OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Illa Big

L'illa Big (en anglès: Big Island) és és una de les illes que formen part de l'Arxipèlag Àrtic Canadenc, a la regió de Qikiqtaaluk, del territori de Nunavut, al nord del Canadà. Situada a l'estret de Hudson, al sud de l'illa de Baffin, és una illa deshabitada. Té una superfície de 803 km².
La comunitat de Kimmirut es troba a tan sols 28 quilòmetres. Altres illes properes són Emma Island i Rabbit Island.

## Referències

* ↑ «The Atlas of Canada - Sea Islands». Natural Resources Canada. Arxivat de l'original el 2010-07-02. [Consulta: 5 maig 2011].
* ↑ «Big Island». travelingluck.com. [Consulta: 1r agost 2009].

## Enllaços externs

* Atles del Canadà on-line Arxivat 2008-09-02 a Wayback Machine. (anglès) (francès)
# Antoni Fuster Valldeperes

Antoni Fuster Valldeperes, oficialment Antoni Fusté Valldeperes, (Reus, Baix Camp, 1895 - Barcelona, 1942) fou un pintor i escriptor català, fill d'Antoni Fuster Banús.
Fill d'un pintor va seguir l'art del seu pare però a causa d'una malaltia mental fou tancat a l'Institut Pere Mata (manicomi de Reus); es va recuperar però el 1914 fou tancat un altre cop a petició pròpia; recuperat, va tornar a recaure, i el 1922 el trobem fent una cura de repòs a l'Institut Pere Mata. Es dedicava més a escriure que a pintar i va col·laborar a la majoria dels diaris de l'època, especialment a La Veu del Camp, on publicava una secció fixa i a Foment, on col·laborava sota el pseudònim de "Lluch", i publicava quasi diàriament "Moments", un aplec de treballs publicats posteriorment en un volum. També publicà a Reus. A la seva joventut col·laborà amb dibuixos i gravats a L'Escut de Reus. Publicà obres de teatre (Camp perdut, (1916), La Bruixa (1918)) i contes i rondalles (La Dama del retaule: conte (1919), El Príncep captiu: llegenda (1921), Perot i l'estel: rondalles del vell boter (1934)). Aquesta última obra, Perot i l'estel, és, segons Magí Sunyer, la seva millor i més extensa novel·la, on deixa testimoni dels costums i festes d'altres temps, dels personatges típics i pintorescos, amb una atenció especial cap al món dels gitanos, i narra la confrontació entre el vell republicanisme i l'entrada de les idees catalanistes. La seva obra pictòrica més coneguda és el cartell del Carnaval de 1919. El 1927 va obrir una botiga d'arts decoratives a Barcelona a la via Laietana. Va escriure contes, novel·les i obres de teatre, i va dirigir la revista Meridià: tribuna del Front Intel·lectual Antifeixista (1938-1939) de Barcelona. La ciutat de Reus li ha dedicat un carrer.

## Referències

* 1 2 Olesti Trilles, Josep. Diccionari biogràfic de reusencs. Reus: l'Ajuntament, 1991, p. 296-297.
* ↑ Vidal, Plàcid «Antoni Fuster Valldeperas». Revista del Centre de Lectura, Any II, núm. 37, 1-VIII-1921, pàg. 252-254.
* ↑ Sunyer, Magí. "La literatura". A: Història general de Reus, vol. V. Reus: l'Ajuntament, 2003, p. 153. ISBN 8489688222
* ↑ Tricaz, Enric. Homes i dones pels carrers de Reus. Valls: Cossetània, 2010, p. 55. ISBN 9788497916929.

## Enllaços externs

* «Col·lecció de la revista Meridià».
# Barbus macinensis

Barbus macinensis és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Àfrica.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Lévêque, C., 1990. Cyprinidae. p. 269-361. A C. Lévêque, D. Paugy i G.G. Teugels (eds.) Faune des poissons d'eaux douces et saumâtres d'Afrique de l'Ouest. Volum I. Coll. Faune Tropicale núm. XXVIII. Musée Royal de l'Afrique Centrale, Tervuren, i O.R.S.T.O.M., París, 384 p.

