resultat del campionat entre illes

| Temporada | Divisió | Posició | Jugats | Guanya | Empata | Perd | GF | GC | GD | Punts | Copa | Qualificació/descens |
| 2012 | 2 | 12 | 18 | - | - | - | - | - | - | - | | |
| 2015 | 3 | | 18 | - | - | - | - | - | - | - | | Promociona a Primera Divisió Regional |

## Referències

* ↑ «Inter de Bombom elege Roberto Lomba» (en portuguès). Chuto STP, 07-02-2017. Arxivat de l'original el 21 d’octubre 2017. [Consulta: 21 octubre 2017].
* ↑ São Tomé and Príncipe 2009/10 José Batalha & RSSSF.com

## Enllaços externs

* Llista de Campions
* Descens
* Torneigs Continentals
# Intercanvi de notes

L'intercanvi de notes és la manera més simple de concloure un tractat internacional segons la Convenció de Viena sobre el Dret dels Tractats.
Freqüentment es tracta d'una nota firmada que remet el cap de missió de l'estat acreditant al ministre de relacions exteriors de l'estat receptor, o viceversa, en la qual proposa un acord, i que és resposta per una altra nota firmada d'aquest en la qual (freqüentment reproduint el text de la primera) es manifesta la conformitat.
Per a la conclusió d'un canvi de notes és necessari complir tots els tràmits exigits per a la conclusió d'un Tractat. Per això pot ser necessària l'obtenció prèvia de l'aprovació corresponent del poder legislatiu o del poder executiu i en el seu cas complir el requisit de la seva ratificació. Tanmateix, l'usual és utilitzar els canvis per a matèries que permetin una ràpida o més simplificada tramitació interna.
# Intergrup del Parlament Europeu sobre Drets LGBTI

L'Intergrup del Parlament Europeu en Drets LGBTI és un intergrup compost per legisladors i legisladores del Parlament Europeu que se centra en el dret de les persones lesbianes, gais, bisexuals, transgèneres i intersexuals tant dins i com fora de la Unió Europea. Col·labora amb altres associacions LGBTI com ILGA-Europa.

## Membres
### Presidència

La presidència és exercida per Daniele Viotti i Ulrike Lunacek. La vicepresidència inclou Sophie in 't Veld, Malin Björk, Sirpa Pietikäinen, Tanja Fajon, Ian Duncan i Fabio-Massimo Castaldo.

### Altres membres

A partir del gener de 2017 (en el vuitè Parlament Europeu) l'organització reuneix 152 membres, incloent les persones mencionades a dalt.
Per grups polítics:
* 60 de l'Aliança Progressista de Socialistes i Demòcrates (S&D)
* 20 de Els Verds/Aliança Lliure Europea (Els Verds/ALE)
* 19 de l'Aliança dels Liberals i Demòcrates per Europa (ALDE)
* 17 de l'Esquerra Unitària Europea/Esquerra Verda Nòrdica (GUE-NGL)
* 13 del Partit Popular Europeu (EPP)
* 5 dels Conservadors i Reformistes Europeus (CRE)
* 5 d'Europa de la Llibertat i la Democràcia Directa (EFDD)

## Secretaria

El secretari actual és Evert Jan Jacobsen des de 2014.
Secretaries passades inclouen
* Oscar Ortiz-Nieminen (setembre 2005 – març 2006)
* Catrine Norrgård (desembre 2005 – juny 2006)
* Kim Smouter (setembre 2006 – juliol 2007)
* Maris Sergejenko (abril 2008 – juny 2009)
* Bruno Selun (novembre 2009 – juny 2014).

## Referències

* ↑ Skoda, Ansgar. «The EP Intergroup on LGBT Rights».
* ↑ «Joint letter from the European Parliament’s Intergroup on LGBT Rights and ILGA-Europe about the homophobic law in Lithuania».
* ↑ «Members». Lgbt-ep.eu. Arxivat de l'original el 2019-03-27. [Consulta: 6 gener 2017].
* ↑ «Secretariat». Arxivat de l'original el 2017-11-14. [Consulta: 14 novembre 2017].

