OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Planta polígama

Les plantes polígames són aquelles que en el mateix peu de la planta presenta flors mascles, femelles i hermafrodites, és a dir que tenen flors estaminades, pistil·lades i bisexuals (amb els dos sexes). Un exemple de planta polígama és la papaia que produeix a la vegada, en el mateix peu, flors masculines, flors femenines i hermafrodites, en aquest cas el tipus i la quantitat de flors produïdes de cada sexe depèn de factors mediambientals
L'androdioècia és el tipus de planta polígama amb l'espècie que presenta uns peus amb flors hermafrodites i d'altres amb flors masculines.
Charles Darwin a la seva obra The different form of flowers on Plants of the same species va posar com a exemple de planta polígama al freixe Fraxinus excelsior i el considera del grup trioic observant que la separació dels sexes no era completa, ja que incloïa estams en peus femella i pistils en peus mascles. Aquest òrgans sexuals accessoris queien de la planta abans de poder ser funcionals. Darwin destacà també que el gènere de la farigola i l'Atriplex és gino-dioic (és a dir que porten al mateix temps flors femenines i hermafrodites) Entre les plantes que són andro-monoiques esmentà algunes espècies de Galium i Veratrum.
L'olivera és també una planta polígama andromonoica que presenta flors masculines i flors hermafrodites a la vegada. En cas de patir secada l'olivera produeix una gran proporció de flors masculines i, per tant, que no donaran olives.

## Vegeu també

* Monoècia Plantes monoiques
* Dioècia Plantes dioiques

## Referències

* ↑ http://www.ctahr.hawaii.edu/MBBE/Yu.html Arxivat 2009-09-18 a Wayback Machine.
* ↑ Google books
# Posicions del bàsquet

En l'esport del bàsquet se solen designar 5 posicions per a situar els jugadors:
* El base, també conegut com a 1, és aquell jugador de bàsquet que puja la pilota fins al camp contrari i dirigeix el joc d'atac del seu equip, manant el sistema de joc. Les seves característiques són un bon control de la pilota, bona visió de joc, capacitat de donar bones passades, bona velocitat i un bon tir exterior.
* L'escorta, també conegut com a 2.
* L'aler, també conegut com a 3.
* L'aler-pivot, també conegut com a 4.
* El pivot, també conegut com a 5.
# Proposta d'esmena sobre la igualtat de drets de la Constitució dels Estats Units

L'Esmena d'Igualtat de Drets de la Constitució dels Estats Units, coneguda també pel seu acrònim en anglès ERA (Equal Rights Amendment) va ser una esmena proposada de la Constitució dels Estats Units però que no va arribar a ser ratificada. L'ERA va ser originalment escrita per Alice Paul el 1923, que la va proposar sense èxit al Congrés. El 1972 es va presentar de nou i va ser aprovada per Cambra de Representants i el Senat, després del que es va enviar a les cambres legislatives dels estats per a la seva ratificació. Després d'una campanya de deu anys que va polaritzar el debat públic en molts estats, el 30 de juny del 1982 va expirar el termini per a la seva ratificació, per la qual cosa no va ser adoptada i no forma part de la constitució. En aquell moment, 35 estats l'havien ratificada, però cinc d'aquests (Idaho, Kentucky, Nebraska, Tennessee i Dakota del Sud) havien abrogat la ratificació, sense que fins ara cap tribunal no hagi decidit si aquesta abrogació era legal o no.
Entre el 2017 i el 2020, tres estats (Nevada, Illinois i Virgínia) van ratificar l'esmena, fent doncs que un total de 38 estats l'hagin ratificada, o sigui el nombre mínim d'estats necessari perquè l'esmena integri la Constitució. Atès, però, que el termini es va exhaurir el 1979, i que el cas dels cinc estats que van abrogar la ratificació queda irresolt, aquesta esmena roman exclosa de la Constitució.

