OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Embolcall cel·lular

L'embolcall cel·lular inclou la membrana citoplasmàtica i la paret cel·lular més una membrana externa, si és que existeix. La majoria d'embolcalls cel·lulars bacterians cauen en dues categories importants: grampositives i gramnegatives. Es distingeixen per la seva reacció a la tinció de Gram.
Com en altres organismes, l'embolcall cel·lular bacterià proporciona integritat estructural a la cèl·lula. En els procariotes, la funció principal de la paret cel·lular és protegir la cèl·lula de la pressió interna causada per les concentracions molt més elevades de proteïnes i d'altres molècules dins de la cèl·lula que al medi exterior. La paret cel·lular bacteriana es diferencia de la de la resta d'organismes per la presència de peptidoglicà (heteropolímer alternant de poli-N-acetilglucosamina i àcid N-acetilmuràmic) i està situada directament a continuació de la membrana citoplasmàtica.
El peptidoglicà és responsable de la rigidesa de la paret cel·lular bacteriana i determina la forma de la cèl·lula. La paret és relativament porosa i no constitueix una barrera pels substrats petits. Tot i que totes les membranes cel·lulars bacterianes contenen peptidoglicà (tret d'alguns paràsits intracel·lular com ara Mycoplasma), no totes les membranes cel·lulars tenen la mateixa estructura. Això es reflecteix notablement en la classificació dels bacteris en grampositius i gramnegatius.
Els micobacteris tenen un embolcall cel·lular que no és típicament grampositiu ni gramnegatiu. L'embolcall micobacterià no presenta la membrana externa característica dels organismes gramnegatius, sinó que té una paret amb un percentatge significatiu àcid peptidoglicà-arabinogalactà-micòlic que constitueix una barrera externa permeable. Se suposa que forma un compartiment de "pseudoperiplasma" entre la membrana citoplasmàtica i aquesta barrera externa, tot i que la naturalesa d'aquest compartiment no està ben compresa.
A més del peptidoglicà, alguns bacteris presenten a la part més externa de l'embolcall cel·lular una capa superficial paracristalina de proteïna o glicoproteïna, denominada capa S, generalment de simetria hexagonal. A més, a l'exterior del bacteri s'hi pot formar un glicocàlix o càpsula amb material secretat per l'organisme, però en aquest cas es considera que és una acumulació de material i no part de la cèl·lula.

## Referències

* ↑ I. C. Sutcliffe, D. J. Harrington.Lipoproteins of mycobacterium tuberculosis: an abundant and functionally diverse class of cell envelope components. FEMS Microbiology Reviews 28 (2004) 645-759

## Vegeu també

* Paret cel·lular
* Capa S
* Glicocàlix
* Càpsula
# Embolització

L'embolització fa referència al pas i l'allotjament d'un èmbol dins del torrent sanguini. Pot ser d'origen natural (patològic), en aquest sentit també s'anomena embòlia, per exemple una embòlia pulmonar; o pot ser induït artificialment (terapèutic), com a tractament hemostàtic per a l'hemorràgia o com a tractament per a alguns tipus de càncer bloquejant deliberadament vasos sanguinis que nodreixen les cèl·lules tumorals.
En l'aplicació de gestió del càncer, l'èmbol, a més de bloquejar el subministrament de sang al tumor, també inclou sovint un ingredient per atacar el tumor químicament o amb irradiació. Quan porta un fàrmac de quimioteràpia, el procés s'anomena quimioembolització. La quimioembolització arterial transcatèter (TACE) és la forma habitual. Quan l'èmbol porta un radiofàrmac per a la radioteràpia de font no segellada, el procés s'anomena radioembolització o teràpia de radiació interna selectiva (SIRT).
# Observatori Astronòmic de Consell

L'Observatori de Consell (castellà: Observatorio Astronómico de Consell) és un observatori astronòmic que pertany i és operat per la Lliga Llatinoamericana d'Astronomia. Es troba a 130 metres d'alçada al municipi de Consell a l'illa de Mallorca. El codi de l'observatori és 176.
S'atribueix el descobriment de l'asteroide (157179) 2004 PW$_{66}$ del 2004 al dit observatori. Algunes de llurs altres descobertes són els asteroides (147367) 2003 CA$_{20}$, (170276) 2003 QH$_{92}$ i (213831) 2003 QG$_{92}$, que es vinculen a l'astrònom Rafael Pacheco Hernandez i, en un cas, al seu col·laborador Ángel López Jiménez.

