OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Habitatge al carrer Caldes, 17 (Sant Feliu del Racó)

L'Habitatge al carrer Caldes, 17 és un edifici de Castellar del Vallès (Vallès Occidental) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un habitatge unifamiliar situat al nucli antic del poble. Donat el desnivell del terreny i el fet que la casa dona a dos carrers, els cossos de l'edifici s'han disposat de manera esglaonada formant grans terrasses. La façana presenta una decoració dividida en dues zones, la planta baixa, ornamentada amb grans carreus realitzats en estuc i el pis, decorat amb esgrafiats que mostren garlandes amb motius vegetals. L'acabament de la façana el forma una balustrada. Les terrasses dels cossos superiors mostren també balustrades, seguint el mateix tipus, ornamentades amb gerros de terrissa.

## Història

La casa es devia fer segurament a finals del segle xix o principis del segle xx. El 1945 es va reformar, amb l'afegitó d'un pis superior a la banda del carrer de Sant Miquel.

## Referències

* 1 2
# Habitatge al carrer Coll del Castell, 13 (Rupit)

L'Habitatge al carrer Coll del Castell, 13 és una casa de Rupit i Pruit (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa mitgera de dos trams i a nivell de planta baixa presenta un porta amb llinda de pedra i una altra a la part dreta amb llinda de roure. Al primer pis, s'obren dues finestres amb els ampits motllurats i la de l'esquerre amb la data 1690 inscrita. Al segon pis, hi ha una finestra de les mateixes característiques, però més petita i un balcó amb barana de ferro. El ràfec de la teulada és bastant ampli. Es construïda en lleves de pedra sense polir i té restes d'arrebossat al damunt. Les obertures són de pedra ben carejada i els portals de fusta.

## Història

La plaça del coll del Castell es troba a la part alta de la vila de Rupit, sota el mur de llevant del Castell. Les cases estan assentades damunt el cingle i la gran majoria pertanyen als segles XVII-XVIII. Com totes les de Rupit han estat restaurades respectant la tipologia primitiva. L'establiment de Cavallers al Castell de Rupit donà un caire aristocràtic a la vila. Al segle xiv la demografia baixa considerablement, al fogatge del segle xvi s'experimentà un cert creixement i al segle xvii comença a ésser un nucli important de població, ja que durant la guerra dels Segadors (1654) s'hi establiren molt francesos.

## Referències

* 1 2
# Habitatge al carrer Coll del Castell, 5 (Rupit)

L'Habitatge al carrer Coll del Castell, 5 és una casa de Rupit i Pruit (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa mitgera de dos trams i consta de planta baixa i dos pisos. La façana es troba orientada a llevant i el ràfec resta paral·lel a aquest sector. El mur de ponent es troba adossat al cingle del Castell. La planta baixa presenta un portal i dues finestres; la llinda del porta trobem la següent inscripció: "16 IHS 94", mentre que la finestra esquerra data: "17 IHS 88". Al primer s'hi distribueixen tres finestrals, amb ampit i espieres. Al segon pis hi ha un ampli balcó de fusta que abasta tota l'amplada de la façana i en el qual s'hi obren tres portals rectangulars, que com les finestres del primer es distribueixen simètricament. És construïda en pedra grisa sense polir als murs i ben carejada a les obertures.

## Història

La plaça del coll del Castell es troba a la part alta de la vila de Rupit, sota el mur de llevant del Castell. Les cases estan assentades damunt el cingle i la gran majoria pertanyen als segles XVII-XVIII. Com totes les de Rupit han estat restaurades respectant la tipologia primitiva. L'establiment de Cavallers al Castell de Rupit donà un caire aristocràtic a la vila. Al segle xiv la demografia baixa considerablement, al fogatge del segle xvi s'experimentà un cert creixement i al segle xvii comença a ésser un nucli important de població, ja que durant la guerra dels Segadors (1654) s'hi establiren molt francesos.

## Referències

* 1 2
# Habitatge al carrer Creus, 25 (Sant Feliu de Codines)

L'Habitatge al carrer Creus, 25 és una obra de Sant Feliu de Codines (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa unifamiliar entre parets mitgeres coberta a dues vessants i amb carener paral·lel a la façana. Consta de planta baixa i dos pisos, a l'última se nombren uns arcs que correspon a les golfes. Portal amb llinda d'una sola peça amb la data: 1727. Finestra amb arc pla i llinda d'una sola peça, posteriorment fou convertida en baló. La casa es troba en perfecte estat de conservació.

