OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Amplada total a la meitat del màxim

L'amplada total a la meitat del màxim, abreviada FWHM (de l'anglès Full Width at Half Maximum), és un paràmetre de les funcions o corbes que descriu l'amplada dels pics. El seu valor es correspon amb l'amplada d'una funció entre dos punts d'aquesta que tenen una alçada igual a la meitat de l'alçada màxima de la funció.
Matemàticament es poden expressar els valors de la variable independent en els quals l'alçada serà la meitat de l'alçada màxima ($x_{0}$):
    $f(x_{0})={\frac {f(x_{max})}{2}}$
Per tant, els valors de l'amplada total a la meitat del màxim per un pic seran:
    ${\text{FWHM}}=x_{2}-x_{1}$
On $x_{2}$ i $x_{1}$ són els valors trobats per $x_{0}$ a la dreta i l'esquerra del pic, respectivament.
Un exemple de càlcul de l'amplada total a la meitat del màxim és la funció gaussiana, que es defineix amb l'expressió:
    $f(x)=a\exp {\Biggl-{\frac {(x-b)^{2}}{2c^{2}}}{\Biggr ]}$
Per tant, aplicant la fórmula per trobar els valors $x_{0}$ de la variable independent, tenint en compte que la funció gaussiana assoleix l'alçada màxima quan $x=b$:
    $a\exp {\Biggl-{\frac {(x_{0}-b)^{2}}{2c^{2}}}{\Biggr ]}={\frac {a}{2}}$
Aplicant identitats logarítmiques es pot expressar:
    ${\frac {(x_{0}-b)^{2}}{2c^{2}}}=\ln(2)$
    $x_{0}=b\pm c{\sqrt {2\ln(2)}}$
Per tant, l'amplada total a la meitat del màxim serà:
    ${\text{FWHM}}=x_{2}-x_{1}=2c{\sqrt {2\ln(2)}}\approx 2.3548c$
L'amplada total a la meitat del màxim també té solució analítica per altres distribucions i funcions comunes com la distribució de Cauchy ($2\gamma =\Gamma$).

## Referències

* ↑ Bourdelande, J.L. «Glossari de termes usats en fotoquímica». [Consulta: 22 juliol 2018].
* ↑ Weisstein, Eric W. «Gaussian Function». [Consulta: 22 juliol 2018].
* ↑ Weisstein, Eric W. «Full Width at Half Maximum.». [Consulta: 22 juliol 2018].
# Ample bosnià

L'ample bosnià o bosnaspur és un ample de via estret amb una distància entre els costats interiors de dos rails paral·lels que fa entre 760 i 762 mm o 30 polzades. Aquest ample era força popular a l'antiga Iugoslàvia, sobretot a Bòsnia i Hercegovina. L'ample va utilitzar-se a la darreria del segle xix i es va popularitzar a tot l'Imperi Austrohongarès per a la construcció de vies segundàries. El 1911 es comptaven a l'imperi amb una xarxa de 1261 quilòmetres d'ample bosnià. En valls estretes amb moltes corbes era més econòmic que l'ample mètric o estàndard.
A l'argot ferroviari àustriac es parla també d'«ample faraònic». Segons una llegenda l'enginyer austríac Alois Negrelli (1799-1858) durant la construcció del Canal de Suez l'hauria utilitzat per poder construir ferrocarrils als antics senders dels temps dels faraons que eren tant estrets que no hi hauria cabut res de més ample. No hi ha cap prova documentada sobre aquest fet probablement llegendari.

## Unes vies d'ample bosnià

* Ferrocarril de Mariazell: línia comercial de 91,3 km de Sankt Pölten a Mariazell a Àustria
* Ferrocarril Ober-Grafendorf–Gresten (1895-2010): el tram Ruprechtshofen–Wieselburg funciona com línia museal.
* El Vuit de Šargan: Línia museal i turística de Mokra Gora-Šargan Vitasi (Sèrbia) a Dobrun (Bòsnia i Hercegovina), restaurada entre 1999-2002.
* La «Parenzana», la línia Trieste-Parenzo (Poreč)-Canfanaro (Kanfanar), 123,1 km, 1899-1935.