## Vegeu també

* Observatori Astronòmic de Mallorca
* Llista de codis d'observatoris

## Referències

* ↑ «Codis dels observatoris». Minor Planet Center. [Consulta: 18 setembre 2022].
* ↑ «Minor Planet Discoverers (Alphabetically)» (en anglès). Minor Planet Center. [Consulta: 18 setembre 2022].
* ↑ López, Angel; Pacheco, Rafael. «No és el primer». DBalears, 09-05-2001. [Consulta: 18 setembre 2022].
# Ermita del Calvari de Corbera d'Ebre

L'Ermita del Calvari de Corbera d'Ebre és una obra de Corbera d'Ebre (Terra Alta) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Ermita d'una nau central amb capelles laterals, de planta rectangular i absis poligonal de tres costats. Sagristia, en un dels seus laterals, amb forts contraforts i cimbori octogonal. Presenta un porxo obert a la façana principal, amb arcs de mig punt per sobre el qual hi ha una rosassa prou dimensionada. La porta d'accés és de carreus, dovellada i tot el conjunt de maçoneria en la seva quasi totalitat, ha estat revocada i pintada en blanc. La coberta a dues aigües de teula àrab.

## Història

L'actual ermita ha estat restaurada per la Direcció General d'Arquitectura l'any 1973, sembla aproximadament del segle xviii, encara que molt possiblement sobre una altra anterior. Culmina una ruta serpentejant en la qual es bastiren els pilons del Via Crucis.

## Referències

* 1 2

## Enllaços externs

* «Ermita del Calvari». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Alzinar de Mur

L'Alzinar de Mur era un bosc d'alzines del terme municipal de Castell de Mur, a l'antic terme de Mur, en territori de Mur, al Pallars Jussà.
Està situat a ponent del castell de Mur, al sud del Solà de Miravet i al nord-oest de los Trullols. És a l'esquerra del barranc de Mur.

## Etimologia

Es tracta d'un topònim romànic modern, de caràcter purament descriptiu: es tracta d'un alzinar (bosc d'alzines) pertanyent al territori de Mur.
# Obispeño

L'obispeño o chumash septentrional era una llengua de la família de les llengües chumash parlada pels amerindis chumash a la costa del Sud de Califòrnia. La font primària de documentació de la llengua és el treball del lingüista John Peabody Harrington. És classificat com a únic membre de la branca septentrional de la família chumash. Era parlat a la regió de San Luis Obispo (Califòrnia).

## Bibliografia

* (alemany) Mamet, Ingo, Die Ventureño-Chumash-Sprache (Südkalifornien) in den Aufzeichnungen John Peabody Harringtons, Europäische Hochschulschriften, Bd. 67, Francfort, Peter Lang, 2005 ISBN 3-631-53471-X

## Referències

* ↑ «Obispeño – Survey of California and Other Indian Languages». linguistics.berkeley.edu. [Consulta: 3 juny 2010].

## Enllaços externs

* Obispeño al Survey of California and Other Indian Languages
* OLAC resources in and about the Obispeño language
* Obispeño, California Language Archives
# Hort de Can Toni

L'Hort de Can Toni és una petitíssima partida rural del terme municipal d'Abella de la Conca, a la comarca del Pallars Jussà.
Està situada a tocar del poble, pel costat de ponent i per damunt de la Carretera d'Abella de la Conca.
Comprèn la parcel·la 353 del polígon 4 d'Abella de la Conca; consta de 0,0309 hectàrees actualment improductiu.
Es tracta d'un topònim purament descriptiu: és l'hort, ara en desús, que pertanyia a la casa de la vila d'Abella de la Conca d'aquest nom.

## Referències

* ↑ «Dades extretes de la Sede virtual del Catastro». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 7 novembre 2011].
# The Snake Pit

The Snake Pit és un pel·lícula estatunidenca dirigida per Anatole Litvak, estrenada el 1948, adaptació d'una novel·la de Mary Jane Ward escriptora que s'havia estat diversos anys en un hospital psiquiàtric.