## Història

Aquesta casa correspon a la xarxa de noves construccions bastides a partir del segle xviii, com a resultat del desenvolupament econòmic que visqué la vila en tota aquesta època.

## Referències

* 1 2
# Habitatge al carrer Estricadors, 7 (Sant Feliu de Codines)

L'Habitatge al carrer Estricadors, 7 és una obra de Sant Feliu de Codines (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa unifamiliar entre mitgeres amb coberta a dues vessants i carener paral·lel a la façana. Aquesta és de paredat arrebossat i acabada amb un ràfec imbricat. Consta de planta baixa i pis. El portal d'accés és d'arc pla i llinda d'una sola peça amb inscripció: "SALDO(...) [una creu] VALLCORBA/ 1770". Dues finestres tenen la pedra tallada als costats i llinda d'una sola peça.

## Història

Casa corresponen a la xarxa de noves construccions bastides a partir del segle xviii com a resultat de la forta implantació de la pararia que visqué la vila en tot aquest segle.

## Referències

* 1 2
# Riparia

Riparia és un dels gèneres d'ocells, de la família dels hirundínids (Hirundinidae).

## Taxonomia

Segons la classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 13.2, 2023), aquest gènere conté 5 espècies:
* Riparia paludicola - oreneta de ribera africana.
* Riparia chinensis - oreneta de ribera asiàtica.
* Riparia congica - oreneta de ribera del Congo.
* Riparia riparia - oreneta de ribera comuna.
* Riparia diluta - oreneta de ribera pàl·lida.
Tanmateix, segons altres obres taxonòmiques com el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), el gènere Riparia constaria de 6 espècies, car consideren que una subespècie de l'oreneta de ribera africana (R. paludicola cowani), seria una espècie apart. Segons aquest criteri, s'hauria d'afegir:
* Riparia cowani - oreneta de ribera de Madagascar.
L'oreneta de ribera de collar anteriorment es classificava també en el gènere Riparia. Tanmateix, un estudi genètic va trobar que pertanyia a un clade diferent d'altres membres del gènere, i va ser traslladat al gènere Neophedina que havia estat introduït el 1922 pel zoòleg sud-africà Austin Roberts.

## Referències

* 1 2 «Swallows» (en anglès). IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2023. [Consulta: 12 setembre 2023].
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 610. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ Sheldon, F.H.; Whittingham, L.A.; Moyle, R.G.; Slikas, B.; Winkler, D.W. «Phylogeny of swallows (Aves: Hirundinidae) estimated from nuclear and mitochondrial DNA sequencing». Molecular Phylogenetics and Evolution, 35, 1, 2005, pàg. 254–270. DOI: 10.1016/j.ympev.2004.11.008. PMID: 15737595.
* ↑ «Swallows». IOC World Bird List Version 11.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2021. [Consulta: 18 juliol 2021].
* ↑ Roberts, Austin «Review of the nomenclature of South African birds». Annals of the Transvaal Museum, 8, 4, 1922, pàg. 187–272 [224].
# Slobozia

Slobozia (pronunciació en romanès: [sloboˈzi.a]) és la ciutat capital del comtat d'Ialomița, Muntènia, Romania, amb una població de 48.241 habitants el 2011.

## Etimologia

El seu nom prové del romanès "slobozie", que significava un poble colonitzat recentment que estava lliure de tributació. La paraula en si prové de la paraula eslava "slobod" que significa "lliure". Com que es troba enmig de terres planes (plana de Bărăgan), era molt vulnerable a les incursions tàtares i otomanes. Per animar els camperols a establir-s'hi, estaven exempts d'alguns impostos, d'aquí el seu nom.

## Geografia

Slobozia es troba aproximadament al centre del comtat, a la vora del riu Ialomița, a uns 120 km est de Bucarest i 150 km oest de Constanța, important port al mar Negre. La ciutat es troba a menys de 17 km de l'autopista A2 Bucarest-Constanța (Autostrada Soarelui).
La superfície total del municipi és de 126.72 km². En la forma administrativa actual, Slobozia consta de Slobozia pròpiament dita i els barris de Bora i Slobozia Nouă.

## Economia

L'activitat principal de la zona és l'agricultura, la transformació dels productes agrícoles i la indústria lleugera.

## Cultura

El 1990 es va inaugurar el Centre Cultural, que portava el nom del director i compositor Ionel Perlea, natural de la ciutat. L'edifici acull sales d'exposicions i representacions, llibreries, institucions culturals. El 1999 el Centre Cultural Ionel Perlea va entrar al circuit de la UNESCO.
La ciutat és la seu de la diòcesi ortodoxa romanesa de Slobozia i Călărași, establerta el 1993.
Segons el cens del 2002, el 97,6% dels habitants eren romanesos d'ètnia i el 2,2% dels gitanos. El 98,6% eren ortodoxos romanesos, el 0,4% adventistes del setè dia i el 0,2% catòlics.

