OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Escala de Bennett

L'escala de Bennett ha estat usada per mesurar les actituds personals envers la diversitat cultural. Va ser creada per Milton Bennett, qui li va donar nom.
El grau més baix indica la negació de tota diferència, usualment per desconeixement d'altres cultures o per una visió massa estereotipada de pràctiques de diferents comunitats. Quan hom esdevé conscient de l'existència de les diferències, pot passar a la fase defensiva, on es practica un etnocentrisme absolut que considera la pròpia cultura com a superior a totes les altres. Posteriorment es passen a analitzar els punts comuns, de manera que es minimitzen i relativitzen les diferències, concebudes com a molt menors comparades amb allò universal de l'ésser humà. Una anàlisi més a fons permet situar-se a la fase de tolerància, quan es constaten les diferències culturals i es desitja saber més de les altres cultures, sense que es transformi la pròpia. Si el contacte amb individus d'altres comunitats és freqüent, es pot aprendre a adaptar la conducta a les exigències de la diversitat cultural per garantir una millor comunicació. El darrer estadi correspon a una cultura híbrida, on el subjecte pot comprendre les diferències i adaptar-s'hi sense judicis de valor negatius, un estadi necessari per a la interculturalitat.

## Referències

* ↑ Bennett, M. J. (1986). "A developmental approach to training intercultural sensitivity" dins J. Martin (Guest Ed.), Special Issue on Intercultural Training, International Journal of Intercultural Relations. Vol 10, No.2. 179-186.

## Bibliografia

* Bennett, M. J. (2004). Becoming interculturally competent. In J.S. Wurzel (Ed.) Toward multiculturalism: A reader in multicultural education. Newton, MA: Intercultural Resource Corporation. (Originally published in The diversity symposium proceedings: An interim step toward a conceptual framework for the practice of diversity. Waltham, MA: Bentley College, 2002). Additional information at www.idrinstitute.org
* Bennett, M. J. (1993). Towards ethnorelativism: A developmental model of intercultural sensitivity (revised). In R. M. Paige (Ed.), Education for the Intercultural Experience. Yarmouth, Me: Intercultural Press.
* Bennett, M. J. (1986). A developmental approach to training intercultural sensitivity. in J. Martin (Guest Ed.), Special Issue on Intercultural Training, International Journal of Intercultural Relations. Vol 10, No.2. 179-186.
# OES

OES té els següents significats:
* Antic gos pastor anglès (del seu nom en anglès Old English Sheepdog), raça de gos pastor originària d'Anglaterra
* OEs també és l'àlies de l'Old Etonians Football Club, club de futbol d'Eton, al Regne Unit
# Obac de Ferriol

L'Obac de Ferriol és una obaga del terme municipal de Castell de Mur, dins de l'antic terme de Mur, al Pallars Jussà. Es troba en territori de l'antic poble del Meüll.
Està situat al vessant septentrional de la Serra del Meüll, al nord del Forat Negre. És al sud-oest del Serrat de la Vinyeta.
# Obac de Miravet

L'Obac de Miravet és una obaga del terme municipal de Castell de Mur, dins de l'antic terme de Mur, al Pallars Jussà. Es troba en territori de l'antic poble de Miravet.
Està situat al nord de Miravet i al sud de Vilamolat de Mur, a llevant de la Serra del Meüll. Per l'Obaga de Miravet discorre la carretera local que uneix Vilamolat de Mur i el castell de Mur.
# Obac del Conill

L'Obac del Conill és una obaga del terme municipal de Conca de Dalt, al Pallars Jussà, a l'antic terme de Toralla i Serradell, en el territori del poble de Rivert.
Està situada en el sector nord-occidental del terme, al vessant oriental del Turó del Clot del Piu, a la dreta de la llau dels Graus. La seva continuïtat cap al nord-oest és l'Obaga de la Comella.
# Obaga de Carreu

L'Obaga de Carreu és una extensa obaga del terme municipal d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà, a la vall de Carreu.
Està situada al costat sud-est de la vall del riu de Carreu, al vessant septentrional de la serra de Carreu. S'estén des del nord-oest del cim de Cap de Carreu, al sud-oest de la caseria de Carreu, fins al límit oriental del terme municipal.
En alguns mapes, una part d'aquesta obaga està englobada, juntament amb l'Obaga del Clot de Moreu, en l'Obaga de Claverol.
Pel seu extrem oriental discorre el Camí del Grau, i en el seu extrem nord-est es troba el Coll de Llívia.

