OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Plaça Pública

Plaça Pública (en francès Place Publique) és un partit socialdemòcrata francès.

## Història

El partit es va fundar oficialment el 10 d'agost de 2018, però no es va presentar fins a l'octubre per diverses personalitats com l'intel·lectual Raphaël Glucksmann o Claire Nouvian, anunciant la creació d'un moviment ciutadà d'esquerres europeista, plantejant l'organització dels ciutadans progressistes orfes i la necessitat de superar la fragmentació de l'esquerra francesa. Al novembre publicarien un manifest públic que donaria el tret de sortida al naixement del projecte.
Ja al 2019, després d'intentar impulsar una única candidatura d'esquerra a les eleccions europees, Plaça Pública tancaria un acord de coalició amb el Partit Socialista, Nouvelle Donne i el Partit Radical d'Esquerra, aconseguint de manera conjunta el 6.19% dels vots i 6 escons, 2 dels quals serien del partit, Raphaël Glucksmann i Aurore Lalucq.
Per a les eleccions legislatives de 2022, el partit acorda participar dins de NUPES i decideix, doncs, no presentar candidats en contra a excepció de 8 circumscripcions en un procés de complementarietat. En qualsevol cas, no aconsegueix cap representant a l'Assemblea Nacional.
Al 2024 renoven el seu suport a aliances o candidatures amb el Partit Socialista, aconseguint així tres eurodiputats (Raphaël Glucksmann, Aurore Lalucq i Thomas Pellerin-Carlin) i el seu primer escó a l'Assemblea Nacional, Aurélien Rousseau de la 7a circumscripció d'Yvelines.

## Resultats electorals
### Eleccions legislatives

| Any | 1a volta | 1a volta | 2a volta | 2a volta | Escons | Govern |
| Any | Vots | % | Vots | % | Escons | Govern |
| 2022 | 9.188 | 0,04 | | | 0 / 577 | Extraparlamentari |
| 2024 | 106.259 | 0,33 | 65.086 | 0,24 | 1 / 577 | Oposició |

### Parlament Europeu

| Any | Líder | Vots | % | Escons | +/− | Grup |
| 2019 | Raphaël Glucksmann | Coalició PP-PS-ND-PRG | Coalició PP-PS-ND-PRG | 2 / 79 | Nou | S&D |
| 2024 | Raphaël Glucksmann | Coalició PP-PS | Coalició PP-PS | 3 / 81 | 1 | S&D |

## Referències

* ↑ «Détail d'une annonce | Associations — Journal Officiel». [Consulta: 25 febrer 2025].
* ↑ à 06h35, Par Quentin LaurentLe 29 octobre 2018. «Européennes : Place publique, le pari citoyen de Raphaël Glucksmann» (en francès), 29-10-2018. [Consulta: 25 febrer 2025].
* ↑ «Acte de naissance». [Consulta: 25 febrer 2025].
* ↑ «Résultats européennes 2019 : le PS et Place publique sauvent les meubles avec 6,19% des suffrages» (en francès), 26-05-2019. [Consulta: 25 febrer 2025].
* ↑ «Place publique appelle à faire élire le maximum de députés de gauche et écologistes, sans concession sur l’Europe, l’Ukraine et les droits humains», 09-05-2022. [Consulta: 25 febrer 2025].
# Astyanax latens

Astyanax latens és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 4,4 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Bermejo (Argentina).

## Referències

* ↑ Baird, S. F. & C. F. Girard 1854. Descriptions of new species of fishes collected in Texas, New Mexico and Sonora, by Mr. John H. Clark, on the U. S. and Mexican Boundary Survey, and in Texas by Capt. Stewart Van Vliet, U. S. A. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 7: 24-29.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Mirande, J. M., G. Aguilera & M. de las M. Azpelicueta 2004. A new species of Astyanax (Characiformes, Characidae) from the upper río Bermejo basin, Salta, Argentina. Rev. Suisse Zool. v. 111 (núm. 1): 213-223.
* 1 2 3 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Haplospiza

Haplospiza és un gènere d'ocells de la família dels tràupids (Thraupidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 14.2, 2024) aquest gènere està format per dues espècies:
* Frigil pissarrós (Haplospiza rustica Tschudi, 1844)
* Frigil unicolor (Haplospiza unicolor Cabanis, 1851)