## Bibliografia

* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Lévêque, C.; Daget, J. «Cyprinidae». A: Daget, J.; Gosse, J.-P.; Thys van den Audenaerde, D. F. E.. Check-list of the freshwater fishes of Africa (CLOFFA) (en anglès). Volum 1. Institut de Recerca per al Desenvolupament (Orstom) i Museu Reial de l'Àfrica Central (MRAC), 1984, p. 217–342.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Illa Carlisle

L'illa Carlisle Island (en anglès Carlisle Island; en aleutià Kigalĝa) és una petita illa, molt muntanyosa, que forma part de les illes Four Mountains, un subgrup de les illes Aleutianes, a l'estat d'Alaska, Estats Units, que es troben entre les illes Fox i les illes Andreanof.
L'illa es troba a uns 3 quilòmetres de l'illa Chuginadak, de la qual la separa l'estret de Carlisle, i a uns 9 quilòmetres al nord-est de l'illa Herbert. L'illa té una forma arrodonida, amb un diàmetre d'uns 7 quilòmetres i es troba dominada per un estratovolcà del mateix nom que s'eleva fins als 1.620 msnm, la darrera erupció del qual tingué lloc el 1987.

## Referències

* ↑ Bergsland, K. Aleut Dictionary. Fairbanks: Alaska Native Language Center, 1994.
* ↑ 1418386 U.S. Geological Survey Geographic Names Information System: Illa Carlisle (en anglès)
* ↑ «Descripció i imatges a l'Alaska Volcano Observatory». Arxivat de l'original el 2021-01-25. [Consulta: 27 juny 2014].
# Illa Hawkesbury

L'illa Hawkesbury és una illa de la costa de la província canadenca de la Colúmbia Britànica. Es troba al canal de Douglas, un dels fiords més importants de la costa de la Colúmbia Britànica. L'illa fa 43 quilòmetres de llargada i té una amplada d'entre 3 i 19 quilòmetres. La seva superfície és de 365 km².
Va ser batejada per George Vancouver en honor a Charles Jenkinson, baró de Hawkesbury, president de la Junta de Comerç entre 1786 i 1804.

## Referències

* ↑ «Atlas of Canada - Sea Islands». Atlas.nrcan.gc.ca, 12-08-2009. Arxivat de l'original el 2013-01-22. [Consulta: 14 maig 2019].
* ↑ «BC Geographical Names | Hawkesbury Island». [Consulta: 30 març 2024].
# Illa Kitchener

L'illa Kitchener (àrab: جزيرة النباتات, jazīrat an-Nabātāt) és una petita illa al davant d'Assuan, Egipte, que rep el nom del general Horatio Kitchener, que el 1883 va ser enviat a Egipte i va ser governador general del Sudan i guanyador de la guerra contra els dervixos (1898), el qual hi va plantar nombroses plantes exòtiques que avui dia conformen un jardí botànic.
# Illa Kunghit

L'illa Kunghit és l'illa més meridional de l'arxipèlag Haida Gwaii, a la Colúmbia Britànica, Canadà. Es troba al sud de l'illa Moresby, de la qual es troba separada pel Canal Houston Stewart. El punt més meridional de l'illa, anomenat Cap St James, delimita el límit entre l'estret d'Hècate i el Queen Charlotte Sound. Anteriorment havia estat coneguda com a illa Prevost.
L'illa té una llargada de 24 quilòmetres i una amplada d'entre 2 i 13 quilòmetres. La seva superfície és de 215 km².

