OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Estació d'Itabashi

L'estació d'Itabashi (板橋駅, Itabashi eki) és una estació de ferrocarril de la línia Saikyō operada per la Companyia de Ferrocarrils del Japó Oriental (JR East) i localitzada entre el barri de Takinogawa, al districte especial de Kita i el d'Itabashi, a Tòquio, Japó. L'indicador de l'estació és JA 13 i el color verd fosc.
L'estació d'Itabashi està servida per la línia Akabane entre les estacions d'Ikebukuro i Akabane, que formen part de la línia Saikyō, la qual té el seu recorregut entre les estacions d'Ōsaki, a Tòquio, i Ōmiya, a la prefectura de Saitama. Alguns trens continuen en direcció al nord, cap a l'estació de Kawagoe via la línia Kawagoe i altres en direcció al sud, cap a l'estació de Shin-Kiba via la línia Rinkai, propietat del Ferrocarril Ràpid Costaner de Tòquio (TWR). L'estació d'Itabashi es troba localitzada a 1,8 quilòmetres al nord de l'estació d'Ikebukuro.
L'estació d'Itabashi fou inaugurada l'1 de març de 1885. En la seua actual disposició arquitectònica, l'estació té una única plataforma central amb dos andanes, una a cada costat respectivament. L'estació disposa d'una Midori no Madoguchi o "finestreta verda" amb atenció personalitzada al client amb servei de reserves. El 3 de juliol de 2020 s'inaugurà un nou edifici-terminal a l'eixida est de l'estació.

## Línies

Línies que passen per aquesta estació :
| < | Línia | > |
| Companyia de Ferrocarrils del Japó Oriental |||
| Ikebukuro (JA 12) |
| Ikebukuro (JA 12) | Línia Saikyō | Jūjō (JA 14) |

## Galeria

* Entrada (2019)
* Andanes (2019)
* Eixida est (2007)
* Eixida est (2020)

## Referències

* 1 2 Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«» (en japanese). Japan: East Japan Railway Company. [Consulta: 6 novembre 2012].
* 1 2 3 Kawashima, Ryozo. 日本の鉄道　中部ライン　全線・全駅・全配線　第１２巻　東京都心北部. Japan: Kodansha, març 2011, p. 18–51. ISBN 978-4-06-270072-6.
* ↑ 東日本旅客鉄道東京支社／JR東日本スポーツ (2020-06-19). "「JR板橋東口ビル」開業のお知らせ" (PDF) (en 日本語). Nota de premsa. Consulta: 2020-06-19. Arxivat de l'original a data de 2020-06-19.
# Estació d'Olesa

L'estació d'Olesa, també coneguda com a Estació del Nord, és una estació de Rodalies d'Olesa de Montserrat està gestionada per RENFE i s'ubica al nord-est del terme municipal. Actualment està clausurada i no hi paren trens. Al costat mateix hi ha el Pont Gran o Pont de Boixadell.

## Referències

* ↑ Guillamón Casanovas, Miquel; Soler Gironès, Joan L'aigua: patrimoni d'Olesa de Montserrat. itineraris poètics. Volum I. Comunitat Minera Olesana.
# Estació d'Ordes

L'estació d'Ordes es troba al llogaret gallec de Fosado, al municipi d'Ordes, a la província de la Corunya. Té serveis de mitjana distància operats per Renfe.
Es troba a la línia que uneix Zamora amb la Corunya, al tram entre Santiago de Compostel·la i la Corunya, que forma part de l'eix atlàntic d'alta velocitat, en una variant del traçat original entre les estacions de Cerceda-Meirama i Santiago de Compostela.