## Referències

* ↑ «Haplospiza (Haplospiza sp.) - Avibase». [Consulta: 19 febrer 2025].
* ↑ «Haplospiza Cabanis, 1851» (en anglès). GBIF | Global Biodiversity Information Facility. [Consulta: 19 febrer 2025].
* ↑ «Tanagers and allies – IOC World Bird List». [Consulta: 19 febrer 2025].
# Esquirol volador de Basilan

L'esquirol volador de Basilan (Petinomys crinitus) és una espècie de rosegador de la família dels esciúrids. És endèmic de la Regió Faunística de Mindanao (Filipines). El seu hàbitat natural són els boscos primaris, tant de plana com de montà, tot i que és més comú a les rouredes d'altituds superiors. Es creu que no hi ha cap amenaça significativa per a la supervivència d'aquesta espècie, tot i que podria estar afectada per l'expansió de l'agricultura a grans altituds.

## Referències

* ↑ Ong, P.; Tabaranza, B.; Rosell-Ambal, G.; Balete, D.; Heaney, L. Petinomys crinitus. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 28 setembre 2015.
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Alvaro de los Rios

Alvaro de los Rios (1580 - Madrid, 1623) fou un compositor espanyol del Renaixement.
Fou músic de cambra de la reina Na Margarida d'Àustria. Tirso de Molina el lloà amb motiu de la representació de El vergonzoso en palacio, a Toledo, obra per la qual havia escrit alguns números musicals en unió d'altres compositors de l'època.
El manuscrit de Sablonara en la Biblioteca de l'Estat, a Múnic i la Biblioteca Nacional d'Espanya, conté diverses composicions d'aquest autor.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Apèndix núm. 9, pàg. 260 (ISBN 84-239-4579-0)
# Astyanax leopoldi

Astyanax leopoldi és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 6 cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conques dels rius Approuague i Oyapock.

## Referències

* ↑ Baird, S. F. & C. F. Girard 1854. Descriptions of new species of fishes collected in Texas, New Mexico and Sonora, by Mr. John H. Clark, on the U. S. and Mexican Boundary Survey, and in Texas by Capt. Stewart Van Vliet, U. S. A. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 7: 24-29.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Géry, J., P. Planquette & P.-Y. Le Bail. 1988. Un nouveau Tetragonopterinae (Pisces, Characoidei, Characidae) de la Guyane: Astyanax leopoldi sp. n. Rev. Fr. Aquariol. v. 15 (núm. 1): 9-12.
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Planquette, P., P. Keith i P.-Y. Le Bail 1996. Atlas des poissons d'eau douce de Guyane (tome 1). Collection du Patrimoine Naturel, vol.22. IEGB-Muséum national d'Histoire naturelle, París, INRA, CSP, Min. Env., París. 429 p.

## Bibliografia

* Boujard, T., M. Pascal, F.J. Meunier i P.-Y. Le Bail 1997. Poissons de Guyane. Guide écologique de l'Approuague et de la réserve des Nouragues. Institut National de la Recherche Agronomique, París, 219 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Hostal Montnegre

L'Hostal Montnegre és una obra de Sant Celoni (Vallès Oriental) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de composició de planta baixa, pis i golfes. Té dues façanes, la principal és molt senzilla i consta de dues parts, són dos edificis units, l'altra consta d'una entrada amb arc escarser, una finestra d'arc pla i una de petita d'arc de mig punt amb guardapols. La coberta és composta, hi ha una d'inclinada i l'altra és plana.

## Història

No hi ha la data de la seva construcció, però aquest edifici ja formava part del petit nucli urbà de Montnegre abans que passés al municipi de Sant Celoni. És un edifici reformat i molt canviat de com era en un principi.

## Referències

* 1 2 3
# Esquirol volador de Palawan

L'esquirol volador de Palawan (Hylopetes nigripes) és una espècie de rosegador de la família dels esciúrids. És endèmic de la regió faunística de Palawan (Filipines). Es tracta d'un animal nocturn i arborícola. El seu hàbitat natural són els boscos primaris i secundaris de plana. Està greument amenaçat per la desforestació del seu entorn, mentre que la caça és una amenaça poc significativa.

