OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hidrur de diisobutilalumini

L'hidrur de diisobutilalumini (DIBAL, DIBAL-H, DIBAH o DIBALH) és un agent reductor amb la fórmula (i-Bu₂AlH)₂, on i-Bu representa el grup isobutil.

## Ús en síntesi orgànica

El DIBALH s'utilitza en química orgànica per a reduir èsters i nitrils a aldehids.
# Criptobiosi

Criptobiosi , és un estat que consisteix en la suspensió dels processos metabòlics, en el que alguns éssers vius entren quan les condicions mediambientals arriben a ser extremes.
Un organisme en estat criptobiòtic pot viure indefinidament fins que les condicions siguin habitables de nou. Els tardígrads, els wetas, així com algunes espècies de peixos i de batracis recorren a aquesta facultat. Cal esmentar que, els tardígrads són els éssers vius més resistents a condicions extremes.
Als anys 1970 es va sotmetre una mostra de tardígrads a la prova de l'espai i alguns d'ells van sobreviure

## Tipus

Existeixen diversos tipus de criptobiosi :
* L'anhidrobiosi es dona en casos extrems de sequedat.
* L'anoxibiosi apareix en casos de reducció severa de l'oxigen (vegeu també: anaerobi).
* La criobiosi es dona en casos de fred extrem.
* L'osmobiosi es dona davant concentracions letals de sal.

## Bibliografia

* Clegg, J. S. «Cryptobiosis — a peculiar state of biological organization». Comparative Biochemistry and Physiology B, 128, 4, 2001, pàg. 613–624. DOI: 10.1016/S1096-4959(01)00300-1. (anglès)
* David A. Wharton, Life at the Limits: Organisms in Extreme Environments, Cambridge University Press, 2002, hardcover, ISBN 0-521-78212-0 (anglès)
* Illinois Wesleyan University Tardigrade Facts (anglès)

## Vegeu també

* Extremòfils
* Hibernació
* Animació suspesa
* Criónica
* Bioestasis
* Trehalosa
# Epiteli cuboidal estratificat

L'epiteli cuboidal estratificat és un tipus d'epiteli compost per múltiples capes de cèl·lules en forma de cuboidal (similar a un cub).
Només la capa més superficial està formada per cèl·lules cuboïdals i les altres capes poden ser cèl·lules d'altres tipus.

## Estructura

Aquest tipus de teixit es pot observar a les glàndules sudorípares, les glàndules mamàries, les glàndules circumanals i les glàndules salivals.

## Referències

* ↑ «Epithelium» (en chinese). KMU(高雄醫學大學). Arxivat de l'original el 2018-07-27. [Consulta: 4 gener 2021].
* ↑ «Stratified cuboidal epithelium» (en chinese). KMU(高雄醫學大學).
# Algorisme de Las Vegas

L' algorisme de Las Vegas és un algorisme de computació de caràcter aleatori que no és aproximat: és a dir, o dona el resultat correcte, o informa que ha fallat.

## Característiques

Aquest algorisme no especula amb el resultat sinó que especula amb els recursos a utilitzar en la computació d'aquest.
Els algorismes de Las Vegas van ser presentats per László Babai el 1979, per determinar si dos grafs finits són isomorfs, com una versió més potent del mètode de Monte Carlo, i igual que en aquest, la probabilitat de trobar una solució correcta augmenta amb el temps emprat en obtenir-la i el nombre de mostreig utilitzat. L'algorisme de Las Vegas s'utilitza sobretot en problemes de complexitat NP, que serien intractables amb mètodes deterministes.
Hi ha un risc de no trobar solució, ja que es fan eleccions de rutes aleatòries que poden no dur enlloc. L'objectiu és minimitzar la probabilitat de no trobar la solució, prenent decisions aleatòries amb intel·ligència, però minimitzant també temps d'execució a aplicar-se sobre l'espai d'informació aleatòria.
La classe de complexitat dels problemes de decisió d'aquest algorisme amb execució polinòmica és ZPP.
$ZPP=RP*no-RP$
El seu esquema d'implementació s'assembla al dels algorismes de Monte Carlo, però es diferencien d'ells en que inclouen una variable Booliana per saber si s'ha trobat la solució correcta.