## Trens
### Mitjana Distància

| Línia | Origen/destinació | Destinació/origen |
| 4 | A Coruña | Santiago de Compostela Vigo-Guixar |

## Referències

* ↑ Red ferroviaria española Arxivat 2013-09-27 a Wayback Machine. Ministerio de Fomento

## Enllaços externs

* Estació d'Ordes a la web d'Adif
# Estació d'Oriola

Mapa Rodalies Alacant-Múrcia línia C-1 :
Línia de mitjana distància 44 :
Línia Talgo Mare Nostrum :
Línia Talgo Llorca i Talgo Múrcia :
L'Estació d'Oriola - Orihuela en castellà - és l'estació de ferrocarril d'Oriola. Forma part de la xarxa d'estacions d'ADIF i és a mig camí entre Elx i Múrcia.
Per aquesta estació circulen trens Talgo Barcelona-Llorca i Cartagena-Montpeller, els trens de la línia L-1 de Mitjana Distància Renfe i els trens de les línies C-1 de les Rodalies Alacant - Múrcia.

## Serveis ferroviaris
### Rodalies i Mitjana Distànica

| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Rodalies Alacant - Múrcia de Renfe |||||
| Múrcia del Carmen | Beniel | C-1 | Callosa de Segura | Alacant Terminal |
| Mitjana Distància de Renfe |||||
| Valencia-Nord | Callosa de Segura | L-1 | Beniel | Cartagena |

### Llarga Distància de Renfe

| Tipus de tren | << | >> | Parades intermèdies | Observacions |
| Talgo Mare Nostrum | Cartagena | Montpeller Saint Roch | Torrepacheco · Balsicas-Mar Menor · Múrcia del Carmen · Oriola · Elx-Parc · Elda-Petrer · Villena · Xàtiva · València-Nord · Castelló · Benicàssim · Benicarló-Peníscola · Vinaròs · L'Aldea-Amposta-Tortosa · Cambrils · Salou · Tarragona · Barcelona-Sants · Girona · Figueres · Portbou · Cervera de la Marenda · Perpinyà · Narbona · Besiers | 1 tren al dia; canvi d'ample a Portbou |
| Talgo | Barcelona-Sants | Llorca-Sutullena | Tarragona · Salou · L'Aldea-Amposta-Tortosa · Vinaròs · Benicarló-Peníscola · Benicàssim · Castelló · València-Nord · Xàtiva · Villena · Elda-Petrer · Alacant Terminal · Elx-Parc · Múrcia del Carmen · Oriola · Alhama de Múrcia · Totana | 1 tren al dia |
| Talgo | Barcelona-Sants | Múrcia del Carmen | Tarragona · Salou · Cambrils · L'Aldea-Amposta-Tortosa · Vinaròs · Benicarló-Peníscola · Orpesa · Benicàssim · Castelló · Sagunt · València-Nord · Xàtiva · Villena · Elda-Petrer · Alacant Terminal · Elx-Parc · Oriola | 1 tren al dia |
# Estació d'Ourense

Línia Alvia Vigo :
Línia Trenhotel Galícia :
L'Estació d'Ourense, també coneguda com a Ourense-Empalme, és l'estació de tren d'Adif més important de la ciutat d'Ourense i de Galícia a causa de la confluència de les línies ferroviàries Monforte-Redondela (P.K. 45,885) i Medina del Campo-La Corunya (P.K. 248,703) i el nus distribuïdor més important de Galícia actualment.
Des del 10 de desembre de 2011 hi paren trens d'alta velocitat que fan el recorregut La Corunya-Santiago de Compostel·la-Ourense i des de 2021 serveis AVE a Madrid.

## Trens
### Mitjana Distància Renfe

| origen/destinació | < | línia | > | destinació/origen |
| Santiago de Compostela | A Frieira-Maside | G-2 | Ourense-San Francisco | Puebla de Sanabria Zamora |
| Vigo | Barbantes | G-3 | Os Peares | Monforte de Lemos Ponferrada Lleó |
| Estació de Ourense-Empalme | | G-4 | Os Peares | La Corunya (Via Monforte-Lugo) (només dissabtes i diumenges destinació La Corunya, divendres i diumenge destinació Ourense) |

