OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Església de la Mare de Déu dels Desemparats (Benitandús)

L'església de la Mare de Déu dels Desemparats de Benitandús és un temple catòlic situat tot just a l'entrada del poble, a la vora del riu de Veo. Amb la consideració d'ermita, depèn eclesiàsticament de l'església de sant Miquel Arcàngel de l'Alcúdia de Veo, el cap municipal.
Es va construir després de l'expulsió dels moriscos el 1609, i les seues característiques són més modestes que les de la resta d'esglésies de la serra d'Espadà. L'excepció és l'església de la Puríssima Concepció de Xinquer, amb la qual guarda un cert paregut.
Les imatges, aixovar i ornaments d'aquest temple van ser cremats el 12 d'agost de 1936, durant els primers dies de la Guerra Civil espanyola.

## Arquitectura
### Estructura

L'Església presenta una sola sala de planta rectangular, de reduïdes dimensions i sense corredor central, flanquejada a dreta i a esquerra per petits altars d'estil neoclàssic encastats en les parets. Les imatges que els presideixen són també de reduïdes dimensions i, entre d'altres, representen a la Puríssima Concepció, al Jesús de Medinaceli o a santa Apol·lònia, copatrona de Benitandús.
Presideix el temple un altar major del mateix estil, amb un Crist crucificat a la fornícula central i un bust del Crist de Limpias a la part inferior. A la part esquerra d'aquest altar major se situa la imatge de la titular, la Mare de Déu dels Desemparats, sobre una peanya.
El sostre és pla i la decoració pictòrica de l'interior està molt deteriorada.

### Façana principal

La façana és senzilla i està emmarcada per dues pilastres rematades amb motius neoclàssics. Al damunt s'hi ubica l'espadanya, que sembla de factura més moderna. Presenta dos buits per a campanes, tot i que en l'actualitat no n'hi ha cap. Sobre la porta hi ha un òcul, l'única entrada de llum natural al temple, doncs no té vidreres enlloc.
* Imatges de l'Església
* Façana
* Altar Major
* Altar de santa Apol·lònia
* Altar del Carme
* Altar de la Puríssima
* Mare de Déu dels Desemparats

## Referències

* 1 2 «Ermita de Benitandús (Virgen de los Desamparados)» (en castellà). Ermitas Comunidad Valenciana. Arxivat de l'original el 2016-09-08. [Consulta: 10 agost 2016].
* ↑ Ministeri de Justícia «Ramo separado de Alcudia de Veo». Causa General de Castellón de la Plana, 1941-1946.
# Església de la Mare de Déu dels Àngels de Toixa

L'Església de la Mare de Déu dels Àngels del municipi valencià de Toixa (Serrans) és un temple catòlic del segle xvii d'arquitectura barroca valenciana amb influències castellanes. L'arquitecte de l'edifici fou Juan Pérez Castiel.
L'edifici ha estat declarat Monument Històric Artístic Nacional l'any 1983.

## Descripció

La planta del temple és de creu llatina, amb capelles laterals intercomunicades al llarg dels tres trams de la nau principal, té les sagristies al costat del presbiteri i torre campanar als peus. Sobre la sagristia vella, al costat de l'evangeli, es troba el cor, lloc on se situava l'òrgan, desaparegut en la guerra civil de 1936. Es cobreix amb volta de canó paredada amb llunetes en la nau principal, i cúpula sobre petxines i tambor en el creuer.
La façana és un parament pla rematat per la cornisa i espadanya. La portada, accessible pujant per una escalinata de pedra, és de pedra calcària i es compon d'unes pilastres laterals que suporten un entablament sobre el qual se situen pinacles piramidals amb boles i un edicle amb frontó corb amb venera en el seu interior. A la dreta està l'esvelta torre, d'estil neoclàssic, que consta de tres cossos.
En l'església també van treballar l'escultor Doménec Cuevas que va realitzar el retaule, avui desaparegut, i Josep Mínguez a qui s'atribuïx el campanar. L'església posseïx una abundantíssima decoració aplicada en guix de potent volumetria els temes decoratius de la qual són característics de Pérez Castiel.
L'església de Toixa és un dels més clars exponents de la renovació no solament formal, sinó de tècniques constructives, que es produïx en l'arquitectura valenciana a partir de l'últim terç del segle xvii, època en la qual s'adopta amb caràcter generalitzat la volta paredada per a la coberta de naus, abandonant les voltes de canó i fàbriques de tapial.