## Referències

* ↑ Mitteilungen der Österreichischen Geographischen Gesellschaft (en alemany). volum 59, 1916, p. 372.
* ↑ Mitteilungen, 1916, p. 402.
* 1 2 «Berg- und Talfahrt auf Bosnaspur: Entlang der Parenzaner Bahn unterwegs in Istrien» (en alemany). Wiener Zeitung, 05-08-2011.
* ↑ Chester, Keith. The Narrow Gauge Railways of Bosnia-Hercegovina (en anglès). Malmö: Stenvall, 2007, p. 22. ISBN 978-91-7266-166-0.
* ↑ Plešnik, Marko. «Ćiro - die bosnische Schmalspurbahn». A: Bosnien und Herzegowina: unterwegs zwischen Save und Adria (en alemany). Trescher Verlag, 2010, p. 294. ISBN 9783897941687.
# Amstel Gold Race 1968

L'Amstel Gold Race 1968 fou la 3a edició de l'Amstel Gold Race. La cursa es disputà el 21 de setembre de 1968, sent el vencedor final el neerlandès Harry Steevens, que s'imposà a l'esprint en la meta d'Elsloo.
152 ciclistes hi van prendre part, acabant la cursa 34 d'ells.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Harry Steevens | Willem II-Gazelle | 5h 52' 29" |
| 2 | Roger Rosiers | Dr. Mann-Grundig | m. t. |
| 3 | Daniel van Ryckeghem | Dr. Mann-Grundig | + 01" |
| 4 | Jo de Roo | Willem II-Gazelle | m. t. |
| 5 | Wim Schepers | Caballero | m. t. |
| 6 | Jos Huysmans | Dr. Mann-Grundig | m. t. |
| 7 | Etienne Buysse | Pull-Over Centrale-Motte-Novy | m. t. |
| 8 | Cees Zoontjes | Caballero | m. t. |
| 9 | Eddy Beugels | Mercier-Hutchinson-BP | m. t. |
| 10 | Bernard van de Kerckhove | Pelforth-Sauvage-Lejeune | m. t. |

## Enllaços externs

* Resultats complets
* Web oficial de la cursa
# Amstel Gold Race 1975

L'Amstel Gold Race 1975 fou la 10a edició de l'Amstel Gold Race. La cursa es disputà el 29 de març de 1975. El vencedor final va ser el belga Eddy Merckx, que s'imposà en solitari en la meta de Meerssen. Aquesta fou la segona victòria del Caníbal en aquesta cursa.
138 ciclistes hi van prendre part, acabant la cursa 35 d'ells.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Eddy Merckx | Molteni | 6h 23' 33" |
| 2 | Freddy Maertens | Carpenter-Confortluxe-Flandria | + 15" |
| 3 | Joseph Bruyère | Molteni | + 2' 51" |
| 4 | André Dierickx | Rokado | m. t. |
| 5 | Michel Pollentier | Carpenter-Confortluxe-Flandria | m. t. |
| 6 | Cees Bal | Gan-Mercier-Hutchinson | m. t. |
| 7 | Gerrie Knetemann | Gan-Mercier-Hutchinson | m. t. |
| 8 | Dietrich Thurau | TI-Raleigh | m. t. |
| 9 | Hennie Kuiper | Frisol-G.B.C.-Gazelle | m. t. |
| 10 | Knut Knudsen | Jolly Ceramica | m. t. |

