OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# INTA-300

L'INTA-300 va ser un coet sonda espanyol de dues etapes desenvolupat per l'Institut Nacional de Tècnica Aeroespacial d'Espanya a partir de 1968, després de l'experiència amb l'INTA-255. Consistia en una etapa principal derivada del coet Heron i una etapa superior derivada del coet Snipe, i va ser construït per portar 50 kg de càrrega útil fins a 250 km d'altura. La primera etapa tenia un temps de combustió de 3 s, mentre que la segona cremava durant 16 segons, generant una embranzida de 16,3 kN.
El desenvolupament va tenir lloc amb lentitud, llançant-se el primer INTA-300 el 18 de febrer de 1981 des d'El Arenosillo, moment en el qual es van tallar els fons per al projecte. Van haver de passar deu anys perquè tornés a haver-hi fons. Del projecte original quedaven tres motors. Se n'encenia un per a verificar-ne l'estat. Els dos restants es van muntar en sengles coets modificats, capaços de portar majors càrregues. Aquests coets modificats es van denominar INTA-300B, i tots dos van ser llançats reeixidament, el primer durant el 21 d'octubre de 1993 i el segon el 16 d'abril de 1994.

## Especificacions

* Apogeu: 250 km
* Força en l'enlairament: 138 kN
* Massa total: 503 kg
* Diàmetre: 0,26 m
* Longitud total: 7,27 m

## Vegeu també

* INTA-255
* El Arenosillo

## Referències

* ↑ Wade, Mark. «INTA-300», 2008. [Consulta: 13 juny 2008].
* ↑ INTA rockets
* ↑ El Cedea celebra su 50º aniversario con un cohete INT A 300 por el inicio de la actividad aeroespacial

## Enllaços externs

* Los Cohetes en el INTA Arxivat 2018-10-21 a Wayback Machine. publicació de l'INTA
# Emperador Yizong de Tang

L'Emperador Yizong de Tang (xinès simplificat: 唐 懿宗) (833 - 873) va ser el 17è emperador de la Dinastia Tang i va regnar durant 14 anys (859-873). El seu regnat, segons alguns historiadors va estar marcat pel poc interès pels temes de la governança del país i es va lliurar a la diversió i els banquets, la música, la dansa i el joc.

## Biografia

L'emperador Yizong, nascut amb el nom de Li Tong, va néixer el 28 de desembre de 833 a Chang'an (actual Xi'an), província de Shaanxi (Xina). Era el fill gran de l'emperador Xuanzong de Tang i de l'emperadriu Yuanzhao Chao.
Va tenir 3 concubines, 8 fills i 8 filles

### El poder dels eunucs

Durant el seu mandat, com ha havia passat amb el seus antecessors, es va produir un ressorgiment del poder dels eunucs i una contínua lluita fratricida entre eunucs i funcionaris a la cort.

### Crisi financera i militar

Durant el seu regnat Yizong, es va lliurar a la diversió i el seu entusiasme pels banquets, la música, la dansa i el joc era molt superior al seu interès per la política nacional. Aquesta actitud també va comportar importants despeses i les finances imperials van tenir dificultats i Yizong va esgotar finalment el tresor de l'Imperi que s'havia acumulat durant l'administració del seu pare. Les dificultats es van voler pal·liar amb l'augment d'impostos, situació que va provocar un fort descontent entre la població, tot plegat agreujat per les rebel·lions en les zones agrícoles i unes èpoques de fam.
A partir de la dècada del vuitanta, els primers signes de malestar i bandolerisme havien aparegut a la vall de Huai i Henan, i els problemes es van estendre a la vall del Yangtze i al sud a partir del 856. Kang Quantai al sud d'Anhui el 858 i Qiu Fu a Zhejiang el 859 van dirigir importants aixecaments. La situació es va complicar amb una costosa guerra contra el regne de Nanzhao a les fronteres del protectorat xinès. a Annam, que es va estendre més tard a Sichuan i es va allargar des del 858 fins al 866. Després de la supressió dels invasors, part de la força de guarnició que havia estat enviada a Lingnan es va amotinar i, sota el seu líder, Pang Xun, va lluitar i saquejar el camí de tornada a Henan, on va causar estralls generalitzats el 868 i el 869, tallant el canal que connectava la capital amb les lleials províncies de Yangtze i Huai. El 870 va esclatar de nou la guerra amb Nanzhao.
El poeta Wei Zhuang va dir que "l'era Xiantong és extravagant". i va comentar "Dir que Yizong és el rei del palau de la lluna "és la millor descripció d'aquest món".
Va morir el 15 d'agost de 873 i va ser enterrat a Jianling.

