OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Avaluació externa de centres docents

L'avaluació externa és l'avaluació, prevista per la LOGSE i la LOE, dels centres docents feta per la Inspecció d'Ensenyament amb la col·laboració dels òrgans de govern dels centres i dels membres dels diferents sectors de la comunitat escolar.
L'avaluació de l'àmbit d'ensenyament-aprenentatge forma part de l'actuació sistemàtica que la Inspecció d'Ensenyament realitza cada curs escolar amb l'objectiu de valorar progressivament en els centres docents la planificació i el desenvolupament del procés d'ensenyament-aprenentatge i l'assoliment dels objectius en les diferents àrees del currículum.
L'avaluació externa inclou les següents actuacions:
* L'anàlisi de documentació elaborada pel centre.
* La realització d'entrevistes amb membres dels equips directius, claustres, consells escolars, APA.
* La participació en sessions de treball dels equips de professors: equips de cicle, departaments i seminaris, grups de treball i comissions, juntes d'avaluació.
* L'observació directa del desenvolupament de l'acció docent a les aules i dels treballs dels alumnes.
Fruit de l'avaluació s'elaborarà un informe anual per a cada centre i un informe global dels resultats de l'avaluació en finalitzar els tres cursos escolars. Dits informes són lliurats al Consell escolar per tal que, juntament amb els resultats obtinguts en la pròpia avaluació interna, contribueixin a la concreció de propostes per a la millora de la qualitat de l'acció educativa del centre.
# Avaluació sumatòria

L'avaluació sumatòria, en context educatiu, és aquella avaluació que es porta a terme en acabar un procés o unitat didàctica, de manera que se certifica si s'han assolit els objectius d'aprenentatge fixats. Empra instruments variats però reductibles a qualificacions objectives, ja que es tracta de comparar el nivell de l'aprenent amb el desitjable o amb la resta del grup. Per aquest motiu, a diferència de l'avaluació formativa, en aquest model predominen els exàmens, treballs finals o exposicions amb una nota numèrica. A Espanya cada assignatura té un mínim d'una qualificació final cada trimestre, nota que actua com a resum de l'avaluació sumativa d'aquell període.
Viccionari
# Avant Garde de Tunis

L'Avant-Garde de Tunis fou un club de futbol tunisià de la ciutat de Tunis. El club era finançat per la comunitat catòlica francesa del país. El 1934 es fusionà amb Jeunesse Sportive per crear el club Jeunesse sportive d'avant-garde i més tard es fusionà amb Union goulettoise, formant el Jeunesse sportive d'avant-garde et Union goulettoise.

## Palmarès
### Futbol

* Lliga tunisiana de futbol
** 1929
* Copa tunisiana de futbol
** 1923

### Basquetbol

* Lliga tunisiana de basquet masculina
** 1959, 1960, 1962

### Voleibol

Secció creada el 1960 i dissolta el 1967.
* Lliga tunisiana de voleibol (3a divisió)
** 1961
* Lliga tunisiana de voleibol (2a divisió)
** 1964

### Handbol

Secció creada el 1960 i dissolta el 1964.

### Ciclisme

Secció creada el 1957.
* Campionat de Tunísia de ciclisme en ruta per equips
** 1963, 1964

### Atletisme

Atletes campions de Tunísia amb el club:
* Mohamed Khamassi
* Ali Khamassi
* François Fortunato
* Khalifa Bahrouni
* Naoui Jelassi
* Ignace Diliberto
* Abdallah Ben Ali
* Equip la temporada 1928-1929
* Equip la temporada 1929-1930
* Partit amistós el 1930
* Partit amistós el 1930 amb Young Perez al centre
* Equip la temporada 1930-1931
* Equip en un partit amistós el 1931

## Referències

* ↑ Skander Ben Mami. «Il était une fois le football en Tunisie - la contribution de la communauté juive» (en francès). lemondejuif.info, 09-10-2014. Arxivat de l'original el 5 d’agost 2017. [Consulta: 5 octubre 2015].
* ↑ Tahar Melligi. «La saga de l'EST, un passionnant roman d'amour» (en francès). tarajiest.e-monsite.com, 05-02-2007. Arxivat de l'original el 5 d’octubre 2015. [Consulta: 5 octubre 2015].
* ↑ «Tunisia - List of Champions». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Tunisia - List of Cup Finals». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Ave Maria (Gounod)

L'Ave Maria de Bach-Gounod és una composició sobre el text llatí Avemaria publicat originalment en 1853 com la Méditation sur le Premier Prélude de Piano de S. Bach.