## Referències

* ↑ Ong, P.; Tabaranza, B.; Rosell-Ambal, G.; Balete, D. Hylopetes nigripes. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 12 setembre 2015.
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Ral·li d'Andalusia

El Ral·li d'Andalusia, oficialment Andalucía Rally, és una prova de ral·li raid que es disputa anualment a Andalusia des de l'any 2020. Forma part de la Copa del Món de Ral·lis Raid organitzada per la Federació Internacional d'Automobilisme.
El recorregut es realitza per diferents regions de la comunitat com Sevilla, Màlaga, Huelva o Cadis, tenint com a centre logístic la localitat de Dos Hermanas. La idea sobre aquest ral·li raid va sorgir en plena pandèmia de covid-19 per iniciativa de David Castera, responsable també del Ral·li Dakar, per substituir al Ral·li del Marroc dins de la Copa del Món de Ral·lis Raid.
El pilot amb major número de victòries en la categoria de cotxes és Nasser Al-Attiyah amb dues victòries, mentres que en la categoria de motos, tant Kevin Benavides com el castellonenc Joan Barreda i el francès Adrien van Beveren tenen una victòria cadascú.

## Palmarès

    A 1 de gener de 2025

### Cotxes

| Any | Pilot | Copilot | Vehicle |
| 2020 | Nasser Al-Attiyah | Matthieu Baumel | Toyota Hilux |
| 2021 | Nasser Al-Attiyah | Matthieu Baume | Toyota Hilux |
| 2022 | Sébastien Loeb | Fabian Lurquin | BRX Hunter T1+ |
| 2023-2024: No disputat |||||

### Motos

| Any | Pilot | Moto |
| 2020 | Kevin Benavides | Honda CRF450 Rally |
| 2021 | Joan Barreda | Honda CRF450 Rally |
| 2022 | Adrien van Beveren | Honda CRF450 Rally |
| 2023-2024: No disputat ||||

## Referències

* ↑ «Rally Andalucía 2022: así será el mini Dakar español» (en castellà), 08-03-2022. [Consulta: 29 maig 2022].
* ↑ «Sainz gana la última etapa y Al-Attiyah conquista el Rally Andalucía» (en castellà), 10-10-2020. [Consulta: 29 maig 2022].
* ↑ «Al-Attiyah, Barreda y Gutiérrez se imponen en el Andalucía Rally 2021» (en castellà), 16-05-2021. [Consulta: 29 maig 2022].
* ↑ «El Andalucía Rally es de Sébastien Loeb, el Mundial se lo lleva Nasser Al-Attiyah» (en castellà), 23-10-2022. [Consulta: 30 octubre 2022].
* ↑ «Kevin Benavides triunfó con contundencia en el Andalucía Rally» (en castellà), 10-10-2020. [Consulta: 29 maig 2022].
* ↑ Sport. «Joan Barreda se proclama campeón del Rally de Andalucía 2021» (en castellà), 16-05-2021. [Consulta: 29 maig 2022].
* ↑ «Van Beveren gana el Andalucía Rally en motos, Sunderland es campeón del Mundo» (en castellà), 23-10-2022. [Consulta: 30 octubre 2022].

## Enllaços externs

* Ral·li d'Andalusia - Lloc web oficial (anglès)
# Astyanax marionae

Astyanax marionae és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir cm de llargària total.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima subtropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Paraguai.

## Referències

* ↑ Baird, S. F. & C. F. Girard 1854. Descriptions of new species of fishes collected in Texas, New Mexico and Sonora, by Mr. John H. Clark, on the U. S. and Mexican Boundary Survey, and in Texas by Capt. Stewart Van Vliet, U. S. A. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 7: 24-29.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Eigenmann, C. H. 1911. New characins in the collection of the Carnegie Museum. Ann. Carnegie Mus. v. 8 (núm. 1): 164-181, Pls. 4-9.
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Azpelicueta, M. de las M., A. Almirón i J.R. Casciotta 2002. Astyanax paris: a new species from the río Uruguay basin of Argentina (Characiformes, Characidae). Copeia (4):1052-1056.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Géry, J. 1977. Characoids of the world. T.F.H. Publications, Inc., Nova Jersey. 672 p.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Hostal Pissè