## Referències

* 1 2 3 «百度百科——全球领先的中文百科全书». [Consulta: 4 juny 2021].
* 1 2 «Yizong | emperor of Tang dynasty» (en anglès). [Consulta: 4 juny 2021].
* ↑ «Chinese Monarchs - Emperor Yizong of Tang (Chinese: 唐懿宗) (December 28, 833 – August 15, 873),». [Consulta: 9 juny 2021].
* ↑ Nom d'Era de la darrera època del regnat de Yizong.
# Illa Herbert

L'illa Herbert (en anglès Herbert island; en aleutià Chiĝulax) és una illa petita, molt muntanyosa, que forma part de les illes Four Mountains, un subgrup de les illes Aleutianes, a l'estat d'Alaska, Estats Units, que es troben entre les illes Fox i les illes Andreanof. Es troba a tan sols 5 quilòmetres de l'illa Chuginadak, de la qual la separa l'estret de Chuginadak; i a 26 quilòmetres al sud-est de Yunaska.
L'illa Herbert té una forma circular, amb una amplada d'uns 10 quilòmetres i presidida al seu centre pel mont Herbert, un volcà que s'eleva fins als 1.288 msnm i que presenta una caldera de quasi dos quilòmetres d'ample, cosa que la situa com una de les més grans de les illes Aleutianes. No es té constància que hagi estat actiu en temps històric i es creu que les darreres erupcions foren durant l'Holocè.
Va rebre el nom en record del polític estatunidenc Hilary A. Herbert (1834-1919).

## Referències

* ↑ Bergsland, K. Aleut Dictionary. Fairbanks: Alaska Native Language Center, 1994.
* ↑ 1418675 U.S. Geological Survey Geographic Names Information System: Illa Herbert (en anglès)
* ↑ Canadian Mountain Encyclopedia
* ↑ «Alaska Volcano Observatory». Arxivat de l'original el 2014-06-06. [Consulta: 27 juny 2014].
# Agència de Medi Ambient (Cuba)

L'Agència de Medi ambient (AMA) és una organització del CITMA de Cuba. La seva funció fonamental és la de proposar i ensenyar les diferents vies i estratègies fonamentals del govern per al medi ambient. Va ser creada amb l'objectiu primordial d'executar i participar com a observador i rector en diferents projectes científics i tecnològics, a més elabora les diferents estratègies emprades a nivell nacional en matèria ecològica. És consultada per l'Estat per a l'elaboració de lleis o altres documents de caràcter jurídic en aquesta matèria ambiental. Administra a un grup d'empreses subordinades per complir amb la seva tasca.

## Institucions

L'agència té diferents centres i institucions que destina per dividir el seu treball en diferents categories.
* Institut de Meteorologia
* Institut de Oceanología
* Institut d'Ecologia i Sistemàtica
* Institut de Geofísica i Astronomia
* Institut de Geografia Tropical
* Centre de Bioproductos Marins
* Aquari Nacional
* Parc Zoològic Nacional
* Museu Nacional d'Història Natural
* Oficina Tècnica d'Ozó
* Projecte GEF/PNUD Arxipèlag Sabana-Camagüey

## Productes

AMA, realitza una forta activitat comercial a causa de l'important capital humà, altament qualificat amb què compta en els seus centres, de manera que ofereix diferents productes que fins i tot s'exporta. Entre aquests es destaquen:
* MINERAL-TRACES (producte per controlar i evitar desequilibris minerals)
* BIOIL (per combatre vessaments de petroli al mar)
* EXOPAJ (dieta animal)

## Enllaços externs

* (castellà) Agència de Medi ambient de Cuba (Lloc oficial)
# Exploració progressiva

L'exploració progressiva és el mètode d'exploració seqüencial de les línies d'una imatge de televisió, un escombratge successiu d'una línia després de l'altre que realitzen els aparells de televisió per solucionar els dos grans defectes de la TV PAL entrellaçada, el parpelleig i la baixa resolució. L'exploració progressiva s'usa de manera universal en pantalles d'ordinador en la dècada de 2000.

