OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Església Catòlica Melquita

L'Església Catòlica Melquita o Església Grega-catòlica Melquita o Església Grega-melquita Catòlica és una de les Esglésies Catòliques Orientals. El seu cap és el Patriarca melquita d'Antioquia i tot l'Orient, Alexandria i Jerusalem dels Melquites, amb seu a Damasc a Síria.
El 2009 els melquites eren la segona comunitat catòlica oriental amb 1.300.000 fidels dels quals 700.000 a l'Orient Mitjà (Líban: 425.000, Síria: 170.000; Jordània: 30.000, Palestina: 54.000 i Egipte: 6500.
L'Església Catòlica Melquita es va separar de l'Església Ortodoxa d'Antioquia el 1729 i va entrar en comunió amb l'Església Catòlica Romana.
# Sòstenes

Sòstenes (en grec antic: Σωσθένης) era, segons la mitologia grega, un personatge vinculat a la llegenda dels argonautes.
Pierre Grimal, que ho treu de Joan Malales, explica que els argonautes van sortir de Cízic, per travessar el Bòsfor, però a Bitínia els va aturar el gegant Àmic, fill de Posidó i rei dels bèbrics. Van fugir fins a resguardar-se en una petita cala i allà van veure un home amb ales i d'una gran alçada, que els va profetitzar que derrotarien Àmic. Els herois, intrèpids, van arremetre contra el gegant i el van guanyar fàcilment. En aquell lloc van bastir un santuari en honor de la deïtat tutelar que els havia predit la victòria i el van adorar amb el nom de Sòstenes. En temps de Constantí, el santuari era una capella dedicada a sant Miquel, amb qui es comparava Sòstenes.

## Referències

* 1 2 3 Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 496. ISBN 9788496061972.
* ↑ Apol·loni de Rodes. Argonàutiques, II, 1-2
# Calcida

La calcida o calciga (Cirsium arvense) és una planta herbàcia de la família botànica abans anomenada «Compostes» i actualment Asteraceae. Pertany al gènere "Cirsium" del qual n'hi ha unes 150 espècies en tot el món.

## Descripció

Cirsium arvense té la forma d'un card d'uns 30 a 100 cm d'alçada. Les arrels són reptants i profundes i formen tiges erectes sense pèls, les fulles no tenen pecíol i són pinnatífides o pinnatipartides plenes de punxes petites. Capítols agrupats en corimbe. Floreix de juliol a setembre. Els fruits són en forma d'aqueni de 3 a 4 mil·límetres. Fa uns "papus" o sigui plomalls per a dispersar pel vent els aquenis.

## Cicle vital

Es tracta d'una planta herbàcia perenne, és a dir que viu uns quants anys. Germina a la primavera i creix fins a la tardor. Amb la gran facilitat de dispersió que li donen les seves llavors transportades pel vent, molt aviat envaeix el territori encara que només sigui a rodals. Com està recoberta de punxes és molt difícil d'arrencar a mà i quan això s'aconsegueix no queda eliminada perquè rebrota des de l'arrel que és molt profunda. Amb herbicides no s'elimina tampoc fàcilment i cal un producte sistèmic i a més aplicat en el moment en el qual la calcida és més sensible que és precisament quan floreix.

## Distribució

Es troba a tot Europa inclosa les zones més fredes com Islàndia i Escandinàvia.
Als Països Catalans es troba per tot el territori, a excepció de l'extrem sud del País Valencià, des del nivell del mar fins als 1.600 metres aproximadament, en camps de conreu nitròfils sobre sòls profunds i no gaire secs.

## Referències

* ↑ «calcida». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.

## Enllaços externs

* «Cirsium arvense». Herbari virtual del Mediterrani Occidental. Universitat de les Illes Balears. - Imatges detallades i informació d'aquesta espècie
# Rene Krhin

Rene Krhin (nascut el 21 de maig de 1990) és un futbolista professional eslovè, que juga al FC Nantes, cedit pel Granada CF.

