OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Astronesthes neopogon

Astronesthes neopogon és una espècie de peix de la família dels estòmids i de l'ordre dels estomiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 19,2 cm de longitud total.

## Alimentació

Menja peixos i crustacis.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic oriental (des del Marroc fins a Mauritània) i a altres zones atlàntiques entre 35°N i 20°N.

## Referències

* ↑ Richardson J., 1845. Ichthyology.--Part 2. A: R. B. Hinds (ed.) The zoology of the voyage of H. M. S. Sulphur, under the command of Captain Sir Edward Belcher, R. N., C. B., F. R. G. S., etc., during the years 1836-1842, Núm. 9. Londres: Smith, Elder & Co. Ichthy. Voyage Sulphur 2 . 71-98. Pls. 45-54.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Gibbs, R.H. i M.A. Barnett, 1990. Melanostomiidae. p. 308-337. A: J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, Portugal; SEI, París; i UNESCO, París, França. Vol. 1.
* ↑ Gibbs, R.H. Jr., 1984. Melanostomiidae. p. 341-365. A: P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París, França. Vol. 1.
* ↑ Santos, R.S., F.M. Porteiro i J.P. Barreiros, 1997. Marine fishes of the Azores: annotated checklist and bibliography. Bulletin of the University of Azores. Supplement 1. 244 p.
* ↑ Bigelow, H.B., D.M. Cohen, M.M. Dick, R.H. Gibbs, Jr., M. Grey, J.E. Morrow, Jr., L.P. Schultz i V. Walters, 1964. Fishes of the western North Atlantic. Part four. New Haven, Sears Found. Mar. Res., Yale Univ.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Gibbs, R. H., Jr. i J. F. McKinney, 1988: High-count species of the stomiid fish genus Astronesthes from the southern subtropical convergence region: two new species and redescription of Cryptostomias (= Astronesthes) psychrolutes. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 460: i-iii + 1-25.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Parin, N. V. i O. D. Borodulina, 2003: Phylogeny, systematics, and zoogeography of the mesopelagic genus Astronesthes (Astronesthidae, Stomiiformes). Voprosy Ikhtiologii v. 43 (núm. 5): 581-601. (En rus, traducció a l'anglès al Journal of Ichthyology v. 43 (núm. 8):557-576).
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Isobutilè

L'isobutilè, isobutilé, isobutè o isobuté (també metilpropè o metilpropé) és un hidrocarbur d'importància industrial significativa. És un alquè de quatre carbonis (olefina), un dels quatre isòmers del butilè. A temperatura estàndard és un gas incolor i inflamable.

## Usos

L'isobutilè es fa servir com intermedi en la producció de nombrosos productes. Es fa reaccionar amb metanol i etanol en la fabricació d'oxigenats de la gasolin metil tert-butil èter (MTBE) i etil tert-butil èter (ETBE), respectivament. L'alquilació amb butà produeix isooctà, un altre additiu del combustible. també s'usa per produir metacroleïna.

## Fabricació

L'isobutilè es pot aïllar en la refineria per reacció amb àcid sulfúric, però el mètode industrial més comú és per deshidrogenació catalítica d'isobutà.

## Referències

* ↑ Olah, George A.; Molnár, Árpád. Hydrocarbon Chemistry. Wiley-Interscience. ISBN 978-0471417828.

## Enllaços externs

* ICSC|1027
* SIDS|id=115117|name=Isobutylene

## Notes

* ↑ Isobutilé segons la pronúncia occidental i la normativa valenciana, i isobutilè segons la pronúncia oriental. Per a més informació, consulteu el Llibre d'estil.
* ↑ Isobuté segons la pronúncia occidental i la normativa valenciana, i isobutè segons la pronúncia oriental. Per a més informació, consulteu el Llibre d'estil.
# Astronesthes spatulifer

Astronesthes spatulifer és una espècie de peix de la família dels estòmids i de l'ordre dels estomiformes.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu fins als 110 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba al Pacífic sud.