## Descripció tècnica

Una altra forma de compensar els defectes del PAL, es basa a transformar l'exploració entrellaçada en progressiva a través d'una visualització de 50 Hz. Les línies dels camps s'interpolen amb la finalitat d'obtenir les 576 línies del quadre PAL contingudes en el quadre. De totes maneres, la reconversió dels camps per obtenir un quadre sempre és origen d'errors temporals.
El desavantatge de l'exploració progressiva és que requereix una amplada de banda més alta que el vídeo entrellaçat que té la mateixa mida de quadre i velocitat d'actualització vertical. A causa d'això, 1080p no s'utilitza per emetre.

## Referències

* ↑ Poynton, Charles A. Digital Video and Hdtv: Algorithms and Interfaces. Morgan Kaufmann, 2003, p. 56. ISBN 1558607927 [Consulta: 27 gener 2013].
* ↑ Zettl, Herbert. Television Production Handbook. Cengage Learning, 2011, p. 94. ISBN 0495898848 [Consulta: 27 gener 2013].

## Vegeu també

* 480p, 576p, 720p, 1080p
# Explosió de Wanggongchang

L'explosió de Wanggongchang (xinès tradicional: 王恭廠大爆炸, pinyin: Wánggōngchǎng dà bàozhà), també coneguda com la Gran Explosió de Tianqi (xinès tradicional: 天啟大爆炸, pinyin: Tiānqǐ dà bàozhà), va ser un accident produït en una fàbrica de pólvora de Pequín el 30 de maig de 1626. Es considera el primer accident relacionat amb explosius artificials de la història. No se sap del cert què va provocar l'explosió però la fàbrica (una de les sis armeries de la capital) va desaparèixer de l'impacte, així com les cases del voltant fins a 2 km de l'epicentre. Van morir 20000 persones de manera directa i la pèrdua d'armes va perjudicar greument l'exèrcit Ming. Les reparacions, assumides per l'emperador a qui es culpava del desastre per un càstig diví a la seva conducta, van arruïnar el pressupost imperial. A més a més en l'explosió va morir l'hereu al tron, fet que va provocar conflictes successoris que van accelerar la fi de la dinastia Ming.

## Referències

* ↑ Feng, Naixim "Mushroom Cloud Over the Northern Capital: Writing the Tianqi Explosion in the Seventeenth Century". Late Imperial China. 41 (1): 71–112, 2020
* ↑ «Solving a Mystery of 400 Years-An Explanation to the "explosion" in Downtown Beijing in the Year of 1626», 29-04-2013. [Consulta: 20 desembre 2015].
* ↑ John W. Dardess, Blood and History in China: The Donglin Faction and its Repression (Honolulu: University of Hawai’i Press, 2002), 154.
# Expo '98

L'Expo '98, o Exposició Internacional del 1998, el tema de la qual va ser «els oceans: un patrimoni per al futur», va ser una Exposició Internacional Especialitzada regulada per l'Ofician Internacional d'Exposicions, que va tenir lloc a Lisboa, a Portugal, del 22 de maig fins al 20 de setembre del 1998. El tema volia retre homenatge a tots els exploradors portuguesos que van participar en la descoberta de nous continents durant les exploracions de l'època moderna. L'exposició va ser una oportunitat única per a Portugal atès que havia sortit feia poc temps d'una dictadura militar i ara tenia l'oportunitat de demostrar al món els progressos que s'havia fet al país, a més de demostrar el caràcter obert i democràtic d'aquest Nou Portugal sorgit després de la Revolució dels Clavells. Gràcies a l'exposició Lisboa va desenvolupar-se fortament i avui encara queden restes de l'exposició com ara el Parque das Nações o la Torre Vasco da Gama.

## Referències

* ↑ História de Portugal, 1 e 2 ciclos; Porto Editora
# Exposició Universal de 1958

L'Exposition universelle et internationale Bruxelles 1958 va ser una exposició universal regulada pel Bureau International des Expositions que va tenir lloc entre el 17 d'abril i el 9 d'octubre de 1958 a Brussel·les, la capital de Bèlgica.