## Text

El text de l'Esmena d'Igualtat de Drets de la constitució dels Estats Units diu així:
| « | (català) Secció 1. La igualtat de drets davant la llei no pot ser negada ni restringida pels Estats Units o per cap Estat per motius de sexe. Secció 2. El Congrés tindrà poder per fer efectives, amb la legislació apropiada, les provisions d'aquest article. Secció 3. Aquesta esmena entrarà en vigor dos anys després de la seva ratificació. | (anglès) Section 1. Equality of rights under the law shall not be denied or abridged by the United States or by any State on account of sex. Section 2. The Congress shall have the power to enforce, by appropriate legislation, the provisions of this article. Section 3. This amendment shall take effect two years after the date of ratification. | » |

## Vegeu també

* Constitució dels Estats Units
* Esmenes a la Constitució dels Estats Units

## Referències

* ↑ Volume 86, United States Statutes At Large (pages 1523–1524)
* ↑ «Proposed Amendments Not Ratified by States». United States Government Printing Office. [Consulta: 1r juny 2013].

## Enllaços externs

* Constitució dels Estats Units d'Amèrica (en castellà)
# RP-1

LOX/querosè :
| I$_{sp}$ màx. | ~353 |
| Ràtio oxidant-combustible | 2,56 |
| Densitat (g/ml) | 0,81–1,02 |
| Coeficient de dilatació adiabàtica | 1,24 |
| Temperatura de combustió | 3.670 K |
L'RP-1 (de l'anglès Rocket Propellant-1, "Propel·lent de Coets-1"; o alternativament Refined Petroleum-1, "Petroli Refinat-1") és una forma molt refinada de querosè amb un aspecte similar al combustible de jet, que s'utilitza com a combustible de coets. Tot i que té un impuls específic inferior al de l'hidrogen líquid (LH₂), l'RP-1 és més barat, es pot emmagatzemar a temperatura ambient, representa un risc d'explosió molt menor i és molt més dens. En termes de volum, l'RP-1 és molt més potent que l'LH₂ i la combinació LOX/RP-1 té una densitat d'I$_{sp}$ molt superior a la del LOX/LH2. L'RP-1 només té una part dels efectes tòxics i carcinogènics de la hidrazina, un altre combustible líquid a temperatura ambient. Així doncs, els combustibles a base de querosè són més pràctics per moltes aplicacions.

## Referències

* ↑ Diagramm Saturn V
# RTP2

L'RTP2 és el segon canal de televisió públic portuguès de la Rádio e Televisão de Portugal, empresa pública de ràdio i televisió. Les primeres emissions van debutar el 25 de desembre del 1968. Emet únicament a Portugal sota l'eslògan "culta e adulta" (culta i adulta).
El canal va passar a anomenar-se TV2 el 1992. A l'abril del 1996, torna a adoptar el nom d'origen fins avui, però de 2004 a 2007, es va anomenar-se :2(a dois), deixant de ser un canal comercial, per transformar-se en un canal de cultural al mateix estil que el canal 33 a Catalunya, La 2 a Castella, Rai 3 a Itàlia. o Arte als països francòfons-alemanys.
Fou el primer canal de televisió portuguès en emetre per primer cop en 16:9 en el moment d'adaptació de les emissions analògiques a les digitals. La seu central, al principi a Lisboa, capital portuguesa, ha estat traslladada al Porto.

## Direcció

La Teresa Paixão assumeix el càrrec de Directora de Continguts de l'RTP2 i en Paulo Dentinho assumeix el càrrec de direcció dels informatius de l'RTP.