## Referències

* ↑ Richardson J., 1845. Ichthyology.--Part 2. A: R. B. Hinds (ed.) The zoology of the voyage of H. M. S. Sulphur, under the command of Captain Sir Edward Belcher, R. N., C. B., F. R. G. S., etc., during the years 1836-1842, Núm. 9. Londres: Smith, Elder & Co. Ichthy. Voyage Sulphur 2 . 71-98. Pls. 45-54.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Gibbs, R. H., Jr. i J. F. McKinney, 1988: High-count species of the stomiid fish genus Astronesthes from the southern subtropical convergence region: two new species and redescription of Cryptostomias (= Astronesthes) psychrolutes. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 460: i-iii + 1-25.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Parin, N. V. i O. D. Borodulina, 2003: Phylogeny, systematics, and zoogeography of the mesopelagic genus Astronesthes (Astronesthidae, Stomiiformes). Voprosy Ikhtiologii v. 43 (núm. 5): 581-601. (En rus, traducció a l'anglès al Journal of Ichthyology v. 43 (núm. 8):557-576).
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Istroromanès

L'istroromanès o istroromanés (en romanès: istroromân) és una llengua romànica de la branca oriental. Alguns experts el consideren un dels quatre dialectes de la llengua romanesa o romanès, parlat per uns quants pobles de les zupanije croates d'Ístria i Litoral-Carniola, a l'entorn d'unes 1.000 persones, descendents d'immigrants d'origen romanès arribats a la zona en la baixa edat mitjana. Avui dia l'istroromanès, molt influït pel serbocroat, es troba en un greu procés de substitució lingüística, malgrat gaudir del reconeixement legal genèric que a Croàcia s'atorguen a les llengües de les minories ètniques.

## Referències

* ↑ Istroromanés en pronúncia occidental i istroromanès en pronúncia oriental. Per a més informació, consulteu: el llibre d'estil.

## Enllaços externs

* http://www.istro-romanian.com
* http://www.decebal.it
* http://www.ethnologue.com/show_language.asp?code=ruo
* http://www.istro-romanian.net
# Eurocopter AS332 Super Puma

L'AS332 Super Puma és un helicòpter utilitari de mida mitjana, bimotor i amb rotor principal de quatre pales, dissenyat a partir de l'SA 330 Puma. Originalment fou fabricat per la companyia francesa Aérospatiale i després per Eurocopter, després de la integració d'Aérospatiale en el grup europeu. Emprengué el seu primer vol el 13 de setembre del 1978 i fou comercialitzat tant per a l'àmbit civil com per al militar. Aquest helicòpter té moltes versions, incloent-n'hi per a recerca i rescat i guerra antisubmarina.

## Referències

* ↑ "AS332 L1e Technical Data – 2015." Arxivat 2015-09-12 a Wayback Machine. Airbus Helicopters, 2015.
# Cal Carreter (Castellcir)

Cal Carreter és una casa antiga del poble de Castellcir, en el terme municipal del mateix nom, a la comarca del Moianès.
Està situada en el Carrer de l'Amargura, nucli primigeni de Castellcir. L'actual casa de Cal Carreter és al costat sud del carrer, en el número 44. La casa antiga és una de les dues que foren aprofitades per a la Casa de la Vila, la paret oriental de les quals encara és perfectament visible.

## Bibliografia

* GARCIA-PEY, Enric. Castellcir. Recull onomàstic. Barcelona: Societat d'Onomàstica - Institut Cartogràfic de Catalunya, 2005. (Col·lecció Monografies, núm. 29). ISBN 978-84-393-6858-8
* RODRÍGUEZ LARA, José Luis. Aproximació a la Toponímia del Moianès. Barcelona: Rafael Dalmau, Editor, 2009. (Col·lecció "Camí Ral", núm. 30). ISBN 978-84-232-0735-0.
# Alessandro Gandini

Alessandro Grandini (Mòdena, 1807 - 1871) fou un compositor i escriptor italià.
Fill d'Antonio Gandini, també compositor. En un principi es dedicà a la carrera militar, però aviat es dedicà completament a la música, i als vint anys estrenà la seva primera òpera, Demetrio, que assolí molt bona acollida que li valgué el càrrec d'adjunt del seu pare en la direcció de la capella de la cort de Mòdena, i en el que el succeí a la seva mort.