### Llarga Distància Renfe

Els trens que venen de Madrid o del País Basc i paren aquí es divideixen en dos per continuar cap a La Corunya o cap Vigo i Pontevedra. Aquesta divisió fa que un d'ells estigui aturat durant 15-20 minuts. És important assenyalar que la línia que s'adreça a Santiago de Compostel·la i La Corunya com també la línia que procedeix de Zamora no estan electrificades, però si la línia Vigo-Monforte de Lemos, pel que qualsevol tren que portés locomotora elèctrica ha de canviar per una dièsel si vol agafar la línia cap Santiago de Compostel·la o Zamora.
| Tren | << | >> |
| Alvia | Vigo-Guixar | Barcelona-Sants |
| Talgo | Pontevedra La Corunya | Madrid-Chamartín Alacant Terminal |
| Arco Camino de Santiago | La Corunya | Hendaia |
| Arco Camino de Santiago | Vigo-Guixar | Bilbao-Abando |
| Trenhotel Rías Gallegas | Pontevedra La Corunya | Madrid-Chamartín |
| Trenhotel Galicia | Vigo-Guixar | Barcelona-Sants |
L'estació d'Ourense-Empalme està connectada gràcies a trens de llarga distància amb les estacions següents: La Corunya-San Cristóbal, Santiago de Compostel·la, Lalín, O Carballiño, Pontevedra, Vigo-Guixar, Redondela, O Porriño, Tui, Guillarei, Ribadavia, Monforte de Lemos, San Clodio-Quiroga, A Rúa-Petín, O Barco de Valdeorras, Ponferrada, Bembibre, Astorga, Lleó, Sahagún, Palència, Burgos-Rosa de Lima, Miranda de Ebro, Vitòria, Altsasu, Zumarraga, Donòstia-Sant Sebastià, Irun, Hendaia, Laudio, Bilbao-Abando, Pamplona, Tafalla, Castejón de Ebro, Tudela, Saragossa-Delicias, Lleida Pirineus, Camp de Tarragona, Barcelona-Sants, A Gudiña, Puebla de Sanabria, Zamora, Medina del Campo, Segòvia-Guiomar, Àvila, Villalba de Guadarrama, Madrid-Chamartín, Madrid-Atocha Cercanías, Alcázar de San Juan, Albacete, Almansa, Villena, Elda-Petrer, Alacant Terminal.

## Referències

* ↑ Els dissabtes té com a destinació Alacant Terminal i els diumenges realitza el viatge en sentit contrari

## Vegeu també

* ADIF
* Renfe Operadora
* Ourense

## Enllaços externs

* Renfe
* Adif
* Estació de Ourense-Empalme a la web de Adif
# Estació d'Åndalsnes

L'estació d'Åndalsnes és una estació de ferrocarril de la línia de Rauma, que és la terminal. A Åndalsnes s'hi troba l'última estació de tren encara en funcionament de Møre og Romsdal. L'estació és a 457.28 quilòmetres d'Oslo.

## Referències

* ↑ «Åndalsnes stasjon» (en noruec). Nsb.no. [Consulta: 8 juny 2016].
# Estació d'Ōji (Tòquio)

L'estació d'Ōji (王子駅, Ōji eki) és una estació de ferrocarril de les línies Keihin-Tōhoku i Nanboku, operades per la Companyia de Ferrocarrils del Japó Oriental (JR East) i el Metro de Tòquio i localitzada al barri d'Ōji, al districte especial de Kita, a Tòquio, Japó. També és una estació de la línia Arakawa del Tramvia Metropolità de Tòquio (Toden), anomenada estació d'Ōji-ekimae (王子駅前停留場, Ōji-ekimae Teiryūjō).

## JR East

L'estació de la Companyia de Ferrocarrils del Japó Oriental per a la línia Keihin-Tōhoku consisteix en una plataforma única amb dues andanas que fan servei a dues vies. L'estació fou inaugurada el 28 de juliol de 1883. L'indicador de l'estació és el JK36 i el color el blau cel.
Línies que passen per aquesta estació :
| < | Línia | > |
| Companyia de Ferrocarrils del Japó Oriental |||
| Kami-Nakazato (JK35) |
| Kami-Nakazato (JK35) | Línia Keihin-Tōhoku | Higashi-Jūjō (JK37) |