## Referències

* ↑ «BC Geographical Names | Queen Charlotte Sound». [Consulta: 29 març 2024].
* ↑ «BC Geographical Names | Kunghit Island». [Consulta: 29 març 2024].
* ↑ Kunghit Island Arxivat 2008-06-26 a Wayback Machine., The Columbia Gazetteer of North America
# Illa Lynn

L'illa Lynn (en danès: Lynn Ø) és una petita illa deshabitada del mar de Groenlàndia, Groenlàndia.

## Geografia

L'illa Lynn es troba molt a prop de la costa oriental de Groenlàndia, de la qual es troba separada per l'Hekla Sound. El Dijmphna Sound la separa de l'illa de Hovgaard, molt més gran, al sud. Al nord té la península de Holm Land. Té una superfície de 230,9 km² i una línia de costa de 65,7 km.

## Història

Va ser cartografiada i nomenada per l'expedició danesa de 1906-1908.

## Referències

* ↑ Lynn Ø
* ↑ «UNEP». Arxivat de l'original el 2016-04-19. [Consulta: 23 desembre 2020].
* ↑ G. Amdrup: Report on the Danmark Expedition to the North-East Coast of Greenland 1906–1908. Meddelelser om Grønland. vol. 41, 1913, pp. 143–147
# Illa Montagu

L'illa Montagu és l'illa més gran de les illes Sandwich del Sud. Està situada al mar de Weddell, prop de les costes de l'Antàrtida i és administrada pel Regne Unit.
Està deshabitada i fa 10 x 12 km, la superfície total és de 110 km². El 90% de la seva superfície està coberta de gel permanent. El volcà mont Belinda és una particularitat geogràfica notable, que culmina a 1.370 metres sobre el nivell del mar.
Va ser avistada per primera vegada per James Cook el 1775, i rep el nom en honor de John Montagu, quart comte de Sandwich i primer Lord de l'almiralltall britànic quan l'illa es va descobrir.
El novembre de 2005, s'observà per satèl·lit una erupció al mont Belinda amb lava que creà un augment de 0,2 km² de la superfície de l'illa i que proporcionà les primeres observacions científiques d'una erupció volcànica sobre el gel.

## Fotografies

* L'érupció del Mont Belinda el 2005.
* Mapa de les illes Sandwich del Sud

## Referències

* First recorded eruption of Mount Belinda volcano (Montagu Island), South Sandwich Islands, Bull Volcanol (2005) 67:415–422 (PDF)
# Illa Russki (Mar de Kara)

L'illa Russki (en rus: Ру́сский о́стров) és una illa deshabitada que forma part del subgrup de les Illes Litke de l'arxipèlag Nordenskiöld.

## Geografia

Amb una superfície de 309 km² és l'illa més gran de tot l'arxipèlag, així com la més septentrional del grup. El clima a l'extrem més septentrional de l'arxipèlag és dur, i el mar que envolta l'illa està cobert de gel permanent a l'hivern i sovint obstruït per la massa de gel fins i tot a l'estiu àrtic.
Administrativament l'illa pertany al krai de Krasnoyarsk de la Federació Russa. També forma part de la reserva natural estatal del Gran Àrtic, la reserva natural més gran de Rússia.

## Història

El 1935, durant l'època soviètica, es va establir una estació àrtica a l'illa Russki. Aquest lloc avançat formava part de la construcció d'una moderna xarxa d'estacions polars realitzada per la Direcció General de la Ruta Marítima del Nord (GUSMP) entre 1932 i 1940. A més de fer mesures meteorològiques, el propòsit de l'estació era controlar la navegació àrtica al llarg de la Ruta del Mar del Nord. Durant molts anys aquesta solitària estació àrtica va ser l'únic lloc habitat permanent de tot l'arxipèlag Nordenskiöld.
El 25 d'agost de 1942, durant l'operació Wunderland, el creuer pesat Admiral Scheer, va caure sobre el trencaglaç Sibiriakov (a les ordres del capità Kacharev) just a la costa nord-oest de l'illa Russki mentre rondava les aigües de l'extrem nord de l'arxipèlag Nordenskiöld. El Sibiriakov es va enfonsar en una batalla desigual. Llavors l'Admiral Scheer decidí dirigir-se cap al sud-est, cap a l'illa Dikson, per tal d'atacar les instal·lacions militars soviètiques.
Després de la dissolució de la Unió Soviètica es van dur a terme investigacions sobre la fauna i flora de l'illa, però el 1999 acabà tancant.