## Exposició

El lema oficial va ser «La tecnologia al servei de les persones. El progrés de la humanitat a través del progrés de la tecnologia». S'hi van presentar per primera vegada al públic la tecnologia espacial i l'energia nuclear, aleshores tecnologies punteres. Va ser la primera exposició universal celebrada després de la Segona Guerra Mundial. L'exposició va quedar marcada per la rivalitat entre el bloc occidental i el bloc oriental, en la qual els dos bàndols intentaven presentar els estats que en formaven part com a països més avançats que els de l'altre bloc.
L'exposició es va celebrar en un recinte de dos quilòmetres quadrats en el sector de Heysel, a 7 quilòmetres del centre de Brussel·les. Molts dels edificis utilitzats a l'exposició foren construïts originalment per l'Exposició internacional de Brussel·les (1935).
La primera proposta per celebrar aquesta exposició fou pel 1947 i s'aplaçà, inicialment, pel 1955. L'exposició es convertí en un lloc per provar les possibilitats de l'existència humana a l'ombra de la destrucció nuclear.
El fet que l'exposició fou la primera a celebrar-se en el marc de la Guerra Freda li donà més importància: els governs dels països aliats de l'Europa Occidental aprofitaren l'ocasió para demostrar els seus èxits de postguerra, mentre que els països de l'Eix - Alemanya, Japó i Itàlia - hi veieren una oportunitat de netejar la seva imatge internacional. Tot i la majestuositat de l'exposició, el més destacat fou la tensió evident entre els Estats Units i la Unió Soviètica, que utilitzaren els seus respectius pavellons per promoure els seus règims polítics.
L'exposició es recordada per l'Atomium, un model gegant d'una molècula d'acer (on cada esfera representa un àtom). Més de 41 milions de persones visitaren l'exposició inaugurada pel rei Balduí I, fent una crida a la pau mundial i al progrés econòmic i social.

## Referències

* 1 2 3 «Expo '58, Brussels Universal & International Exposition» (en anglès). Arxivat de l'original el 30 de març de 2016. [Consulta: 5 setembre 2016].
* ↑ «1958 Brussels» (en anglès). París: Oficina Internacional de Exposiciones. [Consulta: 5 setembre 2016].

## Enllaços externs

* Lloc web de l'Oficina Internacional d'Exposicions (BIE) EN/FR
* Lloc web commemoratiu Arxivat 2020-02-14 a Wayback Machine. (en anglès)
* Exposició Internacional de Brussel·les 1958
# Exposició Universal de Lieja (1905)

L'Exposició Universal de Lieja (en francès: *Exposition Universelle et Internationale de Liège*) va ser una fira mundial celebrada a Lieja, Bèlgica, del 27 d'abril al 6 de novembre de 1905, només vuit anys després d'una altra exposició belga a Brussel·les.
L'objectiu de l'esdeveniment era destacar la importància industrial de Lieja, al mateix temps que commemorava els 75 anys de la independència de Bèlgica i els 40 anys de regnat del rei Leopold II. L'exposició va rebre 7 milions de visitants, es va estendre sobre 52 acres i va generar 75.117 francs belgues.$^{:416}$

## Dades

* Superfície: 70 hectàrees.
* Països participants: 31
* Visitants: 7.000.000
* Cost de l'Exposició: 2.890.360 $.

## Referències

* ↑ «Liege 1905» (en anglès). Bureau International des Expositions. Arxivat de l'original el 8 de juny 2012. [Consulta: 22 setembre 2024].
* ↑ «Liege 1905». A: Encyclopedia of World's Fairs and Expositions. McFarland & Company, Inc, 2008. ISBN 978-0-7864-3416-9.
* ↑ Dumont, Françoise; Britta, Marlène; Renardy, Christine «Les arts à l'Exposition de 1905» (en francès). Liège et l'Exposition universelle de 1905. Christine Renardy [Brussels], 2005, pàg. 199-200.

