OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# A*P*E

A*P*E és una pel·lícula dirigida el 1976 per Paul Leder, amb Joanna Kerns (Marilyn Baker). La RKO Pictures, que trobava que A*P*E començava de manera seriosa a envair el seu King Kong, va aconseguir del tribunal suprem que la menció amb grans lletres «no confondre amb King Kong» s'afegís en els cartells americans. S'ha inclòs en la llista de pel·lícules considerades de les pitjors.

## Argument

Un monstruós goril·la de deu metres d'altura apareix en una illa tropical del Pacífic i s'enamora d'una bella actriu...

## Repartiment

* Rod Arrants
* Joanna Kerns
* Alex Nicol
* Nak-hun Lee
* Yeon-jeong Woo
* Jerry Harke
* Larry Chandler
* Walt Myers
* J.J. Gould
* Charles Johnson
* Paul Leder
* Choi Sung Kwan
* Bob Kurcz

## Producció

La pel·lícula va ser una producció que se suposava que s'aprofitaria de l'estrena futura de King Kong. Uns quants elements de la trama, com la relació d'un goril·la gegant amb una actriu americana, estan agafats essencialment de la història de King Kong. De fet quan la pel·lícula es va anunciar, s'hi van referir com el Nou King Kong en el seu pòster Quan la RKO ho va veure, van engegar un plet per 1,5 milions de dòlars contra la companyia.
Arran del plet, el títol es va canviar per A*P*E i el subtítol per no ser confosa amb King Kong es va afegir als cartells als cinemes i al tràiler de pel·lícula. Tanmateix la companyia podia fer servir el nom de King Kong no solament a Corea del Sud sinó també en alguns mercats internacionals on es coneixia com a Super King Kong i King Kong Returns respectivament.
El títol de la pel·lícula A*P*E romania per a (Attacking Primate MonstEr) i parodiava de l'acrònim de M*A*S*H, demostrant que on es va produir aquesta pel·lícula va ser a Corea.
La pel·lícula oposava el gegant simi del títol contra un gran tauró blanc, una picada d'ull a Jaws, estrenada un any abans. Una coberta famosa de Famous Monsters of Filmland reproduïa aquesta escena. La pel·lícula va arribar a les pantalles dels Estats Units l'octubre de 1976, dos mesos abans de King Kong.

## Referències

* ↑ Stephen Jones, The Essential Monster Movie Guide Titan Publishing Group. 2000. Pg.36 en anglès
* ↑ John Wilson, The Official Razzie Movie Guide. Nova York: Warner, 2005. 7-9 (anglès)
* ↑ «The New King Kong». Arxivat de l'original el 2012-07-10. [Consulta: 16 desembre 2011].
* ↑ Stephen Jones. The Essential Monster Movie Guide Titan Publishing Group. 2000. Pg.36
* ↑ «Super King Kong (Turkish Poster)». Arxivat de l'original el 2012-07-16. [Consulta: 16 desembre 2011].
* ↑ «King Kong Returns (French Poster)». Arxivat de l'original el 2012-07-20. [Consulta: 16 desembre 2011].
* ↑ «Famous Monsters of Filmland #146». Arxivat de l'original el 2012-07-11. [Consulta: 16 desembre 2011].
# Canvas Back Duck

Canvas Back Duck és una pel·lícula de dibuixos animats de la sèrie dels Donald produïda per Walt Disney per a RKO Pictures, estrenada el 1953.

## Argument

En una fira, ensarronat amb les màquines que indiquen la força, Donald es creu molt fort i accepta lluitar amb Pat, esperant guanyar 500 dòlars..

## Referències

* ↑ Dave Smith, Disney A to Z: The Updated Official Encyclopedia, pàg. 88
# Acadèmia Planas

L'Acadèmia Planas va ser una escola privada al carrer de Begur núm. 47, dirigida pel mestre Joan Planas Salabert (Palafrugell, 1901 – 1978). Joan Planas havia donat classes l'Acadèmia Palafrugellense (cal senyor Sagrera) i a l'escola pública, als locals de can Torres i de l'antiga escola dels Maristes. Als anys quaranta va obrir la seva acadèmia on s'impartia ensenyament elemental, comptabilitat, delineació i topografia. Amb ell varen treballar Maria Marquès, la seva esposa, i Pepita, la filla del matrimoni. L'acadèmia va funcionar fins als anys seixanta, quan el mestre Planas es va jubilar.
Els seus exalumnes li van dedicar un homenatge i un llibret commemoratiu l'abril de 1995, i se li va dedicar una plaça l'any 1998. Aquest mateix record l'han rebut altres acadèmies, les quals van contribuir a millorar les perspectives de l'ensenyament a Palafrugell en una època de recursos molt migrats a l'escola pública.
El fons documental d'aquesta escola es conserva a l'Arxiu Municipal de Palafrugell.