## Història

La peça consisteix en una melodia del compositor romàntic francès Charles Gounod, especialment dissenyat per a ser superposada sobre el Preludi No 1 en do major (BWV 846) des del Llibre I de JS De Bach El clavecí ben temprat, escrit 137 anys abans.
Gounod va improvisar la melodia, i el seu futur sogre, cunyat Pierre-Joseph-Guillaume Zimmermann la va transcriure i en 1853 va fer un arranjament per a violí (o cello) amb piano i harmònium. El mateix any va aparèixer amb les paraules del poema d'Alphonse de Lamartine Le livre de la vie ("El Llibre de la Vida"). En 1859 Jacques Léopold Heugel en va publicar una versió amb el text familiar llatí. La versió del preludi de Bach utilitzat per Gounod inclou la "mesura Schwencke" (m.23), una mesura aparentment afegida per Christian Friedrich Gottlieb Schwencke en un intent de corregir el que ell suposadament va considerar una progressió "defectuosa", tot i que aquest tipus de progressió era estàndard en la música de Bach.
Al costat de l'Ave Maria de Schubert, un altre contrafactum, l' Ave Maria de Bach-Gounod s'ha convertit en un fix en les misses de noces, funerals i festes de quinze anys. Hi ha molts diferents arranjaments instrumentals per a violí i guitarra, quartet de corda, piano sol, violoncel, i fins i tot trombons. Els cantants d'òpera, com Luciano Pavarotti, així com cors l'han enregistrat centenars de vegades durant el segle xx.
Més endavant en la seva carrera, Gounod va compondre un Ave Maria no relacionat per a un cor SATB de quatre parts.

## Referències

* ↑ «La musique religieuse de CHARLES GOUNOD» (en francès). Musica et memoria. [Consulta: 5 octubre 2014].
* ↑ «Score: Gounod Bach». Gallica. [Consulta: 5 octubre 2014].
* ↑ Barber, Elinore «Questions to the editor». Bach, 1, 1, 1970, pàg. 19–22.

## Enllaços externs

* Ave Maria: Les puntuacions en l'Escala Internacional de Música Projecte Biblioteca
* Partitures gratis per a veu i piano en Cantorion.org
* Partitures gratuïtes de l'Ave Maria a la Choral Public Domain Library
* Partitures gratuïtes de la configuració SATB l'Ave Maria a la Choral Public Domain Library
# Avenc del Cingle de Roca Alta

L'Avenc del Cingle de Roca Alta és un avenc del terme municipal de Sant Esteve de la Sarga, al Pallars Jussà, dins de l'àmbit del poble de Sant Esteve de la Sarga.
Està situat a 1.425 m. alt. a la part central del Montsec d'Ares, en el seu vessant nord, però a prop de la carena superior. Al nord-oest del cim de Sant Alís i al nord-est del Coll d'Ares. És al costat nord-est de la pista que des de Sant Esteve de la Sarga s'adreça a Sant Alís, al costat dret del barranc de les Vaqueres.
La boca, de 3 per 6 m., s'obre a la paret del Cingle de Roca Alta, a uns 60 m. per damunt del barranc. Rere la boca hi ha un pou estret -uns 2 m.- que davalla 14 metres, troba una rampa i un altre pou de 9, que mena a una altra galeria, la qual davalla en forta rampa fins a un petit llac, on s'acaba la cavitat.

## Bibliografia

* DE VALLES, Jordi. "Avenc del Cingle de Roca Alta". Dins Catàleg Espeleològic de Catalunya. Volum I. Alta Ribagorça. Pallars Jussà. Pallars Sobirà. Vall d'Aran. Barcelona: Espeleo Club de Gràcia, 2008. Sense ISBN.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya
# Avicii Arena