## Trajectòria

Va signar per l'Inter juntament amb el seu compatriota Vid Belec a l'edat de 16 anys. tots dos jugadors procedien de l'NK Maribor. Krhin va començar la seva etapa jugant amb l'equip juvenil del club llombard.
El juliol de 2009, va ser convocat per José Mourinho, per a la gira de pretemporada del primer equip interista pels Estats Units, i posteriorment va jugar en diversos amistosos. La temporada 2009-10, va ser convocat en alguns partits, però no va jugar. Posteriorment, va fer el seu debut oficial amb l'Inter davant del Parma a la tercera jornada de la Sèrie A, substituint Wesley Sneijder. Seguidament va entrar en el minut 84 en el partit contra el Catània el 24 d'octubre en el lloc de Sulley Muntari. L'1 de novembre de 2009, va jugar el seu primer partit com a titular en la victòria 2-0 sobre Livorno.

## Trajectòria internacional

Krhin va estar present en la fase classificatòria del Campionat d'Europa sub-19 i va ser capitanejar la sub-19 fins a un lloc a la final del torneig, però no va poder participar-hi a causa de compromisos del club. Va fer el seu debut en l'equip nacional professional en un amistós el 5 de setembre de 2009, una derrota 1-2 contra Anglaterra, a l'entrar com a suplent en la segona meitat. Al novembre, va ser nomenat en l'equip absolut per a la repesca de la classificació per a la Copa del Món FIFA 2010, el 14 i 18 de novembre contra Rússia.

## Palmarès
### Inter de Milà

* Sèrie A: 2009-10
* Copa d'Itàlia: 2009-10
* Lliga de Campions: 2009-10

## Referències

* ↑ «FIFA World Cup South Africa 2010: List of Players» (PDF). FIFA, 04-06-2010, p. 27 [Consulta: 16 abril 2014]. Arxivat 17 de maig 2020 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Fitxa al web de l'Inter Arxivat 2010-07-15 a Wayback Machine.
# Sebeș

Sebeș (pronunciació en romanès: [ˈSebeʃ]; en alemany: Mühlbach; en hongarès: Szászsebes; en dialecte saxó de Transsilvània: Melnbach) és una ciutat del comtat d'Alba, al centre de Romania, al sud de Transsilvània.

## Geografia

La ciutat es troba a la vall del riu Mureș i es troba a cavall amb el riu Sebeș. Es troba a la cruïlla de dues autopistes principals de Romania: la ruta europea E68 - DN7 que ve de Sibiu i va cap a Deva i la ruta europea E81 - DN1 que ve de Sibiu i va cap a Alba-Iulia i Cluj Napoca. L'autopista A1 (Romania) passa al nord i a l'est de la ciutat.
Es troba a 15 km al sud de la capital del comtat, Alba Iulia, i també té tres pobles sota la seva administració:
* Petrești (Petersdorf; Péterfalva) - 3,5 km al sud.
* Lancrăm (Langendorf; Lámkerék) - 2 km al nord.
* Răhău (Reichau; Rehó) - 6 km a l'est.

## Clima

Sebeș té un clima continental humit (Cfb a la classificació climàtica de Köppen).

## Història

Es creu que hi ha hagut un assentament rural anterior en aquesta zona, amb població romanesa i petxenegana, situada a l'est de la ciutat actual. La ciutat va ser construïda per colons alemanys, més tard anomenats saxons de Transsilvània, però originàriament de la regió del Rin i Mosella, al territori del regne hongarès a la segona meitat del segle xii i es va convertir en una ciutat important de la Transsilvània medieval. Les seves muralles es van reforçar després de les invasions tàtares (mongoles) entre 1241 i 1242, però la ciutat va ser ocupada el 1438 per l'Imperi Otomà. El voivoda de Transsilvània Joan I Zápolya va morir a Sebeș el 1540. La dieta transsilvana es va reunir a Sebeș el 1546, 1556, 1598 i 1600. La ubicació de les reunions, la Casa Zápolya, ara és un museu.
Després de la unió amb Romania el 1918, el primer alcalde de la ciutat va ser Lionel Blaga, germà del poeta i filòsof romanès Lucian Blaga, que va néixer al proper poble de Lancrăm.