## Etimologia

Es tracta d'un topònim romànic modern, de caràcter descriptiu: és l'obaga de la vall de Carreu.
# Ilie Balaci

Ilie Balaci (Bistreț, 13 de setembre de 1956 - Craiova, 21 d'octubre de 2018) fou un futbolista romanès de la dècada de 1980 i entrenador de futbol.
Passà 12 dels seus 15 anys de professional a Universitatea Craiova, on jugà més de 300 partits oficials. Fou 65 cops internacional amb Romania entre 1974 i 1986. El desembre de 1982 signà un precontracte amb el club italià AC Milan, però la transferència no es materialitzà per l'oposició del règim comunista.
És considerat un dels futbolistes romanesos més importants de la història, com Gheorghe Hagi, Nicolae Dobrin, Marcel Răducanu i Florea Dumitrache.
Un cop retirat fou entrenador a clubs com Pandurii Târgu Jiu i Drobeta-Turnu Severin, Club Africain, Olympique Casablanca, Al Shabab, Al Nassr, Al-Hilal, Al Ain, Al Sadd. Al Ahli, Al-Arabi i Al Shabab.

## Referències

* ↑ Perfil a romaniansoccer
* ↑ «Perfil a statisticsfootball». Arxivat de l'original el 2018-07-30. [Consulta: 30 juliol 2018].
* ↑ «Ilie Balaci, International Appearances». Rec.Sport.Soccer Statistics Foundation, 26-04-2009 [Consulta: 19 març 2010].
* ↑ «Comuniştii au blocat transferurile românilor» (en romanian). Adevărul, 14-11-2011 [Consulta: 16 desembre 2011].
* ↑ «Ilie Balaci echipa națională» (en romanian). Romanian Football Federation. Arxivat de l'original el 14 d'octubre 2013. [Consulta: 18 març 2011].
* ↑ «Le Roumain Ilie Balaci à la tête du Raja de Casablanca» (en francès). Aujourd'hui Le Maroc, 13-07-2011 [Consulta: 17 novembre 2011]. Arxivat 14 de juliol 2011 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2011-07-14. [Consulta: 30 juliol 2018].
* ↑ «Ilie Balaci a castigat Cupa Presedintelui» (en romanian). gardianul.ro, 04-06-2004 [Consulta: 21 abril 2010].
* ↑ «Balaci tinteste inca un trofeu» (en romanian). Gazeta de Sud, 23-04-2004 [Consulta: 4 maig 2010].
* ↑ «Ilie Balaci all set to sign with Al Ahli». gulfnews.com, 07-06-2003 [Consulta: 21 agost 2010].
* ↑ «Al Nasr, the Saudi vanguard». FIFA.com, 27-10-2010 [Consulta: 11 desembre 2010]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2010-12-22. [Consulta: 30 juliol 2018].
* ↑ «Meseria mea este de antrenor» (en romanian). Gazeta de Sud, 20-01-2005 [Consulta: 25 setembre 2010]. Arxivat 8 de novembre 2017 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2017-11-08. [Consulta: 2 maig 2021].
* ↑ «My players showed the right character». gulfnews.com, 04-10-2006 [Consulta: 27 febrer 2010].
* ↑ Ilie Balaci Interview at cafonline.com
# Obaga de la Cogulla

L'Obaga de la Cogulla és una obaga del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, al Pallars Jussà, en territori que havia estat del poble d'Hortoneda.
Es troba a l'est-sud-est d'Hortoneda, a l'esquerra de la llau de Segan, al nord del Serrat Gros, i a migdia de la Solana del Graller.
# Obaga de la Coma de l'Olla