## Referències

* ↑ (anglès) Ernst W. Mayr, H. J. Prömel, i Angelika Steger, Lectures on proof verification and approximation algorithms, p.30

## Enllaços externs

* (anglès) Algorithms and Theory of Computation Handbook , CRC Press LLC, 1999, "Las Vegas algorithm", a Dictionary of Algorithms and Data Structures
# Llista de ciutats del Perú

Aquesta és la llista de ciutats del Perú ordenada per població.

## Referències

* 1 2 «PERÚ: Migraciones internas INEI 1940-1993». Arxivat de l'original el 2013-10-16. [Consulta: 20 desembre 2012].
* ↑ «PERÚ: Migración Interna reciente y el Sistema de Ciudades 2001 - 2007». Arxivat de l'original el 2013-10-16. [Consulta: 20 desembre 2012].
* http://www.inei.gob.pe/biblioineipub/bancopub/Est/Lib0842/index.htm Arxivat 2018-06-27 a Wayback Machine.
# Llista de parcs nacionals kenyans

El sistema dels parcs nacionals de Kenya és mantingut pel Kenya Wildlife Service. La llista dels parcs nacionals kenyans és la següent:

## Parcs nacionals

* Parc Nacional d'Aberdare
* Parc Nacional d'Amboseli
* Parc Nacional d'Arabuko Sokoke
* Parc Nacional de Central Island
* Parc Nacional de Hell's Gate
* Parc Nacional de Kora
* Parc Nacional del llac Nakuru
* Parc Nacional de Marsabit
* Parc Nacional de Meru
* Parc Nacional del Mont Kenya
* Parc Nacional del Mont Elgon
* Parc Nacional de Nairobi
* Parc Nacional de Ruma
* Parc Nacional de Saiwa Swamp
* Parc Nacional de Sibiloi
* Parc Nacional de Tsavo East
* Parc Nacional de Tsavo Oest

## Reserves

* Reserva Nacional de l'illa de Ndere
* Reserva Nacional del Bosc de Kakamega
* Santuari Impala de Kisumu
* Reserva Nacional de Samburu
* Reserva Nacional de Buffalo Springs
* Santuari d'elefants de Mwaluganje
* Reserva Nacional de Shimba Hills
* Reserva Nacional de Masai Mara
* Reserva Nacional de Mwea

## Parcs marins

* Reserva Marina Nacional de Kiunga
* Parc Nacional Marí de Kisite-Mpunguti
* Reserves i Parcs de Malindi i Watamu
* Parc Nacional i Reserva Nacional Marina de Mombasa
* Reserva Nacional Marina de Mpunguti
* Reserva del delta del Tana

## Enllaços externs

* Kenya Wildlife Service Arxivat 2007-10-14 a Wayback Machine. (anglès)
* http://www.magicalkenya.com/
* http://www.safaripark.es/lista-de-parques-reservas-nacionales-en-kenya/
# Parc Nacional dels Pirineus

El Parc Nacional dels Pirineus (en francès: Parc National des Pyrénées) és un dels parcs nacionals de la serralada pirinenca. Està situat al sud de França, a la part occidental del massís dels Pirineus, es troba entre la Vall d'Aspa al departament francès dels Alts Pirineus i la Vall d'Aura al departament francès dels Pirineus Atlàntics. Limita amb zones protegides com el Parc Nacional d'Ordesa i Mont Perdut en més de 100 km i el Parc Natural de Pocets-Maladeta.
El parc constitueix un espai fantàstic per a la pràctica del senderisme i de l'alpinisme: el Vinyamala (3.298m), el Balaitous (3.144m), 218 llacs de muntanya, infinitat de rierols, valls amagades,...

## Referències

* ↑ http://www.lacsdespyrenees.com/es/parc-pyrenees.html (castellà)

## Vegeu també

* Llista de parcs nacionals de França
# Asihum

Asihum fou un regne de la regió Idamaraz (triangle del Khabur) que va existir al segle xviii aC; la ciutat d'Asihum era estació de la ruta de Kanesh i existia feia ja uns segles. Està situada a pocs quilòmetres al sud-est de Shubat-Enlil, en el país d'Apum, i al nord-oest de Razama del nord (o Yussan), regne del qual era vassall.
El rei Hazip-Ume apareix esmentat a les tauletes de Mari. Atamrum d'Allahad la va assetjar però Hammu-Rabi de Kurda va enviar mil homes manats pel seu general Saggar-Abum, que la va defensar bé i va impedir la seva conquesta.