## Població

Segons el cens del 2011, Sebeș tenia 24.165 habitants, dels quals:
* Romanesos: 22.551, que representen el 93,3% (el 1850: 69,4%)
* Romaní: 1,168, que representa el 4,8% (el 1850: 2,7%)
* Alemanys: 261, que representen l'1,1% (el 1850: 27,0%)
* Hongarès: 131, el 0,5% (el 1850: 0,47%)
* Altres: 52, que representen el 0,3%

## Vegeu també

* Saxons transsilvans

## Referències

* ↑ «Oraşul cu cea mai mică rată a şomajului din România».
* ↑ «Comunicat de presă privind rezultatele provizorii ale Recensământului Populaţiei şi Locuinţelor – 2011». Alba County Regional Statistics Directorate, 02-02-2012. Arxivat de l'original el 2013-04-18. [Consulta: 14 febrer 2012].

## Enllaços externs

* Fotos, noves i antigues que reflecteixen la influència saxona i un cert paisatge: BILDER
* Tot sobre la ciutat de Sebes. Arxivat 2020-09-19 a Wayback Machine.
# Psilotum

Psilotum és un gènere de plantes vasculars sense llavors de l'ordre Psilotales. Inclou dues espècies pròpies d'Àsia i Amèrica.

## Espècies i la distribució

Hi ha dues espècies, Psilotum nudum i Psilotum complanatum, amb un híbrid conegut entre els dos, Psilotum × intermedium W. H. Wagner.
La distribució de Psilotum és tropical i subtropical, al Nou Món, Àsia i la regió del Pacífic. Les latituds més altes conegudes es troben a Carolina del Sud i el sud del Japó per a P. nudum.
Psilotum nudum te una única i reduïda població a Europa, a la península Ibèrica, concretament al Parc Natural de los Alcornocales, a la província de Cadis. L'espècie està estrictament protegida i catalogada com en perill crític d'extinció per la legislació espanyola.

## Relació amb les falgueres

Les Psilotaceae tradicionalment no s'ha considerat autèntiques falgueres, però, en canvi, es tenen per un ancestre "primitiu" de les plantes vasculars similars als fòssils de Rhyniophytes i Psilophyta. A més, no tenen veritables fulles ni arrels (com els briòfits), i, per tant, representen l'estadi més simple de plantes vasculars.
Les dades moleculars més recents recolzen l'evidència morfològica que podrien relacionar-se amb les falgueres (divisió Pteridophyta) malgrat haver perdut una sèrie de característiques pròpies de les falgueres.

## Gametòfit

La generació gametofítica de Psilotum nudum L. Beauv. (P. triquetrum Swartz) és inusual en tenir una estructura de ramificació singular amb el teixit vascular al centre. La nutrició del gametòfit sembla heteròtrofa i recorda a la dels fongs.

## Enllaços externs

* Fitxa de Psilotum nudum a l'Atlas y Libro Rojo de la Flora Vascular Amenazada de España

## Referències

* ↑ Bañares, A. et al. Atlas y Libro Rojo de flora vascular amenazada. Taxones prioritarios (en castellà). Madrid: MITECO, 2004. ISBN 84-8014-521-8.
* ↑ Qiu, Y-L and Palmer, J (1999) "Phylogeny of early land plants: insights from genes and genomes." Trends in Plant Science 4(1), 26-30
* ↑ Holloway, J.E. (1939) The gametophyte, embryo and young rhizome of Psilotum triquetrum Schwarz. Annals of Botany 3, 313-336
* ↑ Manton, I. (1942) A note on the cytology of Psilotum with special reference to vascular prothalli from Rangitoto Is. Annals of Botany 6 283-92
# 1038
## Esdeveniments

* 4 de juny, Breda: Guerau I de Cabrera i la seva muller Ermessenda de Montsoriu funden el monestir benedictí de Sant Salvador de Breda
* 31 d'agost, Vic, Comtat d'Osona: es consagra la Catedral de Vic.
* Ermengol III, hereta el Comtat d'Urgell.
* Joan Gualbert funda l'abadia i l'Orde de Vallombrosa.

## Naixements

* Salern: Pietro Pappacarbone, sant italià nat a

## Necrològiques
### Països Catalans

* Ermengol II, comte d'Urgell

### Resta del món

* 15 d'agost: Esteve I d'Hongria, fundador del Regne d'Hongria
* 5 de desembre, Lieja, Principat de Lieja: Reginard de Lieja, príncep-bisbe del mateix principat
# 114 aC

El 114 aC va ser un any del calendari romà prejulià. Durant la República i l'Imperi Romà es coneixia com l'Any del Consolat de Balb i Cató o també any 640 Ab urbe condita o de la fundació de la ciutat). L'ús del nom «114 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### Imperi Selèucida

* Antíoc IX de Cízic, fill d'Antíoc VII Sidetes i de Cleòpatra Tea, torna a Síria i provoca una guerra civil en aixecar-se contra Antíoc VIII Grif i proclamar-se rei.