L'Obaga de la Coma de l'Olla és una obaga del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, al Pallars Jussà, en territori que havia estat del poble d'Hortoneda.
Es troba a migdia d'Hortoneda i al nord-est de Pessonada, a la dreta de la llau de la Coma de l'Olla i al sud-est del Coll d'Estessa. És a ponent de la Coma de l'Olla i al sud de les Costes de Cantellet.
# Obaga de la Font de Mur

L'Obaga de la Font de Mur és una obaga del terme municipal de Castell de Mur, dins de l'antic terme de Mur, al Pallars Jussà. Es troba en territori de l'antic poble de Mur.
Està situada al vessant septentrional de la serra que conté el castell de Mur i la col·legiata de Santa Maria de Mur, a llevant de les Ribes, al sud-oest de l'Obac de Mur. Hi discorre el Camí de Vilamolat de Mur i la carretera asfaltada que mena a Vilamolat de Mur i a Puigverd.
# Obaga de la Molina

L'Obaga de la Molina és una obaga del terme municipal d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà, a la vall de Carreu.
Està situada al costat sud de la vall del riu de Carreu, al vessant septentrional de la Serra de Carreu. És al nord-est del cim de Cap de Carreu, al sud-oest de la caseria de Carreu i just al sud, i davant, de la caseria de Carreu.

## Etimologia

Es tracta d'un topònim romànic modern, de caràcter descriptiu: és l'obaga situada justament a migdia de la Molina de Carreu.
# Obagues de Senllí

L'Obaga del Senllí, o Obagues de Sentllir, és una obaga del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, al Pallars Jussà, en territori que havia estat del poble d'Hortoneda.
Es troba al nord-est d'Hortoneda, a l'esquerra del barranc de la Creu, al nord de Casa Senllí.
# Obagueta de Falset

L'Obagueta de Falset és una obaga del terme municipal de Castell de Mur, dins de l'antic terme de Mur, al Pallars Jussà. Es troba en territori de l'antic poble del Meüll.
Està situada al nord-oest del Mas de Falset, al sud-oest de l'Auberola, a la dreta del barranc del Coscó i al nord-oest dels Trossos de Falset. Queda a llevant de los Cassolets, ja en terme de Sant Esteve de la Sarga.
# Obelisc commemoratiu (Sant Quirze Safaja)

L'Obelisc commemoratiu és un obelisc de Sant Quirze Safaja (Moianès) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un obelisc de pedra de base quadrangular i acabat en punta, tot i que avui aquesta està trencada en part. Probablement hauria estat coronat per una creu de ferro. Compta amb una base trapezoïdal de 60 x 60 cm. Té una inscripció en dues de les cares.
Al costat hi ha un abeurador per a cavalls.

## Història

Inscripció en una cara:
LO AÑ 1809 AQVÍ DEGO-LLAR-EN LOS GAVAÍ-TS E
i en l'altra cara:
MORI DOMI-NGO BERN-ILS PRÊ(VERE) I BENEF(ICI)AT ENCO-MANE-VLO A DEV
(L'any 1809 aquí degollaren los gavatxs i morí Domingo Bernils prevere i beneficiat, encomaneu-lo a Déu)
Fa referència l'assassinat de mossèn Domingo Bernils, per part de les tropes napoleòniques, durant la Guerra del Francès.
Malgrat això, la fitxa del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya, en un recull menys acurat dels antecedents històrics de l'obelisc, ressenya que caldria relacionar aquesta persona amb algun familiar de Can Barnils, casa situada uns metres més amunt i d'aspecte fortificat, cosa que explicaria la presència de bandolers o malfactors en aquesta zona. Transcriu les inscripcions de la següent manera:
Inscripció en una cara:
LO AN/ 1809 / ACVÍ / DEGO / LL AR / EN LOS / CAVAI /TS
I en l'altra:
[M]ORT / [D]OMI / NGO / BERN / ILS / PREI / BENE / FAT / ENCO / MANE / VLO / Á DEV

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7
# Obelisc als Constituents de 1830