## Enllaços externs

* Plana web municipal Arxivat 2009-08-13 a Wayback Machine.
* ↑ URL de la referència: https://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=1376. Data de consulta: 16 gener 2025.
# Església de la Miraculosa

L'Església Parroquial de La Miraculosa és un temple catòlic situat en el municipi de Picassent. És Bé de Rellevància Local amb identificador nombre 46.16.194-008.

## Referències

* ↑ «Parròquia de la Miraculosa». Campaners.com. [Consulta: 2 gener 2017].
* ↑ «Iglesia Parroquial de La Milagrosa». Eduwp.edu.gva.es. [Consulta: 2 gener 2017].
# Església de la Nativitat de la Mare de Déu de Sagunt

L'Església parroquial de la Nativitat de la Mare de Déu de Sagunt, també coneguda com a església de Santa Maria constitueix un bé d'interès cultural amb anotació ministerial RI - 51-0004755 de 25 d'octubre de 1982.

## Història

La construcció del temple es va iniciar en 1334 sobre l'antiga mesquita més gran. Inicialment es va realitzar l'absis i la nau fins al penúltim tram i la porta lateral del costat de l'Evangeli, i la portada del costat nord-oest també és del segle xiv.
La portada del costat sud es va afegir al segle xv. Les intervencions dels segles xvi i xvii van aportar elements barrocs, sent revocades les voltas. El 1702 es va edificar un campanar de carreu que va ser desmantellat entre 1808 i 1904. L'any 1799 es van afegir les escalinates amb balustrada que dona accés a la portada nord-oest. Es considera que el material per aquest element va poder procedir del teatre romà.
Entre 1905 i 1913 es va construir el campanar actual, fet de maó sobre la base de carreus de l'anterior. Durant la Guerra Civil Espanyola el temple va perdre gairebé tots els seus béns mobles, salvant part d'un retaule, els Goigs de la vida de la Verge, del segle xvii. El condicionament de l'edifici va portar a la pèrdua de l'arrebossat barroc de les naus. El retaule supervivent de la Guerra Civil va ser restaurat entre 2007 i 2012.

## Descripció

Es tracta d'un temple de tres naus, la central més alta que les laterals, amb l'absis cap a l'Est. Es descompon en quatre trams coberts per voltes de creueria. Al llarg de les parets nord i sud hi ha unes capelles, dues per cadascun dels tres primers trams i una al quart que és més curt. La separació entre les naus es fa mitjançant arcs formers de mig punt, menys en el quart tram en què són apuntats. Els arcs es recolzen sobre columnes octogonals. El campanar és de maó, sobre una base de carreus.

## Referències

* ↑ URL de la referència: https://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=1342. Data de consulta: 8 setembre 2023.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 http://www.cult.gva.es/dgpa/bics/Detalles_bics.asp?IdInmueble=178
* ↑ Termina la restauración del retablo del altar mayor de la Iglesia de la Parroquia de la Natividad de Nuestra Señora de Sagunto
# Església de la Santa Creu de Castellbò

L'Església de Santa Creu és l'església parroquial del poble de Santa Creu de Castellbò, que pren el nom de l'església, en el municipi de Montferrer i Castellbò (Alt Urgell). Està protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És una església d'una sola nau, capçada al nord amb capçalera plana, i coberta amb volta de canó que suporta un llosat a doble vessant. A banda i banda presenta dues capelles laterals, obertes a la nau a través d'un arc de mig punt, que sobresurten de la nau en planta. La del mur de llevant està adossada a la sagristia. La porta d'accés, a la façana meridional, és en arc rebaixat i presenta una motllura enguixada, igual que l'ull de bou circular que la corona. Culminant el frontis del mur occidental hi ha un campanar d'espadanya d'un sol ull. La construcció és rústega de pedres unides amb morter sense fer filades.