## Argument

Virginia, una jove novel·lista que s'acaba de casar amb Robert Cunningham, és víctima d'una greu depressió ansiosa que la condueix a l'internament a un hospital psiquiàtric. L'esperit enterbolit, la jove ja no té consciència del temps i de la realitat, no reconeix ni tan sols el seu marit. És seguida pel doctor Mark Kik que diagnostica esquizofrènia. Electroxocs, hipnosi i cura de psicoteràpia són part del seu tractament i a poc a poc, guarint la seva pèrdua de memòria, ressorgeixen elements tràgics del passat de Virginia. Així, la mort d'un amor de joventut i la culpabilitat provada per la defunció del seu pare l'han persuadit de ser responsable d'aquestes finals tràgics. El seu estat acaba millorant i el seu complex de culpabilitat disminueix però un conflicte amb una infermera autoritària provoca una crisi de demència, és conduïda a la sala dels bojos incurables comparable a un «fossar de serps». Impactada, Virginia recuperarà la memòria i la raó.

## Repartiment

* Olivia de Havilland: Virginia Cunningham
* Mark Stevens: Robert Cunningham
* Leo Genn: Dr. Mark Kik
* Celeste Holm: Grace
* Glenn Langan: Dr. Terry
* Helen Graig: Miss Davis
* Leif Erickson: Gordon
* Beulah Bondi: Sra. Greer
* Lee Patrick: Asylum Inmate
* Howard Freeman: Dr. Curtis
* Natalie Schafer: Sra. Stuart
* Minna Gombell: Miss Hart
* Ann Doran (no surt als crèdits): Valerie

## Premis i nominacions
### Premis

* 1949. Oscar a la millor edició de so per Thomas T. Moulton
* 1949. Copa Volpi per la millor interpretació femenina per Olivia de Havilland

### Nominacions

* 1949. Oscar a la millor actriu per Olivia de Havilland
* 1949. Oscar al millor director per Anatole Litvak
* 1949. Oscar a la millor banda sonora per Alfred Newman
* 1949. Oscar a la millor pel·lícula
* 1949. Oscar al millor guió adaptat
* 1949. Lleó d'Or

## Referències

* 1 2 «The 21th Academy Awards» (en anglès). Academy of Motion Picture Arts and Sciences. [Consulta: 10 desembre 2023].

## Enllaços externs

* The Snake Pit (francès)
# Habitatge al carrer Rubió i Ors, 37 (Cornellà de Llobregat)

L'Habitatge al carrer Rubió i Ors, 37 és una obra noucentista de Cornellà de Llobregat (Baix Llobregat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Originàriament es tractava d'un bloc de pisos de tres plantes a les quals s'hi va afegir un altre.
A nivell de la façana cada planta presenta quatre sortides a balcons, que pràcticament són tant llargs com l'amplada de la façana. A nivell decoratiu cal destacar l'ús de garlandes.
La part d'entrada, a la planta baixa, també ha estat reformada.

## Història

Data de la primera meitat del segle xx.

## Referències

* 1 2 3 4
# Observatori Català de la London School of Economics

L'Observatori Català a la London School of Economics (en anglès LSE Catalan Observatory) és un programa de recerca dins el marc del marc de l'Institut Europeu fundat l'any 2009.
El Catalan Observatory està pensat per a ser una plataforma al servei de les institucions catalanes i la societat civil.
El principal objectiu és per una part la internacionalització de Catalunya, les seves idees i els seus actors principals. Les seves accions són principalment les de promoure la recerca, el debat i la disseminació de qüestions rellevants per a Catalunya, i explicar Catalunya al món a través de la prestigiosa London School of Economics.
Està patrocinat per entitats públiques i privades i gestionat independentment. Les entitats fundadores són el Patronat Catalunya Món, Abertis Infraestructuras SA, Foment del Treball Nacional, Mancomunitat de Municipis de l'Àrea Metropolitana de Barcelona, Mediaproducción SL, Societat Econòmica Barcelonesa d'Amics del País i Caixa d'Estalvis i Pensions de Barcelona "La Caixa".

## Referències

* ↑ Press, Europa. «Més de 90 professors universitaris es queixen a la London School of Economics per un acte amb Ponsatí i Bosch», 25-01-2019. [Consulta: 19 octubre 2022].
* ↑ 324cat. «El Patronat Catalunya Món i la prestigiosa London School of Economics signen un conveni per promocionar Catalunya», 02-06-2009. [Consulta: 19 octubre 2022].
* ↑ «La London School of Economics crea l'Observatori Catalunya Món sota la direcció de Paul Preston» (en catalan). [Consulta: 19 octubre 2022].