L'Obelisc als Constituents de 1830 (castellà: Obelisco a los Constituyentes de 1830) és un monument de Montevideo, Uruguai.
Es troba a la intersecció de Bulevar Artigas amb l'Avenida 18 de Julio. Obra en bronze i granit de l'escultor uruguaià José Luis Zorrilla de San Martín. Inaugurat el 1938, és un homenatge als participants de l'Assemblea General Constituent i Legislativa de l'Estat, la qual va aprovar la primera Constitució de l'Uruguai l'any 1830.
Aquest obelisc de 40 metres d'altura es va realitzar completament en granit rosat uruguaià. En la seva cara oest, l'agulla central té gravada la inscripció Als constituents de 1830. Inclou tres estàtues de bronze que representen la Llei, la Força i la Llibertat. Té una font d'aigua hexagonal al voltant. Sobre la zona oest de la font estan gravats els noms de les institucions bancàries que van oferir el seu homenatge als constituents de 1830.

## Referències

* ↑ El Obelisco de Montevideo, Uruguay (castellà)

## Enllaços externs

* Obres de José Luis Zorrilla de San Martín al Museu Nacional d'Arts Visuals de l'Uruguai (castellà)
# Ober Gabelhorn

L'Ober Gabelhorn és una muntanya de 4063 metres que es troba a la regió del Valais a Suïssa.

## Enllaços externs

* «Camptocamp.org». [Consulta: 25 agost 2011].
* «Summitpost.com» (en anglès). [Consulta: 25 agost 2011].
Quatremils dels Alps :
Alps
Quatremils
categoria :
# Oberhafenkanal

L'Oberhafenkanal o Canal del port superior és un canal navegable de només 400 metres a la frontera dels barris de Hafencity i Rothenburgsort al port d'Hamburg a Alemanya. El canal és una via navegable que connecta les dàrsenes de l'Oberhafen i del Billhafen amb l'Elba. Està sotmès al moviment de la marea. El seu paper al port va minvar, i el desenvolupament de les ribes s'integra a la propera fase de renovació urbana de l'Hafencity.

## Referències

* ↑ Stadtatlas-Großraum Hamburg, Hamburg, Editorial PAS Verlags GmbH, 2009, pàgina 51, ISBN 978-3-934272-92-7
* ↑ Verordnung zur Bestimmung der schiffbaren Gewässer, Hamburg, 5 de maig de 1987, (traducció: Decret de les vies navegables d'Hamburg)
# Observatori Radcliffe

L'Observatori Radcliffe va ser el observatori astronòmic de la Universitat d'Oxford des de 1773 fins a 1934, quan l'Administració Radcliffe el va vendre i va construir un nou observatori a Pretòria, Sud-àfrica. Aquest últim apareix a la pàgina del Minor Planet Center, com «Radcliffe Observatory, Pretòria» amb referència 079. És un dels edificis d'especial interès arquitectònic a Gran Bretanya.

## Història

L'observatori va ser fundat i porta el nom del seu el nom del patró John Radcliffe. Va ser construït pel suggeriment de l'astrònom Thomas Hornsby, qui ocupava la presidència Savilian de l'Astronomia, arran de l'observació del trànsit notable de Venus pel disc del Sol el 1769, des d'una habitació del proper Hospital John Radcliffe.
L'edifici de l'observatori es va començar amb els dissenys de Henry Keene el 1772, i va ser completat el 1794, amb dissenys de James Wyatt, sobre la base de la Torre dels Vents d'Atenes.
Fins al 1839, el President de l'Associació Saviliana d'Astronomia va ser el responsable de l'observatori. En aquesta data, el nomenament de George Henry Sacheverell Johnson, un astrònom sense experiència en l'observació, va provocar la creació del nou lloc de Observador de Radcliffe.
A causa de les condicions de visió, meteorologia, i al desenvolupament urbà d'Oxford, l'observatori es va traslladar a Sud-àfrica el 1939. Amb el temps, l'emplaçament de Pretòria també es va fer insostenible i la instal·lació es va combinar amb unes altres en l'Observatori Astronòmic de Sud-àfrica (SAAO) al començament de la dècada de 1970.
L'edifici s'utilitza actualment pel Green Templeton College de Woodstock Road i forma una peça central de la universitat. Els instruments originals es troben al Museu d'Història de la Ciència al centre de Oxford, excepte el telescopi Twin Refractor Radcliffe de 18 polzades, que va ser transferit a l'Observatori de la Universitat de Londres.