## Referències

* Thoughts of Zimri-Lim
# Marc Aguado Pallarès

Marc Aguado Pallarès (nascut el 22 de febrer de 2000) és un futbolista aragonès d'origen català que juga com a migcampista al Reial Saragossa.
És fill de l'exfutbolista català Xavi Aguado.

## Carrera de club

Nascut a Saragossa, Aragó, Aguado va representar el Reial Saragossa quan era juvenil i va debutar amb el filial el 26 d'agost de 2018 en la derrota de Tercera Divisió per 1-0 contra la SD Tarazona. Va marcar el seu primer gol de sènior el 23 de setembre, marcant el primer gol en la victòria a domicili per 2-1 contra l'AD San Juan.
L'11 d'agost de 2020, després de ser titular habitual de l'equip B, Aguado va ser cedit al FC Andorra de Segona Divisió B per un any. El 31 de maig següent, el seu contracte amb el Saragossa es va prorrogar fins al 2023, i la cessió es va renovar per una temporada més el 25 de juny de 2021.
Aguado va ser titular habitual dels andorrans durant la campanya, i va participar en 34 partits en total, en la qual el club va aconseguir el primer ascens a Segona Divisió. L'1 de juliol de 2022, la seva cessió es va prorrogar per cobrir la temporada 2022-23, amb la renovació del seu contracte fins al 2025.
Aguado va fer el seu debut professional el 15 d'agost de 2022, començant com a titular en una victòria fora de casa per 1-0 contra el Real Oviedo.

## Referències

* ↑ «Marc Aguado, cedido al Fútbol Club Andorra durante una temporada» (en castellà). Real Zaragoza, 11-08-2020. [Consulta: 15 agost 2022].
* ↑ «Marc Aguado amplía dos años su vinculación con el Real Zaragoza» (en castellà). Real Zaragoza, 31-05-2021. [Consulta: 15 agost 2022].
* ↑ «Acuerdo con el FC Andorra para la cesión de Marc Aguado» (en castellà). Real Zaragoza, 25-06-2021. [Consulta: 15 agost 2022].
* ↑ «Marc Aguado renueva con el Real Zaragoza y será cedido al FC Andorra» (en castellà). Real Zaragoza, 01-07-2022. [Consulta: 15 agost 2022].
* ↑ «El Andorra debuta a lo grande» (en castellà). Marca, 15-08-2022. [Consulta: 15 agost 2022].

## Enllaços externs

* Marc Aguado Pallarès a BDFutbol
* Marc Aguado Pallarès, Fitxa a Soccerway
# Zigenoïdeus

Els zigenoïdeus (Zygaenoidea) són una superfamília de lepidòpters ditrisis del subordre dels glossats. Per bé que pertanyen al grup informal de les arnes o papallones nocturnes, moltes de les seves espècies són diürnes.

## Taxonomia

El zigenoïdeus son una gran superfamília que inclou, segons la darrera actualització, 12 famílies i més de 3.000 espècies:

### Superfamília Zygaenoidea Latreille, 1809 (12 famílies)

* Família Epipyropidae Dyar, 1903 (9 gèneres, 32 espècies)
* Família Cyclotornidae Meyrick, 1912 (1 gènere, 5 espècies)
* Família Heterogynidae Rambur, 1866 (1 gènere, 10 espècies)
* Família Lacturidae Heppner, 1995 (8 gèneres, 120 espècies)
* Família Phaudidae Kirby, 1892 (3 gèneres, 15 espècies) 54
* Família Dalceridae Dyar, 1898 (11 gèneres, 80 espècies)
* Família Limacodidae Duponchel, 1845 (301 gèneres, 1.672 espècies)
* Família Megalopygidae Herrich-Schäffer, 1855 (23 gèneres, 232 espècies)
* Família Aididae Schaus, 1906 (2 gèneres, 6 espècies)
* Família Somabrachyidae Hampson, 1920 (4 gèneres, 8 espècies)
* Família Himantopteridae Rogenhofer, 1884 (11 gèneres, 80 espècies)
* Família Zygaenidae Latreille, 1809 (170 gèneres, 1.036 espècies)

## Referències

* ↑ van Nieukerken et al. «Order Lepidoptera Linnaeus, 1758. In: Zhang, Z.-Q. (Ed.) Animal biodiversity: An outline of higher-level classification and survey of taxonomic richness». Zootaxa, 2011, pàg. 212–221.