## Enllaços externs

* Web del Buró Internacional d'Exposicions (francès)
# Exposició Universal de Shanghai (2010)

L'Exposició Universal de Shanghai del 2010 (oficialment en anglès Expo 2010 Shanghai China i en xinès 中国2010年上海世界博览会|t=中國2010年上海世界博覽會; transliterat com Zhōngguó 2010 Nián Shànghǎi Shìjìe Bólǎnhuì) es va desenvolupar a la ciutat de Shanghai fins al 31 d'octubre del 2010. El lema de l'exposició fou "Millor ciutat, millor vida" i significava el nou estatus de la ciutat de Shanghai com la pròxima ciutat mundial. El logotip feia servir l'ideograma xinès 世 ('món', en xinès "shì").
Es tracta de l'Exposició Universal més cara fins a la data i també la que ocupa més superfície (5,28 km²).
Hi van participar més de 190 estats i més de 50 organitzacions internacionals, la van visitar uns 100 líders polítics de tot el món. S'esperava rebre 700 milions de visitants. El pavelló d'Espanya va ser dissenyat per l'arquitecta italocatalana Benedetta Tagliabue que va donar-li un teulat inspirat per la tradicional cistelleria catalana, desenvolupat per Joan Farré i Oliver i executat per artesans xinesos.

## Galeria fotogràfica

* Construcció de l'edifici principal "Expo Axis" a Xangai, desembre del 2009.
* Detall d'Expo Axis.
* Expo Axis de nit.
* Airbus A340 de la companyia aèria xinesa portant el lema de l'exposició.
* Pavelló Planeta Urbà
* Pavelló de la Xina.
* Pavelló d'Aràbia Saudita.
* Detall del teulat dissenyat per Joan Farré

## Referències

* ↑ China Rules the World at Expo 2010
* ↑ «Shanghai World Expo showcases China's soft power». Associated Press.
* ↑ Chinese FM says World Expo a diplomacy priority
* ↑ China to host world's first green energy expo next month
* ↑ Amat i de Broto, Gemma «Còpia arxivada» (pdf). Artesania Catalana. Consorci de Comerç, Artesania i Moda de Catalunya, vol. 15, 2010, pàg. 2 & 16. Arxivat de l'original el 2016-03-03 [Consulta: 7 gener 2015]. «el pavelló que representarà Espanya en la propera Exposició Internacional, que se celebrarà a Xangai el 2010, serà una estructura recoberta de vímet, com un enorme cistell. El projecte ha rebut l'assessorament del mestre artesà Joan Farré, el qual ha transmès els seus coneixements com a cistellaire a l'arquitecta Benedetta Tagliabue» Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Expo 2010 lloc web oficial Arxivat 2021-11-12 a Wayback Machine. (anglès) (francès)
* Archdaily Shanghai 2010 coverage (detalls dels projectes)
* Vídeos en streaming de l'Expo 2010 Arxivat 2010-05-14 a Wayback Machine.
| Precedit per: Expo 2008 (Saragossa) | Exposició Universal 2010 | Succeït per: Expo (Yeosu) 2012 |
# Extracció de sorra

L'extracció de sorra és realitzada principalment a través d'un pou obert, però de vegades s'extreu de les platges i les dunes de l'interior o mitjançant el dragatge dels oceans i les lleres dels rius.

## Usos

La sorra s'usa sovint en la fabricació, per exemple, com a abrasiu o en formigó. També s'usa en carreteres amb gel i neu, generalment barrejada amb sal, per a reduir la temperatura del punt de fusió en la superfície de la carretera. La sorra pot reemplaçar la costa erosionada.

## Perills mediambientals

L'extracció de sorra és una causa directa de l'erosió i impacta la vida silvestre local. Diversos animals depenen de platges arenoses per a niar, i la mineria ha portat a la gairebé extinció del gavial (una espècie de cocodril) a l'Índia. L'alteració de la sorra submarina i costanera causa terbolesa en l'aigua, la qual cosa és nociu per a organismes com el coral que necessiten llum solar. També pot destruir les pesqueres, perjudicant financerament els seus operadors.