## Referències

* ↑ Sailing Directions 2011 North Coast of Russia Enroute. National Geospatial-intelligence Agency, ProStar Publications, Springfield 2011, p. 129.
* ↑ «Fast ice conditions near the Nordenskjold Archipelago». Arxivat de l'original el 2007-09-30. [Consulta: 25 desembre 2020].
* ↑ Nature Reserve Arxivat 8 October 2007$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ P.S. Tomkovich «Breeding conditions for waders in Russian tundras in 1993». International Wader Studies, 10, 1998, pàg. 124–131.
# Illa Shangchuan

L'illa Shangchuan (en xinès, 上 川岛: pinyin, Shàngchuāndǎo), també transcrita com Sanchon, Schangschwan, Sancian, Sanchão, Chang-Chuang, i coneguda a vegades com l'illa de Sant Joan, és una illa situada en aigües de la mar de la Xina Meridional, enfront de la costa del sud de la Xina, part de la província de Guangdong. El seu nom deriva de l'expressió portuguesa São João (sant Joan, en portuguès). Situada a 14 km de terra ferma, és l'illa més gran de la província després que l'illa de Hainan fos separada de Guangdong per a convertir-se en província el 1988. La seva població és de 16.320 habitants.
És coneguda en la història per haver estat el lloc de la mort de Sant Francesc Xavier.
Administrativament, la localitat de Shangchuan (上 川镇) és una de les 20 divisions de la prefectura de Taishan.

## Història

L'illa Shangchuan va ser una de les primeres bases establertes pels portuguesos a la costa de la Xina durant el segle XVI. Van abandonar aquesta base després que el govern xinès donés el seu consentiment per a una base comercial permanent i oficial portuguesa a Macau el 1557.
Sant Francesc Xavier, jesuïta missioner catòlic navarrès, va morir aquí el 3 de desembre de 1552, en el seu camí a Guangzhou, sense haver arribat a la part continental.

## Geografia

L'illa està aïllada del continent des de l'última edat de gel. Es troba prop de l'Illa Xiachuan, que està a l'oest de Shangchuan.
La ciutat cobreix l'illa principal Shangshuan, així com 12 illots. L'àrea total de la ciutat és 156,7 km². Però l'illa Shangshuan té una superfície de 137,3 km². L'illa té una costa de 217 km de longitud.
Les ciutats són:
* Dalangwan
* Shadi (沙堤), un port pesquer a la costa sud-oest.

## Vegeu també

* Geografia de la Xina
* Geografia d'Àsia

## Referències

* ↑ «Copia archivada». Arxivat de l'original el 18 de novembre de 2005. [Consulta: 1r agost 2005].
* ↑ https://web.archive.org/web/20100411055344/http://www.shangchuan.cn/
# Illa Smith

L'illa Smith és una illa de l'Antàrtida, pertanyent a les illes Shetland del Sud. Es troba a l'extrem occidental de l'arxipèlag, a uns 25 km al nord de l'illa Low i a uns 35 km al sud-oest de l'illa Snow. L'illa Decepció es troba a 72 km cap a l'est, i la península Antàrtica uns 140 km al sud. Les seves costes es troben banyes per l'oceà Glacial Antàrtic.
De forma allargada, fa 32 km de llarg per 8 d'ample i té una superfície de 206 km². El seu interior està totalment ocupat per la serralada d'Imeon que s'eleva fins als 2.025 msnm al mont Foster.
El descobriment de les illes Shetland del Sud va tenir lloc el 1819 pel capità William Smith, de qui l'illa porta el nom.