## Enllaços externs

* Papallones dels Països Catalans - Zygaenids i cossids
* Tree of Life: Zygaenoidea
# Illa Ovidiu

Illa Ovidiu (en romanès: Insula Ovidiu) és una petita illa situada al Llac Siutghiol, a l’oest del mar Negre. L'illa forma part del comtat de Constanța, Dobruja (Romania). Es troba a 500 metres davant de la costa, a prop de la ciutat d'Ovidiu i de l'estació de Mamaia.

## Història

L'illa és de composició calcària. Aquí, el poeta Publi Ovidius Naso (que va viure entre el 43 dC i el 17 dC) va ser exiliat per l'emperador August el 8 dC. Durant el seu exili, va escriure dues obres. Segons les investigacions fetes a l’illa, hi ha restes d’assentaments humans de l’època dels dacis, i els assentaments més antics daten del paleolític. Al llarg dels anys s'hi han trobat assentaments de getes, escites i grecs.

## Referències

* 1 2 «Insula Ovidiu, oază de liniște de pe litoralul românesc» (en romanès). Timiș Online, 05-06-2016. [Consulta: 1r desembre 2020].
# Llista de comtats d'Arizona

L'Estat d'Arizona, als Estats Units d'Amèrica, s'organitza en 15 counties (comtats), que són els següents, per ordre alfabètic:
* Apache Capital: St. Johns
* Cochise Capital: Bisbee
* Coconino Capital: Flagstaff
* Gila Capital: Globe
* Graham Capital: Safford
* Greenlee Capital: Clifton
* La Paz Capital: Parker
* Maricopa Capital: Phoenix
* Mohave Capital: Kingman
* Navajo Capital: Holbrook
* Pima Capital: Tucson
* Pinal Capital: Florence
* Santa Cruz Capital: Nogales
* Yavapai Capital: Prescott
* Yuma Capital: Yuma
# Llista de comtats d'Oregon