## Enllaços externs

* Resultats complets
* Web oficial de la cursa
# Amstel Gold Race 1978

L'Amstel Gold Race 1978 fou la 13a edició de l'Amstel Gold Race. La cursa es disputà el 25 de març de 1978, sent el vencedor final el neerlandès Jan Raas, que s'imposà en solitari en la meta de Meerssen. Aquesta fou la segona consecutiva de Jan Raas en aquesta competició.
138 ciclistes hi van prendre part, acabant la cursa 32 d'ells.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Jan Raas | TI-Raleigh | 6h 05' 03" |
| 2 | Francesco Moser | Sanson-Campagnolo | + 1' 16" |
| 3 | Joop Zoetemelk | Miko-Mercier-Hutchinson | m. t. |
| 4 | Freddy Maertens | Flandria-Velda-Lano | m. t. |
| 5 | Hennie Kuiper | TI-Raleigh | m. t. |
| 6 | Gerrie Knetemann | TI-Raleigh | + 4' 02" |
| 7 | Gregor Braun | Peugeot-Esso-Michelin | m. t. |
| 8 | Leo van Vliet | Miko-Mercier-Hutchinson | + 4' 36" |
| 9 | Dietrich Thurau | Ijsboerke-Gios | + 5' 04" |
| 10 | Bernard Bourreau | Peugeot-Esso-Michelin | m. t. |

## Enllaços externs

* Resultats complets
* Web oficial de la cursa
# Amstel Gold Race 1984

L'Amstel Gold Race 1984 fou la 19a edició de l'Amstel Gold Race. La cursa es disputà el 21 d'abril de 1984, sent el vencedor final el neerlandès Jacques Hanegraaf, que s'imposà en solitari en la meta de Meerssen.
144 ciclistes hi van prendre part, acabant la cursa 55 d'ells.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Jacques Hanegraaf | Kwantum-Decosol-Yoko | 6h 05' 56" |
| 2 | Kim Andersen | Coop-Hoonved-Rossin | + 2' 04" |
| 3 | Patrick Versluys | Splendor-Mondial-Marc | + 2' 08" |
| 4 | Rudy Dhaenens | Splendor-Mondial-Marc | m. t. |
| 5 | Ad Wijnands | Kwantum-Decosol-Yoko | m. t. |
| 6 | William Tackaert | Fangio-Tonissteiner-O.m.trucks-Mavic | m. t. |
| 7 | Frédéric Vichot | Skil-Sem-Mavic-Reydel | m. t. |
| 8 | Jacques van Meer | Avp-Viditel-Concorde | m. t. |
| 9 | Theo de Rooij | Panasonic-Raleigh | m. t. |
| 10 | Peter Winnen | Panasonic-Raleigh | m. t. |

## Enllaços externs

* Resultats complets
* Web oficial de la cursa
# Amstel Gold Race 1989

L'Amstel Gold Race 1989 fou la 24a edició de l'Amstel Gold Race. La cursa es disputà el 22 d'abril de 1989, sent el vencedor final el belga Eric van Lancker, que s'imposà en solitari en la meta de Meerssen.
162 ciclistes hi van prendre part, acabant la cursa 108 d'ells.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Eric van Lancker | Panasonic-Isostar | 5h 59' 49" |
| 2 | Claude Criquielion | Hitachi | + 19" |
| 3 | Steve Bauer | Helvetia-La Suisse | m. t. |
| 4 | Nico Verhoeven | PDM | + 20" |
| 5 | Mauro Gianetti | Helvetia-La Suisse | + 22" |
| 6 | Per Pedersen | R.M.O. | + 1' 45" |
| 7 | Marc Madiot | Toshiba | m. t. |
| 8 | Jef Lieckens | Hitachi | + 1' 47" |
| 9 | Eddy Planckaert | AD Renting | m. t. |
| 10 | Adri van der Poel | Domex-Weinmann-Merckx | m. t. |