## Turisme

La principal atracció turística consisteix en el proper llac Amara, situat a 5 km de distància. Amara Resort és també un balneoclimateric resort. L'accés a Amara es realitza amb minibusos que surten cada 15 minuts des de l'estació de tren de Slobozia. Com a part d'un complex turístic privat, hi ha una petita còpia de la Torre Eiffel de 54 m d'alçada.

## Pobles bessons: ciutats germanes

Slobozia està agermanada amb:
* Nanyang, Xina
* Ràzgrad, Bulgària
* Silistra, Bulgària
* Veles, Macedònia del Nord

## Gent notable

* Mircea Dinescu, periodista i satíric polític
* Petru Filip, polític
* Adrian Mihalcea, futbolista

## Referències

* ↑ Rezultatele finale ale Recensământului din 2011: «Tab8. Populația stabilă după etnie – județe, municipii, orașe, comune». Arxivat de l'original el 2016-01-18.
* ↑ Romanian 2002 Census
* ↑ «Semicentenar Slobozia, 50 de ani de existență a reședinței de județ» (en romanès). agendaialomiteana.ro. Agenda Ialomițeană.ro, 18-05-2018. [Consulta: 28 març 2021].
* ↑ «Sister cities». nanyang.gov.cn. Nanyang. [Consulta: 28 març 2021].
* ↑ «Партнери и мрежи» (en macedoni). veles.gov.mk. Veles. [Consulta: 28 març 2021].

## Enllaços externs

* Web oficial (in Romanian)
# Caputxí (desambiguació)

«Caputxí» té aquests significats:
* Orde religiós: religiós descalç de l'orde de Sant Francesc, l'Orde dels Germans Menors Caputxins
* Zoologia: caputxins, subfamília de micos del Nou Món de la família dels cèbids
* Joguines: estel (joguina), aparell lleuger que es pot envolar amb l'ajuda del vent
# Alburnus danubicus

Alburnus danubicus és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids que es troba a Romania i Bulgària.

## Referències

* ↑ FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Antipa, G. 1909. Fauna ichtiologica a României. Publ. Fond. Adamachi Acad. Romana v. 3 (núm. 16): 1-294, Pls.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Freyhof, J. i M. Kottelat, 2007. Review of the Alburnus mento species group with description of two new species (Teleostei: Cyprinidae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 18(3):213-225.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Habitatge al carrer Francesc Santacana, 16 (Martorell)

L'Habitatge al carrer Francesc Santacana, 16 és un edifici del municipi de Martorell (Baix Llobregat) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un habitatge entre mitgeres estructurat en planta baixa i tres pisos superiors. La façana és arrebossada i les obertures són totes centrades. Destaca sobretot per l'alçada de l'entrada principal, un arc deprimit concau que arriba més amunt del primer pis de l'edifici annex. Al primer i segon pis hi ha obertures allindanades amb balcons amb barana de ferro treballat. A l'últim pis hi trobem dos arcs de mig punt de petites dimensions separats per una petits columna. Remata l'edifici una cornissa poc sobressortint.
# Habitatge al carrer Fusina, 13 (Vic)

L'Habitatge al carrer Fusina, 13 és una obra eclèctica de Vic (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici civil. Casa entre mitgeres que consta de planta baixa i tres pisos, coberta en teula aràbiga a dues vessants i amb el carener paral·lel a la façana. A la planta hi ha dos portals, un de rectangular que dona pas a l'establiment comercial i el de l'escaleta que duu la data de 1886 (reixa de ferro forjat). Els pisos segueixen una gradació en les dimensions segons l'alçada a cada pis s'hi obre un balcó amb llosana de pedra, barana de ferro forjat i una finestreta al costat.
A sota el ràfec hi ha unes sanefes (greuges) i el voladís amb una cornisa. L'estat de conservació és mitjà i caldria restaurar almenys la façana.

## Història

Edifici que segurament ja existia al segle xviii i es convertí en l'actual al segle xix com indica la dada constructiva del mateix edifici.
Es troba a l'eixample Morató que el 1734 creà la Plaça dels Màrtirs com a centre del reticulat entre el carrer Manlleu i els Caputxins i entre el carrer Nou i el Passeig. El carrer Fustina seria un dels carrers intermedis d'aquest entramat com el Trinquet, Sant Antoni, Sant Sebastià...