## Òperes

A més de l'òpera ja citada, compongué les òperes següents,
* 1829 Zaira
* 1830 Isabella di Lara
* 1833 Maria di Brabante
* 1841 Adelaide di Borgorna
A més va escriure el llibre Cronistoria dai teatri di Modena da 1539 al 1871, publicada a Mòdena el 1873, després de la seva mort.

## Referències

* ↑ OpenLibrary.org. «Alessandro Gandini». [Consulta: 15 desembre 2017].
* ↑ Referències:Tom núm. 25 pàg. 686 de l'Enciclopèdia Espasa
* ↑ Giordana, Daniela. «Gandini». A: Dizionario Biografico degli Italiani (en italià). volum 52. Treccani, 1999 [Consulta: 31 desembre 2020].
* ↑ Luigi Francesco Valdrighi i Giorgio Ferrari-Moreni (eds.). Cronistoria dei teatri di Modena dal 1539 al 1871 del maestro Alessandro Gandini 1 (en italià). Modena: Tipografia Sociale, 1873, p. 424.
# Astronesthes zharovi

Astronesthes zharovi és una espècie de peix de la família dels estòmids i de l'ordre dels estomiformes.

## Morfologia

* Les femelles poden assolir 11 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix marí i d'aigües profundes que viu entre 580-600 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic: l'est del Golf de Mèxic (27°N, 86°W) i el sud d'Angola (17°S, 10°E).

## Referències

* ↑ Richardson J., 1845. Ichthyology.--Part 2. A: R. B. Hinds (ed.) The zoology of the voyage of H. M. S. Sulphur, under the command of Captain Sir Edward Belcher, R. N., C. B., F. R. G. S., etc., during the years 1836-1842, Núm. 9. Londres: Smith, Elder & Co. Ichthy. Voyage Sulphur 2 . 71-98. Pls. 45-54.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Gibbs, R.H. i M.A. Barnett, 1990. Melanostomiidae. p. 308-337. A: J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa, Portugal; SEI, París; i UNESCO, París, França. Vol. 1.
* ↑ Parin, N.V. i O.D. Borodulina, 1998. A new mesopelagic fish Astronesthes zharovi (Astronesthidae, Stomiiformes) from tropical Atlantic. J. Ichthyol. 38(8):669-672.
* ↑ Sutton, T.T. i T.L. Hopkins, 1996. Trophic ecology of the stomiid (Pisces: Stomiidae) fish assemblage of the eastern Gulf of Mexico: strategies, selectivity and impact of a top mesopelagic predator group. Mar. Biol. 127:179-192.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Gibbs, R. H., Jr. i J. F. McKinney, 1988: High-count species of the stomiid fish genus Astronesthes from the southern subtropical convergence region: two new species and redescription of Cryptostomias (= Astronesthes) psychrolutes. Smithsonian Contributions to Zoology Núm. 460: i-iii + 1-25.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Parin, N. V. i O. D. Borodulina, 2003: Phylogeny, systematics, and zoogeography of the mesopelagic genus Astronesthes (Astronesthidae, Stomiiformes). Voprosy Ikhtiologii v. 43 (núm. 5): 581-601. (En rus, traducció a l'anglès al Journal of Ichthyology v. 43 (núm. 8):557-576).
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Ander Barrenetxea Muguruza

Ander Barrenetxea Muguruza, conegut com a Ander Barrenetxea o simplement Barrenetxea (Donosti, 27 de desembre de 2001) és un futbolista basc. Sorgit de la cantera de la Reial Societat, club amb el que va debutar professionalment, actua en la posició de davanter.