L'estat d'Oregon, localitzat al nord-oest dels Estats Units d'Amèrica, s'organitza en 36 comtats.
| Comtat | Seu de comtat | Establiment | Habitants | Superfície |
| Comtat de Baker | Baker City | 1862 | 16.741 | 7.946 km² (3.068 mi²) |
| Comtat de Benton | Corvallis | 1847 | 78.153 | 1.751 km² (676 mi²) |
| Comtat de Clackamas | Oregon City | 1843 | 338.391 | 4.838 km² (1.868 mi²) |
| Comtat de Clatsop | Astoria | 1844 | 35.630 | 2.142 km² (827 mi²) |
| Comtat de Columbia | Saint Helens | 1854 | 43.560 | 1.702 km² (657 mi²) |
| Comtat de Coos | Coquille | 1853 | 62.779 | 4.144 km² (1.600 mi²) |
| Comtat de Crook | Prineville | 1882 | 19.182 | 7.718 km² (2.980 mi²) |
| Comtat de Curry | Gold Beach | 1855 | 21.137 | 4.214 km² (1.627 mi²) |
| Comtat de Deschutes | Bend | 1916 | 115.367 | 7.817 km² (3.018 ²) |
| Comtat de Douglas | Roseburg | 1852 | 100.399 | 13.046 km² (5.037 mi²) |
| Comtat de Gilliam | Condon | 1885 | 1.915 | 3.118 km² (1.204 mi²) |
| Comtat de Grant | Canyon City | 1864 | 7.935 | 11.730 km² 4.529 mi² |
| Comtat de Harney | Burns | 1889 | 7.609 | 26.250 km² (10.135 mi²) |
| Comtat de Hood River | Hood River | 1908 | 20.411 | 1.352 km² (522 mi²) |
| Comtat de Jackson | Medford | 1852 | 202.310 | 7.213 km² (2.785 mi²) |
| Comtat de Jefferson | Madras | 1914 | 19.009 | 4.613 km² (1.781 mi²) |
| Comtat de Josephine | Grants Pass | 1856 | 75.726 | 4.248 km² (1.640 mi²) |
| Comtat de Klamath | Klamath Falls | 1882 | 63.775 | 15.397 km² (5.945 mi²) |
| Comtat de Lake | Lakeview | 1874 | 7.422 | 21.072 km² (8.136 mi²) |
| Comtat de Lane | Eugene | 1851 | 322.959 | 11.795 km² (4.554 mi²) |
| Comtat de Lincoln | Newport | 1893 | 44.479 | 2.538 km² (980 mi²) |
| Comtat de Linn | Albany | 1847 | 103.069 | 5.934 km² (2.291 mi²) |
| Comtat de Malheur | Vale | 1887 | 31.615 | 25.610 km² (9.888 mi²) |
| Comtat de Marion | Salem | 1843 | 284.834 | 3.069 km² (1.185 mi²) |
| Comtat de Morrow | Heppner | 1885 | 10.995 | 5.265 km² (2.033 mi²) |
| Comtat de Multnomah | Portland | 1854 | 660.486 | 1.127 km² (435 mi²) |
| Comtat de Polk | Dallas | 1845 | 62.380 | 1.919 km² (741 mi²) |
| Comtat de Sherman | Moro | 1889 | 1.934 | 2.132 km² (823 mi²) |
| Comtat de Tillamook | Tillamook | 1853 | 24.262 | 2.854 km² (1.102 mi²) |
| Comtat de Umatilla | Pendleton | 1862 | 70.548 | 8.327 km² (3.215 mi²) |
| Comtat d'Union | La Grande | 1864 | 24.530 | 5.267 km² (2.037 mi²) |
| Comtat de Wallowa | Enterprise | 1887 | 7.226 | 8.146 km² (3.145 mi²) |
| Comtat de Wasco | The Dalles | 1854 | 23.791 | 6.167 km² (2.381 mi²) |
| Comtat de Washington | Hillsboro | 1843 | 445.342 | 1.875 km² (724 mi²) |
| Comtat de Wheeler | Fossil | 1899 | 1.547 | 4.442 km² (1.715 mi²) |
| Comtat de Yamhill | McMinnville | 1843 | 84.992 | 1.854 km² (716 mi²) |
# Llista d'estats dels Estats Units per superfície

Aquí hi ha una llista dels estats dels Estats Units ordenats per grandària. Les dades es donen fent servir el sistèma mètric internacional. Les superfícies inclouen les aigües interiors (llacs, pantans, rius). A partir del lloc nº 51, els territoris no són estats, sinó altres entitats territorials sota el govern dels EUA.