L'Hostal Pissè és una obra de Vilanova de Meià (Noguera) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici plurifamiliar entre mitgeres cobert amb bigues de fusta i teula àrab. Està estructurat en planta baixa i quatre pisos. La planta baixa conserva la pedra vista i portal adovellat amb un escut a la clau. La resta de les plantes formen una façana de composició simètrica que manté llindes i cantoneres de pedra, mentre que la resta de la façana està repintada.
# Esquirol volador de Thomas

L'esquirol volador de Thomas (Aeromys thomasi) és una espècie de rosegador de la família dels esciúrids. És endèmic de l'illa de Borneo (Brunei, Indonèsia i Malàisia). Es tracta d'un animal nocturn i arborícola que s'alimenta principalment de fruita. El seu hàbitat natural són els boscos, tant de plana com de mig montà. Està amenaçat per la destrucció del seu entorn per l'acció humana.
Aquest tàxon fou anomenat en honor de l'eminent mastòleg britànic Oldfield Thomas.

## Referències

* ↑ Ruedas, L.; Duckworth, J. W.; Lee, B.; Tizard, R. J. Aeromys thomasi. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 7 setembre 2015.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 410. ISBN 978-0801893049.
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :
# Tal faràs, tal trobaràs

Tal faràs, tal trobaràs és un drama en tres actes i en vers heptasíl·lab, original d'Eduard Vidal i de Valenciano, estrenat al Teatre Principal de Barcelona, la nit del 4 d'abril de 1865 i reposat al Teatre Romea, la nit del 7 de març de 1866. És considerat el primer drama romàntic de costums en català, en un paisatge teatral amb un públic acostumat a peces breus i festives.
Vidal era vist com un dels «precursors» que amb aquest espectacle s'ha atrevit d'estrenar un drama en català. Va sorprendre el públic del Teatre Principal que s'esperava una comèdia de broma, i que va trobar una obra sèria. Amb ulls d'avui l'obra sorprèn per l'exaltació de la virtut, la bondat i l'honor en els personatges, «com si anessin destil·lant un codi moral apte per a les classes humils».
Narra el conflicte d'amor i interessos entre Maria, filla de Joan Llobet; Fidel, pescador i cosí de Maria, i Pau Gleba, un antic carlí convertit en mariner itinerant. Hi ha dos personatges més, l'Andreu i el Badó, un orfe acollit per Joan. L'acció té lloc en un poble català costaner i l'únic espai és la sala de cals Llobet, una casa humil.

### Repartiment de l'estrena

* Joan: Agustí Monner
* Maria: Francisca Soler
* Pau: Josep Villahermosa
* Fidel: Emili Arolas
* Badó: Antònia Juanín
* Andreu: Francesc Torrembó

### Edicions

* Tal faràs, tal trobaràs (facsímil en pdf). 4ª ed.. Barcelona: Impremta Gutenberg / Memòria Digital de Catalunya, 1894, p. 64.

## Referències

* ↑ Valenciano, Eduardo Vidal y. Tal farás tal trobarás: drama en tres actes y en vers. Jaume Jepús, 1865.
* 1 2 Vila Fernández, Anna Maria. «Tal faràs, tal trobaràs». Enciclopèdia de les Arts Escèniques Catalanes. Institut del Teatre. [Consulta: 15 juliol 2020].
* ↑ «Vidal i Valenciano, Eduard». Diccionari de la traducció catalana. PEN català, s.d. [Consulta: 15 juliol 2020].
* ↑ Sunyer i Molné, Magí «The earliest theatre of Eduard Vidal i Valenciano: literature of a new society». Catalan Review: international journal of Catalan culture, 28, 2014, pàg. 171–188. ISSN: 0213-5949.
* ↑ Foguet i Boreu, Francesc. «Vigència del teatre d'Eduard Vidal i Valenciano». A: 150 Anys de Música (pdf). Barcelona: UAB, 2012, p. 83-103.
* ↑ Fogutet i Boreu, 2012, p. 89.
* ↑ Foguet i Boreu, 2012, p. 95.
# Astyanax hastatus

Astyanax hastatus és una espècie de peix de la família dels caràcids i de l'ordre dels caraciformes.

## Hàbitat

Viu a àrees de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: estat de Rio de Janeiro (Brasil).