## Referències

* ↑ L.L. Ivanov. Antarctica: Livingston Island and Greenwich, Robert, Snow and Smith Islands. Scale 1:120000 topographic map. Troyan: Manfred Wörner Foundation, 2010. ISBN 978-954-92032-9-5 (First edition 2009. ISBN 978-954-92032-6-4)
* ↑ Bulgarian Antarctic Gazetteer
* ↑ I.M. Howat, C. Porter, B.E. Smith, M.-J. Noh and P. Morin. Reference Elevation Model of Antarctica (REMA). Polar Geospatial Center. University of Minnesota, 2022 (Antarctic REMA Exlorer)
* ↑ «Smith Island». SCAR Composite Antarctic Gazetteer. Standing Committee on Antarctic Research, 08-09-1953. Arxivat de l'original el 22 d’abril 2015. [Consulta: 22 abril 2015].
# Illa Suárez

L'Illa Suárez (en brasiler: Ilha de Guajará-Mirim; en bolivià: Isla Suárez) és una illa fluvial ubicada a la confluència del riu Mamoré, entre la frontera de Bolívia i el Brasil.
La frontera entre Bolívia i Brasil es va establir el 1867, mitjançant el tractat d'Ayacucho, confirmat pel tractat de Petrópolis el 1903. L'illa que es troba al Riu Mamoré es disputa entre Bolívia i Brasil des dels anys trenta quan la Bolívia va reivindicar l'illa per estar més a prop del país i el Brasil va rebutjar. I encara avui no té la solució per a la possessió territorial i roman sota administració boliviana.

## Referències

* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«». [Consulta: 11 octubre 2020].
* ↑ «prueba», 07-04-2014. Arxivat de l'original el 2014-04-07. [Consulta: 11 octubre 2020].
# Illa d'Ibo

L'illa d'Ibo és una petita illa de corall situada a la costa de la província de Cabo Delgado al nord de Moçambic.
L'illa té 10 km de llarg per cinc d'ample i està urbanitzat gairebé tota, allí s'hi trob la vila d'Ibo (vila do Ibo), capital del districte del mateix nom. Forma part del Parc Nacional de Quirimbas (Parque nacional das Quirimbas). Fou un port comercial musulmà on sembla que hi arribà Vasco da Gama en 1502. Els portuguesos fortificaren l'illa en 1609 i a finals del segle xviii hi construïren el Fort de São João, que encara hi és, i un port d'esclaus, el segon més important a la regió després de l'illa de Moçambic.

## Referències

* ↑ «Ilha do Ibo / Ilha do Ibo, Cabo Delgado, Mozambique, Africa». [Consulta: 5 desembre 2022].
* ↑ «Moçambique - Porto Amélia - Pemba - IBO», 15-04-2008. Arxivat de l'original el 2008-04-15. [Consulta: 5 desembre 2022].
* ↑ IBO, Fundación. «Mozambique» (en espanyol europeu). Arxivat de l'original el 2022-11-30. [Consulta: 5 desembre 2022].
* ↑ «Ilha do Ibo | Quirimbas». [Consulta: 5 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Fotos de les Ruïnes a l'Illa
# Illa de Champ

L'illa de Champ (en rus: Остров Чамп) és una illa a la zona central de la Terra de Francesc Josep, Rússia, la més meridional del grup de la Terra de Zichy.

## Història

Aquesta illa va rebre el nom de William S. Champ, que era el representant del difunt William Ziegler i líder de l'operació de socors a la recerca d'Anthony Fiala de l'Expedició Polar Fiala-Ziegler. L'agost de 2006 fou trobat un esquí centenari al cap de Triest d'aquesta illa.

## Geografia

L'illa Champ té una superfície de 374 km² i una línia de costa de 90,6 km. Hi ha una àmplia zona sense glaceres al sud-oest de l'illa. El punt més alt és de 507 metres. Les illes Luigi, al nord, i Salisbury, al nord-est, són les més properes.
L'illa és coneguda per les seves concrecions, esferes de pedra amb dimensions des de mil·límetres fins a diversos metres.