## Enllaços externs

* Resultats complets
* Web oficial de la cursa
# Amstel Gold Race 1994

L'Amstel Gold Race 1994 fou la 29a edició de l'Amstel Gold Race. La cursa es disputà el 23 d'abril de 1994, sent el vencedor final el belga Johan Museeuw, que s'imposà a l'esprint al seu company d'escapada en la meta de Maastricht.
181 ciclistes hi van prendre part, acabant la cursa 48 d'ells.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Johan Museeuw | GB-MG Maglificio | 6h 42' 34" |
| 2 | Bruno Cenghialta | Gewiss-Ballan | m. t. |
| 3 | Marco Saligari | GB-MG Maglificio | + 07" |
| 4 | Alberto Volpi | Gewiss-Ballan | m. t. |
| 5 | Davide Rebellin | GB-MG Maglificio | m. t. |
| 6 | Steven Rooks | TVM | m. t. |
| 7 | Claudio Chiappucci | Carrera Jeans | m. t. |
| 8 | Gérard Rué | Banesto | m. t. |
| 9 | Richard Virenque | Festina-Lotus | m. t. |
| 10 | Didier Rous | Gan | m. t. |

## Enllaços externs

* Resultats complets
* Web oficial de la cursa
# Amstel Gold Race 1999

L'Amstel Gold Race 1999 fou la 34a edició de l'Amstel Gold Race. La cursa es disputà el 24 d'abril de 1999, sent el vencedor final el neerlandès Michael Boogerd, que s'imposà a l'esprint al seu company d'escapada en la meta de Maastricht.
190 ciclistes hi van prendre part, acabant la cursa 84 d'ells.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Michael Boogerd | Rabobank ProTeam | 6h 37' 23" |
| 2 | Lance Armstrong | US Postal Service | m. t. |
| 3 | Gabriele Missaglia | Lampre - Daikin | + 16" |
| 4 | Maarten den Bakker | Rabobank ProTeam | m. t. |
| 5 | Laurent Roux | Casino | m. t. |
| 6 | Léon van Bon | Rabobank ProTeam | + 46" |
| 7 | Markus Zberg | Rabobank ProTeam | m. t. |
| 8 | Gian-Matteo Fagnini | Team Saeco | + 51" |
| 9 | Daniele Nardello | Mapei-Quick Step | m. t. |
| 10 | Marco Velo | Mercatone Uno | + 54" |

## Referències

* 1 2 A l'octubre del 2012, Lance Armstrong va ser suspés de per vida i els resultats obtinguts després de l'1 d'agost de 1998 van ser anul·lats.

## Enllaços externs

* Resultats complets
* Web oficial de la cursa
# Amstel Gold Race 2000

L'Amstel Gold Race 2000 fou la 35a edició de l'Amstel Gold Race. La cursa es disputà el 22 d'abril de 2000, sent el vencedor final l'alemany Erik Zabel, que s'imposà a l'esprint en la meta de Maastricht.
191 ciclistes hi van prendre part, acabant la cursa 106 d'ells.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Erik Zabel | Team Deutsche Telekom | 6h 13' 37" |
| 2 | Michael Boogerd | Rabobank ProTeam | m. t. |
| 3 | Markus Zberg | Rabobank ProTeam | m. t. |
| 4 | Romāns Vainšteins | Vini Caldirola | m. t. |
| 5 | Hendrik van Dijck | Palmans-Ideal | m. t. |
| 6 | Laurent Dufaux | Saeco | m. t. |
| 7 | Peter Van Petegem | Farm Frites | m. t. |
| 8 | Zbigniew Spruch | Lampre - Daikin | m. t. |
| 9 | Óscar Freire | Mapei-Quick Step | m. t. |
| 10 | Francesco Casagrande | Vini Caldirola | m. t. |

## Enllaços externs

* Resultats complets
* Web oficial de la cursa
# Engolasters

Engolasters és un petit nucli a l'esquerra de la Valira d'Orient format per unes quantes bordes i diverses urbanitzacions modernes. El nucli forma part de la parròquia andorrana d'Escaldes-Engordany en un replà a 1.504 m d'altitud i presidit per l'església de Sant Miquel d'Engolasters.
Al nord, dins la parròquia d'Encamp, hi ha l'estany d'Engolasters, d'origen glacial amb 17 metres de profunditat. L'estany d'Engolasters té la particularitat de ser un estany penjat, a flanc de vall, dominant Andorra la Vella i el riu Valira d'Orient. La tradició que narra que etimològicament el nom Engolasters vindria del fet que el llac «engoleix els astres».
L'estany va ser dessecat el 2015 per procedir a tasques de manteniment.