### Germània i Gàl·lia

* Els cimbres abandonen les seves terres natals prop del mar Bàltic, a la península de Jutlàndia, per les contínues inundacions, i migren, acompanyats dels teutons en direcció sud-est, on es troben amb els escordiscs, als quals vencen, i seguint el seu camí s'enfronten amb els bois.

### República Romana

* Mani Acili Balb i Gai Porci Cató Licinià són elegits cònsols.
* Emília, una vestal, és condemnada a mort acusada d'incest. Va induir dues altres verges vestals, Màrcia i Licínia, a cometre el mateix delicte. Les altres dues són absoltes en un primer moment, però més tard són condemnades pel pretor Luci Cassi Longí.

### Hispània

* Gai Mari és nomenat propretor a Lusitània on combat contra els bandits. Per aquest temps es casa amb Júlia, la germana de Gai Juli Cèsar, pare de Juli Cèsar.

## Naixements

* Quint Hortensi Hòrtal: polític i orador romà (mort l'any 50 aC).
* Marc Antoni Gnifó, retòric romà, nascut a la Gàl·lia (mort l'any 65 aC).

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos: nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115-150. ISBN 9780931464508.
* ↑ Justí. Justini Historiarum Philippicarum, XXXIX, 2, 10
* ↑ Allen, Stephen. Lords of battle : the world of the Celtic warrior. Oxford: Osprey, 2007, p. 196. ISBN 9781841769486.
* ↑ Juli Obseqüent. Prodigia, 97
* ↑ Plutarc. Escrits d'ètica pràctica: Qüestions romanes, IV, 20
* ↑ Titus Livi. Epítom, LXIII
* ↑ Plutarc. Vides paral·leles: Màrius, VI
* ↑ Ciceró. Brutus, LXIV, 94
* ↑ Suetoni. De viris illustribus, VII
# 128 aC

El 128 aC va ser un any del calendari romà prejulià. Durant la República i l'Imperi Romà es coneixia com l'Any del Consolat de Lusc i Octavi o també any 626 Ab urbe condita o de la fundació de la ciutat). L'ús del nom «128 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### República Romana

* Tit Anni Lusc i Gneu Octavi són elegits cònsols, segons diuen els Fasti Capitolini. Segons Ciceró, Gneu Octavi estava acostumat a parlar davant dels tribunals de justícia.

### Judea

* Joan Hircà, príncep (etnarca) i Summe Sacerdot d'Israel, aprofita la mort l'any anterior (129 aC) d'Antíoc VII Sidetes per recuperar la independència i apoderar-se d'algunes ciutats a la frontera, com ara Siquem i Samaria. Destrueix el temple del Mont Gerizim. Després sotmet als idumeus i els imposa les lleis i costums dels jueus. Envia una ambaixada a Roma, ben rebuda pel senat, que confirma l'aliança dels jueus amb la República, que ja havia establert Simó Macabeu.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115-150. ISBN 9780931464508.
* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 842.
* ↑ Ciceró. De oratore, I, 36
* ↑ Smith, William (ed.). «Hyrcanus, Joannes». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 25 juliol 2024].
# 132 aC

El 132 aC va ser un any del calendari romà prejulià. Durant la República i l'Imperi Romà es coneixia com l'Any del Consolat de Lenat i Rupili o també any 622 Ab urbe condita o de la fundació de la ciutat). L'ús del nom «132 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### República Romana

* Aquest any són elegits cònsols Publi Popil·li Lenat i Publi Rupili.
* Rupili persegueix als amics i partidaris de Tiberi Semproni Grac, assassinat l'any anterior (133 aC), amb la màxima crueltat.
* Popil·li Lenat rep l'encàrrec del victoriós partit aristocràtic de processar als seguidors de Grac i mostra l'odi personal i la crueltat d'ell i de tota la seva família. Gai Grac pensava en ell quan va fer aprovar una llei contra tots aquells que havien condemnat a un ciutadà sense judici, i així li va explicar a Lenat personalment. Popil·li Lenat es retira voluntàriament a l'exili i no torna a Roma fins després de la mort de Gai Grac.
* Publi Corneli Escipió Africà Emilià torna a Roma després d'haver ocupat i destruït Numància a celebrar el triomf. La seva aprovació de la mort de Grac (diu que va ser assassinat justament) l'allunya del poble. La plebs, que havia esperat una resposta diferent del seu general que a més era cunyat de Tiberi Grac, protesta en públic, i des d'aquest moment Escipió perd molta de la seva influència sobre ells.