## Enllaços externs

* Intergrup del Parlament Europeu en Drets LGBTI (en anglès)
# Interruptor de control de potència

L'interruptor de control de potència (ICP) és un interruptor magnetotèrmic automàtic que instal·la la companyia subministradora d'energia elèctrica al principi de la instal·lació elèctrica de cada habitatge. Controla la potència màxima que pot consumir el client, de manera que, quan la potència consumida supera la potència contractada, entra en acció automàticament tallant el subministrament elèctric i és necessari tornar l'aparell a la seva posició de treball per poder tancar el circuit i reprendre el subministrament. A Espanya està regulat per la norma UNE 20.317, que defineix la corba d'accionament, és a dir, el temps d'acció en funció de la sobrecorrent.
Les distribuïdores d'energia elèctrica s'encarreguen de la seva certificació instal·lant un precinte de seguretat, de manera que no es pugui manipular i que no es compleixi el contracte.
Amb el procés de transició energètica, l'interruptor de control de potència ha de quedar anul·lat de la instal·lació, passant a incorporar aquesta funció el comptador de telegestió, amb una major tolerància de tall.
El procés actual de rearmament del comptador de telegestió després d'un consum que excedeixi els límits de la potència contractada, per tal de reprendre el servei, es compon dels següents passos:
* Desarmar l'interruptor magnetotèrmic general de la instal·lació.
* Desconnectar la càrrega o el seu circuit.
* Esperar uns segons.
* Procedir al rearmament de l'interruptor magnetotèrmic general.

## Referències

* ↑ Alejandro. «Electricidad/Electricitat: Interruptores automáticos magnetotérmicos.», 31-07-2008. [Consulta: 29 agost 2021].
* ↑ (anglès)Smart Metering deployment in the European Union
* ↑ «¿Qué salta antes, un ICP o el contador digital de telegestión?» (en castellà). [Consulta: 29 agost 2021].
* ↑ Pérez, Abner. «Contadores inteligentes: ¿Saltan más?» (en castellà), 09-11-2015. [Consulta: 29 agost 2021].
* ↑ «BOE.es - BOE-A-2012-2538 Orden IET/290/2012, de 16 de febrero, por la que se modifica la Orden ITC/3860/2007, de 28 de diciembre, por la que se revisan las tarifas eléctricas a partir del 1 de enero de 2008 en lo relativo al plan de sustitución de contadores.». [Consulta: 29 agost 2021].
# Intertrigen

L'intertrigen és una dermatosi o malaltia de la pell que afecta particularment a les zones del cos on hi ha plecs cutanis (engonals, aixelles, anus, etc.). L'origen de la dermatosi és un fregament de la pell que, sumada a una elevada humitat local, dona lloc a una sobreinfecció micòtica o bacteriana.
Es manifesta per un envermelliment de la pell en forma de placa eritematosa humida i brillant, amb vores ben delimitats i descamatius. Al fons dels plecs és habitual trobar-hi estries.
El tractament consisteix a pal·liar els efectes del fregament i l'excés d'humitat i tractar la sobreinfecció amb un medicament d'acció antibacteriana o antimicòtica, depenent de l'etiologia d'aquesta.
L'intertrigen es produeix més sovint en condicions càlides i humides. En general, és més comú en persones amb un sistema immunitari debilitat, inclosos els nens, la gent gran i les persones immunodeprimides. La malaltia també és més freqüent en persones que pateixen incontinència urinària i disminució de la capacitat de moure's.

## Diagnòstic

L'intertrigen pot ser diagnosticat clínicament per un professional mèdic després de fer una història completa i realitzar un examen físic detallat. Moltes altres afeccions de la pell poden imitar l'aspecte de l'intertrigen, com ara eritrasma, psoriasi invertida, sarna, pioderma, dermatitis atòpica, candidiasi, dermatitis seborreica i infeccions per fongs de la pell superficial causades per Tinea versicolor o Tinea corporis.

## Referències

* ↑ Dorland. Diccionario enciclopédico ilustrado de medicina. Elsevier, España, 2005. ISBN 8481747904, 9788481747904.
* 1 2 3 4 Kalra, MG; Higgins, KE; Kinney, BS «Intertrigo and secondary skin infections». American Family Physician, 89, 7, 4-2014, pàg. 569–73. PMID: 24695603.