## Història

Està citada a l'acta de consagració de la catedral d'Urgell l'any 839. L'església és esmentada l'any 935 com a límit del terme de Pallerols del Cantó. Durant el segle xi els esments són més sovintejats. L'església de Santa Creu figura en la relació de la visita pastoral realitzada pels delegats de l'arquebisbe de Tarragona els anys 1312 i 1314, així com al llibre de la dècima del Bisbat d'Urgell de 1391, dins del deganat de l'Urgellet. L'església parroquial de Santa Creu ha tingut tradicionalment com a sufragània la de Sant Serni de Seix, i l'any 1758 consta també com a tal la de Sant Andreu de Castellbò. L'any 1904, Sant Martí d'Albet també passà a ser sufragània de Santa Creu.

## Referències

* 1 2
* 1 2
# Església de la Transfiguració

L'església de la Transfiguració és una església localitzada al cim del mont Tabor a Israel. Tradicionalment es creu que és el lloc on es va dur a terme la Transfiguració de Jesús, un esdeveniment narrat als evangelis en què Jesús es transfigura en una muntanya sense nom i parla amb Moisès i Elies.
L'església forma part del complex d'un monestir franciscà acabat d'edificar el 1924 per l'arquitecte Antonio Barluzzi. Va ser construïda sobre les ruïnes d'una antiga església romana d'Orient (segles IV a VI) i d'una església del segle xii de l'època de les Croades.

## Arquitectura

A l'església hi ha tres capelles amb un petit altar, anomenades tabernacles, dedicades a Jesús, Moisès i Elies. El tabernacle del Crist és a la part oriental de l'església. Unes escales condueixen al nivell inferior que conté un santuari cobert amb una volta moderna. A cadascuna de les dues torres a l'extrem occidental hi ha una capella, la d'Elies, a la torre sud i la de Moisès, a la torre nord.
A la part superior de l'església hi ha un mosaic sobre fons d'or que representa la Transfiguració. El 6 d'agost, dia de la Transfiguració segons alguns calendaris litúrgics, els rajos del sol toquen una certa placa de vidre posada a terra i el reflex il·lumina breument el mosaic daurat.

## Galeria

* Vista aèria de l'església
* Vista des de l'exterior
* Detall de la façana
* Vista de l'interior
* El mosaic
* Capella a sota del mosaic

## Referències

* ↑ «Mount Tabor». sacred-destinations.com. Arxivat de l'original el 2009-01-29. [Consulta: 16 gener 2009].
* ↑ THE CHURCHES OF ANTONIO BARLUZZI, Canon Peter C Nicholson, McCabe Educational Trust, accessed April 2010
* 1 2 «Mount Tabor - Church of the Transfiguration». planetware.com. [Consulta: 16 gener 2009].
# Església de la Trinitat (Vilafranca del Penedès)

L'Església de la Trinitat és un temple del municipi de Vilafranca del Penedès (Alt Penedès) protegit com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

L'església té una sola nau sense creuer amb volta de canó lleugerament apuntada. Presenta cinc capelles laterals per banda i l'absis és rectangular. La porta d'entrada és neogòtica. El campanar és de planta octogonal. La Capella del Remei és contigua, amb porta de 1615 la inscripció es troba al timpà. El conjunt ocupa la cantonada del carrer de la Font amb el carrer dels Trinitaris.

### Mare de Déu de Montserrat

La Mare de Déu de Montserrat és una escultura de fusta policromada que representa una figura femenina, dreta, coronada i vestint una túnica fins als peus. Porta als braços un nen que té el braç enlairat i agafa un ocell. Ambdós tenen la pell de color negre. Als seus peus hi ha unes formes arrodonides semblants a muntanyes i dues petites figures alades a sobre, utilitzant una serra. Nova iconografia de la Verge de Montserrat. No té tron.

### Pintures de la capella del Remei

Pintura mural policroma amb la representació de temàtica religiosa, centrada en la pat superior central per una Crucifixió voltada de figures d'àngels que porten copes. A la part inferior hi ha els temes de l'Anunciació i del Naixement, un a cada banda. Estil figuratiu realista, un xic ingenu.