## Galeria

| Observatori astronomic al pis superior de l'Observatori Radcliffe. Aiguatinta creada per J. Bluck, 1813. | Escultura representant a l'Atlas a la teulada de l'observatori. |

## Referències

* ↑ «List Of Observatory Codes». [Consulta: 28 setembre 2017].
* ↑ England, Historic. «THE NUFFIELD INSTITUTE FOR MEDICAL RESEARCH THE RADCLIFFE OBSERVATORY, Oxford - 1047070| Historic England». [Consulta: 28 setembre 2017].
* 1 2 Manager, Green Templeton. «The Radcliffe Observatory» (en anglès). [Consulta: 28 setembre 2017].
# Observatori astronòmic de Sormano

L'Observatori astronòmic de Sormano (italià: Osservatorio astronomico di Sormano), és situat en la comuna de Sormano, en la província de Como, a la Llombardia (Itàlia).
L'estructura ha estat completada en les 1987 gràcies als socis del Grup astrofili Brianza. Amb el pas dels anys ha adreçat les seves recerques cap a l'observació dels cossos menors del sistema solar (asteroides i cometes) i ha promogut activitats divulgatives astronòmiques, diürnes i nocturnes, amb conferències i observacions directes del sol durant el dia i dels astres a la nit.

## Activitats didàctiques

L'observatori astronòmic de Sormano en col·laboració amb l'ajuntament de Sormano i amb la comunitat montana del Triangle Lariano, amb el Grup astrofili fa conferències, reconeixements guiats i observació del cel pels escolars i grups d'appassionats.

## Activitat científica

L'activitat científica de l'observatori inclou la monitorització i l'observació de cossos celestes anomenats Objectes propers a la Terra (Near Earth Objects) que poden orbitar pròxims a la Terra, com a exemple l'asteroide (99942) Apophis o l'asteroide (6882) Sormano.
Aquests objectes són vigilats, i es calculen els futurs acostaments i els resultats obtinguts, contínuament actualitzats i publicats, són confrontats amb els més importants observadors mundials.

## Telescopis

El telescopi Cavagna és l'instrument principal de l'observatori. És un Ritchey-Chrétien en fibra de carboni, realitzat de la companyia americana RCOS (Ritchey-Chrétien Optical System), ha un mirall primario de 50 cm de diàmetre i una relació focale de 6.8.

## Asteroides descoberts

Prop de l'observatori han estat descoberts nombrosos asteroides per de Valter Giuliani, Francesco Falta, Piero Sicoli, Graziano Ventre. A més el Minor Planet Center ho acredita directament per la descoberta de la asteroide (344581) Albisetti, duta a terme el 24 gener 2003.

## Notes

* ↑ «TECA - Table of Asteroids Next Closest Approaches to the Earth» (en anglès).
* ↑ «(344581) Albisetti» (en anglès). Minor Planet Center.

## Vegeu també

* Piero Sicoli
# Observatori d'Iso-Heikkilä

L'Observatori Iso-Heikkilä - (en finès: Iso-Heikkilän tähtitorni) és un observatori astronòmic en el districte de Iso-Heikkilä de la ciutat de Turku, Finlàndia. Va ser gestionat per la Universitat de Turku des de 1937 fins a 1972, data a partir de la qual va passar a ser usat per la divisió local de l'Associació astronòmica Ursa, una associació d'astrònoms aficionats i la més gran de Finlàndia amb gairebé 12.000 associats.