## Programació
### Informació

* Jornal 2
* Página 2
* Euronews
* Sociedade Civil
* Olhar o Mundo
* A Entrevista de Maria Flor Pedroso
* Este sábado
* Parlamento
* Eurodeputados

### Cultura

* Agora
* Literatura Agora
* Palcos Agora
* Grande Valsa
* Bairro Alto
* Palcos
* Concertos na Avenida
* Docs
* Natureza e Vida Selvagem
* Cosmos-Odisseia no Espaço
* National Geographic

### Magazins

* Arquitectarte (architecture magazine)
* Artes de Rua (street arts, magazine)
* Bastidores (cinema magazine)
* Biosfera (environment and ecology magazine)
* Câmara Clara (arts magazine)
* Agora (arts magazine)
* Couto & Coutadas (hunt magazine)
* Da Terra ao Mar (agriculture magazine)
* Iniciativa (business development magazine)
* Universidades (universities magazine)
* Vida por Vida (fire fighters magazine)

### Minories

* O povo que ainda canta
* A Fé dos Homens
* Caminhos
* 70x7

### Esports

* Desporto 2

### Juvenil-infantil

* Zig Zag
* Ilha das Cores
* Foxy & Meg
* Eu Quero Ser

### Temàtics

* Janela Indiscreta, com Mário Augusto (cinema)
* Ingrediente Secreto
* Olhar a Moda

### Sèries

* Borgen
* O Paraíso
* Contentor 13
* O Povo que Ainda Canta
* Britcom

## Vegeu també

* Televisió a Portugal

## Referències

* http://ww1.rtp.pt/rtp2/?headline=19&visual=6 Arxivat 2015-06-11 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* RTP2 - Lloc web oficial
# 49 d'Aquari

49 d'Aquari ($9 d'Aquari) és una estrella de la Constel·lació d'Aquari. Té una magnitud aparent de 5,48.

## Referències

* ↑ Afirmat a: Catalogue of two-dimensional spectral types for the HD stars, Vol.4. Indicat a la font segons: SIMBAD. Autor: Nancy Houk. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 1988.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* ↑ «Study of the impact of the post-MS evolution of the host star on the orbits of close-in planets» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 12-2011, pàg. 71–71. DOI: 10.1051/0004-6361/201117887.
* ↑ Ulrich Bastian «catàleg Tycho-2». Astronomy and Astrophysics, 3-2000, pàg. L27-L30.
* 1 2 3 Pablo Mauas «Stellar parameters and chemical abundances of 223 evolved stars with and without planets» (en anglès). Astronomy and Astrophysics, 26-01-2015. DOI: 10.1051/0004-6361/201424474.
* ↑ Afirmat a: Gaia Data Release 2. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ «High-resolution spectroscopic survey of 671 GK giants. I - Stellar atmosphere parameters and abundances» (en anglès). The Astrophysical Journal Supplement Series, 12-1990, pàg. 1075–1128. DOI: 10.1086/191527.

## Enllaços externs

* SIMBAD, 21 Aquarii
* Aladin previewer
# CSH

CSH té els següents significats:
* Chambéry Savoie Handball, equip d'handbol de la ciutat de Chambèri, a França
* Car Seat Headrest, banda d'indie rock dels Estats Units
* Cold Spring Harbor, població de l'estat de Nova York, als Estats Units
* Complexity Science Hub Vienna, organitzacio de recerca sobre sistemes complexos i big data amb seu a Viena, a Àustria
* Comitè Científic Humanitari (del seu nom en francès Comité Scientifique Humanitaire), organització de defensa dels drets dels homosexuals, creada a Alemanya el 1897
* Consell per a l'Humanisme Secular (del seu nom en anglès Council for Secular Humanism), organització de partidaris de l'humanisme secular dels Estats Units
* Case Study Houses, experiment en arquitectura de l'habitatge dut a terme als Estats Units
* C shell, shell d'Unix programada en llenguatge C
* Silicat càlcic hidratat (del seu nom en anglès Calcium Silicate Hydrate), compost hidratat responsable de les propietats del ciment
* CSH també és el codi de l'UCI del Tarteletto-Isorex, equip ciclista de Bèlgica
* CsH també és la fórmula química de l'hidrur de cesi, compost químic format de cesi (Cs) i hidrogen (H)
* Csh també és l'abreviatura de la crowningshieldita, mineral de la classe dels sulfurs
# Futbol a Eslovènia

El Futbol a Eslovènia és dirigit per l'Associació de Futbol d'Eslovènia (Nogometna zveza Slovenije). Des del 1991 participa competicions internacionals com a nació independent.