### Sicília

* Publi Rupili és enviat a a Sicília contra els esclaus revoltats i posa fi a la guerra servil. Al seu retorn a Roma obté els honors del triomf.

## Naixements

* Mitridates IV, rei del Pont, segons Estrabó.

## Necrològiques

* Èunous, dirigent de la revolta d'esclaus (136 aC - 132 aC) de Sicília. Davant del cònsol Rupili fuig a les muntanyes quasi inaccessibles, però finalment és capturat en una cova i portat davant del cònsol, que no el mata, probablement per portar-lo a Roma per a celebrar el seu triomf, però mor de malaltia (morbus pedicularis) a la presó de Morgantina.
* Publi Corneli Escipió Nasica Serapió, que havia dirigit els senadors a assassinar Tiberi Grac. Obligat a anar a l'Àsia en una missió fictícia pel Senat a causa de la seva impopularitat, mor a Pèrgam.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Titus Livi. Epítom, LIX
* ↑ Vel·lei Patercul. Història Romana, II, 7
* ↑ Plutarc Vides paral·leles: Grac, IV
* ↑ Smith, William (ed.). «22. Scipio». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 20 juliol 2024].
* ↑ Mommsen, Theodor. The History of Rome. Nova York: A new ed. by Dero A. Saunders & John H. Collins, 1958, p. 28-30.
* ↑ Dueck, Daniela. Strabo of Amasia: A Greek Man of Letters in Augustan Rome. Londres: Routledge, 2000, p. 5. ISBN 9780415620178.
* ↑ Luci Anneu Flor. Epitome de Gestis Romanorum, III, 20
* ↑ Plutarc. Vides paral·leles: Grac, 21
# 145 aC

El 145 aC va ser un any del calendari romà prejulià. Durant la República i l'Imperi Romà es coneixia com l'Any del Consolat d'Emilià i Mancí o també any 609 Ab urbe condita o de la fundació de la ciutat). L'ús del nom «145 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### Antic Egipte

* Ptolemeu VII és el nou faraó després de la mort de Ptolemeu VI. La seva mare Cleòpatra II és la reina regent, ja que el nou rei té només 16 anys. A la mort de Ptolemeu VI, els egipcis evacuen la Celesíria.

### Bactriana

* A la mort d'Eucràtides I rei de Bactriana, puja al tron el seu fill, Eucràtides II. Mor també al poc temps, i és proclamat rei el seu germà Helíocles I.

### Imperi Aquemènida

* Antíoc VI Dionisi, fill d'Alexandre I Balas i de Cleòpatra Tea nascut cap a l'any 148 aC, és proclamat rei selèucida per Diòdot Trifó, quan una revolta a Antioquia va deposar el rei Demetri II Nicàtor. Demetri queda assetjat al palau reial i crida en ajut a les guarnicions de Palestina. Els jueus li envien tres mil homes que el salven, i pot fugir cap a Selèucia del Tigris.

### Antiga Roma

* Aquest any són elegits cònsols Quint Fabi Màxim Emilià i Luci Hostili Mancí.
* Màxim Emilià rep Hispània com a província, on hi arriba comandant un exèrcit de 15.000 soldats d'infanteria i 2.000 genets, i lluita contra Viriat a la Guerra lusitana, al que derrota però no pot capturar.
* El tribú de la plebs Gai Licini Cras proposa una Lex Licinia de sacerdotiis per la qual els col·legues dels pontífex no poden cobrir les vacants per cooptació, i dona l'elecció al poble, però finalment la llei és anul·lada a proposta del pretor Gai Leli Sapient.
* Luci Mummi Acaic, procònsol a Grècia, organitza la constitució fiscal i municipal de la nova província d'Acaia. Al tornar a Roma celebra un triomf.