## Carrera esportiva

Va debutar a Primera Divisió amb el primer equip de la Reial Societat amb només 16 anys i 359 dies el 21 de desembre de 2018 contra l'Alabès a Anoeta perdent per 0 a 1. Setmanes abans, el 7 de desembre de 2018, havia signat un contracte fins al 30 de juny de 2025 que el blindava com a jugador d'aquest club, com una de les joies més preuades del planter txuri-urdin.
El 12 de maig de 2019, contra el Reial Madrid, al minut 67 de partit, va marcar el tercer gol que donaria la victòria a la Reial Societat guanyant per 3 a 1. El mateix any, el 19 de desembre, va marcar el seu segon gol amb el primer equip i el setè d'un partit de la Copa del Rei contra el CD Becerril que acabaria amb una golejada per part del conjunt basc amb un total de 8 a 0.
El seu tercer gol el va fer contra el Ceuta, també a la Copa del Rei, el 12 de gener de 2020 acabant el partit amb un 4 a 0 al marcador. També és un dels jugadors de la Selecció Espanyola de futbol sub 19.
El 9 de juny de 2019, Barrenetxea fou definitivament promocionat al primer equip Txuri-urdin.

## Palmarès
### Reial Societat

* 1 Copa del Rei: 2019–20

### Selecció espanyola

* 1 Campionat d'Europa sub-19: 2019

## Referències

* ↑ «El camino de las estrellas» (en castellà). Noticias de Gipuzkoa, 24-12-2018. Arxivat de l'original el 30 April 2019. [Consulta: 24 desembre 2018].
* ↑ «Ander Barrenetxea y Peru Ruiz, con la sub-16» (en castellà). Diario Vasco, 29-03-2017. [Consulta: 24 desembre 2018].
* ↑ «Real Sociedad ha fitxat els jugadors d'Antiguoko para la 13/14, Jesus Owono, Ander Barrenetxea, Jon Sanchez i Martin Zubimendi, Zorionak». Antiguoko, 01-06-2013. [Consulta: 24 desembre 2018].
* 1 2 «La Real Sociedad ata a Roberto López y Ander Barrenetxea hasta 2025». Arxivat de l'original el 2021-12-06. [Consulta: 23 febrer 2020].
* ↑ Barrenetxea, el 26º debutante más joven de la historia de la Liga
* ↑ «Real Sociedad vs. Real Madrid - Football Match Report», 12-05-2019. [Consulta: 20 desembre 2019].
* ↑ «Promote to the first team». Reial Societat, 09-06-2019. [Consulta: 4 juliol 2019].
* ↑ «Athletic Club 0-1 Real Sociedad: result, summary, goal» (en anglès), 04-04-2021. Arxivat de l'original el 2021-04-19. [Consulta: 3 abril 2021].
* ↑ Lowe, Sid «Real Sociedad beat Athletic to claim Copa del Rey and Basque glory» (en anglès-gb). The Guardian, 03-04-2021 [Consulta: 3 abril 2021].

## Enllaços externs

* Fitxa a Transfermarkt
* Ander Barrenetxea, segon jugador més jove de la historia en debutar amb la Reial Societat Arxivat 2021-12-06 a Wayback Machine.
# Jemima Wilkinson

L'"Amic Públic Universal" (nascuda Jemima Wilkinson, 29 de novembre del 1752 — 1 de juliol del 1819), va ser una líder religiosa nord-americana de la congregació "Universal Friends" (Amics Universals), que predicava total abstinència sexual. Després d'haver sofert d'una greu malaltia en 1776, l'Amic va al·legar haver mort i estat reanimat com un evangelista agénero anomenat "Amic Público Universal", i posteriornent va evitar el seu nom de naixement i els pronoms amb gènere. Vestint robes andrògenes, l'Amic va predicar per tot el nord-est dels Estats Units, atraient molts seguidors que així van formar la "Societat d'Amics Universals".
La teologia de l'Amic Público Universal era en general semblant a la de la majoria dels quakers. L'Amic va matisar la importància del lliure voluntat, es va oposar a l'esclavitud i va recolzar l'abstinència sexual. Els membres més compromesos de la Societat d'Amics Universals van ser un grup de dones solteres que assumien papers de lideratge en les seves famílies i a la comunitat. En la dècada del 1790, els membres de la Societat van adquirir terres en l'oest de Nova York, on van formar el municipi de "Jerusalem" prop de Penn Yan, Nova York. La Societat d'Amics Universals va deixar d'existir en la dècada de 1860. Molts escriptors van retratar l'Amic com una dona i, o un frau manipulador, o un pioner dels drets de les dones. Altres, no obstant això, reconegueren el predicador com transgènere o no binari i com una figura pionera a la història transexual.