## Bibliografia

* Falabella Falabella, Rafael. Dermatología. Fundamentos de medicina. Corporación para Investigaciones Biológicas, 2002. ISBN 9589400566, 9789589400562.
# Intestí

L'intestí o budell és la part visceral tubular del tub digestiu que s'estén de l'estómac fins a l'anus. Se situa en la cavitat abdominal. En els mamífers, incloent-hi els humans, es divideix en dos segments, que són l'intestí prim i l'intestí gros. En l'intestí s'extreuen els nutrients dels aliments.
Són molt comuns les infeccions per paràsits en aquest òrgan, com per exemple: Cryptosporidium parvum, Giardia lamblia entre d'altres.

## Referències

* ↑ «intestí - Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 7 desembre 2023].

## Vegeu també

* Aparell digestiu
Viccionari
# Irània

L'irània, també conegut com a pit-roig golablanc (Irania gutturalis) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae) i única espècie del gènere Irania. Habita zones arbustives de Turquia, Pròxim Orient, nord d'Iraq, l'Iran, Turkmenistan, Tadjikistan i Afganistan, passant l'hivern a l'Àfrica oriental. El seu estat de conservcació és de risc mínim

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «Irània». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 5 maig 2022].
* ↑ «Irània». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11/01/2013 (català)
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 704. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «White-throated Robin. Irania gutturalis» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 5 maig 2022].
# Immoble a la plaça de la Vila, 7

L'Immoble a la plaça de la Vila, 7 és una obra de Breda (Selva) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edificació de planta baixa i dos pisos amb coberta a dues aigües de teula àrab i carener paral·lel a la façana principal. Les obertures han estat modificades a finals del segle xx.
# Catala Island

L'illa de Català, denominada oficialment Catala Island, és una petita illa situada a prop de l'accidentada costa occidental de l'illa de Vancouver, una gran illa paral·lela a la costa continental del Canadà, a la Colúmbia Britànica.
L'illa no té una població estable. S'hi poden veure diversos estanys units entre si per rierols i hi abunden les zones de maresma; forma part del parc marí Catala Island en què es poden practicar diverses activitats com ara el càmping, el rem amb caiac o el submarinisme.

## Origen del nom

L'illa va ser batejada així en honor d'un fill il·lustre de la localitat catalana de Montblanc (Conca de Barberà), el franciscà Fra Magí Català i Guasch. La raó per la qual el nom d'aquest franciscà forma part de la toponímia canadenca té els seus antecedents en les expedicions navals dels exploradors espanyols que sortien de les costes mexicanes i anaven cap al nord en recerca de nous territoris. Les autoritats espanyoles volien que en cada vaixell hi anés almenys un capellà, i quan no podien disposar d'un capellà secular demanaven un religiós. Una de les demandes de les autoritats va motivar que el mes de juliol de 1793 Fra Magí Català embarqués en un vaixell que havia de fer la ruta de la badia de Nootka, on hi havia un establiment i on es va construir un fort anomenat de Nootka Sound. Segons Francesc Badia i Batalla, l'estada del franciscà montblanquí fou relativament breu, uns dotze mesos, en terres de Nootka, però que
    "coneixent la personalitat de Fra Magí Català i la seva dedicació permanent als pobres i desvalguts, és ben legítim pensar que durant aquell temps no va estar-se amb els braços plegats i que també en aquelles terres exerciria la seva tasca pastoral i humanitària".
Malgrat la curta estada del frare montblanquí, va deixar una forta petjada en terres de Nootka, i el seu nom fou escollit per identificar la petita illa canadenca.

## Enllaços externs

* Pàgina web del parc marí Catala Island al lloc web del Ministeri de Medi Ambient canadenc (anglès)

## Referències

* ↑ Badia i Batalla, Francesc «Catala Island: l'illa de l'oceà Pacífic que porta el nom d'un frare de Montblanc». Aplec de Treballs. Centre d'Estudis de la Conca de Barberà [Montblanc], 17, 1999 [Consulta: 12 juliol 2012]., pàg.132