## Referències

* 1 2 «Mestre Joan Planas i Salabert, Plaça del». Ajuntament de Palafrugell. Arxivat de l'original el 2014-08-08. [Consulta: 6 agost 2014].
* ↑ Busquets, Joan. Ajuntament de Palafrugell, Diputació de Girona. L'ensenyament a Palafrugell, de desembre de 1993, p. 127 (Quaderns de Palafrugell).
* ↑ Exalumnes de l'Acadèmia Planas. Quan érem petits... Trobada d'ex-alumnes de l'Acadèmia Planas, d'abril de 1995.
* ↑ «Fons documentals de l'Arxiu Municipal de Palafrugell (dins de Fons Comercials i d'Empreses)». Ajuntament de Palafrugell. Arxivat de l'original el 2014-08-08. [Consulta: 6 agost 2014].
# COMSOL Multiphysics

COMSOL Multiphysics és un paquet de programari d'anàlisi i simulació per elements finits per a diverses aplicacions en física i enginyeria, especialment fenòmens acoblats i multifísica. El programari facilita interfícies d'usuari basades en la física i proporciona un IDE i un flux de treball unificat per a simulacions elèctriques, mecàniques, de fluids, acústiques i químiques, entre d'altres. Les equacions físiques es calculen mitjançant sistemes acoblats d'equacions diferencials parcials (EDP)
A més dels problemes clàssics que es poden resoldre amb els diferents mòduls dels quals disposa el programari, el paquet bàsic de multifísica es pot utilitzar per resoldre PDE en la forma feble. També es pot utilitzar una interfície per a Java i MATLAB per a controlar el programari externament. Amb el programa també es poden crear aplicacions que es poden executar independentment. Hi ha diversos mòduls disponibles per a COMSOL, categoritzats segons la seva àrea d'aplicació; elèctric, mecànic, de fluids, acústic, químic, multipropòsit i d'interfície.

## Vegeu també

* Mètode dels elements finits

## Referències

* ↑ «COMSOL Modeling Software». COMSOL.com. Comsol, Inc.. [Consulta: 20 novembre 2015].

## Enllaços externs

* COMSOL Multiphysics - Lloc web oficial
# Estafeta de Correus (l'Hospitalet de Llobregat)

L'Estafeta de Correus de l'Hospitalet de Llobregat és un edifici catalogat com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

És un edifici de dues plantes que fa cantonada a la plaça del Repartidor. Aquesta circumstància determina l'estructura de l'edifici, organitzada als dos costats d'un angle de 90° on sobresurt un cos de forma mig hexagonal on s'obre la porta d'entrada. A la planta baixa d'aquest cos hi ha un porxo sostingut per dos pilars que aguanten un entaulament llis, al primer pis s'obren finestres quadrangulars i està rematat per una obertura circular; aquest cos està coronat per una estructura de ferro forjat de forma cònica.
Les dues façanes que hi ha a banda i banda tenen característiques similars. A la planta baixa s'obren finestres d'arc de mig punt i una cornisa recorre les façanes horitzontalment a mitjana alçada. Al primer pis hi ha finestres quadrangulars i per sobre una fris amb petites obertures circulars.
Adossada a la façana hi ha una bústia de ferro en forma de cap de lleó amb la boca oberta. Està envoltada per una sanefa el·líptica amb motius vegetals, les paraules CORREOS-ESPAÑA i l'escut de l'Estat espanyol.

## Història

Va ser projectada per l'arquitecte municipal Ramon Puig i Gairalt, i inaugurada el 23 d'octubre de 1927 amb l'assistència de la reina Victòria Eugènia de Battenberg, les infantes, el ministre de Governació Severiano Martínez i les autoritats locals.