### Les Campanes

Les tres campanes presents al campanar de la Trinitat foren foses a Olot (Girona) per l'Hijo de Esteban Barberí el 1948. Estan penjades en uns jous de ferro a les finestres de la torre. Emeten un Acord Glòria un xic desajustat.
| Nom | Boca (cm) | Massa (kg) |
| Trinitat | 67 | 70 |
| Albina | 80 | 290 |
| Martina | 90 | 420 |

## Història

L'Església de la Trinitat es va edificar al lloc ocupat anteriorment per una antiga església dedicada a la Mare de Déu del Remei -part occidental- i una part de l'antic Hospital del Sant Esperit, construït el 1272 i ocupat pels frares trinitaris des del 1557. Les obres van començar el 8 de desembre de 1578 i van concloure al llarg del segle xvii.
El 1868 es va convertir en segona parròquia de Vilafranca, per insuficiència de la de Santa Maria. El 1902 Eugeni Campllonch va projectar l'altar major. El 1908 es va acabar el nou campanar, en substitució d'un altre més primitiu i no tan alt.
La Capella del Remei va ser cremada l'any 1934 i va ser reconstruïda de nou i inaugurada l'any 1935. Ara és la Capella del Santíssim.
La imatge de la Mare de Déu de Montserrat, segons l'antiga propietària, la sra. Benach, l'escultura és anterior al 1936, ella fou la donadora de l'escultura a l'església de la Trinitat.
La capella del Remei, cremada el 1934, es reconstruí de nou i s'inaugurà el 1935. El director de l'obra fou l'arquitecte Josep Brugal i el pintor Lluís Mª Güell. Ara és la capella del Santíssim de l'església de la Trinitat. La pintura mural és anterior a la data de la crema i fou restaurada posteriorment.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8
# Església de la Vera Cruz (Santa Cruz de la Sierra)

L'església parroquial de Santa Cruz de la Sierra està situada en el lateral nord de la plaça principal d'aquest municipi de la província de Càceres (Extremadura), prop de l'autovia del Sud-oest o A-5.
Segons els indicis dels que es disposa actualment, va ser construïda al lloc d'una mesquita que fou construïda sobre una antiga basílica visigoda que al seu torn va reutilitzar les restes d'un primitu temple romà.

## Descripció

L'edifici, d'extenses proporcions, té una planta rectangular. Es va construir principalment amb maons i carreuat de granit.
Hi ha dues portades a l'església: una de mig punt i per la qual s'accedeix a l'edifici de forma habitual i una altra de final del segle xv d'estil gòtic.
La torre és als peus del temple, és de de mitjana altura i té obertures de mig punt. Va ser restaurada durant els anys 80 del segle xx.
L'interior del temple té una única nau central coberta amb una taulada de fusta a dues aigües que es divideix en trams per tres arcs ogivals sobre columnes amb capitells decorats amb moldures gòtiques.

## Contingut artístic

El contingut artístic destaca per un púlpit de granit de la darreria del segle xv o principi del xvi, la pica baptismal del segle xvi i distintes imatges barroques, de les quals destaquen les de Rita de Càssia i la Mare de Déu de la Consolació. El retaule major, del segle xvii, mostra imatges de verges i sants.
Però sens dubte, la peça artística més important de l'església és un tinent d'altar de marbre blanc, esculpit molt probablement per un artesà local del segle VII.

## Referències

* ↑ Cillán Cillán, 2009, p. 9.
* ↑ Cillán Cillán, 2009, p. 9-10.
* ↑ Cillán Cillán, 2009, p. 12.

## Bibliografia

* Cerrillo Martín de Cáceres, Enrique «El tenante de altar de época visigoda de Santa Cruz de la Sierra». Alcántara. Institución Cultural "El Brocense" [Cáceres], 71, 1974. ISSN: 0210-9859.
* Cillán Cillán, Francisco «La iglesia parroquial de Santa Cruz de la Sierra». Alcántara. Institución Cultural "El Brocense" [Cáceres], 177, 2009, pàg. 9-35. ISSN: 0210-9859.
# Església de la Verge Maria de Nabakhtevi

L'església de la Verge Maria de Nabakhtevi (en idioma georgià: ნაბახტევის ღვთისმშობლის ეკლესია) és una església situada al poble de Nabakhtevi, al municipi de Khashuri, a Geòrgia. Aquest monument del segle xv de Nabakhtevi va ser construït per ordre de Kutsna Amiredjibi al barranc de Cheratkhevi. L'any 2006, l'església de la Verge Maria de Nabakhtevi va ser assenyalada com a Monument Cultural destacat de Geòrgia.