## Enllaços externs

* Observatori Català Arxivat 2010-11-29 a Wayback Machine. (anglès)
# Horta d'Hortoneda

L'Horta d'Hortoneda és una partida rural del terme municipal de Conca de Dalt, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca), al Pallars Jussà. És en territori del poble d'Hortoneda.
Està situada al nord d'Hortoneda, a llevant dels Serrats, al nord-est dels Horts de la Font del Cabrer i al sud-oest del Solà d'Hortoneda, al nord-oest dels Ribots. El Camí del Solà passa pel costat de migdia de l'horta.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
Consta de 13,3244 hectàrees de conreus de secà, pastures i zones improductives i de bosquina.

## Referències

* ↑ «Dades extretes de la Sede virtual del Catastro». Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 2 juliol 2010].
# Horta de Can Puiggener

L'horta de Can Puiggener o del Fruiterar és el conjunt de petits horts que s'estenen a la vora del riu Ripoll, al barri sabadellenc de Can Puiggener.

## Referències

* ↑ Fernàndez López, Lluís. Quatre itineraris pel Ripoll a Sabadell. Sabadell: Amics del Ripoll, 2004, p. 39.
* ↑ «El fruiterar». Ajuntament de Sabadell. Arxivat de l'original el 6 de juny 2014. [Consulta: 3 juny 2014].

## Bibliografia

* Miquel Carreras i Costajussà Elements d'història de Sabadell Edicions de la Comissió de Cultura, 1932
# Horta del Carner

L'Horta del Carner és un paratge del terme municipal de Granera, a la comarca del Moianès.
Està situada en el sector oriental del terme, a prop del límit amb Castellterçol, a l'esquerra del torrent del Sot del Calbó i a llevant i a sota de la masia del Carner.
# Hospital General de Nuestra Señora de la Encarnación y San Roque

L'Hospital General de Nuestra Señora de la Encarnación y San Roque (denominat en la seva època simplement com a Hospital General de Madrid, tot i que va ser denominat també com Hospital de la Anunciación de Nuestra Señora ) va ser una institució sanitària situada a la vila de Madrid. Es trobava situat a la fin del carrer carrera de San Jerónimo, en part de l'àrea que ocupa en l'actualitat la Plaza de las Cortes i el edifici de les Cortes. Es tractava inicialment d'un hospital per a homes. Els seus orígens daten del regnat de Felip II sent el seu primer rector Bernardino de Obregón, va estar en servei durant gairebé més de dos segles fins a ser substituït pel Hospital General d'Atocha.

## Història

L'any 1561 Felip II assenta la Cort a la vila de Madrid. Entre les moltes reformes que aborda, una d'elles és la d'agrupar les institucions sanitàries, molt disperses, en un Hospital General. Aquest primer intent de reagrupació sanitària es realitza l'any 1587, concentrant-se les Cases de Santa Catalina (denominades també com Convento de Santa Catalina) properes al paseo del Prado, posant al seu càrrec al religiós Bernardino de Obregón. L'Hospital devia tenir molt poc espai ja des dels inicis i en 1603 Felip III comença a valorar el seu trasllat. Ja el 1596 es denomina com "Hospital de l'Anunciació de nostra Senyora".
En 1748 disposa Ferran VI el trasllat de la institució a un solar proper situat a la fi de la carrer Atocha, sent l'edifici dissenyat per José d'Hermosilla. És molt possible que desaparegués en algun instant a la fi del XVIII o al començament del XIX. En 1843 s'inicia la construcció de l'edifici de les Corts. L'hospital General d'Atocha passarà gairebé un segle fins a construir-se, durant un temps es va continuar anomenant Hospital General de Nostra Senyora de l'Encarnació i Sant Roc.

## Referències

* ↑ Fernando Pérez Peña, (2005),Exili i depuració política a la Facultat de Medicina de Sant Carlos , Madrid, Ed. Visió-Net,
* 1 2 Ataülf Sáiz Carrero, (2006), Història de l'Hospital General o Provincial de Madrid, bressol d'un Servei d'Urologia centenari , Arch. Esp. Urol. v.59 n.7 Madrid set. 2006
* ↑ AAVV, (1858), L'Espanya mèdica: periòdic de medicina, cirurgia, farmàcia i Ciències auxiliars - Volum 2, Números 90-161 - Pàgina 447

## Vegeu també

* Hospital Clínic San Carlos
* Monestir d'El Escorial
* Hospital General de Madrid
# Hospital Laniado

L'Hospital Laniado (en hebreu: בית חולים לניאדו) és un centre mèdic israelià que es troba a Netanya, en la regió de Xaron. El centre va ser fundat en 1975 per un rabí supervivent de la Xoà, Yekusiel Yehudah Halberstam, qui va perdre a la seva esposa i als seus onze fills durant la Segona Guerra Mundial. L'hospital és gestionat per la dinastia jasídica Sanz.