L'Avicii Arena (anomenat originalment Stockholm Globe Arena i anteriorment conegut com a Ericsson Globe o Globen Arena) és un pavelló cobert multifuncional que es troba a la ciutat d'Estocolm, Suècia. Destaca per ser l'edifici esfèric més gran del món.
En ell s'han dut a terme competicions d'hoquei sobre gel, de fet va ser construït per a la celebració del campionat mundial masculí d'aquest esport de 1989 i va repetir com a seu del mundial en 1995, 2012 i 2013. També es van jugar alguns partits del Campionat Europeu d'Handbol Masculí de 2002 i del Campionat Europeu de Bàsquet Masculí de 2003. En 2015 va ser seu del Campionat Europeu de Patinatge Artístic sobre Gel de 2015.
També ha estat seu de nombrosos concerts i per ell han passat artistes com Mariah Carey, Justin Bieber, Lady Gaga, Oasis, Avicii, Alesso, Britney Spears, Shakira, Jennifer Lopez, Bob Dylan, Bruce Springsteen, Luciano Pavarotti, Black Sabbath, Guns N' Roses, Pink, Rammstein, Linkin Park, Green Day, U2, Christina Aguilera, Westlife, Metallica, Nicki Minaj, Rihanna, Beyoncé, Carlos Santana, Ariana Grande, entre d'altres.
A més, en 1989 i des de 2002 fins a 2012 va ser la seu de la final del Melodifestivalen. També va ser seu dels MTV Europe Music Awards 2000 i del Festival d'Eurovisió 2000 i 2016.
El 19 de maig de 2021, la Fundació Tim Bergling va anunciar que l'Ericsson Globe canviava el nom a Avicii Arena, en homenatge al DJ i compositor suec Avicii, mort en 2018 als 28 anys. També va anunciar que tots els projectes i activitats dutes a terme en l'estadi seran destinades a promoure la salut mental i a la prevenció del suïcidi.
L'edifici és el centre del Sistema solar suec, un model a escala 1,20 milions del sistema solar i en què el Globe és el Sol.
* Imatge aèria
* Adaptat com a canxa d'hoquei sobre gel
* L'arena, de nit

## Referències

* ↑ «Ericsson Globe». www.aegworldwide.com. Arxivat de l'original el 2023-12-16. [Consulta: 31 desembre 2022].
* ↑ «Sweden's Ericsson Globe gets a new name: AVICII ARENA». abcnews.go.com.

## Enllaços externs

* Lloc web oficial (en anglés)
# Avinguda de Benito Pérez Galdós

L'avinguda de Benito Pérez Galdós, més habitualment avinguda de Pérez Galdós és una via urbana de València. Està situada entre l'avinguda de Tres Forques i el pont de Campanar. Fita amb l'avinguda de César Giorgeta i el carrer d'Àngel Guimerà. Deu el seu nom a l'escriptor Benito Pérez Galdós.

## Enllaços externs

* Guia de carrers de l'Ajuntament Arxivat 2004-12-06 a Wayback Machine.
Geografia urbana de la ciutat de València :
# Tossal d'Algars

El Tossal d'Algars és una muntanya de 333 metres que es troba al municipi de Batea, a la comarca catalana de la Terra Alta.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Hostal de la Manxa

L'Hostal de la Manxa és un mas situat al municipi de l'Albi a la comarca de les Garrigues.
# Pampatèrids

Els pampatèrids (Pampatheriidae) són una família de mamífers euteris de l'ordre Cingulata, emparentats amb els actuals armadillos.
Els pampatèrids eren grans armadillos relacionats amb els gliptodòntids (molt més grossos i cuirassats). Evolucionaren a Sud-amèrica durant el seu llarg aïllament del Cenozoic. Holmesina colonitzà Nord-amèrica després de la formació de l'istme de Panamà. Finalment, els pampatèrids desaparegueren d'ambdós subcontinents al final de Plistocè.

## Taxonomia

La família dels pampatèrids inclou els següents gèneres:
* Holmesina †
* Kraglievichia †
* Machlydotherium †
* Pampatherium †
* Plaina †
* Scirrotherium †
* Vassallia †
# Hostal del Boix

L'Hostal del Boix és una masia situada al municipi de Llobera, a la comarca catalana del Solsonès.
Era un antic hostal, original del segle xvi, al costat del camí ral de Solsona a Cervera.
Edificació principal de pedra, amb brancals i llindes de pedra i coberta a dues aigües, de teula àrab, situada en un entorn de camps de conreu, sense masses forestals pròximes.