## Vegeu també

* Les Escaldes
* Engordany
* Els Vilars d'Engordany
* El Fener

## Referències

* 1 2 GGCC, Escaldes-Engordany: Engolasters.
* ↑ «Un llac d'Engolasters diferent». Ara Andorra (Diari Ara), 01-10-2015, pàg. 3.
# Araçarí collroig oriental

L'araçarí collroig oriental (Pteroglossus bitorquatus) és una espècie d'ocell de la família dels ramfàstids (Ramphastidae) que habita la selva humida del Brasil amazònic i zona limítrofa de l'est de Bolívia.

## Taxonomia

En general s'ha considerat que aquesta espècie engloba també l'araçarí collroig oriental (Pteroglossus sturmii Natterer, 1843) però altres autors les consideren espècies diferents.

## Referències

* ↑ J. del Hoyo, A. Elliott, J. Sargatal, D.A. Christie, i E. de Juana (eds.). 2017. Handbook of the Birds of the World Alive. Lynx Edicions, Barcelona.
# Antic Ajuntament de Pujalt

L'Antic Ajuntament de Pujalt és una obra de Pujalt (Anoia) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

És un edifici molt senzill de planta baixa i dos pisos i petites dimensions. Un fet curiós és que a la primera planta s'hi arriba per unes escales directament des del carrer. El parament és de pedra irregular i les portes tenen llindes de fusta. La coberta és de teula.

## Història

Durant la guerra civil de 1936-39 s'instal·là a Pujalt la base d'instrucció militar del 18è cos d'exercit republicà. L'edifici és situat al costat de la capella de la Puríssima Concepció, que en aquell moment feia funcions de centre cultural. Era doncs, un lloc important dins de les infraestructures del conjunt del campament.

## Referències

* 1 2 «Antic Ajuntament de Pujalt». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 8 octubre 2018].
# Estrilda becgrossa ventrenegra

L'estrilda becgrossa ventrenegra (Pyrenestes ostrinus) és un ocell de la família dels estríldids (Estrildidae).

## Hàbitat i distribució

Viu als boscos, matolls i pantans des de Costa d'Ivori fins al sud de Sudan del Sud i oest de Kenya, i cap al sud fins Zàmbia i nord d'Angola.

## Referències

* ↑ «Estrilda becgrossa ventrenegra». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/03/2022(català)
# Llista de programes de detecció i notificació de canvis en webs

Llista de Sistemes de detecció i notificació de canvis en webs elaborada a partir de diversos articles
| nom i entrada | enllaç | web | connector Chrome | connector Firefox | correu electrònic | escriptori | app mòbil | genera RSS | codi obert | modalitat |
| RunApe | https://runape.com/ | sí | sí | no | sí | sí | no | no | no | freemium |
| Visualping / page monitor | https://visualping.io/ | sí | sí | no | sí | no | no | no | no | freemium |
| Wachette | https://www.wachete.com/ | sí | sí | no | no | no | sí | sí | no | freemium |
| Onwebchange | https://onwebchange.com/ | sí | no | no | sí | no | no | sí | no | freemium |
| Distill Web Monitor | https://distill.io/ | sí | sí | no | no | no | no | no | no | freemium |
| Trimgle | https://github.com/LeonardoCiaccio/Trimgle/ | no | sí | no | no | no | no | no | sí | gratuït |
| DeltaFeed | https://bitreading.com/deltafeed/ | no | no | no | no | no | no | sí | no | freemium |
| Update Scanner | https://sneakypete81.github.io/updatescanner/ | sí | no | sí | no | no | no | no | no | gratuït |