## Referències

* ↑ «Estafeta de Correus». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
* ↑ «Edifici de correus. L'Hospitalet de Llobregat». Mapes de Patrimoni Cultural. Diputació de Barcelona.

## Enllaços externs

* «Edifici de Correus i Telègrafs». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Eurotower

L'Eurotower és un gratacel localitzat a la zona central de la ciutat de Frankfurt del Main (Alemanya). Aquest edifici mesura 148 metres d'alçària i és la seu del Banc Central Europeu (BCE o ECB en anglès).
La seua construcció va durar al voltant de sis anys (de 1971 a 1977) i fou dissenyat per l'arquitecte Richard Heil.
L'Eurotower compta amb 40 pisos i ocupa una àrea de 78.000 m². Per alçària és el gratacel número 11 a la ciutat de Frankfurt del Main i el número 14 a tot Alemanya.

## Enllaços externs

* Informació i fotografies de l'Eurotower. (anglès) i (alemany)
* Web del Banc Central Europeu. (búlgar), (txec), (danès), (alemany), (grec), (anglès), (castellà), (estonià), (finès), (francès), (hongarès), (italià), (lituà), (letó), (maltès), (neerlandès), (polonès), (portuguès), (romanès), (eslovac), (eslovè) i (suec)
             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Eurotower
# Eurotrance

L'eurotrance és un subgènere del trance sorgit a mitjans de la dècada dels 90 al centre d'Europa i caracteritzat per una base melòdica més propera al pop que el trance ordinari i per un major pes de la veu, amb influències de l'eurodance. Alguns dels grups i DJs més coneguts d'aquest estil són Milk Inc., 4 Strings o Ferry Corsten.
# Eusocialitat

L'eusocialitat és el nivell més alt d'organització de la socialitat. Es defineix per les característiques següents: cura cooperativa de la descendència (incloent la cura de la descendència d'altres individus), generacions superposades dins d'una colònia d'adults i una divisió del treball eni una divisió del treball en grups reproductius i no reproductors. La divisió del treball crea grups de comportament especialitzats dins d'una societat animal, de vegades anomenats castes. L'eusocialitat es distingeix de tots els altres sistemes socials perquè els individus d'almenys una casta solen perdre la capacitat de realitzar comportaments característics dels individus d'una altra casta. Les colònies eusocials es poden veure com a superorganismes.
L'eusocialitat ha evolucionat entre els insectes, els crustacis, els trematodes i els mamífers. Està més estès als himenòpters (formigues, abelles i vespes) i a Blattodea (termites). Una colònia té diferències de castes: les reines i els mascles reproductors fan els papers dels únics reproductors, mentre que els soldats i els treballadors treballen conjuntament per crear i mantenir una situació de vida favorable per a la cria. Les reines produeixen múltiples feromones reina per crear i mantenir l'estat eusocial a les seves colònies; també poden menjar ous posats per altres femelles o exercir el domini lluitant. Hi ha dos rosegadors eusocials: la rata talp nua i Fukomys damarensis. Algunes gambas, com ara Synalpheus regalis, són eusocials. E. O. Wilson i altres han afirmat que els humans han desenvolupat una forma feble d'eusocialitat. S'ha suggerit que la Platycerium colonial i epífita, també, pot fer ús d'una divisió del treball primitivament eusocial.

## Insectes

En els insectes no hi ha cap diferència entre els «insectes socials» i l'«eusocialitat». Els insectes socials sempre formen colònies, però alguns insectes solitaris també poden formar un altre tipus de colònia (sense reina), com ara alguns heteròpters i molts pugons. L'eusocialitat és present en:
* Tots els tèrmits
* Diversos grups de l'ordre dels himenòpters:
** Totes les formigues
** La majoria de borinots, tret dels borinots cucut
** Alguns tipus d'abelles, com ara l'abella de la mel
** Alguns tipus de vespes, com ara les vespes del paper (incloent-hi la vespa comuna, la vespa alemanya i la vespa xana).

## Mamífers

Entre els mamífers, l'eusocialitat només es dona en la rata talp nua i Cryptomys damarensis.

## Vegeu també

* Colònia (biologia)
* Propietat emergent
# Even

L'even (antigament anomenat lamut, del iacut lomuk "habitant del mar") és una llengua pertanyent al grup manxú-tungús, parlada per poc més de 7.000 persones a la república de Iacútia i a la península de Kamtxatka (Federació Russa). Els evens són majoritàriament ortodoxos.