## Metro de Tòquio

L'estació del Metro de Tòquio per a la línia Nanboku consisteix en una plataforma única amb dues andanas que fan servei a dues vies. L'estació fou inaugurada el 29 de novembre de 1991. L'indicador de l'estació és el N-16 i el color el verd turquesa.
Línies que passen per aquesta estació :
| < | Línia | > |
| Metro de Tòquio |||
| Nishigahara (N-15) |
| Nishigahara (N-15) | Línia Nanboku | Ōji-Kamiya (N-17) |

## Tramvia Metropolità

L'estació del Tramvia Metropolità de Tòquio per a la línia Arakawa consisteix en una plataforma única amb dues andanas que fan servei a dues vies. El nom sencer de l'estació és Ōji-ekimae i fou inaugurada el 17 d'abril de 1915. L'indicador de l'estació és el SA16 i el color el rosa.
Línies que passen per aquesta estació :
| < | Línia | > |
| Tramvia Metropolità de Tòquio |||
| Asukayama (SA17) |
| Asukayama (SA17) | Línia Arakawa | Sakaechō (SA15) |

## Referències

* ↑ https://www.jreast.co.jp/estation/station/info.aspx?StationCd=301
* ↑ 日本国有鉄道停車場一覧. Japan: Japanese National Railways, 1985, p. 97. ISBN 4-533-00503-9.
* ↑ https://www.tokyometro.jp/station/oji/index.html
* ↑ Terada, Hirokazu. データブック日本の私鉄. Japan: Neko Publishing, juliol 2002, p. 214. ISBN 4-87366-874-3.
* ↑ https://www.kotsu.metro.tokyo.jp/toden/stations/oji-ekimae/index.html
# Estació de Doctor Lluch

L'Estació de Doctor Lluch és una de les estacions de tramvia del metro de València. És així mateix el terminus de la línia 4, i dona servei a la línia 6. Se situa al bucle de tramvia del barri del Cabanyal, direcció nord.
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Mas del Rosari/Fira de València | Les Arenes | | fi de trajecte | Doctor Lluch |
| Lloma-Llarga/Terramelar | Les Arenes | ... | fi de trajecte | Doctor Lluch |
| Tossal del Rei | Canyamelar | ... | Grau-la Marina | Marítim |

## Accessos

* Carrer de Doctor Lluch

## Referències

* ↑ «Metrovalencia - Ficha de estacion» (en castellà). [Consulta: 11 agost 2018].
* ↑ «Metrovalencia - Evolución histórica», 19-12-2014. Arxivat de l'original el 2014-12-19. [Consulta: 11 agost 2018].
# Hospital Universitari de Basilea

L'Hospital Universitari de Basilea (en alemany: Universitätsspital Basel, USB) és un dels cinc hospitals univeritaris de Suïssa. L'Hospital Univeritari de Basilea comprèn 50 clíniques, unitats i instituts que treballen junts de manera interdisciplinària i disposa d'uns 5000 empleats.

## Referències

* ↑ «University Hospital Basel». Swiss Health, 2016. Arxivat de l'original el 2016-10-11 [Consulta: 9 octubre 2019]. Arxivat 2016-10-11 a Wayback Machine.
* ↑ «University Hospital Basel». EBMT, 2016. Arxivat de l'original el 2020-02-17 [Consulta: 9 octubre 2019]. Arxivat 2020-02-17 a Wayback Machine.
# Estret de Kalmar

L'estret de Kalmar (en suec: Kalmarsund) és un estret de la mar Bàltica, situat entre l'illa sueca d'Öland i la província de Småland, al continent. L'estret té uns 130 quilòmetres de llargada i entre 5 i 25 quilòmetres d'amplada. A la part nord de l'estret hi ha la petita illa granítica de Blå Jungfrun, un dels parcs nacionals de Suècia.
Hi ha un pont de carretera a través de l'estret, el pont d'Öland, inaugurat el setembre de 1972.