## Referències

* 1 2 3 4 5 https://www.hongkiat.com/blog/detect-website-change-notification/
* 1 2 3 4 5 https://alternativeto.net/software/distill-web-monitor/
* ↑ https://www.cs.odu.edu/~sampath/publications/conferences/Mercon-2017-jayarathna.pdf
* ↑ https://researchbuzz.me/2018/04/18/need-to-track-a-page-without-an-rss-feed-try-visualping/
* ↑ https://www.techradar.com/best/best-website-monitoring-software
* ↑ https://www.techradar.com/best/best-online-content-monitoring-software
# Arc superciliar

En els primats, l'arc superciliar és una protuberància òssia situada a l'os frontal, per sobre de l'òrbita ocular.
En els humans, la cella cobreix la pell de l'arc superciliar. Sovint es fa servir per al pírcing.
L'arc superciliar sagna profusament si queda obert, de manera que és una part fràgil del cos dels boxadors durant els combats, a més de proporcionar espectacle a un públic exigent. Durant els entrenaments, se li dona una protecció especial.
# Argenç

Argenç era una antiga mesura de pes catalana que en termes generals equivalia a una setzena part d'una unça, i com que 12 unces juntes feien 1 lliura la relació era 1 lliura = 192 argenços. Al seu torn l'argenç es dividia en trenta-sis grans. De totes maneres variava segons la matèria de la qual es tractés:

## Altres casos

Les equivalències canviaven quan hom es referia a l'or. Llavors indicava la divisió ponderada de la lliura: Una lliura d'or equivalia a dotze unces, i aleshores cada unça eren catorze argenços, fent que la relació fos d'1 lliura = 168 argenços. (Tot i que amb el sistema carolingi dels sous una lliura equivalia a 20 sous i aleshores cada sou eren 8 argenços)
Cal tenir en compte que al Pallars, l'Urgell i la Ribagorça si es parlava de plata el terme argenç era sinònim del diner, però només entre el segle ix i XI; i també en aquesta àrea i temps s'anomenava argençada al valor d'un argenç pagat en espècies en comptes de en monedes. En altres contextos també podia voler dir simplement "peça de plata".

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 Diccionari d'Història de Catalunya; ed. 62; Barcelona; 1998; ISBN 84-297-3521-6; p. 58; entrada: "argenç"
* ↑ Diccionari d'Història de Catalunya; ed. 62; Barcelona; 1998; ISBN 84-297-3521-6; p. 620; entrada: "lliura"

## Bibliografia

* Claudi ALSINA i CATALÀ; Gaspar FELIU i MONTFORT; Lluís MARQUET i FERIGLEː Pesos, mides i mesures dels Països Catalans. Barcelona, Curial, 1990
# Arrià

«Arrià» té aquests significats:
* Rià (Conflent) o antigament Arrià, entitat de població de Rià i Cirac municipi del Conflent.
* Arrià (poeta), poeta romà
* Arrià (historiador), historiador romà, va escriure una història de l'emperador Gordià III.
* Arrià (astrònom), astrònom romà
* Flavi Arrià o Arrià de Nicomèdia, historiador i filòsof romà, va escriure una relació de l'expedició d'Alexandre el gran.
* Arrià (jurista), jurista romà
* Arrià, pertanyent o relatiu a l'arrianisme.
Viccionari
# Arsfenamina

