OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Estrilda gorja-roja

L'estrilda gorja-roja (Hypargos niveoguttatus) és un ocell de la família dels estríldids (Estrildidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones de matolls i boscos de ribera de l'est d'Angola, sud-est de la República Democràtica del Congo, centre i est de Kenya i sud de Somàlia cap al sud fins Tanzània, Ruanda, Burundi, Zàmbia, nord-est de Namíbia, Malawi, est de Zimbabwe, est de Moçambic i extrem nord-est de Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ «Estrilda gorja-roja». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/03/2022(català)
# Estrilda ventregroga

L'estrilda ventregroga (Coccopygia quartinia) és un ocell de la família dels estríldids (Estrildidae).

## Hàbitat i distribució

Habita zones amb herba o matolls i a les muntanyes de l'est de Sudan del Sud, oest i centre d'Etiòpia, cap al sud, a través del nord-est i est de la República Democràtica del Congo, Ruanda, Burundi, Uganda, oest i centre de Kenya i nord-est, est i sud de Tanzània fins l'est de Zàmbia, Malawi, est de Zimbabwe i Moçambic.

## Referències

* ↑ «Estrilda ventregroga». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Estructura (mecànica)

En construcció l'estructura és el conjunt dels elements resistents d'una edificació, capaços de suportar les forces i transmetre-les cap als punts on es recolzen per tal de fer-la resistent i estable. La construcció d'estructures està regida pels principis de l'estàtica i el seu disseny forma part de l'arquitectura i l'enginyeria.
Una estructura és un sistema d'elements rígids units per articulacions de tal manera que no quedi cap grau de llibertat que pugui moure cap d'ells respecte dels altres, com si ocorre en canvi als mecanismes. Les estructures s'estudien mecànicament, per tal que no hi hagi moviment entre els elements i que puguin sostenir el pes del que aguanten. Inclou la resistència de materials i les possibles fractures per causes diverses, com ara la corrosió, incloent l'oxidació; possibles afeccions (com l'aluminosi); les deformacions, tensions, esforços i resistència front a cops, al pes o a la fatiga; una certa elasticitat front al vent; etc.
Els elements de les estructures ("esquelets") que sostenen els edificis es diuen bigues. Del disseny i càlcul d'estructures d'habitatges se n'encarreguen fonamentalment els arquitectes i els enginyers (mecànics, de materials, industrials). Les dades més importants són el pes que s'ha de sostenir, les dimensions de cada element, la seva geometria, les articulacions, la posició relativa entre cada element i el material amb el qual estan fets.

## Vegeu també

* Flexió mecànica
* Monobuc
* Mur de càrrega

## Referències

* ↑ Gran Enciclopèdia Catalana. Volum 10. Reimpressió d'octubre de 1992. Barcelona: Gran Enciclopèdia Catalana, 1992, p. 345. ISBN 84-7739-004-5.
Viccionari
# Estructura de Richat

L'Estructura de Richat és una estructura característica prominent circular en el desert del Sàhara de Mauritània, a prop de Ouadane. Ha cridat l'atenció des de les primeres missions espacials perquè forma un estrany ull de bou en l'extensió monòtona del desert.
L'estructura, que té un diàmetre aproximadament de 50 quilòmetres i està situada entre 400 i 450 metres per sobre el nivell del mar, s'ha convertit en una fita de referència per a les tripulacions del transbordador espacial.
Inicialment es va interpretar com una estructura formada per l'impacte d'un meteorit, a causa del seu alt grau de circularitat. Actualment es creu que és una elevació simètrica (anticlinal circular o cúpula) que s'ha posat al descobert per l'erosió. Quars Paleozoics formen els resistents llits a la part sobresortint de l'estructura. La manca de metamorfisme de xoc en el lloc dona suport a l'última afirmació.

## Referències i enllaços

* http://www.lpi.usra.edu/meetings/metsoc2001/pdf/5237.pdf
* L'entrada original fou de la NASA Earth observatory http://earthobservatory.nasa.gov/Newsroom/NewImages/images.php3?img_id=9319 Arxivat 2008-09-29 a Wayback Machine.

