# Casa Antoni Tarrés

La casa Antoni Tarrés és un edifici situat al carrer dels Tallers, 45 del Raval de Barcelona, catalogat com a Bé cultural d'interès local.

## Història

El 1777, el terrisser Bernat Barba va demanar permís per a obrir una porta i posar un guardarrodes a la seva casa del carrer dels Tallers, descrita a la documentació notarial com a tres cases amb un carreró, pati, hort i «quadres», forn i altres elements de l’obrador de terrisser.
El 1841, la propietat fou venuda pels seus hereus al gerrer Antoni Tarrés i Bosch (1802-1879), i segons la carta de pagament atorgada pel paleta Josep Servitges, les obres de reforma, empreses aquest mateix any, consistiren en la construcció d'un forn i un dipòsit de llenya amb volta de maons, de tres pisos a la casa interior i, per acabar, d’una galeria. El 1847, Tarrés hi va fer construir un porxo i va pavimentar el pati, entre altres obres de millora, i l'any 1852 va fer enderrocar la part de la finca que donava al carrer dels Tallers, construint-hi un nou edifici de planta baixa i quatre pisos i 100 pams d'alçada, obra de l'arquitecte Josep Buxareu. El 1858, aquest s'encarregà d'un altre edifici de soterrani i cinc pisos al pati d'illa, anomenat «Mostruari» perquè s'hi mostrava in situ la producció de la fàbrica (que realitzà les millors terracotes de mitjans del segle xix): baranes, balustres i altres elements decoratius, gerros amb fruits, etc. als clients per tal que aquests hi poguessin escollir.
A la seva mort el 1879, el negoci va ser continuat pel seu fill Antoni Tarrés i Martínez, que es va associar amb un altre terrisser, probablement Lluís Macià, sota la raó social Centre de Productes Ceràmics Tarrés, Macià i Cia, que el 1929 encara existia com a societat anònima.
El 1923 s'hi va construir un annex a la «quadra» interior, segurament destinada a la foneria de metalls d'Octavi Domènech, que també era el propietari de la finca, l'interior de la qual fou afectat pels bombardejos de la Guerra Civil espanyola. El 1939, Domènech va presentar-ne un projecte de reconstrucció que també incloïa l'annex.
Finalment, les construccions de l'interior d'illa foren enderrocades entre 2003 i 2004, i el solar resultant es fa servir com a camp de pràctiques per als estudiants d'Arqueologia de la veïna Facultat de Geografia i Història de la Universitat de Barcelona.

## Descripció

Es tracta d'un conjunt casa-fàbrica del que es conserva l'edifici d'habitatges de planta baixa i quatre pisos, amb un passatge que porta al pati de l'interior de l'illa, que conserva les dimensions originals i el paviment de llambordes deformat pel pas de carruatges. Actualment hi ha un negoci de lloguer de bicicletes.
A la planta baixa hi ha tres accessos amb arc escarser (dos a negocis i un pel passatge) i un petit portal d'accés als habitatges. Per sobre, tots els pisos s'articulen amb una finestra al tram esquerra i al tram dret i un seguit de balcons centrats per a totes les obertures, amb les mateixes dimensions. Les del primer pis es troben unides per una llarga balconada amb barana de forja simètrica però prou elaborada. A la resta de pisos, cada obertura té el seu respectiu balcó. Corona l'edifici una cornisa amb motllura recolzada sobre mènsules grans, amb decoració estriada que recorda a capitells.
La façana s'estructura de manera vertical en la composició, no traspassant normalment els límits dels pisos. A l'alçada de la balconada de la primera planta hi ha, a costat i costat de l'obertura més centrada, dues escultures de terracota d'aire clàssic i aproximadament d'escala humana, obra de l'escultor Josep Anicet Santigosa i Vestratén. Per sobre d'aquestes, al segon i tercer pis, hi ha dos plafons allargats dominats per motius florals, foliacis i en general vegetals. Novament per sobre, en el mateix eix vertical, hi ha dos medallons amb efígies dedicades a l'escultor grec clàssic Praxíteles i al ceramista manierista francès Bernard Palissy. Per acabar, alguns elements decoratius, de naturalesa vegetal, tant esculpits com en terracota, es troben en les mènsules que suporten els balcons i també en plaques situades per sobre de les obertures. Això es manté en la primera i la segona planta, mentre que hi són absents a la tercera.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Habitatge al carrer Tallers, 45». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
* ↑ «Edifici d'habitatges». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.
* ↑ «Bernat Barba. Terrisser. Tallers. Obrir una porta i posar un guarda-rodes a la cantonada». C.XIV Obreria C-13/1777-22. AHCB, 14-02-1777.
* 1 2 3 4 5 6 Sánchez Gil de Montes i Gurt i Esparreguera, 2018, p. 154.
* 1 2 3 4 5 Artigues i Vidal i Mas i Palahí, 2019.
* ↑ AMCB, Q127 Foment 658 bis C.
* ↑ «Antonio Tarrés. Tallers 45. Fàbrica de terriseria. Construcció d'unes quadres». Q127 Foment 109/1858. AHCB.
* ↑ Sánchez Gil de Montes i Gurt i Esparreguera, 2018, p. 153-154.
* ↑ García Fortes, 2001, p. 124.
* 1 2 Barcelona en el año de la Exposición Internacional 1929. Anuarios Bailly-Baillière y Riera reunidos S.A., 1929, p. 712.
* ↑ «ArqueoUB: Visita el camp Arqueològic de la Facultat». Universitat de Barcelona. Facultat de Geografia i Història, 07-07-2023.

## Bibliografia

* Artigues i Vidal, Jaume; Mas i Palahí, Francesc. El model de casa fàbrica als inicis de la industrialització. Registre de fàbriques de Ciutat Vella de Barcelona 1738-1807/1808-1856, 2019, p. 545-549. ISBN 978-84-9156-216-0.
* Caballé, Francesc; Forés López, Consuelo. Memòria científica dels treballs realitzats a la finca núm. 45 del carrer dels Tallers de Barcelona, 10-05-2005.
* García Fortes, Salvador «Evolución del uso de la terracota en la arquitectura de Barcelona. Siglos XIX y XX». La Terracota como elemento ornamental en la arquitectura de Barcelona. Técnicas de fabricación, conservación y restauración (tesi doctoral). Departament de Pintura. Universitat de Barcelona, 10-05-2001, pàg. 31-110.
* Sánchez Gil de Montes, Jacinto; Gurt i Esparreguera, Josep M. «La fàbrica ornamental d'Antoni Tarrés, segles XVIII-XIX». Quaderns d'Història de Barcelona, 14, 2018, pàg. 150-165. ISSN: 1699-793X.

## Enllaços externs

* «Casa Antoni Tarrés». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
* «Tarrés, Macià y Cía» (en anglès). The Art Noveau World.