L'arsfenamina va ser un dels primers fàrmacs capaç de curar una malaltia infecciosa que causava una gran mortalitat, la sífilis. Fou comercialitzada amb la marca de Salvarsan el 1910, i també és conegut com a 606, per ser l'ordre de proves d'aquest compost sintètic.
L'arsfenamina va ser la bala màgica del bacteriòleg alemany Paul Ehrlich. Aquest metge alemany creia que era possible obtenir un compost químic que pogués guarir específicament la sífilis sense danyar el pacient. Convençut que l'arsènic era clau per a curar la sífilis, una malaltia venèria, Ehrlich va sintetitzar centenars de compostos orgànics de l'arsènic. Més tard va injectar aquests compostos en ratolins prèviament infectats amb l'organisme causant de la malaltia, la Treponema pallidum. Alguns dels 605 compostos provats van mostrar certs indicis prometedors, però morien massa ratolins. El 1910 va fabricar i va provar el compost número 606, l'arsfenamina, que restablia plenament en els ratolins infectats.
Aquest compost sintètic va resultar ser eficaç; guaria la malaltia, sense ser tòxic per al pacient. Gràcies a aquest descobriment li van concedir el Premi Nobel el 1908. Avui dia ja no s'utilitza Salvarsan per a tractar la sífilis; ha estat reemplaçat per un producte molt més efectiu, la penicil·lina.

## Enllaços externs

* Nicholas C. Lloyd, Hugh W. Morgan, Prof., Brian K. Nicholson, Prof. *, Ron S. Ronimus, Dr. (2005). The Composition of Ehrlich's Salvarsan: Resolution of a Century-Old Debate Angewandte Chemie 117 (6), 963-966. PMID: 15624113.
* Yarnell, A. (2005) Salvarsan 'Chemical and Engineering News' 83(25).
# Articella

La Articella és una col·lecció de tractats mèdics agrupats en un volum que s'utilitzava com a llibre de text i manual de referència pels estudiants de medicina entre els segles xiii i XVI. Durant l'edat mitjana, van circular diferents versions manuscrites d'aquesta antologia entre els estudiants. A partir del descobriment de la impremta (1476) se'n van editar també llibres.
La col·lecció era fonamentalment una expossició sintètica de la medicina, en forma de preguntes i respostes, escrita a Bagdad en el segle IXé pel metge i poliglot Hunayn ibn Ishaq, més conegut a Occident com Johannitius. Aquesta síntesi estava basada en l'obra de Galé Ars Medica (Techne iatrike) per això es va conèixer a Europa amb el nom d'Isagoge Johannitii ad Tegni Galieni (Introducció de Johannitius a l'Art de Galé).
A mitjans del segle xiii, en sorgir la formació médica formal en algunes universitats europees, va créixer la demanda de llibres de text. Els mestres de la influent Escola Mèdica Salernitana van popularitzar la pràctica d'afegir altres tractats a les còpies manuscrites de l'Isagoge Johannitii. Pràctica que, per exemple, va ser portada a terme a Toledo a començaments del segle xiii pel metge i traductor Marcos de Toledo.

## Referències

* ↑ Glick, pàgina 328.

## Bibliografia

* O'Boyle, Cornelius. Thirteenth- and Fourteenth-Century Copies of the "Ars Medicine": A Checklist and Contents Descriptions of the Manuscripts. Articella Studies: Texts and Interpretations in Medieval and Renaissance Medical Teaching, no. 1. Cambridge. Cambridge Wellcome Unit for the History of Medicine i CSIC Barcelona, Departament d'Història de la Ciència, 1998. (anglès)
* Arrizabalaga, Jon. The "Articella" in the Early Press, c. 1476-1534. Articella Studies: Texts and Interpretations in Medieval and Renaissance Medical Teaching, no. 2. Cambridge. Cambridge Wellcome Unit for the History of Medicine i CSIC Barcelona, Departament d'Història de la Ciència, 1998. (anglès)
* Glick, Thomas et al. (eds.). Medieval Science, Technology, and Medicine: An Encyclopedia. Taylor & Francis. New York, 2005. ISBN 978-0-415-96930-7. (anglès)

## Enllaços externs

* Manuscrits medievals de l'Articella a l'US National Library of Medicine (anglès)