## Més informació

* Dietz et al. (1969). Richat and Semsiyat domes (Mauritania): not astroblemes. Geological Society of America Bulletin, vol. 80, no. 7, p. 1367-1372.
* Matton et al. (2005). Resolving the Richat enigma: Doming and hydrothermal karstification above an alkaline complex. Geology, vol. 33, no. 8, p. 665-668.
# Estructura de bloc

«Estructura de bloc» té aquests significats:
* En matemàtiques, l'estructura de bloc és una possible propietat de matrius: vegeu Matriu per blocs.
* En informàtica, un llenguatge de programació té estructura de bloc sí que comprèn blocs que poden ser imbricats fins a qualsevol profunditat.
* En lingüística, l'estructura de bloc és la representació de la gramàtica d'una oració associada de manera més comuna amb la forma de Backus i Naur.
# Estuari del Medjerda

L'estuari del Medjerda és una zona al·luvial de la desembocadura del riu Medjerda a la delegació d'Utique, governació de Bizerta a Tunísia. El riu aporta uns sis milions de tones d'al·luvions sòlids a l'any. La pluviometria és d'entre 400 i 1000 mm/any. La seva desembocadura va canviar el 1973, després de pluges torrencials, i es va traslladar a 17 km al sud. La desembocadura es va drenar cinc vegades entre 1983 i 1991. Aquesta zona està declarada reserva nacional de Tunísia.
# Estuari del Taz

L'estuari del Taz (en rus: Тазовская губа, tazovskaia guba) és una llarga badia formada per la desembocadura del riu Taz al golf de l'Obi, que connecta amb el mar de Kara, entre les penínsules de Guida i Taz. La seva longitud és d'uns 330 km, amb una ampada mitjana de 25 km i d'uns 45 km en el seu punt més ample. Constitueix un dels estuaris més grans del món. A part del riu Taz, hi desemboca també el riu Pur. Les ribes de l'esturari són baixes i les marees, semidiürnes, de fins a 0,7 m.
L'estuari s'inicia a la desembocadura del riu Taz i Pur, a una latitud de 67° 30' N, i s'estén fins al paral·lel 69° nord abans d'unirse el golf de l'Obi.
L'estuari del Taz és d'aigua dolça i de poca profunditat, que pot arribar fins a 9 m.; el sòl és llimós, de vegades sorrenc. La riba esquerra de l'estuari és elevada, mentre que la riba dreta és baixa, i ambdós ribes estan cobertes de salze, pissarra de bedoll i molsa. En alguns llocs s'hi poden veure túmuls i turons baixos d'argila o sorrencs. A l'estuari hi ha moltes illes baixes, grans i petites, d'argila sorrenca, cobertes en part de molsa, herba i salze. Algunes d'elles tenen llacs. Aquestes illes serveixen de refugi per a les aus aquàtiques. De les illes, les més rellevants són l'illa de Iagodni i l'illa de Evnarman-sale. L'estuari també té molts bancs i bancs submarins.
L'empresa russa Gazprom, en la seva estratègia d'extensió de l'extracció de gas, ha invertit enormement a la zona de l'estuari, el qual es calcula que posseeix grans reserves de gas.
Al segle xix, el biòleg i explorador rus Alexander Middenforff va descobrir un mamut congelat a prop de l'estuari. El cos de l'animal fou transportat a Sant Petersburg el 1866.

## Referències

* ↑ Словарь современных географических названий. — Екатеринбург: У-Фактория. Под общей редакцией акад. В. М. Котлякова. 2006.
* ↑ «Большой энциклопедический словарь». unienc.ru. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 6 abril 2019].
* ↑ Тазовская губа // Энциклопедический словарь Брокгауза и Ефрона : в 86 т. (82 т. и 4 доп.). — СПб., 1890—1907.
* ↑ «Oil and gas extraction». Arxivat de l'original el 16 de juliol de 2011. [Consulta: 15 novembre 2010].
# Estudi General de Medicina i Arts