## Literatura

Even funcionava principalment com a llengua oral per a la comunicació entre pastors de rens, i els llibres de text van començar a circular per aquestes institucions educatives des del 1925 fins al 1995.
Hi ha hagut alguns autors en la llengua dels evens a Rússia, com N. S. Tarabukin (1910-1950) a Iacútia, A. A. Cherkanov (1918) de Kamtxatka, P. Lamutski (1920), D. E. Edukin i D. V Lebadev.

## Referències

* ↑ «Even» (en anglès). Ethnologue Free. [Consulta: 4 febrer 2024].
* ↑ «Endangered Languages of Siberia - The Even Language». lingsib.iea.ras.ru. [Consulta: 4 febrer 2024].
* ↑ Neustroev, Nikolai Dmitrievich; Sleptsov, Yuri Alekseevich; Neustroeva, Anna Nikolaevna; Shergina, Tuyaara Alekseevna; Kozhurova, Alina Alekseevna «Traditional Even Child Rearing in Nomadic Conditions». Journal of Computational and Theoretical Nanoscience, 16, 12, 01-12-2019, pàg. 5186–5196. DOI: 10.1166/jctn.2019.8584.
* ↑ Prokhorov, Aleksandr Mikhaĭlovich. Great Soviet Encyclopedia (en anglès). Macmillan, 1973, p. 365.

## Enllaços externs

* Llengües amenaçades de Sibèria- Even.
* Declaració Universal dels Drets Humans Arxivat 2011-05-26 a Wayback Machine. en even.
* Ethnologue: Even.
Viccionari
# Evicció

L'Evicció és una situació jurídica que es caracteritza per la privació total o parcial d'una cosa, soferta per la seva adquirent, en virtut d'una sentència judicial o administrativa, "aquesta pot ser derivada d'una acció reivindicatòria "dictada sobre la base de drets al·legats per tercers les causes del qual són anteriors al títol d'adquisició del primer.
Aquesta situació, però, es verifica en ocasió de diverses convencions, caracteritzant-se per ser una torbació de dret, el Codi Civil Xilè la tracta a propòsit de la compravenda i el arrendament, principalment.
La paraula prové del llatí evincere, que significa derrotar, despullar o vèncer en un litigi.
Es defineix la evicció com la privació forçosa, total o parcial, de la cosa comprada que sofreix el comprador en virtut de sentència ferma i a conseqüència de l'existència d'un dret anterior al contracte d'adquisició.
L'evicció obliga al sanejament per part del comprador.

## Requisits de l'evicció

Perquè hi hagi evicció en la compravenda, cal la concurrència dels següents requisits copulatius:
* Que el comprador sigui privat del tot o part de la cosa comprada a conseqüència d'un dret que intenti un tercer sobre la cosa.
* Que la privació que pateix el comprador tingui una causa anterior a la venda
* Que l'evicció es produeixi per sentència judicial.
La evicció ha de ser sanejada pel venedor, sent una de les seves obligacions en el contracte de compravenda. Així, el comprador judicialment atacat té l'opció de citar d'evicció al venedor, el qual haurà de prendre el seu lloc com a demandat en el judici.
En cas que la defensa fracassi, i la cosa sigui declarada evicta, el venedor ha de retornar el preu, rescabalar els perjudicis i pagar les costes judicials al comprador.

## Referències

* 1 2 3 4 «Evicció a l'enciclopèdia.cat». [Consulta: 26 gener 2019].

## Vegeu també

* Desallotjament
# Evolució paral·lela

L'evolució paral·lela és el desenvolupament d'un tret similar en espècies emparentades, però diferents, que descendeixen del mateix ancestre, però de diferents clades.

## Referències

* ↑ Parallel evolution: Online Biology Glossary Arxivat 2007-07-13 a Wayback Machine.
* ↑ Zhang, J. and Kumar, S. 1997. Detection of convergent and parallel evolution at the amino acid sequence level Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.. Mol. Biol. Evol. 14, 527-36.
# Exergia

L'exergia és la porció de l'energia que és útil. És a dir, l'energia que es pot utilitzar en un sistema. Més tècnicament es podria dir que l'exergia d'un sistema que està a un estat 'A' en presència d'un medi en un estat 'B' és el treball màxim que hi ha posat en joc al procés termodinàmic d'interacció A -→ B.
L'exergia d'un sistema no és una propietat termodinàmica en sentit estricte: no sols depèn del seu estat, sinó també del medi ambient. Per exemple: una massa d'aigua a 50 °C disposa de més exergia a l'hivern que a l'estiu.