## Història

L'edifici de l'església i el campanar estan inclosos en el conjunt d'esglésies de la Mare de Déu de Nabakhtevi. L'edifici de l'església fa de planta 14,5 m x 9,35 m; està construïda amb fileres de pedres grises tallades. L'església té dues entrades: des de l'oest (de maó) i des del nord. Hi ha una finestra en un absis semicircular. Aquí es troba la representació de la Verge, que seu al tron amb els sants.
La pintura mural de l'església es va realitzar entre els anys 1412 i 1431, però va ser danyada posteriorment. Algunes composicions es van reubicar al Museu d'Art de l'estat de Geòrgia. In situ es mantenen, al mur de separació del centre de la planta i les parts posteriors, tres registres: -els ulls «guardians ocells» estan representats al registre superior- l'hospitalitat d'Abraham al segon registre, i els patriarques de l'església i Svimeon Mesvete al tercer.
* Església de la Verge Maria de Nabakhtevi (2016)
* Vista de l'església
* Fresc representant Alexandre I de Geòrgia. Segle XV
* Fresc representant Kutsna Amiredjibi

## Referències

* ↑ «,,კულტურის ზოგიერთი უძრავი ძეგლისათვის ეროვნული მნიშვნელობის კატეგორიის მინიჭების შესახებ“» (en georgià). [Consulta: 22 juliol 2019].
* ↑ «I. Lortkipanidze - retratos de personajes históricos de Nabakhvevi» (en georgià). Saunje.ge. [Consulta: 29 juliol 2019].

## Bibliografia

* Lortkipanidze I, Nabaxtevi paintings, Tbilis, 1973.
# Església de la Virgen del Valle (Castilnuevo)

L'església de la Virgen del Valle és una església parroquial d'estil romànic situada en la localitat de Castilnuevo (Espanya). Està consagrada a la Mare de Déu de la Vall i es troba als afores de la localitat, a una xopera propera al riu Gallo.
Es tracta d'un temple del segle xii, reformat al segle xvi, amb una sola nau de planta rectangular, sense gairebé decoració escultòrica. La portada té arc de mig punt decorada amb esferes tallades. Compta amb un enteixinat de fusta llaurada que va ser afegit al segle xix. Disposa d'una espadanya.

## Referències

* ↑ Repsol, Guía. «Castilnuevo | Guía Repsol» (en castellà). Guía Repsol. [Consulta: 25 setembre 2019].
* ↑ «Castilnuevo». www.caminodelcid.org. [Consulta: 25 setembre 2019].
* ↑ «Iglesia de la Virgen del Valle de Castilnuevo». www.caminodelcid.org. [Consulta: 25 setembre 2019].
# Església de les Corts

L'Església de les Corts és una obra de Ripoll (Ripollès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici de planta rectangular que conserva els quatre murs exteriors i una petita obertura a una de les façanes. No té la teulada, però la coberta segurament era a dues aigües degut a la forma triangular de la façana que té l'obertura. Consta d'una sola nau i no té absis diferenciats. Els panys estan fets amb carreus petits, ben tallats i disposats en filades regulars. A l'interior s'observen maons massissos.
# Església de les Esclaves del Sagrat Cor de Jesús

L'església de les Esclaves del Sagrat Cor de Jesús és un temple catòlic situat al carrer de Mallorca, 232 de Barcelona, inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Està vinculada amb l'escola Shalom de la mateixa congregació, a la Rambla de Catalunya, 83.

## Història

Va ser projectada per l'arquitecte Eugenio Pedro Cendoya al solar d'un magatzem annex a la casa Maury-Parés, i inaugurada el 1952, coincidint amb la beatificació de Rafaela Porras y Ayllón, fundadora de la congregació.