L'Estudi General de Medicina i Arts de Barcelona (Studi General de Medicina y Arts) és el centre d'educació superior de la ciutat de Barcelona en actiu entre 1402 i 1450.
L'Estudi General de Medicina i Arts de Barcelona és el centre d'educació superior de Barcelona que estigué en actiu entre 1402 i 1450. És un dels antecedents de la Universitat de Barcelona.
Es constitueix l'any 1402, quan el rei Martí l'Humà, per reforçar l'Estudi general de Medicina (o facultat de Medicina) davant l'opinió desfavorable dels consellers de la ciutat de Barcelona, la dota amb una Facultat d'Arts, equivalent a batxiller.
Estava situada a les torres del Portal de la Boqueria. L'Estudi General de Medicina i d'Arts, com el de Montpeller és una “universitat de mestres” amb capacitat d'atorgar graus, escollir canceller i degà i estava facultada per atorgar graus de batxiller, llicenciat i doctor. Estava molt controlada pel municipi que forçava els professors a jurar submissió als consellers. Entre 1402 i 1419 es reglamenta la normativa d'exàmens i l'organització de l'estudi.
L'any 1450 es transforma en l'Estudi General de Barcelona quan els consellers barcelonins decideixen que seria molt convenient per Barcelona tenir un Estudi General. Un dels objectius és revitalitzar econòmicament la ciutat.

## Referències

* ↑ Memòria. Universitat de Barcelona, 1973, p. 47.
* ↑ Claramunt, Salvador «La creació de l’Estudi General de Medicina de Barcelona per Martí l’Humà i el seu interès pel món dels estudis generals». Martí l'Humà: el darrer rei de la dinastia de Barcelona (1396-1410). Institut d'Estudis Catalans. Col·lecció: Memòries de la Secció Històrico-Arqueològica, 01-03-2015, pàg. 622.
* ↑ Rúbriques de Bruniquer : ceremonial dels magnífichs consellers y regiment de la Ciutat de Barcelona. Barcelona : Impr. d'Henrich, 1912-1916. Disponible a:Catàleg de les biblioteques de la UB
# Esturió blanc

L'esturió blanc (Acipenser transmontanus) és una espècie de peix pertanyent a la família dels acipensèrids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 610 cm de llargària màxima i 816 kg de pes.

## Alimentació

S'alimenta principalment de peixos, mol·luscs i crustacis.

## Hàbitat

Viu als rius, badies i estuaris.

## Distribució geogràfica

Es troba a les costes pacífiques de l'Amèrica del Nord: des de les illes Aleutianes fins al centre de Califòrnia.

## Ús comercial

Amb la seva fresa es produeix caviar.

## Longevitat

Pot assolir els 104 anys.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase Arxivat 2011-01-28 a Wayback Machine. (anglès)

## Enllaços externs

* Upper Columbia White Sturgeon
* Columbia River Inter-Tribal Fish Commission
* Anglers hook 100-year-old monster fish weighing over 35 stone
* Nechako White Sturgeon Recovery Initiative
# Heptarquia anglosaxona

Història d'Anglaterra :
| Escut d'Armes d'Anglaterra | |
| PRE-ANGLATERRA ||||||||
| GB prehistòrica aEC–43 aEC ||||||||
| Britànnia romana 43-410 ||||||||
| ANGLATERRA MEDIEVAL ||||||||
| A. a-saxona 410-1066 ||||||||
| H. anglosaxona 475-827 | R d'A |
| A-normands 1066-1154 | 927– |
| Plantagenet 1154-1485 | 1649 |
| C. Lancaster 1399-1471 | |
| ANGLATERRA MODERNA ||||||||
| C. de York 1461-1485 | |
| Casa de Tudor 1485-1603 | |
| Casa d'Estuard 1603-1649 ||||||||
| Commonwealth d'Ang 1649-1653 ||||||||
| El Protectorat 1653-1660 ||||||||
| Restauració anglesa 1660-1688 ||||||||
| Revolució Gloriosa 1688-1707 ||||||||
| A. CONTEMPORÀNIA ||||||||
| R. de la GB 1707-1837 ||||||||
| Època victoriana 1837-1922 ||||||||
| Regne Unit 1922- ||||||||
| Aquesta caixa: |
L'Heptarquia anglosaxona (del grec επτά, hepta, 'set', i αρχία, arkhia, 'poder', 'autoritat') és el nom donat al període de la història britànica comprès entre els anys 475 i 827, caracteritzat per l'existència d'un conjunt de set regnes establerts pels pobles angles, saxons i juts que des del segle v van envair la part meridional de l'illa de la Gran Bretanya, quan ja feia gairebé 70 anys que aquest territori havia estat abandonat per les legions romanes.
Els anglosaxons van anomenar els territoris conquistats Angleland, és a dir, 'Terra dels angles', d'on deriva el nom d'Anglaterra (England en anglès).