## Història

L'observatori va ser construït entre 1935 i 1936 i va ser tècnicament dissenyat per l'astrònom finès Yrjö Väisälä. El 1937 va començar a funcionar sota la direcció de la Universitat de Turku. Des d'aquest observatori, l'equip de treball de Väisälä va descobrir un total de 801 asteroides i 7 cometes.
Durant els anys 50 del segle xx amb la construcció d'una fàbrica sidedúrgica a un quilòmetre de distància, el departament d'astronomia de la universitat es va veure forçat a traslladar-se a l'Observatori Tuorla. L'Observatori Iso-Heikkilä va continuar albergant alumnes fins a 1972 quan es va cedir a la ciutat de Turku per a ús de l'Associació astronòmica Ursa.

## Instrumentació

L'observatori té dues cúpules de 6 metres que alberguen tres telescopis de 13, 15 i 19 cm. Anteriorment posseïa un telescopi gran angular de 50 cm, que va servir per als descobriments d'asteroides i estels ressenyats. Avui dia aquest instrument es troba en l'Observatori Kevola.

## Referències

* ↑ «Ursa Astronomical Association» (en anglès). [Consulta: 28 juliol 2010].

## Enllaços externs

* Iso-Heikkilä Observatory. Arxivat 2011-07-17 a Wayback Machine. Pàgina de la Universitat de Turku.
# Observatori de Bergisch Gladbach

L'Observatori de Bergisch Gladbach és un observatori astronòmic que es troba a Bergisch Gladbach (Alemanya). El seu codi d'observatori és el 621. Hi treballa l'astrònom Wolf Bickel.

## Referències

* ↑ «Number of Observatory» (en anglès). [Consulta: 28 maig 2022].
# Observatori de Collurania-Teramo

L'Observatori Collurania, també Observatori Teramo, (italià: Osservatorio Astronomico di Collurania "Vincenzo Cerulli") és un observatori astronòmic situat a Teramo, a la regió dels Abruços, al centre d'Itàlia. Va ser fundada per Vincenzo Cerulli el 1890, que més tard va ser honrat fent que portés el seu nom. L'observatori és propietat i és operat per l’Institut Nacional d'Astrofísica (INAF). Té el codi IAU 037.

## Referències

* ↑ «INAF - Osservatorio Astronomico di Teramo - 11 SETTEMBRE 2017 - LA CERIMONIA», 13-09-2017. Arxivat de l'original el 2017-09-13. [Consulta: 14 agost 2021].
# Obturació òptica multiplexada en temps

L'obturació òptica multiplexada en temps o TMOS (acrònim de l'anglès Time Multiplexed Optical Shutter) és una tecnologia digital de pantalles en color desenvolupada, patentada i comercialitzada per la companyia de Texas Uni-Pixel Inc. TMOS està basat en els principis de la reflexió interna total (TIR), l'acoblament de llum (FTIR) i el sistema de camp seqüencial de color (FSC). La combinació d'aquestes tres tecnologies fan de TMOS una revolució dins el món de les pantalles per les seves característiques úniques i el seu gran nombre d'aplicacions: telèfons mòbils, televisió i sistemes de senyalització.

## Vegeu també

* Tub de raigs catòdics (CRT)
* Cristall líquid sobre silici (LCOS)
* Panell DLP
* Pantalla SED
* Field Emission Display (FED)
* Pantalla de cristall líquid (LCD)
* Díode orgànic emissor de llum (OLED)
* Làser de cristall líquid (LCL)
* Pantalla de píxels telescòpics (TPD)

## Referències

* ↑ Bhowmik, Achintya K.; Li, Zili; Bos, Philip J. Mobile Displays: Technology and Applications (en anglès). John Wiley & Sons, 2008, p. 282-283. ISBN 0470994630.

## Enllaços externs

* Web d'Unipixel Arxivat 2009-12-24 a Wayback Machine.
* Vídeo generació del color en TMOS
* Vídeo estructura de TMOS
# Oca cap-rogenca

L'oca cap-rogenca (Chloephaga rubidiceps) és una espècie d'ocell de la família dels anàtids (Anatidae) que habita praderies del sud de Xile i de l'Argentina, fins a la Terra del Foc. També a les illes Malvines. Notable pel seu cap de color rogenc que li dona el nom d'oca de cap rogenc amb el qual és conegut en diverses llengües ("Ruddy-headed Goose" en anglès, "Ouette à tête rousse" en francès).