## Referències

* ↑ NY Times - May, 14 1904
* ↑ NY Times - May, 5 1904
* ↑ «The Papers of M. Frederick Mount in the Dartmouth College Library». Arxivat de l'original el 2007-11-18. [Consulta: 10 desembre 2020].
* ↑ Anthony Fiala: Fighting the Polar Ice. Doubleday, Page & co., New York 1907, p. 193
* ↑ Ski fragment
* ↑ «UNEP - Islands». Arxivat de l'original el 2012-02-04. [Consulta: 10 desembre 2020].
* ↑ Friedhelm Thiedig: Fahrt zum Geografischen Nordpol und zum Franz Josef Land (2005) – mit Beschreibung der Klagenfurt Inseln und der auffällig großen Steinkugeln östlich Kap Fiume auf Champ Island (FJL) (PDF; 11,2 MB). In: Carinthia II 196/116(1), 2006, pp. 9–32
# Illa de sa Torreta

L'illa de sa Torreta és un illot situat a la banda de ponent de l'illa de s'Espalmador, davant la cala que també rep el mateix nom: la cala de sa Torreta.

## Origen del nom

El que es coneix pel nom de l'illa de sa Torreta no és més que una part de l'abast del topònim sa Torreta, que és el nom de tota la contrada septentrional de l'illa, i és aquesta contrada la que dona nom a l'illa. Això desarticula la creença popular que a aquella illa pogués haver-hi hagut una torre: la torre era situada a terra ferma, a s'Espalmador, a la zona de sa Torreta, però no a l'illot; de la mateixa manera que és la zona la que dona nom a una sèrie de topònims satèl·lit, com en són el mollet de sa Torreta, sa platja de sa Torreta o sa platgeta de sa Torreta, els quals tots situats a s'Espalmador.

## Orografia i situació

L'illa de sa Torreta és l'illa més gran de les que rodegen s'Espalmador i, seguidament de l'illa d'en Pou, és l'illa més important de les illes menors de s'Espalmador. A diferència de Casteví o l'illa d'en Pou, aquesta no té cap sistema de senyalització lluminosa. Les seves dimensions són notables: fa 440 metres de llarg i arriba a superar, en alguns trams, els 220 d'amplària. A la banda de llevant de l'illa hi ha una platja a la qual la mateixa illa dona sempre recés del vent; de tal manera que aquella zona queda arrecerada dels vuit vents. Aquesta situació privilegiada fa que la zona de sa Torreta siga considerada un portitxol natural de molt bona qualitat, tot i que de dimensions i calat inferiors al racó de s'Alga.

## Accident marítim

El 15 de febrer del 2012, un dels ferris que cobreixen la línia de transport marítim entre les dues Pitiüses majors, el Maverick II, embarrancà damunt l'illot de sa Torreta. Al vaixell, a part de la tripulació, hi havia 27 passatgers.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera, illa de sa Torreta
* ↑ Enciclopèdia Catalana. Veu: illa de sa Torreta
* ↑ AGUILÓ, Cosme Toponímia i etimologia. Publicacions de l'Abadia de Montserrat (2002)
* ↑ Diario de Ibiza 16 febrer 2012

## Enllaços externs

* Imatge del Maverick II damunt l'illa de sa Torreta (imatge del diari El Mundo)
* Una altra imatge, aquesta del Diario de Ibiza Arxivat 2013-06-17 a Wayback Machine.
* Fotografia de la recuperació del Maverick II (imatge de USUBIAGA Grúas Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* Més imatges del succés Arxivat 2012-07-29 a Wayback Machine.