## Enllaços externs

* Claus Bernet: Jemima Wilkinson. Em: Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL). Volume 20, Nordhausen 2002, ISBN 3-88309-091-3, col. 1545–1553 (em alemão).
# Cal Quirze (Castellcir)

Cal Quirze fou una masia del terme municipal de Castellcir, al Moianès.
Estava situada a menys de cent metres al sud-oest de la masia de Can Gregori, on queden les restes de les seves parets mestres. S'hi arriba des de Can Gregori.

## Bibliografia

* RODRÍGUEZ LARA, José Luis. Aproximació a la Toponímia del Moianès. Barcelona: Rafael Dalmau, Editor, 2009. (Col·lecció "Camí Ral", núm. 30). ISBN 978-84-232-0735-0.
# Alessandro Grandi

Alessandro Grandi (Venècia, ~1576 - Bèrgam, juny de 1630) fou un compositor italià del Barroc. Deixeble de Giovanni Gabrieli, es dedicà a la música religiosa i fou un dels millors compositors de l'escola veneciana. Per l'any 1617 era cantor de la catedral de Sant Marc de la seva ciutat natal, i el 1620 fou nomenat vicemestre de la capella d'aquella catedral, passant després a Bèrgam, on aconseguí el càrrec de mestre de capella de Santa Maria la Major (1627), on tingué entre altres alumnes a Natale Montferrato. El seu estil recorda el de Gabrieli.
Entre les seves nombroses obres figuren:
* Madrigali concertanti;
* Litaniee;
* Salmi da vespro;
* sis volums de Motteti;
* Messe concertante, a 8 veus;
* Salmi concertanti, a 3 veus;
* Tres volums de Motteti, amb acompanyament de dos violins. Totes aquestes obres foren publicades des de 1607 fins a 1610.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 26, pàg. 1068 ISBN 84-239-4526-X
# Europa ocupada per Alemanya

L'Europa ocupada es refereix als països sobirans d'Europa que estaven totalment o parcialment ocupats per les forces militars i el govern de l'Alemanya nazi o governs titelles en diversos moments entre 1939 i 1945, poc abans o durant la Segona Guerra Mundial, generalment administrats pel règim nazi, sota la dictadura d'Adolf Hitler.
La Wehrmacht alemanya va ocupar el territori europeu:
* tan a l'est fins a la ciutat de Mozdok al nord del Caucas a la Unió Soviètica
* tan al nord com l'assentament de Barentsburg a Svalbard al Regne de Noruega
* tan al sud com l'illa de Gavdos al Regne de Grècia
* tan a l'oest com l'illa d'Oushant a la República Francesa
Fora d'Europa pròpiament dita, les forces alemanyes van controlar eficaçment àrees del nord d'Àfrica a Egipte, Líbia i Tunísia entre 1940 i 1945. Els científics militars alemanys van establir la base de l'estació meteorològica de Schatzgräber a la Terra d'Alexandra, illa de la Terra de Francesc Josep, part d'Àsia. Les estacions meteorològiques alemanyes tripulades també van operar a Amèrica del Nord (Groenlàndia: Holzauge, Bassgeiger, Edelweiss) A més, els vaixells alemanys de la Kriegsmarine van operar a tots els oceans del món durant la guerra.

## Antecedents

Diversos països ocupats pels alemanys van entrar inicialment a la Segona Guerra Mundial com a Aliats del Regne Unit o de la Unió Soviètica. Alguns es van veure obligats a rendir-se abans de l'esclat de la guerra, com Txecoslovàquia; altres com Polònia (envaïda l'1 de setembre de 1939) van ser conquerits i després ocupats. En alguns casos, els governs legítims es van exiliar, en altres casos els governs a l'exili van ser formats pels seus ciutadans en altres països aliats. Alguns països ocupats per l'Alemanya nazi eren oficialment neutrals. Altres eren antics membres de les potències de l'Eix que van ser posteriorment ocupades per les forces alemanyes, com Finlàndia, Espanya i Hongria.