## Història

A Eslovènia el primer gran club del país fou el SFK Ilirija de Ljubljana, club molt destacat a les competicions iugoslaves d'abans de la Segona Guerra Mundial. En aquest període també destacaren el NK Ljubljana, l'ASK Primorje, també de la capital del país, o el ISSK Maribor.
Després de la Segona Guerra Mundial els dos grans clubs del país foren el SCT Olimpija Ljubljana (fundat el 1911) i el NK Maribor Branik (fundat el 1960). Eslovènia esdevé independent l'any 1991 i les seves competicions futbolístiques se separen de les de Iugoslàvia, afiliant-se directament a la UEFA.
La selecció de futbol d'Eslovènia s'ha classificat per l'Eurocopa de 2000, la Copa del Món de futbol de 2002 i la Copa del Món de futbol de 2010).

## Competicions

* Lliga eslovena de futbol
* Copa eslovena de futbol
* Supercopa eslovena de futbol

## Principals clubs

* NK Olimpija Ljubljana (†) (Ljubljana)
* NK Maribor (Maribor)
* ND Gorica (Nova Gorica)
* NK Domžale (Domžale)
* NK Publikum Celje (Celje)
* NK Mura (Murska Sobota)
* NK Primorje (Ajdovščina)
* FC Koper (Koper)
* NK Olimpija Ljubljana (Ljubljana)

## Jugadors destacats

Font:
Des de 1920
* Maksimilijan Mihelčič
* Stanko Tavčar
Des de 1950
* Edvard Hočevar
* Ivan Toplak
Des de 1970
* Vili Ameršek
* Branko Oblak
* Danilo Popivoda
Des de 1980
* Marko Elsner
* Srečko Katanec
* Matjaž Kek
Des de 1990
* Aleš Čeh
* Primož Gliha
* Darko Milanič
* Željko Milinovič
* Džoni Novak
* Miran Pavlin
* Sašo Udovič
* Zlatko Zahovič
Des de 2000
* Milenko Ačimovič
* Samir Handanović
* Amir Karić
* Aleksander Knavs
* Milan Osterc
Des de 2010
* Jan Oblak

## Principals estadis

* Estadi Ljudski vrt (Maribor)
* Estadi Arena Petrol-Športni Park pod Golovcem (Celje)
* Estadi Centralni Bežigrad (Ljubljana)

## Referències

* ↑ «Statistical Office of the Republic of Slovenia - FIFA World Cup 2010, South Africa». Stat.si. [Consulta: 2 desembre 2013].
* ↑ «The Mouse That Roars: Slovenia (Not Slovakia)». The New York Times [Consulta: 2 desembre 2013].
* ↑ Cain, Phil. «BBC News - Slovenia on brink of historic World Cup moment». Bbc.co.uk, 22-06-2010. [Consulta: 2 desembre 2013].
* ↑ «The best ever Slovenian 23 men squad (before and after the independence of Slovenia)». pesmitidelcalcio.com. [Consulta: 9 febrer 2018].
* ↑ Stanko Tavčar Arxivat 2015-07-03 a Wayback Machine. at Reprezentacija.rs

## Vegeu també

* Associació Eslovena de Futbol
* Selecció de futbol d'Eslovènia

## Enllaços externs

* Pàgina oficial de l'Associació Eslovena de Futbol
# Habitatge a la plaça de Fra Bernadí, 14 (Manlleu)

L'Habitatge a la plaça de Fra Bernadí, 14 és una obra eclèctica de Manlleu (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta baixa i dos pisos, formats per un sol balcó a cada pis. Els balcons estan decorats per dues columnetes adossades de fust estriat i capitell de fulles, als brancals, i franges horitzontals amb motius vegetals a manera de sanefa treballats amb un estuc de dos colors. La teulada acaba amb una cornisa contínua de pedra amb modillons decorats que la recolzen. Una peculiaritat de la casa és que la seva amplada és la mateixa que la llum d'un dels arcs que formen els porxos de la plaça (4m. aprox.), essent una de les cases més estretes de Manlleu.