## Descripció

De línies clàssiques i inspiració renaixentista, és un temple de nau única, coberta amb volta de canó amb llunetes i il·luminada a través de finestrals semicirculars a la part alta dels murs laterals. L'absis és pla i està cobert per un altar de pedra.
La façana és de dues plantes; a la planta baixa s'obren tres portes d'arc de mig punt, la central més gran que les laterals, amb el timpà cec. Al primer pis només s'obre un balcó ampitat amb balustrada, alineat amb la porta central i emmarcada per unes columnes que aguanten un frontó semicircular.
Dos parells de pilastres d'ordre corinti, sobre alts pedestals, emmarquen les obertures d'e l'eix central i aguanten un entaulament amb frontó que corona la façana. A banda i banda, un mur decorat amb volutes fa una suau transició entre la planta baixa, amb un ample corresponent a tres cossos, i el central del primer pis, que correspon a la nau del temple. Els extrems de la planta baixa també estan decorats amb pilastres. El parament és de maó amb alguns elements decoratius, com ara les pilastres, columnes i timpans, destacats amb pedra.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Església de les Esclaves del Sagrat Cor de Jesús». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
* 1 2 3 4 «Església de les Esclaves del Sagrat Cor de Jesús». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.

## Enllaços externs

* «Església de les Esclaves del Sagrat Cor de Jesús». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Església del Convent del Carme

L'Església del Convent del Carme és una església d'Olot (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Gran església d'una sola nau, amb vuit altars laterals i capçalera. Adossades a aquesta es troben les sales i cambres destinades a convent. Exteriorment, l'església de la Mare de Déu del Carme no conserva res de destacable, va ser restaurada a l'època barroca, moment en què es va afegir a l'església una gran capella dedicada al Crist, que corre paral·lela a la nau principal.
El convent va tenir així mateix un bonic claustre, de dos pisos i altres dependències annexes situades al costat dret de la nau. El primer encara es conserva en bon estat; de les segones resta una gran porta dovellada i una finestra amb guardapols.

### Interior

Els altars laterals conserven l'heràldica seguint la línia que va des de la simplicitat de l'any 1569 a la fantasia de 1572. L'únic nobiliari és el dels Collferrer. A les claus de volta hi ha el patró dels mecenes i elements dels escuts. L'altar principal és recent, però segueix les línies gòtiques. Té el cambril de la verge a la part central superior, sota ell hi ha uns relleus amb dos àngels esculpits portant l'escut del Carme. A cada costat hi ha tres fornícules amb escultures de mida natural fetes d'alabastre. Tanquen el conjunt de l'absis quatre grans suports per espelmes que pengen de la volta. Són destacables les pintures realitzades per Jaume Casas i Sargatal l'any 1947 a la capella lateral del Crist.

## Història

En el transcurs del segle xvi la vila d'Olot creixia en competència econòmica amb Besalú, Ripoll i Camprodon, però no pas culturalment. Aquí no es disposava de cap ordre monàstic, fogar de d'intel·lecte i del saber i això dolia als prohoms que constituïen el seguit de famílies, algunes de les quals, ennoblides amb llurs fortunes personals promovien la riquesa de la comunitat. El consell de la Universitat es va posar en contacte amb els carmelites de Girona (1565) i va pactar la fundació. Llavors era prior Joan Muntaner.

## Referències

* 1 2 3 4
# Església del Gesù (Lecce)

L'església del Gesù (església de Jesús en català) o de la Mare de Déu del Bon Consell és una església al centre històric de Lecce. Durant segles ha estat la llar de la Companyia de Jesús.
Va ser en 1575 quan l'antiga església de Sant Nicolau de ritu grec-ortodox va ser demolida per donar pas a l'actual església de Jesús amb estil semblant. A l'exterior domina l'escut de la Companyia de Jesús i al nivell superior hi ha tres finestres on la del mig té la imatge del Nen Jesús a la part superior. Pel que fa a l'interior es presenta com un únic volum en el qual només s'insinua la presència del transsepte. Al voltant de les parets de la nau hi ha diferents capelles.

## Referències

* ↑ «Chiesa del Gesù o Del Buon Consiglio» (en italià). leccenelsalento.it. [Consulta: 4 novembre 2017].