## Referències

* 1 2 3 4
# Habitatge al carrer Gram, 19 (Canet de Mar)

L'Habitatge al carrer Gram, 19 és un edifici de Canet de Mar (Maresme) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici entre mitgeres de planta baixa i dos pisos. A la façana els diferents nivells queden ben diferenciats per una cornisa. L'edifici està coronat per un ràfec que sobresurt respecte de la façana. La distribució de les obertures és asimètrica. A la planta baixa trobem la porta d'accés i dues finestres, totes elles d'arc de mig punt. El parament és d'obra vista en aquesta part, mentre que la resta de la façana està pintada. Al primer pis hi ha un balcó corregut amb barana de ferro amb tres portes balconeres. A continuació hi ha una finestra amb vitrall protegida per una petita teulada a doble vessant. Al segon pis hi ha tres grups de finestres dobles amb una columna entre elles. A la part superior de la segona planta també hi ha obra vista.
# Habitatge al carrer Homenatge a la Vellesa, 15 (Bellpuig)

L'Habitatge al carrer Homenatge a la Vellesa, 15 és una casa de Bellpuig (Urgell) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici construït a base de carreus de pedra. Consta de planta baixa i tres pisos. A la planta baixa hi ha un porxo obert amb un arc carpanell; aquest porxo correspon a un corredor que uneix les cases d'aquest carrer. En aquest corredor s'obre la porta principal amb dues columnes nervades a les bandes que suporten un entaulament que té una inscripció il·legible. A la planta noble hi ha dues portes balconeres amb barana de ferro forjat i a la planta superior dues finestres amb basa. L'últim pis, que sobresurt de la resta d'edificacions dels costats, té dues finestres d'arc de mig punt.
# Habitatge al carrer Jaume Balmes, 1 (Sant Pere de Torelló)

L'Habitatge al carrer Jaume Balmes, 1 és una obra de Sant Pere de Torelló (Osona) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de planta baixa, dos pisos i golfes. Destaca la tribuna situada a la cantonada.
Aquesta casa reformada prové de la transformació de sagrers en habitatges i tallers per a oficis artesanals de l'època feudal. Correspon a un creixement de la ciutat del tipus "agrupat" que conforma espais públics molt irregulars i carrers estrets, perfectament adaptats a la topografia.

## Referències

* 1 2
# Habitatge al carrer Josep Gallés, 22 (Castellterçol)

L'Habitatge al carrer Josep Gallés, 22 és una obra de Castellterçol (Moianès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa situada al nucli antic de Castellterçol. A la llinda de la finestra de la planta baixa hi ha una inscripció amb la data de construcció, l'anagrama de Jesucrist al mig i uns cardets a cada costat que indiquen que la casa era d'un paraire.

## Història

Com a testimoni del passat tèxtil de la vila hi ha nombroses cases de la vila de Castellterçol que conserven detalls arquitectònics d'aquells temps. Entre les peces conservades aquesta és la més antiga de la qual és té notícies. En aquestes llindes hi ha gravats els estris que identifiquen l'especialitat del seu propietari. Aquesta revela que el seu propietari era un cardador de llana.

## Referències

* 1 2
# Habitatge al carrer Juli Garreta, 7 (Girona)

L'Habitatge al carrer Juli Garreta, 7 és una obra de Girona inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici de planta rectangular de planta baixa i dos pisos, teulat a dues aigües i carener paral·lel a façana. De composició simètrica respecte el cos central, amb galeria d'esgrafiats i vidrieres al primer pis, amb balcons laterals de baranes balustrades. Al segon pis hi ha un balcó unificat diferenciat en el punt mig. La façana es clou amb un ràfec de força volada, de mènsules allargades i decorat amb esgrafiats de garlandes. Les obertures són d'arc peraltat, amb motiu floral al damunt. Tot el pany de paret és esgrafiat formant pedres encintades. A planta baixa són tres arcs peraltats, amb claus centrals. La planta baixa és encoixinada i amb sòcol de pedra de Girona.
# Habitatge al carrer Lleida, 10 (Sarroca de Lleida)

L'Habitatge al carrer Lleida, 10 és una obra noucentista de Sarroca de Lleida (Segrià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Habitatge singular de planta baixa, pis i golfa que sembla respondre a les mateixes característiques estilístiques de promoció i direcció d'obra. És de forja senzilla però molt ben feta i aplacat de rajola envernissada en blau.
# Habitatge al carrer Lloselles, 71 (Martorell)