## Referències

* ↑ «Catàleg de masies i cases rurals. 307: Hostal del Boix». Generalitat de Catalunya, 01-04-2011. [Consulta: juliol 2019].
# Hostal del Ganxo

L'Hostal del Ganxo és una obra de Jorba (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Història

Està situat al Km. 548 de la carretera N-II que porta a Cervera, en el costat esquerre. Són dues cases de dos pisos, a baix conserven les antigues quadres i a dalt les habitacions. És un dels 2 hostals que havien existit. Era conegut com a "Antic hostal del Ganxo" a la vora de l'Anoia. Es cobrava portatge, ja que abans del segle xix no existia pont per travessar el riu Anoia. Prop, hom bastí, durant el segle xix, el tristament conegut "Pont del Ganxo" que va ser rectificat el 1974 per llevar-li la perillositat.
# Hotel Alga

L'Hotel Alga és una obra de Palafrugell (Baix Empordà) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

La planta i el volum es formen per agregació dels dormitoris orientats cap al sud i cap a les vistes. Uns lleugers moviments en la disposició fragmenten la linealitat de l'edificació. Les terrasses, que són un filtre funcional, també trenquen el volum principal. La planta baixa, amb les dependències principals, és oberta al jardí. Es vol aconseguir serenor, ordre i amabilitat domèstica. El material petri en els basaments opacs i el color blanc a la resta, així com els buidats a les plantes superiors i inferiors contribueixen a donar sobrietat al conjunt, ordre compositiu i lleugeresa.
# Refugi macabre

Refugi macabre (títol original en anglès: Asylum) és una pel·lícula britànica dirigida per Roy Ward Baker, estrenada el 1972. Ha estat doblada al català.
Els estudis Amicus perpetua amb aquest títol una fórmula amb la que van especialitzar-se amb relatiu èxit: la pel·lícula d'esquetxos. Fundant el seu relat en diverses històries reunides en un mateix marc (en aquest cas un asil de bojos), aquest mode narratiu permet reagrupar, amb poques despeses, en un mateix cartell un nombre impressionant d'especialistes del gènere, aquí: Peter Cushing, Herbert Lom, Patrick Magee... amb algunes estrelles convidades procedents d'altres registres, com Barbara Parkins, Charlotte Rampling, Robert Powell o Richard Todd.
El guió es funda a més a més, com sovint a Amicus, en novel·les escrites pel famós autor de Psicosi, Robert Bloch.

## Argument

El doctor Martin, un jove psiquiatre, pretén un lloc en un petit asil en una racó d' Anglaterra. L'home que el rep requereix com a examen discernir qui, entre els quatre pacients del lloc, va ser el seu soci abans de perdre la raó i atacar-lo. Martin els visita un a un i escolta la seva història.

## Repartiment

* Peter Cushing: Smith
* Britt Ekland: Lucy
* Herbert Lom: Byron
* Patrick Magee: El Doctor Rutherford
* Barry Morse: Bruno
* Barbara Parkins: Bonnie
* Robert Powell: El Doctor Martin
* Charlotte Rampling: Barbara
* Sylvia Syms: Ruth
* Richard Todd: Walter
* James Villiers: George
* Geoffrey Bayldon: Max Reynolds
* Ann Firbank: Anna
* Megs Jenkins: Miss Higgins
* John Franklyn-Robbins: Stebbins

## Al voltant de la pel·lícula

* Totes les escenes de Peter Cushing van ser rodades en només dos dies.
* Geoffrey Bayldon va reemplaçar Spike Milligan, que va deixar el projecte poc abans del començament del rodatge.
* L'any següent, el cineasta va retrobar Peter Cushing, Herbert Lom i Patrick Magee per a And Now the Screaming Starts! (1973). El realitzador, que ja havia dirigit Cushing a The Vampire Lovers (1970), retrobarà l'actor a The Legend of the 7 Golden Vampires (1974) i Sherlock Holmes i les màscares de la mort (1984).

## Banda original

* A Night on the Bald Mountain, compost per Modeste Moussorgski i interpretat per Douglas Gamley.
* Pictures at an Exhibition, compost per Modeste Moussorgski i interpretat per Douglas Gamley.

## Premis

* Premi Interfilm i Premi OCIC, al Festival de Berlin el 1973.
* Unicorn d'or al Festival internacional de París de cinema fantàstic i de ciència-ficció.