## Regnes

Els set regnes n'eren Kent, Sussex, Wessex, Essex, Northúmbria, Ànglia oriental i Mèrcia.
Aquests regnes es van unir o van lluitar entre si alternativament, i de vegades el monarca d'un en legitimava la seva hegemonia sobre els altres adjudicant-se el títol de Bretwalda, o 'rei dels britànics'. Poc després de començar a sofrir invasions dels vikings a la fi del segle viii, el conjunt d'aquests territoris es va integrar al Regne d'Anglaterra l'any 827 arran de les conquestes d'Egbert de Wessex.

## Història del concepte

El concepte va ser encunyat al segle xii per l'historiador anglès Henry de Huntingdon, i s'usa de manera habitual des del segle xvi. El terme es considera imprecís en l'actualitat, ja que en realitat hi havia més de set regnes en aquell període històric, a més del fet que alguns estats de l'època, menys coneguts i amb una categoria inferior a la de regne, van tenir un paper tant o més important que alguns dels integrants de l'Heptarquia.
# Espiner fumat

L'espiner fumat (Acrobatornis fonsecai) és una espècie d'ocell de la família dels furnàrids (Furnariidae) i única espècie del gènere Acrobatornis Pancheco, Whitney et Gonzaga, 1996. Habita la selva humida a una petita zona de l'Estat de Bahia, al Brasil.

## Referències

* ↑ «Espiner fumat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. REV. 29-12-2010, (català)
# Asociación Meteorológica del Sureste

L'Asociación Meteorológica del Sureste (AMETSE) és una associació meteorològica sense ànim de lucre nascuda a partir de la iniciativa de diversos aficionats a la meteorologia de la zona sud-est de l'estat espanyol. Va ser creada a finals de març del 2008 i inscrita en el registre d'associacions, el 9 d'octubre de 2008, amb l'objectiu principal de dotar d'una estructura i organització formal a tots els amants de la meteorologia dins de l'àrea geogràfica formada per les províncies del sud-est de la península Ibèrica: Granada, Almeria, Jaén, Albacete, Múrcia i Alacant. Totes aquestes províncies comparteixen unes característiques bioclimàtiques similars.

## Referències

* ↑ «Asociaciones de aficionados». AEMET, Agencia Estatal de Meteorología. [Consulta: 23 setembre 2016].
* ↑ Martín León, Francisco «Presentación de la AMETSE». METEORED - El Tiempo.com, 05-01-2009 [Consulta: 10 febrer 2023].
* ↑ Madrid, Manuel «El Valle recupera sus viejas estaciones meteorológicas». La Verdad, 21-03-2011 [Consulta: 26 setembre 2016].
* ↑ Europa Press «Una estación meteorológica estudiará las condiciones climatológicas del Majal Blanco». La Opinión de Murcia, 19-02-2010 [Consulta: 23 setembre 2016].
# Herk

L'Herk és un petit riu de Bèlgica que neix a Rukkelingen-Loon, un nucli del municipi Heers de la província de Limburg i es desemboca al Dèmer a Halen. Rega els municipis d'Heers, Sint-Truiden, Wellen, Alken, Herk-de-Stad i Halen. Va donar el seu nom a dues entitats: Herk-de-Stad i Sint-Lambrechts-Herk, un antic municipi que s'ha fusionat amb la ciutat d'Hasselt.
El nom prové d'un mot cèltic arika (un diminutiu d'ara, riu) i significa doncs rierol.
Després de l'obertura d'una estació de depuració el 1998 a Alken, la qualitat de l'aigua del riu que abans era molt contaminada pels vessaments de la fàbrica de cervesa Alken-Maes va millorar-se molt. Projectes de rectificació a mitjan segle xx, van crear més problemes d'erosió accelerada i inundacions riu avall i a més de reduir la biodiversitat. El 2010 es va publicar un pla estratègic per a renaturalitzar el riu i el seu principal afluent, el Mombeek. Des de 2013 es van restaurar dos vells meandres i es van crear ribes més suaus per a crear un biòtop de transició viu.