## Referències

* 1 2 Dege, Wilhelm. War north of 80 : the last German Arctic weather station of World War II. Calgary: University of Calgary Press, 2004. ISBN 1-55238-110-2.
* ↑ Prazmowska, Anita (1995-03-23). Britain and Poland 1939–1943: The Betrayed Ally. Cambridge University Press. ISBN 9780521483858
* ↑ Moorhouse, Roger (2014-10-14). The Devils' Alliance: Hitler's Pact with Stalin, 1939–1941. Basic Books. ISBN 9780465054923.
* ↑ Goldstein, Erik; Lukes, Igor (2012-10-12). The Munich Crisis, 1938: Prelude to World War II. Routledge. ISBN 9781136328329.
* 1 2 Conway, Martin; Gotovitch, José (2001-08-30). Europe in Exile: European Exile Communities in Britain 1940–45. Berghahn Books. ISBN 9781782389910.
* ↑ Hanson, Victor Davis (2017-10-17). The Second World Wars: How the First Global Conflict Was Fought and Won. Basic Books. ISBN 9780465093199.
* ↑ Cornelius, Deborah S. (2011). Hungary in World War II: Caught in the Cauldron. Fordham Univ Press. ISBN 9780823233434.
# Damer de la centàurea

El damer de la centàurea (Melitaea phoebe) és una espècie de lepidòpter papilionoïdeu de la família dels nimfàlids (Nymphalidae) present als Països Catalans.

## Distribució

Nord d'Àfrica, Europa, Turquia, Orient Mitjà, centre d'Àsia, Mongòlia i nord de la Xina. Present a tota la península Ibèrica.

## Hàbitat

Divers: zones herboses, seques, obertes i amb flors. L'eruga s'alimenta de diverses espècies de Centaurea.

## Període de vol i hibernació

Normalment bivoltina amb la primera generació entre mitjans d'abril i mitjans de juny i la segona entre finals de juny i començaments de setembre; voltinisme incert a gran altitud. Hiberna com a larva en nius de seda.

## Referències

* ↑ «Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 4 març 2025].
* ↑ «Proposta de noms comuns per a les papallones diürnes (ropalòcers) catalanes». Butlletí de la Societat Catalana de Lepidopterologia. Arrizabalaga et al., 01-12-2012. [Consulta: 24 gener 2014].
* 1 2 3 4 Tolman, Tom; Lewington, Richard. Mariposas de España y Europa (en castellà). Lynx, 2011. ISBN 978-84-96553-84-2.

## Enllaços externs

* Biodiversidad Virtual (castellà)
* European Butterflies (anglès)
* Lepidoptera and their ecology (anglès)
# Jingshanosaure

L'jingshanosaure (Jingshanosaurus, "llangardaix de Jingshan") és un gènere representat per una única espècie de dinosaure prosauròpode massospondílid, que visqueren a principis del període Juràssic, fa aproximadament 205 milions d'anys, en l'Hetangià, en el que és avui Àsia.
Jingshanosaurus mesurava aproximadament 10 metres de llarg i 2,5 d'alt. Es creu que va poder presentar un dieta omnívora. El jingshanosaure va ser un dels últims prosauròpodes. Estava estretament emparentat amb el yunnanosaure.
Gèneres de sauropodomorfs :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Sauropsida
Clade: Avemetatarsalia
Clade: Dinosauria :
Sauropodomorpha :
Sauropoda :
Neosauropoda :
Macronaria :
Titanosauria :
# Alessandro Maria Antonio Fridzeri

Alessandro Maria Antonio Fridzeri (Verona, Itàlia, 15 de gener de 1741 - Anvers, Bèlgica, 16 d'octubre de 1819) fou un professor, compositor i concertista italià.
En la infantesa fabricava ell mateix instruments de música i després aprengué a tocar sense mestre la flauta, el contrabaix i la viola.
Després sense tenir coneixements d'harmonia ni composició, va escriure un cert nombre d'obres i més tard es presentà a París com a concertista de violí i de mandolina. Finalment fou professor de música a Brussel·les on tingué entre altres alumnes els germans Warot, Alexander-Víctor i Constant. Finalment fou professor de música a Brussel·les.
A París estrenà les òperes Les deux miliciens, Les souliers mordorés i Lucette.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 24, pàg. 1289 (ISBN 84-239-4524-3)