## Història

Forma part del grup d'edificis de la part antiga de la ciutat (Baix Vila), que es transformen durant la primera meitat del segle xx, construïdes, generalment, per la burgesia adinerada que controlava el sector industrial.

## Referències

* 1 2
# Ross Fountain

Ross Fountain és una font decorativa de mitjan segle xix, realitzada en ferro i situada al west end de Princes Street Gardens, a Edimburg. Les figures que es representen en la mateixa inclouen sirenes i quatre dones identificades amb la ciència, les arts, la poesia i la indústria. Una última figura femenina s'aixeca en la cúspide del monument.
Després d'haver estat fosa a Durenne Ironworks (Haute-Marne) a principis dels anys 1860, va ser exhibida en la Gran Exposició de Londres de l'any 1862, on va ser vista pel filantrop i fabricador d'armes Daniel Ross, qui la va comprar per a la Ciutat de Edimburg. Va ser transportada en 122 peces, arribant a Leith l'any 1869.
Després de grans deliberacions sobre el lloc més apropiat en el qual hauria de col·locar-se, es va instal·lar a Princes Street Gardens l'any 1872. Va haver-hi molta controvèrsia durant l'època, especialment d'Edward Bannerman Ramsay, degà de la propera Església de St John's, que la va descriure com "extremadament indecent i vergonyós".
L'any 2001, una ordre de l'alcaldia va permetre que l'aigua tornés a córrer per primera vegada des de 1996.
Ross Fountain és un edifici de la categoria B (Grade B listed structure).

## Referències

* ↑ «Other monuments: Ross Fountain». Edinburgh City Council. Arxivat de l'original el 23 de setembre 2015. [Consulta: 15 novembre 2015].
* ↑ Holden, John-Paul «£1.5m bid to save iconic Ross Fountain». Edinburgh Evening News, 15-10-2014 [Consulta: 15 novembre 2015].
* 1 2 McLean, David «Lost Edinburgh: The Ross Fountain». The Scotsman, 14-10-2013 [Consulta: 15 novembre 2015].

## Enllaços externs

* Història de la Ross Fountain Arxivat 2009-08-13 a Wayback Machine. (en anglès).
# Sebastian Prixner

Sebastian Prixner (Reichenbach, Alt Palatinat, 14 d'octubre, 1744 — Idem. 23 de desembre, 1799)
Va estudiar a Ratisbona, i va ser portat a l'abadia de Sant Emmeram allà el 1763 com a frater Sebastià, on va passar la resta de la seva vida, es va ordenar el 1768 i va ocupar diversos càrrecs a l'abadia, inclòs el de mestre de cor. A més de tenir fama com a excel·lent organista, Prixner es diu que va estudiar amb Joseph Riepel, mestre de capella a la cort del príncep de Thurn und Taxis; extractes de la mà de Prixner dels escrits de Riepel sobre teoria musical sobreviuen a BSB. Prixner també va compondre, encara que se sap poc de la seva obra per sobreviure. A part dels exemples del seu mètode d'orgue (l'obra citada aquí), les úniques obres conegudes són una missa en sol i un versicle Deus in adjutorum per a quatre veus i orgue
L'any 1789 va publicar un llibre d'ensenyament titulat Kann man nicht in zwei, oder drei Monaten die Orgel gut, und regelmäßig schlagen lernen? Mit Ja beantwortet und dargethan vermittelst einer Einleitung zum Generalbasse. Aquest escrit conté diverses regles i representacions gràfiques que estan dissenyades per a principiants en el baix figurat.