## Vegeu també

* Energètica
# Exhumació

L'exhumació és una excavació que té la missió de rescatar un cos que es trobava enterrat, això no obstant, es considera un sacrilegi per la majoria de les cultures que enterren els seus morts sota terra.
No obstant això sovint hi ha un nombre de circumstàncies en les quals es tolera l'exhumació.
* Si un individu ha mort sota circumstàncies sospitoses, la branca que investiga el cas (ex. Agència de policia) pot exhumar el cos per determinar la causa de la seva mort.
* Un cos pot ser exhumat de manera que pugui ser enterrat en una altra part.
Després de cert temps:
* Molts cementiris tenen un nombre limitat de terrenys en els quals enterrar els morts. Una vegada que tots els terrenys es troben plens, el contingut de les tombes més velles es mou típicament a una ossera per acomodar més cossos.
* Els arqueòlegs utilitzen les exhumacions per trobar restes humanes que permeten comprendre millor a l'evolució humana o calcular una cronologia.
* Permet a les agències de construcció aclarir antics cementiris per alguna nova infraestructura.
Amb freqüència les cultures tenen diversos tabús sobre l'exhumació. Aquestes diferències donen lloc a conflictes on, per exemple, les empreses de construcció han tingut moltes diferències a l'hora de fer una excavació en un lloc considerat sagrat o protegit cultural i religiosament.
En el folklore i la mitologia, l'exhumació també s'ha associat amb freqüència a l'exercici de ritus sobrenaturals.
# Existencialisme cristià

L'existencialisme cristià és una escola de pensament que s'atribueix sovint a l'obra del filòsof danès Søren Kierkegaard (1813-1855).

## Temes kierkegaardians

Aquesta escola de pensament es basa en tres afirmacions principals fundades sobre la comprensió única que tenia Kierkegaard del cristianisme. La primera és que l'univers és fonamentalment paradoxal, i que la paradoxa més gran de totes és la unió transcendent de Déu i l'home en la persona de Crist. La segona és que tenir una relació personal amb Déu sobrepassa totes les morals, les estructures socials i les normes comunes establertes. La tercera és que seguir les convencions socials és essencialment una elecció estètica personal que fan els individus.
D'aquesta mateixa manera, Kierkegaard creia que cada persona ha de fer individualment les eleccions que realitzen la seva pròpia existència. Cap estructura imposada, fins i tot els manaments bíblics, no pot alterar la responsabilitat dels individus per buscar plaure Déu d'alguna manera personal i paradoxal. Cada individu pateix l'angoixa de la indecisió (concepció provinent de l'agnosticisme) fins que faci un «acte de fe» o «salt de fe» i afronti una tria particular. Tothom es troba davant la responsabilitat del seu lliure albir així com davant d'una elecció, però fins i tot errònia, cal fer-la perquè es pugui viure veritablement.
Kierkegaard expressava també la idea que tot ésser humà existeix sobre una de les tres esferes de l'existència: l'estètica, l'ètica i la religiosa. La majoria de la gent, deia ell, viu una vida estètica en l'immediat desig on res no té importància més que les aparences, els plaers i la felicitat. D'acord amb les exigències d'aquesta esfera la gent segueix les convencions socials. El filòsof danès considerava també la violació de les convencions socials per raons personals (per exemple per aconseguir fama, reputació o per esperit de rebel·lió) com eleccions estètiques personals. Molt més petit és el nombre de gent que viu en l'esfera ètica, que han decidit afirmar-se en tant que individus responsables, fan tot el que poden per realitzar coses bones i veuen més enllà de les superficials amabilitats i idees de la societat. En el pensament de Kierkegaard, evolucionar sobre l'esfera de l'ètica inclou la possibilitat d'una ètica de la situació ben portada, que deriva de les convencions socials. La tercera i més alta de les esferes és la de la fe. Per estar en aquesta esfera, Kierkegaard creia que cal donar la totalitat d'un mateix a Déu, esforç del cristianisme autèntic.
# Exmor

Exmor és el nom d'una tecnologia Sony implementada en alguns dels seus sensors d'imatge. Realitza una conversió analògica/digital del senyal en el xip i en dues etapes de reducció de soroll en paral·lel sobre cada columna del sensor CMOS.