## Història

El rabí Halberstam va iniciar el seu projecte en els anys 60, poc després d'emigrar a Israel. L'hospital va ser inaugurat en 1975. Actualment, és un dels centres més apreciats d'Israel per la qualitat dels seus serveis. Els seus principals departaments són: cirurgia, obstetrícia, cardiologia, diabetis i fecundació artificial. L'hospital disposa d'un laboratori de recerca.

## Referències

* ↑ web.archive.org/hospital_laniado

## Enllaços externs

* www.laniado.org.il/ (hebreu)
# Ermita del Crist del Calvari de Borriol

L'ermita del Calvari, a Borriol, a la comarca valenciana de la Plana Alta, és un lloc de culte declarat de manera genèrica Bé de Rellevància Local, en la categoria de Monument d'interès local, segons la Disposició Addicional Cinquena de la Llei 5/2007, de 9 de febrer, de la Generalitat, de modificació de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià (DOCV Núm. 5.449 / 13/02/2007), amb codi autonòmic 12.05.031-003.

## Descripció

La ubicació de l'ermita és privilegiada, ja que en situar-se en el cim del monticle per on discorre el viacrucis, les vistes de la zona són espectaculars. Aquest viacrucis puja en ziga-zaga la costa, acompanyat per xiprers que custodien les estacions.
Malgrat que es va iniciar la construcció d'una ermita ja al segle xvii, en concret al voltant de 1684 gràcies a Pedro Boïl, Senyor de Borriol, aquest edifici va necessitar ser totalment restaurat i reedificat, per la qual cosa es considera que realment l'ermita data del segle xix, i que ha conservat tot la seua esplendor fins als nostres dies. És un edifici de dimensions intermèdies, amb planta rectangular i sostre a dues aigües. La seua construcció va haver de tenir en compte els desnivells deguts a la ubicació que tenia. Per vèncer aquests problemes arquitectònics es van construir una plaça abalconada, decorada amb tres grans creus de pedra i en la part superior es va edificar l'ermita a l'interior de la qual s'accedeix pujant una escalinata.
La façana de l'ermita presenta un alt sòcol que emmarca la porta rectangular, que es troba al centre de l'eix de simetria i a banda i banda presenta sengles obertures amb reixes. En la part superior de l'obertura de la dreta s'observa un retaule ceràmic amb la Passió de Crist. La façana es remata amb un frontó mixtilíni, que es decora amb pilastres i una espadanya acabada en teulada i que té una campana de 35 centímetres de diàmetre i un però d'uns 25 quilograms, datada en 1959, obra del fonedor Salvador Manclús de València. Al centre del frontó un petit óculo que presenta decoració ceràmica formant una creu.
L'ermita és l'escenari del final de l'escenificació de la Passió de Crist que duen a terme els habitants de Borriol, amb el nom de "Nova Jerusalem", durant les celebracions de la Setmana Santa.

## Referències

* ↑ http://www.cult.gva.es/dgpa/brl/Detalles_brl.asp?
* 1 2 3 4 5 http://www.ermitascomunidadvalenciana.com/cplbor.htm%5BEnllaç+no+actiu%5D
* 1 2 http://www.turismodecastellon.com/103505_es/Capilla-de-Cristo-del-Calvario-(Borriol)-conoce-sus-fiestas-tradicionales/
* 1 2 http://esunica.es/municipio/borriol/monumentos/capilla-del-cristo-del-calvario-borriol%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ http://campaners.com/php/campana1.php?numer=12629
# Alzinera de Fontanet