## Referències

* ↑ https://imslp.org/wiki/Category:Prixner,_Sebastian
* ↑ https://www.mozartdocuments.org/documents/1789-prixner/
* ↑ Emmerig 2002c, 34–35
* ↑ BSB, Mus. ms. autogr. Prixner 2M; per un facsímil de la part d'orgue autògraf d'aquesta obra, vegeu Emmerig 2002c, 37.
* ↑ https://ouci.dntb.gov.ua/en/works/l1QGjEPl/
# Tate Cabré i Massot

Tate Cabré i Massot (Reus, 1965) és una periodista i professora catalana.

## Biografia

És doctora en Ciències de la Informació per la Universitat Autònoma de Barcelona, on també es va diplomar en Traducció i Interpretació i va exercir com a professora. També ha estat docent a la Universitat Internacional de Catalunya i la Universitat Autònoma de Barcelona, i ha col·laborat amb la Universitat Rovira i Virgili, la Universitat Pompeu Fabra, i la Universitat de l'Havana.
Es va iniciar en la professió com a ajudant de la fotògrafa Pilar Aymerich al seu estudi del carrer Gran de Gràcia, i col·laborant a la revista del mateix nom, al Diari de Barcelona i a El Observador. Des del 1991 escriu al Diari de Tarragona i des del 1997 a La Vanguardia. Ha escrit articles de recerca sobre Gaudí, Josep Puig i Cadafalch, el modernisme i el noucentisme, i ha col·laborat en diverses guies per a l'Ajuntament de Barcelona i en guions per a RTVE.

## Referències

* 1 2 3 4 «Tate Cabre». La Vanguardia [Consulta: 29 novembre 2023].
* 1 2 3 «Cabré Massot, Tate». Diccionari d'historiadors de l'art català, valencià i balear (DHAC).

## Enllaços externs

* Tate Cabré i Massot - Lloc web oficial
# Teatre d'Esparta

El Teatre d'Esparta (en grec: θέατρο Σπάρτης) fou un teatre romà d'Esparta (Grècia). Les ruïnes en són al vessant sud de l'acròpolis d'Esparta, al nord del centre actual d'Esparta.
Es va construir en època romana, a començament del període imperial, és a dir, a la fi del segle I abans de la nostra era o principis del segle i. A més, pràcticament totes les troballes del jaciment daten d'aquesta època. Per tant, el teatre no existia en l'època clàssica d'Esparta. S'utilitzava per a aplecs públics, festes i representacions teatrals.
Era un típic edifici teatral semicircular grec amb una orchestra circular al bell mig. Al costat nord hi havia una càvea semicircular en vessant orientada al sud. El diàmetre de l'orchestra era d'uns 28 m i el de tot el teatre d'uns 114 m. Les estructures fixes eren de marbre blanc. No tenia escenari fix, sinó un de fusta amb rodes que es traslladava per a les actuacions.
Està prou mal conservat; així i tot, és una de les ruïnes més ben conservades de l'antiga Esparta. En resta el frontispici, parts dels murs i fonaments, i l'accés a l'auditori. Les inscripcions dels murs daten del segle 100. Les ruïnes han estat restaurades amb el recolzament de la Unió Europea. A prop del teatre s'han trobat uns edificis comercials que atenien els espectadors. Eren sobretot de rajola i estaven decorats amb guix.