## Dispositiu

L'Exmor R és un sensor BSI versió CMOS de Sony. El Sensor d'imatge Exmor R va ser anunciat per Sony l'11 de juny de 2008 i va ser la primera aplicació de producckió massiva al món d'un sensor tecnologia BSI. Sony afirma que Exmor R és aproximadament dues vegades més sensible que un sensor normal il·luminat frontalment. Aquest sensor BSI es troba en diversos telèfons mòbils i càmeres de Sony, així com en els iPhone a partir dels iPhone 4S i 5 d'Apple. El sensor Exmor R permet a la càmera del smartphone gravar pel·lícules d'alta definició i imatges fixes en zones amb baix nivell d'il·luminació .
Originalment, la tecnologia Exmor R es limitava a sensors petits per a càmeres de vídeo, càmeres compactes i càmeres de telèfons mòbils, però la càmera "full frame" Sony ILCE-7RM2 introduïda el 10 de juny 2015 també compta amb un sensor Exmor R .

## Vegeu també

* CMOS
* CCD
* Circuit integrat
* Càmera digital
* Telèfon amb càmera
* Editcam
* Càmera de vídeo de mà
* Càmera de vídeo sense cinta
* XDCAM
* SDHC
* AVCHD
* HDV

## Referències

* ↑ https://web.archive.org/web/20100419131019/http://www.sony.net/SonyInfo/technology/technology/theme/exmor_r_01.html
* ↑ http://www.sony.net/SonyInfo/News/Press/200806/08-069E/index.html
* ↑ «iPhone 4S Camera Made by Sony».
* ↑ «iPhone 5 Teardown».

## Bibliografia

* back-illuminated-cmos-sensor

## Enllaços externs

* jvc-ces-2013-camcorders
* jvc_everio_cat_2013_uk
# Exocet

L'Exocet (nom en francès del "peix volador") és una família de míssils antivaixell subsònics (Mach 0,9) de sistema Fire-and-forget (els quals un cop llançats són guiats automàticament a l'objectiu). Té la capacitat de volar a baixa altitud (uns pocs metres de la superfície del mar) i pot ser llançat des de vaixells, submarins, aeronaus i bateries de costa.

## Utilització en combat

Ha estat utilitzat amb bastant èxit per l'Armada argentina durant la guerra de les Malvines: També ha estat utilitzat per l'Iraq durant la guerra del Golf.

## Operadors
### Operators actuals
#### Argentina

    (Marina argentina - MM38, MM40 and AM39).

#### Brasil

    (Marina del Brasil - MM38, MM40 Block 2/2 and AM39).

#### Xile

    (Armada de Xile - MM38, AM39 i recentment adquirit l'SM39 per al Classe Scorpène.

#### Xipre

    (MM40).

#### Equador

    (MM40).

#### Alemanya

    (Deutsche Marine - va ser reemplaçat per l'RBS15).

#### Grècia

    (MM38, MM40, AM39).

#### Indonèsia

    (MM38, MM40 Block 2).

#### Malàisia

    (Tentera Laut Diraja Malaysia - MM38, MM40 Block 2, SM39).

#### Pakistan

    (پاک بحریہ, پاک فضائیہ).

#### Perú

    (Armada peruana - AM39, MM38).

#### Turquia

    (MM38).

#### Veneçuela

    (Aviación Nacional de Venezuela) Mirage-50, serà canviat.

#### Corea del Sud

    (대한민국 해군).

### Exoperadors
#### Bèlgica

    (Marinecomponent van de Belgische Strijdkrachten) fins al 2008.

#### Regne Unit

    Royal Navy, fins al 2002.

#### Geòrgia
## Vegeu també

* AGM-84 Harpoon
* Penguin (míssil)
* RBS-15

## Referències

* ↑ Guillot, Jean; Estival, Bernard. L'extraordinaire aventure de l'Exocet. Les éditions de la Cité, 1988. ISBN 2-85186-039-9.

## Enllaços externs

* Web oficial del fabricant MBDA sobre l'Exocet (anglès)(francès)