## Vegeu també

* Mina
* Mineria
* Mina a cel obert

## Referències

* ↑ «Protectors de les platges. (en anglès)».
* ↑ «Daños de la minería.».
* ↑ «Video de la extinción de los Gaviales.».
# Extrem Orient

L'Extrem Orient (també anomenat Orient Llunyà o Àsia Oriental) és, de forma inconcreta, l'est de l'Àsia, incloent-hi sovint els territoris russos del nord-est així com la regió occidental de l'oceà Pacífic, llevat del continent australià i de Nova Zelanda i altres illes d'Oceania. Aquest concepte inclou el centre i la costa de la Xina, Taiwan, el Japó, Corea, les Filipines, Vietnam, Cambodja, Malàisia, Singapur, Brunei, Myanmar, Tailàndia, Indonèsia, Timor Oriental. Sovint, depenent del context, aquest terme pot incloure el nord-est de Rússia, Índia, Pakistan, Bangladesh, Sri Lanka, Nepal i Bhutan. Sovint s'utilitza en contraposició a l'Orient Pròxim.
Els estudis orientals, incloent-hi la filosofia oriental, sovint es refereixen a aquesta zona del planeta. Se sol considerar com una regió cultural única, però això és tan inexacte com considerar tots els països occidentals iguals. Si bé hi ha trets comuns, com el rebuig del dualisme extrem o el respecte a la tradició, cada regió té la seva pròpia manera de veure el món.

## Composició

L'Extrem Orient, com una macro-regió, està al seu torn compost per les següents regions:
* Àsia oriental
* Sud-est d'Àsia
* Extrem Orient Rus (districte federal del Llunyà Orient)
La llista de països considerats dins de l'Extrem Orient inclou, entre d'altres, els següents:
* Myanmar
* Brunei
* Cambodja
* Xina
* Corea del Nord
* Corea del Sud
* Filipines
* Hong Kong (part de la Xina)
* Indonèsia
* Japó
* Laos
* Macau (part de la Xina)
* Malàisia
* Mongòlia
* Rússia (només el districte federal del Llunyà Orient)
* Singapur
* Tailàndia
* Taiwan
* Timor Oriental
* Vietnam
# Exèrcit Revolucionari del Poble (Argentina)

L'Exèrcit Revolucionari del Poble (en castellà: Ejército Revolucionario del Pueblo, ERP) fou una organització armada comunista argentina, braç armat del Partit Revolucionari dels Treballadors liderat per Mario Roberto Santucho), durant els anys 1970. Cap a finals de 1976 havia estat desarticulat per les forces armades a conseqüència de l'Operativo Independencia i de la repressió que va patir durant la darrera dictadura militar, l'autoanomenat Procés de Reorganització Nacional.
# Exèrcit Revolucionari del Poble (Colòmbia)

L'Exèrcit Revolucionari del Poble (en castellà: Ejército Revolucionario del Pueblo, ERT) fou una guerrilla d'inspiració guevarista colombiana, activa durant el conflicte armat colombià. Sorgí el 1996 com a escissió de l'Exèrcit d'Alliberament Nacional (ELN) i finalitzà el 2007. La seva bandera és bicolor, verd a dalt i vermella a sota, amb les inicials en la meitat similars a les de l'ELN, sols que amb la inscripció ERP.
# Farafra

L'oasi de Farafra (àrab: واحة الفرافرة, wāḥat al-Farāfra) és un oasi d'Egipte, part del Wahat, al desert oriental de Líbia, en una gran plana calcària amb un únic poble, de nom també Farafra, amb uns 5.000 habitants (2002), bona part beduïns, a mig camí entre l'oasi d'al-Dakhla i el d'al-Bahriyya.
Disposa d'uns 20 pous i fonts, i en destaca Ayn al-Bellad i Ayn-Ebsay. Hi ha nombroses palmeres i algunes oliveres i es cultiva ordi, blat, sorge i altres productes a més dels dàtils i les olives. A uns 45 km al nord, hi ha l'anomenat desert Blanc, on el color del desert es torna blanc cromós per la presència de la pedra calcària modelada per l'acció de les tempestes d'arena. També, a una distància no gaire gran, hi ha la font d'aigua calenta de Bir Setta, i el llac El-Mufid.
És l'antiga Tyhw ('terra de bous') del temps dels faraons, i la Trinytheos grega i romana. La seva població a l'edat mitjana era copta, però sota domini otomà va esdevenir musulmana. El 1860, va passar a mans de la secta sanusiyya, però la sobirania va restar egípcia.

## Enllaços externs

* Guia de viatge Arxivat 2011-02-01 a Wayback Machine..