## Referències

* ↑ «The Acropolis of Sparta» (en anglés). Explore Starta. Arxivat de l'original el 2016-08-19. [Consulta: 31 agost 2024].
* 1 2 «Acropolis of Sparta» (en anglés). Greek Travel Pages. [Consulta: 31 agost 2024].
* ↑ «The Acropolis of Sparta» (en anglés). Explore Starta. Arxivat de l'original el 2016-08-19. [Consulta: 31 agost 2024].
* ↑ «Acropolis of Sparta» (en anglés). Greek Travel Pages. [Consulta: 31 agost 2024].
# Temple d'Apol·lo Pòrinos

El Temple d'Apol·lo Pòrinos (en grec antic: Πώρινος ναός, Pōrinos naos), o simplement Temple de Pòrinos, és el nom que rep un dels antics temples grecs dedicats a Apol·lo a l'illa de Delos (Cíclades), a Grècia. Les seues ruïnes formen part del jaciment arqueològic de Delos, declarat Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO. El jaciment forma part del Santuari d'Apol·lo i Àrtemis de Delos.
El temple es va construir en època arcaica, al voltant del 550-525 abans de la nostra era. L'erigiren a l'illa els atenesos, segurament substituint un temple anterior de Naxos. El tresor de la Lliga de Delos era al principi en aquest temple. Era un dels tres temples dedicats a Apol·lo de Delos, el més septentrional dels tres. Més tard es va construir el Temple d'Apol·lo de Delos al sud, amb el Temple d'Apol·lo dels atenesos de Delos al mig.
Era d'estil jònic. Feia uns 15,5 m de llarg i uns 10 m d'ample. Tenia un pronaos amb dues columnes davant i un naos darrere, oberta cap a l'oest. Sembla que el temple hauria tingut sis columnes jòniques davant.
Davant del temple, al costat occidental, s'alçava l'altar Keraton dedicat a Apol·lo, fet de banyes.

## Referències

* ↑ «Delos, Porinos Naos» (en anglés). Projecte Perseus. Arxivat de l'original el 2010-07-29. [Consulta: 24 juliol 2024].
* 1 2 ; MacDonald, William L.; McAllister, Marian Holland (ed.); Stillwell «Delos, Greece» (en anglés). The Princeton Encyclopedia of Classical Sites. Princeton University Press [Princeton, N. J.], 1976 [Consulta: 24 juliol 2024].
* ↑ «Delos, Porinos Naos» (en anglés). Projecte Perseus. Arxivat de l'original el 2010-07-29. [Consulta: 24 juliol 2024].
* ↑ «Delos, Porinos Naos» (en anglès). Perseus. Arxivat de l'original el 2010-07-29. [Consulta: 24 juliol 2024].
* ↑ Constantakopoulou, Christy. The Dance of the Islands: Insularity, Networks, the Athenian Empire, and the Aegean World (en anglès). OUP Oxford, 2010, p. 32–33 (Oxford Classical Monographs). ISBN 0191615455.
# Ortònix de Spalding

L'ortònix de Spalding (Orthonyx spaldingii) és una espècie d'ocell de la família dels ortoníquids (Orthonychidae).

## Hàbitat i distribució

Habita el terra del bosc humid d'Austràlia, al nord-est de Queensland.

## Referències

* ↑ «Ortònix de Spalding». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2021 (català)
# Os bru estepari

L'os bru estepari (Ursus arctos priscus) és una subespècie extinta d'os bru que va viure a Eurasia durant el període de Plistocè. Els fòssils de l'os han estat trobats en diverses coves a Eslovàquia, particularment en les de Vazec, Vyvieranie, Lisková, Kupcovie Izbicka, i Okno.

## Descripció

El seu pes pot haver oscil·lat entre 300 i 1.000 quilograms, i possiblement era més carnívor que els seus parents moderns.

## Referències

* ↑ Sabol, M. «Fossil Brown Bears of Slovakia (Los osos pardos fósiles de Eslovaquia)». . Cadernos Lab. Xeolóxico de Laxe Coruña [Bratislava], 26, 2001, p. 311–316. ISSN: 0213-4497.
* ↑ «Pleistocene Steppe Brown Bear». Prehistoric Fauna. [Consulta: 7 febrer 2019].