## Llista d'estats segons la grandària

| Pos | País | Superfície (km²) |
| 1 | Alaska | 1.717.854 |
| 2 | Texas | 695.622 |
| 3 | Califòrnia | 423.971 |
| 4 | Montana | 380.837 |
| 5 | Nou Mèxic | 314.914 |
| 6 | Arizona | 295.253 |
| 7 | Nevada | 286.352 |
| 8 | Colorado | 269.602 |
| 9 | Oregon | 254.806 |
| 10 | Wyoming | 253.337 |
| 11 | Michigan | 250.493 |
| 12 | Minnesota | 225.171 |
| 13 | Utah | 219.887 |
| 14 | Idaho | 216.445 |
| 15 | Kansas | 213.096 |
| 16 | Nebraska | 200.346 |
| 17 | Dakota del Sud | 199.730 |
| 18 | Washington | 184.666 |
| 19 | Dakota del Nord | 183.112 |
| 20 | Oklahoma | 181.035 |
| 21 | Missouri | 180.533 |
| 22 | Florida | 170.305 |
| 23 | Wisconsin | 169.639 |
| 24 | Geòrgia | 153.910 |
| 25 | Illinois | 149.997 |
| 26 | Iowa | 145.744 |
| 27 | Nova York | 141.299 |
| 28 | Carolina del Nord | 139.391 |
| 29 | Arkansas | 137.733 |
| 30 | Alabama | 135.765 |
| 31 | Louisiana | 134.265 |
| 32 | Mississipi | 125.433 |
| 33 | Pennsilvània | 119.282 |
| 34 | Ohio | 116.096 |
| 35 | Virgínia | 110.784 |
| 36 | Tennessee | 109.150 |
| 37 | Kentucky | 104.659 |
| 38 | Indiana | 94.322 |
| 39 | Maine | 91.647 |
| 40 | Carolina del Sud | 82.931 |
| 41 | Virgínia de l'Oest | 62.755 |
| 42 | Maryland | 32.134 |
| 43 | Hawaii | 28.311 |
| 44 | Massachusetts | 27.337 |
| 45 | Vermont | 24.900 |
| 46 | Nou Hampshire | 24.216 |
| 47 | Nova Jersey | 22.587 |
| 48 | Connecticut | 14.356 |
| 49 | Delaware | 6.446 |
| 50 | Rhode Island | 4.002 |
| 51 | Districte de Colúmbia | 176 |
| 52 | Puerto Rico | 13.792 |
| 53 | Illes Mariannes Septentrionals | 5.115 |
| 54 | Illes Verges Nord-americanes | 1.909 |
| 55 | Samoa Nord-americana | 1.513 |
| 56 | Guam | 1.479 |
| | Illes d'Ultramar Menors dels Estats Units | 41 |
# Maria de Baviera (princesa de les Dues Sicílies)

Maria de Baviera, princesa de les Dues Sicílies (Vil·la Amsee 1872 - 1954). Princesa de Baviera amb el tractament d'altesa reial que contragué matrimoni amb el darrer cap no discutit de la Casa Reial de les Dues Sicílies.
Nascuda a la Vil·la Amsee a Baviera el 6 de juliol de 1872, era filla de qui seria el rei Lluís III de Baviera i de l'arxiduquessa Maria Teresa d'Àustria-Este. Per via paterna era neta del príncep regent Leopold de Baviera i de l'arxiduquessa Augusta d'Àustria-Toscana; i per via materna ho era de l'arxiduc Ferran d'Àustria-Este i de l'arxiduquessa Elisabet d'Àustria.
El dia 31 de maig de 1897 contragué matrimoni a Múnic amb el príncep Ferran de Borbó-Dues Sicílies, fill del príncep Alfons de Borbó-Dues Sicílies i de la princesa Maria Antonieta de Borbó-Dues Sicílies. La parella tingué sis fills:
La princesa morí a la seva vil·la natal de Vil·la Amsee a la riba del llac de Constança.
# Vikingita

La vikingita és un mineral que forma part del grup de la ramdohrita-lilliamita. Anomenada així en referència als vikings, exploradors primerencs de Groenlàndia, on va ser descobert el mineral.

## Característiques

La vikingita és un mineral de fórmula química Ag₅Pb₈Bi₁₃S₃₀. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3,5.

## Formació i jaciments

S'ha descrit associada amb cosalita i formant lamel·les en galena en la paragènesi de gustavita-galena. S'ha trobat associada a cosalita, galena (Ivigtut, Groenlàndia); gustavita, heyrovskyita, quars (Pedrera La Roche-Balue, França).

## Referències

* ↑ «Vikingite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ «Vikingite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 2019-05-08. [Consulta: 4 setembre 2018].
# Pua (música)

Una pua és un tipus de plectre que és un element complementari que s'utilitza per a puntejar, gratar o fregar les cordes de la guitarra i d'altres instruments de corda.
Té ordinàriament forma triangular i acostuma a ser de conquilla (carei), cel·luloide, carboni o niló, en un acabat mitjà de duresa, sent els becs o puntes que ataquen les cordes d'un arrodonit lleugerament iniciat.
Viccionari
# Banu Thàbit