## Història

Les àrees al llarg de l'estret de Kalmar tenen evidències d'assentaments del Neolític i l'edat del bronze. Els pobles mesolítics van creuar l'estret per un pont de gel a principis de l'Holocè, quan les glaceres van començar a retrocedir d'Öland. A la localitat d'Alby hi va haver el primer assentament mesolític d'Öland, els habitants del qual van emigrar a través de l'estret de Kalmar aproximadament el 6.000 aC i van establir un dels pobles mesolítics més antics coneguts al nord d'Europa.

## Referències

* ↑ Aktuellt 1973. K G Bertmarks förlag, 1973. ISSN 0343-6993.
* ↑ «Öland Bridge (Kalmar, 1972)» (en anglès). [Consulta: 11 abril 2024].
* ↑ Thomas B. Larsson, The Bronze Age Metalwork in Southern Sweden, 1986, University of Umeå, Dept of Archaeology, 200 pages ISBN 91-7174-229-8
* ↑ C.Michael Hogan (2007) Alby Mesolithic Village, The Megalithic Portal, ed. Andy Burnham
# Associació de futbol de Niue

L'Associació de Futbol de Niue (NFA, per les seves sigles en anglès) és l'òrgan de govern de l'associació de futbol a Niue. L'associació es va fundar l'any 2021 com a successora de l'ara desapareguda Associació de Futbol de l'Illa de Niue. El president actual és Deve Talagi.

## Història

El març de 2021, després de deu anys d'inactivitat, l'Associació de Futbol de l'Illa de Niue (NISA, per les seves sigles en anglès) va ser retirada com a membre associat de la Confederació de Futbol d'Oceania per violacions dels estatuts de múltiples federacions. No obstant això, en el moment de l'anunci, un funcionari de l'OFC va indicar que estaven al corrent de la creació de la nova Associació de Futbol de Niue i va acollir amb satisfacció la seva sol·licitud com a membre associat.
A l'estiu de 2021, la NFA va celebrar la seva temporada inaugural de futbol set a l'illa amb Deve Talagi, antic vicepresident de la NISA, com a president de l'organització. L'equip de Vaiea va guanyar les dues primeres edicions dels tornejos masculí i femení.
El febrer del 2022, l'associació va presentar el seu nou logotip, creat pel dissenyador local Fakaaue lahi Tom Jnr Misikea amb el suport financer del govern de Niue.
L'agost de 2023 es van anunciar els guanyadors d'un torneig de futbol sala masculí i femení. Vaiea va ser el campió dels dos tornejos. El primer partit oficial d'11 contra 11 en diversos anys també es va anunciar per al novembre de 2023. En el partit hi van participar un equip representatiu del sud contra un del nord de Niue.

## Estadi nacional de futbol

| Estadi | Capacitat | Ciutat |
| Paliati Grounds | 1.000 | Paliati |

## Enllaços externs

* Pàgina oficial a Facebook

## Referències

* 1 2 "2021 Seven Aside Football Tournament". Niue Football Association. Retrieved 12 November 2021.$^{[self-published]}$
* ↑ «Niue removed as associate member of Oceania Football». RNZ. [Consulta: 12 novembre 2021].
* 1 2 Pavihi, Ester. «NISA calls special meeting to discuss the removal of OFC membership and way forward for soccer in Niue». tvniue.com. [Consulta: 12 novembre 2021].Pavihi, Ester.
* ↑ Magaoa, Sariah. «Vaiea champs 7-aside futsal tournament two years in a row». tvniue.com. [Consulta: 12 agost 2022].
* ↑ «new Niue Football LOGO». Niue Football Association. [Consulta: 12 agost 2022].
* ↑ Magaoa, Sariah. «Vaiea champions Open Mens & Womens Futsal Tournament 2023 third year in a row». TV Niue. [Consulta: 18 octubre 2023].
# Hospital de Barcelona

L'Hospital de Barcelona és un centre hospitalari cooperatiu inaugurat el 1990 a Barcelona amb capacitat per més de 400 pacients. El centre pertany a SCIAS, una cooperativa formada per 164.000 usuaris i per 800 treballadors, fundada l'any 1974 per iniciativa d'Assistència Sanitària que va proposar als seus assegurats que participessin en el projecte d'un hospital cooperatiu format pels socis usuaris i treballadors. El 2015 SCIAS va facturar 62 milions, 95% dels quals provinents de la prestació de serveis a Assistència Sanitària. Ocupa un edifici a la avinguda Diagonal que era destinat inicialment per a l'hotel Hilton. El 2015, 65% de les intervencions quirúrgiques i 54% de tota l'activitat assistencial es feia de forma ambulatòria.