L'Alzinera de Fontanet era un bosc d'alzines del Pallars Jussà situat en el terme municipal d'Abella de la Conca.
Aquesta alzinera va desaparèixer en el gran incendi d'agost del 1978 que afectà aquesta zona del terme d'Abella de la Conca. Actualment només en queda una petita clapa com a mostra del que fou. Estava situada al costat nord-oest de Casa Fontanet, al capdavall de la Costa de Fontanet, a llevant de l'Estimat de Fontanet i al nord-est dels Camps de Casa Fontanet.
Es tracta d'un topònim plenament romànic, de caràcter purament descriptiu: el bosc d'alzines pertanyent a Casa Fontanet.
# Tot TV

Tot TV (estilitzat TOT TV) és una cadena de televisió catalana en obert, que opera en tota la província de Lleida i se centra en les temàtiques de turisme i lleure.
És propietat de Cadena Pirinenca de Ràdio i Televisió, la qual posseeix la cadena Pirineus TV i la ràdio Pròxima FM, i usa les freqüències atorgades a Lleida TV Digital per a la seva emissió en televisió digital terrestre (TDT). Forma part del grup Lleida Pirineus Media Holding, que també és l'editor del diari Segre, i emeten tota la programació en català. Emet programes divulgatius sobre la província, així com el foment del patrimoni de la zona i la cohesió territorial.
A l'estiu de 2019, Lleida TV i TOT TV van arribar a un acord en el qual Lleida TV emet en les seves freqüències a canvi que TOT TV mantingui el seu nom. D'aquesta manera Lleida TV emet en tota la Província de Lleida, ja sigui amb les seves pròpies freqüències o amb les freqüències de TOT TV. Fins a dia d'avui en les freqüències que ocupava Tot TV s'emet contingut de Lleida televisió malgrat que aquest canal encara manté el nom de Tot TV però el logo ja és el de Lleida TV. La freqüència que ocupa l'antic canal Tot TV està adjudicat a Prensa Leridana propietari de Lleida Televisió.
El 24 de febrer de 2025, coincidint amb la celebració del Mobile World Congress a Barcelona,Tot TV va ser subtitulat per Mobile World Live , el canal oficial de l'esdeveniment. Aquest canvi es va dur a terme per tal d'oferir una cobertura en temps real de les novetats del congrés a una audiència global. La col·laboració amb Mobile World Live va permetre una transmissió en directe de les activitats del congrés, incloent-hi conferències, presentacions i esdeveniments especials.

## Freqüències

Les freqüències per on emet el canal són les següents:
Amb la freqüència de TOT TV
* 27UHF: Segrià
* 33 UHF: Alto Pirineu i Aran
Amb la freqüència de Lleida TV
* 24 UHF: Terres de Ponent
* 41 UHF: Vall d'Aran

## Referències

* 1 2 «Lleida TV». Grupo Segre. Arxivat de l'original el 2019-10-19. [Consulta: 19 octubre 2019]. «A més, Lleida TV i Pirineus TV han constituït un nou canal, dedicat a la promoció del turisme i el territori de Lleida, TOT TV, el qual emet a la plana de Lleida i al Pirineu.»
* ↑ «Private local television» (pdf) (en anglès). Butlletí d'informació sobre l'audiovisual a Catalunya. Consell de l'Audiovisual de Catalunya, 9-2015, pàg. 10-11.
* ↑ Fortuny i Batalla, Jordi; Altarriba i Piguillem, Lara. Clara Solà i Niubó (coordinació). El futur de la televisió a l'espai català de comunicació (pdf). Barcelona: Espai Català de Cultura i Comunicació, octubre 2012, p. 82, 103.
# Habitatge al carrer Rubió i Ors, 45 (Cornellà de Llobregat)

L'Habitatge al carrer Rubió i Ors, 45 és una obra noucentista de Cornellà de Llobregat (Baix Llobregat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Habitatge entre mitgeres estructurat en planta baixa i pis rematat amb un terrat de barana de pedra balustrada, els balustres amb jardineres. Les entrades són allindades amb els marcs ressaltats amb una faixa blanca i a la planta baixa, hi ha una entrada per cotxes, un arc escarser amb coberta de persiana.
Presenta gran quantitat d'elements arquitectònics interessants a nivell de façana i que es pot datar d'inicis de segle xx.
És el cas d'aquesta sèrie de cases agrupades a nivell de façana, coronades amb balustra de terra cuita, arrebossats que destaquen el contorn de portes i finestres. Van haver reformes a la planta baixa.

## Història

Habitatge probablement de principis del segle xx.

## Referències

* 1 2 3 4