Banu Thàbit o Banu Ammar fou una petita dinastia que va regnar a Trípoli de Líbia del 1327 al 1400.
El seu fundador fou Thàbit (I) ibn Ammar al-Wixahí, un amazic huwwara designat governador (1124) pels hàfsides, que es va fer independent el 1327 a la ciutat i regió, però va morir al cap de només uns quants mesos de regnat. El va succeir el seu fill Muhàmmad ibn Thàbit i va regnar durant uns quants anys fins a 1348.
El seu fill Thàbit (II) ibn Muhàmmad el va succeir; el 1355 els genovesos van atacar la ciutat i la van saquejar; Thàbit es va refugiar amb els xeics àrabs veïns (i fou mort per un d'aquests el 1370 o 1371), mentre la ciutat passava a poder de Àhmad ibn Makkí, oficialment governador hàfsida de Gabes fins al 1365, i a la seva mort del seu fill Abd-ar-Rahman ibn Àhmad.
El 1371 Abu-Bakr ibn Muhàmmad, germà de Thàbit (II), que havia reunit les forces del seu germà i tenia el suport dels amazics, va conquerir la ciutat, derrotant el governador que els Banu Makkí hi havien deixat. Va governar llavors fins a 1392 quan va morir i el va succeir el seu nebot Alí ibn Ammar. El 1397 fou capturat per l'hàfsida Abu Faris i dos parents van ocupar el seu lloc conjuntament¡, Yahya ibn Abi-Bakr i Abd-al-Wàhid ibn Abi-Bakr.
El 31 de maig del 1401 l'emir Abu Faris va entrar a Trípoli, va empresonar els dos germans i va restablir el poder hàfsida.

## Llista d'emirs

* Thàbit (I) ibn Ammar al-Wixahí 1324-1325
** Àhmad ibn Tàhir 1325
* Thàbit (I) ibn Ammar al-Wixahí 1325-1327
* Muhàmmad ibn Thàbit 1327-1348
* Thàbit (II) ibn Muhàmmad 1348-1355
** Àhmad ibn Makkí 1355-1365
** Abd-ar-Rahman ibn Àhmad 1365-1371
* Abu-Bakr ibn Muhàmmad 1371-1392
* Alí ibn Ammar 1392-1397
* Yahya ibn Abi-Bakr 1397-1401
* Abd-al-Wàhid ibn Abi-Bakr 1397-1401
# Minyeuetts de la Salle

Els Minyeuetts de la Salle van ser una Colla castellera universitària de l'Escola Universitària d'Enginyeria Tècnica de Telecomunicacions de (EUETT) La Salle, actualment l'ETSELS (URL). Va ser fundada entre 1990 i 1991, per un grup d'alumnes de l'EUETT.
El nom de Minyeuetts és un acrònim de Minyons i EUETT. Durant la seva efímera existència, van actuar amb camisa blanca provisional a les festes de final de curs de 1991 (primera actuació) i 1992. En els darrers anys de la colla la falta de gent va provocar la dissolució d'aquesta.
Entre finals de 1990 i 1991 un grup d'alumnes va començar a fer castells, impulsats per Jacob Prat, qui era membre de Castellers de Vilafranca. Entre els membres d'aquest grup fundador es trobaven membres de Xics de Granollers, i en Joel Padullés, de la Colla Vella dels Xiquets de Valls, qui va actuar com a cap de colla.
Després d'assajar durant els primers mesos de 1991, van fer la seva primera actuació a la festa de final de curs del mateix any. L'any 1992, la colla va desaparèixer per falta de personal, es creu que encara van fer alguna actuació aquest any, i possiblement fins i tot alguna el 1993.

### Galeria

* 4d6 fins a terços a un assaig de Minyeuetts de la salle
* Pilar de 4 de Minyeuetts de la Salle

## Referències

* ↑ «Què són les colles universitàries?». [Consulta: 26 desembre 2024].
* ↑ «Colles castelleres universitàries». [Consulta: 26 desembre 2024].
* 1 2 3 4 5 6 7 8 «Minyeuetts de La Salle: La degana del món universitari | RevistaCastells.cat», 09-02-2025. [Consulta: 25 febrer 2025].
* ↑ «TriviXic "El joc 2.0 dels Xics de Granollers"». [Consulta: 26 desembre 2024].
* ↑ «Castellers de Barcelona: La història castellera de la Ciutat». [Consulta: 26 desembre 2024].