## Referències

* ↑ Mateu, Paula «L'Hospital de Barcelona es renta la cara per l'aniversari». El Punt Avui, 10-01-2015.
* ↑ «Jordi Pujol inaugura esta tarde el hospital de Barcelona» (en castellà). La Vanguardia, 29-03-1990, p. 25 [Consulta: 1r juliol 2017].
* ↑ Macpherson, Ana «Las clínicas privadas contaran en Barcelona con un competidor de más de 400 camas en la Diagonal». La Vanguardia, 02-10-1988, pàg. 26.
# Hospital Universitari de Móstoles

L'Hospital Universitari de Móstoles és un hospital públic situat al municipi madrileny de Móstoles, part de la xarxa hospitalària del Servei Madrileny de Salut (SERMAS).
Va ser inaugurat el 24 de juny de 1983 pel ministre de Sanitat Ernest Lluch amb un nombre de 400 llits i 11 sales d'operacions. Cap a 2001, l'Ajuntament de Móstoles va sol·licitar que es reanomenara Hospital Ernest Lluch, sense èxit. El ple del consistori va aprovar sol·licitar de nou el canvi de nom el 2016. Con un nombre decreixent de llits, el 2006 comptava amb 365 llits i, el 2019, 332. El març de 2020, durant la pandèmia de COVID-19, davant la falta d'equips de protecció nous per als sanitaris, l'hospital va començar a reutilitzar les bates de plàstic amb un sistema de rentat a 90 graus.

## Referències

* ↑ «Inaugurado el hospital comarcal de Móstoles» p. 41, 26-06-1983.
* ↑ «El Insalud gastará 500 millones en el hospital de Móstoles», 06-11-2001.
* ↑ «Móstoles solicita que el Hospital Universitario pase a llamarse Ernest Lluch», 29-04-2016.
* ↑ «Madrid.- Lamela y el alcalde de Móstoles concretarán mañana la cesión de unos terrenos para ampliar el hospital», 18-01-2006.
* ↑ «Catálogo Nacional de Hospitales 2019» p. 325. Ministerio de Sanidad, Consumo y Bienestar Social. Arxivat de l'original el 2020-03-17. [Consulta: 30 març 2020].
* ↑ Durán, Luis F. «El Hospital de Móstoles y el 12 de Octubre ingenian un sistema de lavado de batas para poder reutilizarlas», 30-03-2020.
# Hospital civil d'Oliver

L'hospital civil d'Oliver, situat al carrer Oliver número 22 d'Alcoi (l'Alcoià) País Valencià, va ser construït en una illa sencera del barri de Santa Rosa entre 1868 i 1877 segons la tipologia hospitalària de l'època amb projecte de l'arquitecte Jeroni Granell i Mundet a costa del filantrop i industrial català Agustí Oliver i Doménech, establit a Alcoi.

## Edifici

L'edifici respon a una arquitectura d'origen acadèmic de gran sobrietat i contundència, tant per la seua volumetria i ordre compositiu com per l'ús de la pedra.
La planta d'aquest hospital es compon de tres cossos, dos laterals en forma de T amb dues i tres plantes (per salvar el desnivell del terreny), i un de central, quadrat, de quatre plantes. La unió entre aquests es realitza mitjançant dos cossos en planta baixa amb galeries envidrades a banda i banda. Compta també amb diversos pavellons posteriors destinats a cuina, bugaderia, etc, que envolten un gran pati amb horta i arbratge.
Al cos central se situen l'accés principal, amb una gran escalinata, i la capella amb planta de creu grega, que resulta el volum major de l'edifici, sobre la qual destaca una potent llanterna.
Els cossos laterals estaven destinats als malalts, amb divisió entre homes i dones, mentre que a la planta baixa d'un d'ells se situaven els serveis generals de l'hospital.
A l'interior hi ha interessants espais a doble altura coberts per cimboris octagonals, així com galeries amb arcs de pedra. Actualment és un geriàtric.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Jaén i Urban, Gaspar. Instituto de Cultura Juan Gil-Albert, Colegio Territorial de Arquitectos de Alicante. Guía de arquitectura de la provincia de Alicante (en castellano), 1999, p. 10. ISBN 84-7784-353-8 [Consulta: 13 novembre 2017].
# Hospital de Figueres