## Referències

* ↑ «Refugi macabre». esadir.cat.
* ↑ «Asylum». The New York Times.
# Hotel Maria Victoria

L'Hotel Maria Victoria és una obra racionalista de Puigcerdà (Baixa Cerdanya) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici racionalista construït per Josep Maria Sostres al terme municipal de Puigcerdà. L'edificació fa cantonada a dos carrers, essent un d'ells el carrer Querol. Es troba molt a prop d'un fort pendent de la muntanya, que servia de protecció al solar. La capacitat de l'hotel és de 37 habitacions.
La façana principal és la del carrer Querol i consta de planta baixa i tres pisos amb alternança d'obertures verticals i horitzontals. A la primera i segona planta hi ha balcons amb barana de xapa foradada i tub. Mentre que els dos primers pisos mantenen un règim més domèstic pel que fa a les obertures, en clara consonància amb les edificacions veïnes, a la planta més alta domina la horitzontalitat.
La planta baixa queda en un pla més profund que la façana, sostinguda per tres columnes o pilars cilíndrics de ciment armat. Es crea una zona porxada sinuosa i texturada que esdevé un primer contacte amb els tancaments replegats de fusta de la recepció.
Des de la façana posterior, oberta a sud, es pot contemplar una magnífica panoràmica de la Cerdanya que l'autor va aprofitar per la instal·lació del menjador de l'hotel, molt reeixit tant per la seva situació com per la decoració, a nivell formal i de tonalitats plàstiques.
Pel costat est, l'edifici està conformat en voladís en forma de dents de serra, a fi de donar una millor visió a les habitacions. L'absència d'una quarta façana, en mitgera, fa necessària la ventilació i la il·luminació.
Sobre l'espai interior podem apreciar una densitat distributiva a les plantes d'habitacions; s'organitzen formant tres bandes longitudinals i tranversals. En canvi, a la planta baixa, s'estintolen els murs de càrrega en un conjunt de columnes que creen una planta molt més lliure on s'ubiquen els espais i serveis comuns. La diversitat de materials, acabats, textures i colors genera una multiplicitat de sensacions a l'hora de percebre l'espai. La fusta, per exemple, es desmarca de l'organització ortogonal i trenca l'esquema compositiu i organitzatiu.
Sostres buscà sintetitzar allò nou i vell, la modernitat i el contextualisme; un dels principis del grup R.

## Història

L'Hotel Maria Victòria va suposar un punt d'inflexió en la trajectòria de l'arquitecte sostres. Va ser el moment en què tancà una etapa intuïtiva i empírica, exemples de la qual són l'Hotel del Montseny o la Casa Cusí, per encetar-ne una altra on primarà l'exigència conceptual.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8
# Hotel Montsoriu

L'Hotel Montsoriu és una obra neoclàssica d'Arbúcies (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. L'Hotel Montsoriu és un gran edifici format per quatre cossos ben diferenciats, situat en un extrem del poble, a l'entrada sud, al final del passeig de Palacagüina. Està cobert a dues vessants amb caiguda a la façana.

## Descripció

El cos principal és més alt, de quatre plantes amb tres obertures a cada planta emmarcades en pedra i arcs de mig punt motllurats. A la planta baixa hi ha l'entrada, també d'arc de mig punt, flanquejada per dues finestres protegides per una reixa de ferro. Al primer i segon pis, les obertures presenten un balconet també amb barana de ferro, i al darrer pis, són finestres més petites. A banda i banda d'aquest cos principal, n'hi ha més, un a la dreta i dos per l'esquerra. El de la dreta és més estret, amb tres plantes i una finestra per planta, les finestres són quadrangulars i enmarcades amb pedra. Destaca la barana de gelosia a la part superior on s'hi veu una mena de terrat. Pel que fa als cossos adossats a l'esquerra, el primer és de tres plantes seguint la mateixa tipologia a les obertures quadrangulars emmarcades amb pedra, i el segon és més baix, de dues plantes.
Per la part de darrere hi ha els jardins, anomenats de Can Cassó.
El parament és arrebossat i pintat de color rosat que destaca amb els elements de pedra dels angles i marcs de les finestres. Cal destacar les dues columnes de carreus ben tallats que delimiten el cos central.