## Referències

* ↑ Baird, S. F. & C. F. Girard 1854. Descriptions of new species of fishes collected in Texas, New Mexico and Sonora, by Mr. John H. Clark, on the U. S. and Mexican Boundary Survey, and in Texas by Capt. Stewart Van Vliet, U. S. A. Proc. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 7: 24-29.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Myers, G. S. 1928. New fresh-water fishes from Peru, Venezuela, and Brazil. Ann. Mag. Nat. Hist. (Ser. 10) v. 2 (núm. 7): 83-90.
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Lima, F. C. T.; Malabarba, L. R.; Buckup, P. A.; Pezzi da Silva, J. F.; Vari, R. P.; Harold, A.; Benine, R.; Oyakawa, O. T.; Pavanelli, C. S.; Menezes, N. A.; Lucena, C. A. S.; Malabarba, M. C. S. L.; Lucena, Z. M. S.; Reis, R. E.; Langeani, F.; Cassati, L.; Bertaco, V. A. «Genera Incertae sedis in Characidae». A: Reis, R. E.; Kullander, S. O.; Ferraris Jr., C. J. Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America (en anglès). EDIPUCRS, 2003, p. 106–168. ISBN 9788574303611.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Melanodera

Melanodera és un gènere d'ocells de la família dels tràupids (Thraupidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 14.2, 2024) aquest gènere està format per 2 espècies:
* Frigil cellablanc (Melanodera melanodera Quoy & Gaimard, 1824)
* Frigil cellagroc (Melanodera xanthogramma Gould & Gray, GR, 1839)

## Referències

* ↑ «Melanodera (Melanodera sp.) - Avibase». [Consulta: 19 febrer 2025].
* ↑ «Melanodera Bonaparte, 1850» (en anglès). GBIF | Global Biodiversity Information Facility. [Consulta: 19 febrer 2025].
* ↑ «Tanagers and allies – IOC World Bird List». [Consulta: 19 febrer 2025].
# Hostal Vell

L'Hostal Vell és un edifici del municipi de Torà, a la comarca del Solsonès. És un monument protegit i inventariat dins el Patrimoni Arquitectònic Català

## Descripció

Casalot de pedra renaixentista molt reformat durant el s. XVIII. És un edifici de pedra de tres plantes amb planta rectangular que fa cantonada amb el C/ de les Eres. A la planta baixa trobem tres portes grans rectangulars i una a l'extrem dret dovellada amb unes inscripcions epigràfiques molt curioses a la clau i la data "1566". La primera planta presenta tres portes balconeres amb llinda i balcó amb barana de forja, i una quarta que ha estat tapiat. Al pis superior hi ha quatre finestres quadrangulars senzilles i una en un dels extrems decorada amb motllura i ampit, damunt de la porta dovellada. La façana lateral presenta una finestra d'arc de mig punt partida a la planta baixa, una finestra i un balcó rectangulars al primer pis i dalt de tot una estructura nova que forma un cos afegit. Un cartell de fusta a la façana ens indica que aquest edifici és "LA TORANESA CAFÈ-BAR 1566".

## Bibliografia

* Coberó, Jaume; Garganté, Maria; Oliva, Jordi [et al.].. Inventari del Patrimoni Arqueològic, Arquitectònic i Artístic de la Segarra. Vol.II Torà. Hostafrancs: Fundació Jordi Cases i Llebot, Abril 2000, p. 126-127. ISBN 84-607-0408-4.
# Esquirol volador de Winston

L'esquirol volador de Winston (Hylopetes winstoni) és una espècie de rosegador de la família dels esciúrids. És endèmic de Sumatra (Indonèsia). El seu hàbitat natural són els boscos primaris, on viu a altituds d'entre 1.000 i 1.500 msnm. El seu entorn pateix desforestació a causa de la tala d'arbres i la transformació del terreny per a usos agrícoles.
Aquest tàxon fou anomenat en honor del primer ministre britànic Winston Churchill.

## Referències

* ↑ Ruedas, L.; Duckworth, J. W.; Lee, B.; Tizard, R. J. Hylopetes winstoni. UICN 2008. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2008, consultada el 14 setembre 2015.
* ↑ Beolens, B.; Watkins, M.; Grayson, M. The Eponym Dictionary of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2009, p. 79. ISBN 978-0801893049.
Espècies vivents d'esciúrids :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Ordre: Rodentia · Subordre: Sciuromorpha :
Callosciurinae :
Ratufinae :
Sciurillinae :
Sciurinae :
Xerinae :
Categoria :