L'Hospital de Figueres és un edifici del municipi de Figueres (Alt Empordà) protegit com a bé cultural d'interès local.
Al moment de la construcció, l'edifici era fora del nucli urbà, en una zona envoltada de parcs, urbanitzacions residuals i instal·lacions esportives. Cal destacar la implantació de l'edifici en el terreny i la disposició en el solar, així com l'ordre compositiu horitzontalitzant accentuat per les cornises de planta quadrada i per l'escalonament dels volums.
# Hospital de Sant Jaume (Cardona)

L'Hospital de Sant Jaume és un edifici que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic Català de la vila de Cardona (Bages).
Abans de l'hospital de Sant Jaume, a Cardona hi havia hagut l'antic Hospital de Pobres de l'Almoina de la Canònica de Sant Vicenç, del qual es té notícia que ja existia abans de l'any 1083.

## Descripció

Edifici d'arquitectura civil destinat a Hospital Municipal, amb la façana principal orientada a migdia. L'edifici de quatre vents presenta un cos central diferenciat a la façana de migdia i a l'interior un pati amb unes galeries orientades a migdia.
L'edifici presenta en la seva estructura general una gran simetria i austeritat de formes, marcant gairebé la decoració.
Actualment és una residència geriàtrica amb el nom de Residència de 3a edat Sant Jaume.

## Història
### Antics Hospitals de pobres de Sant Jaume

L'actual edifici de l'hospital de st. Jaume ocupa el lloc del segon gran hospital construït per la vila de Cardona, un cop el del carrer del mercat quedà inhabilitat. Aquest segon hospital fou destruït pel general Lacy, seguin les ordres del Govern central en la guerra del Francès.
Hi ha documentació datada des de la primera meitat del segle xvi que ens diu que l'hospital més antic estava situat al costat de la capella de Santa Eulàlia. Com que aquest hospital va quedar rodejat de cases es va veure la necessitat de construir un nou hospital situat a la cornisa nord de la vila.

### Nou Hospital de Sant Jaume

El nou hospital fou construït per iniciativa de la vila de Cardona; l'any 1852 es col·locà la primera pedra i aviat s'aconseguí que fos hospital Comarcal, fins que l'any 1870 passà de nou a Hospital Municipal. El general Lacy aterrà també el veí convent dels franciscans i amb les pedres i carreus de la porta de l'església d'aquest convent (del 1642) foren utilitzades per la porta del nou hospital.

### Residència 3a Edat Sant Jaume
## Referències

* ↑ Galera i Pedrosa, Andreu; Fuentes i Martínez, Agustí; Guitart i Tarrés, Xavier. Mil anys d'assistència hospitalària a Cardona. Residència 3a edat Sant Jaume. Cardona: Junta de la Residència 3a edat Sant Jaume, setembre de 1995, p. 22-23. ISBN 8460538737.
* 1 2 Fuentes Martínez, Agustí, 1995, L'Hospital de Sant Jaume (segles XVI-XX) a: Galera i Pedrosa, A; Fuentes Martínez, A; Guitart i Tarrés, X: Mil anys d'assistència hospitalària a Cardona. Residència 3a edat Sant Jaume. Cardona, Ed. Junta de la Residència 3a edat Sant Jaume. Pàgina 101
* «Hospital de Sant Jaume (Cardona)». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 abril 2012].