L'Habitatge al carrer Lloselles, 71 és una obra del municipi de Martorell (Baix Llobregat) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un habitatge entre mitgeres estructurat en planta baixa i pis. EL parament és de maó i pedres irregulars, després arrebossat, avui, però, l'ha perdut de forma parcial als baixos. Hi ha dues entrades d'arc escarser, el que es fa servir com a accés de l'habitatge superior en realitat és allindanat però sobre seu hi ha una reixa de ferro forjada on hi figura la data de 1884 que sí que és un arc rebaixat. Al primer pis trobem un balcó i una finestra, tots dos allindanats. L'edifici és rematat pel terrat, amb una barana de pedra balustrada.
# Habitatge al carrer Major, 23 (Vinyols i els Arcs)

L'Habitatge al carrer Major, 23 és una obra de Vinyols i els Arcs (Baix Camp) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Casa entre mitgeres de planta baixa i dos pisos amb teulada a doble vessant i el carener paral·lel a la façana principal. A la planta baixa s'obre una gran porta d'arc de mig punt adovellada. Al primer pis hi ha una finestra allindada amb una reixa i un petit balcó. A l'últim pis s'obren tres finestres, la del centre d'arc de mig punt i les laterals quadrades.

## Enllaços externs

* «Habitatge al carrer Major, 23». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Habitatge al carrer Major, 7 a Palau de Noguera

L'Habitatge al carrer Major de Palau de Noguera, 7 és un edifici de Tremp (Pallars Jussà) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici construït entre mitgeres de planta baixa, pis i golfes. La façana presenta les característiques pròpies del segle xix. A la planta baixa hi ha la portalada d'arc escarser i a la clau de volta hi ha la data 1613. Al primer pis hi ha un balcó que sobresurt amb barana de ferro. L'edifici està rematat per un ràfec a la teulada.
# It Would Be So Nice

«It Would Be So Nice» és una cançó de l'any 1968 del grup anglès Pink Floyd, escrita pel teclista i cantant Richard Wright. Va ser editada com el quart senzill del grup.
La cançó es va quedar fora de la col·lecció de 1971 Relics i abans de la publicació de The Early Singles el 1992 en el box set Shine On, només estava disponible a la compilació Masters of Rock. La seva cara-B, «Julia Dream», va ser escrita pel baixista Roger Waters (que va anar, gradualment, realitzant la transició al seu eventual paper com a compositor i vocalista predominant) que també es va reeditar en els The Early Singles.

## Versions i edicions
### Llista de versions i albums amb It Would Be So Nice (Q1051833).

| Registre | Intèrpret | Producció | Temps | Àlbum | Pista | Publicat | Segell | Formats | |
| It Would Be So Nice (7″ single)Enllaç catàleg Musicbrainz | Pink Floyd | Norman Smith | 3:39 | It Would Be So Nice / Julia DreamEnllaç catàleg Musicbrainz | Cara A | 12-04-1968 | Columbia Records | 45 RPM 7" vinyl | Modifica les dades a Wikidata |
| It Would Be So Nice (album)Enllaç catàleg Musicbrainz | Pink Floyd | Norman Smith | | The Early Singles | 07 | 24-11-1992 | EMI | | Modifica les dades a Wikidata |
| It Would Be So Nice (single)Enllaç catàleg Musicbrainz | Pink Floyd | Norman Smith | | It Would Be So Nice / Julia Dream | Cara A | abr-1968 | | | Modifica les dades a Wikidata |
| It Would Be So Nice (album)Enllaç catàleg Musicbrainz | Pink Floyd | Norman Smith, Joe Boyd | | The Best of The Pink Floyd | 7 | jul-1970 | EMI | | Modifica les dades a Wikidata |
∑ 4 items.

## Crèdits

* Rick Wright: veu principal, piano, orgue, mellotron
* David Gilmour: guitarra rítmica, cors
* Roger Waters: baix, cors
* Nick Mason: bateria

## Referències

* ↑ Strong, Martin C. The Great Rock Discography. 7th. Edimburg: Canongate Books, 2004, p. 1177. ISBN 1-84195-551-5.
* ↑ Mabbett, Andy. The Complete Guide to the Music of Pink Floyd. Londres: Omnibus Press, 1995. ISBN 0-7119-4301-X.
* ↑ «It Would Be So Nice» (en anglès). [Consulta: 20 octubre 2018].
* ↑ Schaffner, Nicholas. Saucerful of Secrets: The Pink Floyd Odyssey, chapter 11 ("burning bridges"), p.129