## Naixements

* Sima Qian, historiador xinès (també podia haver nascut el 135 aC).

## Necrològiques

* Ptolemeu VI Filomètor a causa de les ferides rebudes en la batalla de l'Orontes (cau del cavall i es fractura el crani). Va regnar 35 anys des de la seva primera proclamació.
* Aristarc de Samotràcia, gramàtic i crític alexandrí, marxa exiliat a Xipre on mor (data aproximada)

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Bunson, Margaret R. Encyclopedia of Ancient Egypt. Nova York: Facts On File, 2012, p. 317. ISBN 9780816082162.
* ↑ Justí. Justini Historiarum Philippicarum, XLI, 6
* ↑ Justí. Justini Historiarum Philippicarum, XXXVI, 1
* ↑ Titus Livi. Epítom, LI
* ↑ Apià. Història de Roma: Hispània, VI, 65, 67, 90
* ↑ Ciceró. Brutus, 21
* ↑ Polibi. Història, XL, 7-8, 11
* ↑ I. Sui-yuen Sun, T. R. Martin i M. Berti. «Sima Qian. Uomini e storie dell'antica Cina» (resum) (en italià), 2008. Arxivat de l'original el 23 de setembre 2015. [Consulta: 2 juliol 2024].
* ↑ Polibi. Història, XL, 12
* ↑ «Aristarc de Samotràcia». GEC. [Consulta: 2 juliol 2024].
# 156 aC

El 156 aC va ser un any del calendari romà prejulià. Durant la República i l'Imperi Romà es coneixia com l'Any del Consolat de Llop i Fígul o també any 598 Ab urbe condita o de la fundació de la ciutat). L'ús del nom «156 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### Àsia menor

* Àtal II de Pèrgam és atacat per Prúsies II rei de Bitínia i ha de demanar ajuda a Roma i i als seus aliats Ariarates V i Mitridates IV del Pont. Prúsies surt victoriós inicialment i derrota a Àtal en una gran batalla. Àtal fuig cap a Pèrgam on queda assetjat, però Prúsies no pot ocupar la ciutat.

### Antiga Roma

* Aquest any són elegits cònsols Luci Corneli Lèntul Llop i Gai Marci Fígul.
* Fígul obté com a província potser Il·líria o Dalmàcia que estaven en guerra. Després d'algunes derrotes inicials, a la campanya de l'hivern aconsegueix derrotar els dàlmates ocupant primer les seves viles menors i finalment la capital Delminium.

## Naixements

* Wu Han, emperador de la Xina durant la dinastia Han (mort l'any 87 aC).

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Polibi. Història, XXXIII, 1, 6, 10-11
* ↑ Titus Livi. Epítom, XLVII
* ↑ Polibi. Història, XXXII, 24
* ↑ Pirazzoli-T'Serstevens, Michèle; Bujard, Marianne; Chaussende, Damien. Les dynasties Qin et Han: 221 av. J.-C.-220 apr. J.-C. París: les Belles lettres, 2017. ISBN 978-2-251-44638-7.
# Espiral de Sacks

L'espiral de Sacks, proposada per Robert Sacks el 1994, és una variant de l'espiral d'Ulam. Difereix d'aquesta en tres sentits: situa els punts en una espiral d'Arquimedes, i no en l'espiral circular utilitzada per Ulam, situa el zero al centre de l'espiral, i fa una rotació completa per cada quadrat perfecte, mentre que l'espiral d'Ulam en cada rotació avança dos quadrats.
Algunes de les corbes que origina semblen més denses del que seria d'esperar en nombres primers: una d'aquestes corbes, per exemple, conté els nombres de la forma $n^{2}+n+41$, un conegut polinomi que genera molts nombres primers, descobert per Euler el 1774. No es coneix el potencial de predicció de grans nombres primers d'aquesta corba.
Una espiral estretament relacionada, descrita a, situa cada enter a una distància de l'origen igual a la seva arrel quadrada, a una unitat de distància de l'enter anterior. També segueix una espiral d'Arquimedes, però fa menys d'una rotació cada tres quadrats.

## Referències

* ↑ Hahn, Harry K. The distribution of prime numbers on the square root spiral, 2008. arxiv 0801.1441.

## Enllaços externs

* Web de Robert Sacks (anglès)
* Article sobre l'espiral de Sacks (anglès)