## Vegeu també

* s'Espalmador
# Illa de Hamilton

L'illa de Hamilton és l'illa habitada més gran de les illes Whitsunday, a Queensland (Austràlia). Es troba, aproximadament a 887 quilòmetres al nord de Brisbane, i a 512 quilòmetres al sud de Cairns. També és l'única illa de la Gran Barrera de Corall amb el seu propi aeroport comercial, amb vols directes a Sydney, Melbourne, Brisbane i Cairns. Hamilton, com la majoria d'illes del grup Whitsunday, es va formar quan els nivells del mar van créixer, inundant bona part de la zona muntanyosa prop de la costa est de Queensland.
En el cens australià de 2011, es va registrar que a Hamilton hi vivien 1.208 persones. L'illa és una destinació turística popular, apareixent en l'exitosa promoció "Best Job In The World". A finals d'agost, l'illa és seu de la Hamilton Island Race Week, un prestigiós festival de iots, en el qual més de 150 iots d'Austràlia i Nova Zelanda participen, durant una setmana, en diverses competicions de velocitat al voltant de les illes.

## Referències

* ↑ Hamilton Island (Urban Centre/Locality) Arxivat 2018-02-06 a Wayback Machine. a Census QuickStats
# Illa de Mansel

L'Illa de Mansel (en anglès Mansel Island; en Inuktitut Pujjunaq) és una illa canadenca situada a la Badia de Hudson, al davant de la península d'Ungava. L'illa forma part de la Regió Qikiqtaaluk del territori de Nunavut.

## Geografia

Amb 3.180 km², és l'illa 159a del món i 28a del Canadà per grandària. Té 112 km de longitud i uns 48 d'amplada. Mansel és la més petita de les tres illes que es troben a l'entrada de la badia de Hudson, sent les altres dues l'illa Southampton i l'illa de Coats. El territori és ondulat i no supera els 100 m d'alçada.
L'illa és la llar d'una reserva de rens.

## Història

L'illa va ser descoberta el 1613 per l'explorador gal·lès Thomas Button i va ser anomenada Mansel en honor del vicealmirall Robert Mansel. A l'illa hi ha restes arqueològiques de la cultura Dorset, de pobles indígenes anteriors als inuit. Una estació comercial de la Companyia de la Badia de Hudson va estar activa a Swaffield Harbour, a la costa septentrional de l'illa, entre 1930 i 1932.

## Bibliografia

* Aylsworth, J. M., and W. Shilts. Surficial Geology of Coats and Mansel Islands, Northwest Territories. [Ottawa]: Energy, Mines, and Resources Canada, 1991. ISBN 0660137453
* Comock. Comock: the True Story of an Eskimo Hunter as told to Robert Flaherty. Photographs by Robert Flaherty. Text by Robert Flaherty and Edmund Carpenter. Jaffrey, N.H.: David R. Godine, 2003.
* Furnell, D. J. Summer Polar Bear Tagging on Mansel Island, N.W.T. [Yellowknife]: N.W.T. Wildlife Service, Govt. of the Northwest Territories, 1979.
* Polunin, Nicholas. Additions to the Floras of Southampton and Mansel Islands, Hudson Bay. Contributions of The Gray Herbarium, Harvard University, No.165. 1947.

## Referències

* ↑ Mary Lu Abbott «Native expedition to the Arctic frontier». Los Angeles Times, 05-02-2006 [Consulta: 1r febrer 2009].
* ↑ Hood, Robert; C. Stuart Houston. To the Arctic by Canoe, 1819-1821: The Journal and Paintings of Robert Hood, Midshipman with Franklin. Google Books, 1994, p. 16. ISBN 9780773512221 [Consulta: 28 setembre 2008]. «...named by Button in 1613, after Vice-Admiral Sir Robert Mansel (1573-1653).»

## Enllaços externs

* Mansel Island en la «The Canadian Encyclopedia» Arxivat 2011-06-08 a Wayback Machine.
* Sea islands: Atlas of Canada; Natural Resources Canada Arxivat 2013-01-22 a Wayback Machine.
* Illa de Mansel a oceandots.com (anglès)