## Referències

* 1 2 3 4
# Hotel Polissia

L'Hotel Polissia (en ucraïnès: Готель Полісся) és un antic hotel de la ciutat abandonada de Prípiat, Ucraïna, a la zona d'exclusió de Txornòbil.
L'edifici va ser construït el 1975 per allotjar delegacions de la Unió Soviètica, així com per als hostes que volien visitar la central nuclear de Txornòbil. Situat al cor de la ciutat, formava part d'un complex d'edificis que incloia el palau de cultura Ienerguetik (Енергетик), grans magatzems i restaurant, entre d'altres. Era un dels edificis més alts de la ciutat. Després de l'explosió del 26 d'abril de 1986, la ciutat va ser evacuada i l'hotel va ser emprat per acollir els membres de la comissió científica liderada per Valeri Legàssov. Segons algunes fonts, el terrat de l'hotel va ser utilitzat per a dirigir les operacions dels helicòpters per aturar l'incendi del reactor. En l'actualitat es troba en un estat parcialment ruinós, i és un dels edificis més fotografiats i visitats en els circuits turístics de la zona d'exclusió, tot i que les autoritats han alertat sobre el perill que suposa entrar-hi i plantegen augmentar les restriccions.
L'hotel apareix en el videojoc Call of Duty 4: Modern Warfare i apareix al vídeo musical de la cançó de Suede Life Is Golden.

## Referències

* 1 2 «Hotel Polissia a Prípiat» (en anglès). Chernobyl Adventure, 27-08-2018. [Consulta: 13 setembre 2020].
* 1 2 Ryan, Rowena «Polissya hotel victim of Chernobyl nuclear disaster» (en anglès). News.Com.Au, 24-03-2015 [Consulta: 13 setembre 2020].
* 1 2 Santamaría, Paloma «Cinc hotels abandonats que amaguen grans històries entre les seves parets» (en castellà). ABC, 13-03-2020 [Consulta: 13 setembre 2020].
* ↑ «Дома в Припяти будут взрывать» (en rus). Vesti.Ru, 08-09-2012 [Consulta: 13 setembre 2020].
# Lluny d'ella

Lluny d'ella (títol original en anglès Away from Her) és una pel·lícula de 2006, dirigida per la realitzadora i actriu canadenca Sarah Polley.

## Argument

Un home, Grant Anderson (interpretat per Gordon Pinsent) ha de fer cara a la malaltia de la seva dona (Julie Christie), afectada d'Alzheimer, que és internada. Una història d'amor comença entre ella i un altre pacient, deixant Grant impotent de cara als esdeveniments. Grant decideix llavors anar a trobar la dona del qui ha encisat la seva esposa, Marian (Olímpia Dukakis).

## Repartiment

* Gordon Pinsent: Grant Anderson
* Stacey LaBerge: Fiona de jove
* Julie Christie: Fiona Anderson
* Olympia Dukakis: Marian
* Wendy Crewson: Madeleine Montpellier

## Crítica

* "Una madura, compassiva i dolorosament humana història d'amor amb alzheimer, atenta a minúsculs moviments anímics, neta de sentimentalismes i cops baixos."
* "Maduríssima opera prima (...) un quartet d'actors en estat de gràcia (...) una radiografia de l'amor en temps amnèsics (...) Puntuació: ★★★★ (sobre 5)."

## Premis i nominacions
### Premis

* Globus d'Or a la millor actriu dramàtica per Julie Christie
* La pel·lícula va guanyar set de les vuit nominacions que va tenir als premis Genie

### Nominacions

* Oscar a la millor actriu per Julie Christie
* Oscar al millor guió adaptat per Polley

## Referències

* ↑ Títol en català a Ésadir.cat
* ↑ «Away from her» (en anglès). The New York Times.
* ↑ Costa, Jordi «Lluny d'ella». El país.
* ↑ Sanchez, Sergi «Lluny d'ella». Fotogramas.
* ↑ "Away From Her" domina els premis Genie
# Hotel Restaurant El Castell

L'Hotel Restaurant El Castell és una obra de Sant Boi de Llobregat (Baix Llobregat) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici de planta baixa i dues plantes pis, llevat del cos central que en té tres, més el soterrani. A la planta baixa trobem el vestíbul amb voltes rebaixades de maó de pla de possible origen setcentista com l'escut que resta a la façana (1786). La porta d'accés és de pedra i a la planta baixa hi ha portes de motllurat gòtic.

## Vegeu també

* Castell de Sant Boi