## Afluent

* Mombeek
* Prats humits als marges de l'Herk a Gelinden

## Referències

* ↑ «Herk en Mombeek» (en neerlandès). Ruimtelijk structuurplan Vlaanderen (pla de l'estructura de l'espai de Flandes). Govern de Flandes, 2011-2014. Arxivat de l'original el 2020-12-04. [Consulta: 7 setembre 2020].
* ↑ Vanmechelen, Raf «Loop van rivier de Herk wordt hersteld door twee meanders». Het Laatste Nieuws, 21-12-2013.
# Estany del Càlic

L'estany del Càlic (també en sard, istanzu de Calich; en italià, Stagno di Calich) és un llac litoral de l'ísola de Sardenya que comunica el centre de la badia de l'Alguer quasi amb la mar. Límitrof al pòpul alguerés de Fertília, engiro del llac compareixen les restes d'un antic pont romà.

## Referències

* ↑ «Estany del Càlic». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Parco Naturale Regionale di Porto Conte - Ambiente lagunare». Arxivat de l'original el 2014-04-13. [Consulta: 13 abril 2014].

## Enllaços externs

* Stagno di Calich - Associazione per il Parco Molentargius Poetto Arxivat 2010-03-23 a Wayback Machine. (italià)
# Assassinat de Sandra Palo

L'Assassinat de Sandra Palo va ser un crim que va commocionar la societat espanyola.
Al maig de 2003 a les 4 de la matinada, uns delinqüents juvenils multireincidents van decidir segrestar i violar la jove madrilenya Sandra Palo. Després que tres d'ells la violessin, van pensar que podria delatar-los i posar-los en perill pels seus antecedents, per la qual cosa van decidir assassinar-la mitjançant l'atropellament. En veure que Sandra seguia viva, van anar a una benzinera propera i van calar foc a la jove.
El crim generà protestes contra les benevolències de les penes que atorga la llei del menor, perquè només un d'ells. en ser major d'edat, va ser condemnat el 2009 a 64 anys de presó.

## Referències

* ↑ «15 años sin Sandra Palo: "El asesinato de mi hija tras el caso 'La Manada' incendiaría las calles"» (en espanyol europeu), 17-05-2018. [Consulta: 13 desembre 2020].
# Assatxa

L'Assatxa (en rus: Асача) és un volcà complex que està situat a la serralada Oriental, a la península de Kamtxatka, Rússia. El cim s'eleva fins als 1.910 msnm i és a l'oest-sud-oest del també volcà Mutnovski. El grup volcànic està format per l'antic volcà en escut Assatxa, del Plistocè, l'estratovolcà Jolti (en rus Жёлтый) a l'est i els joves cràters del Tumanow i un jove Assatxa. Hi ha deu doms de lava als vessants del grup volcànic. La majoria es van formar durant el Plistocè, però alguns poden ser de l'Holocè primerenc. El 1983 va tenir lloc un fort terratrèmol tectònic, cosa que suggereix que el complex roman actiu volcànicament.

## Referències

* ↑ «Global Volcanism Program | Asacha» (en anglès). [Consulta: 23 novembre 2021].
# Asselià

| Període | Època | Estatge | Edat (Ma) |
| Triàsic | Inferior | Indià | més recent |
| Permià | Lopingià | Changxingià | 254,14 ± 0,07 |
| Permià | Lopingià | Wuchiapingià | 259,1 ± 0,5 |
| Permià | Guadalupià | Capitanià | 265,1 ± 0,4 |
| Permià | Guadalupià | Wordià | 268,8 ± 0,5 |
| Permià | Guadalupià | Roadià | 272,95 ± 0,11 |
| Permià | Cisuralià | Kungurià | 283,5 ± 0,6 |
| Permià | Cisuralià | Artinskià | 290,1 ± 0,26 |
| Permià | Cisuralià | Sakmarià | 293,52 ± 0,17 |
| Permià | Cisuralià | Asselià | 298,9 ± 0,15 |
| Carbonífer | Pennsylvanià | Gjelià | més antic |
| Subdivisió del sistema permià segons la IUGS. ||||
L'Asselià és l'estatge faunístic que començà fa 298,9 ± 0,15 milions d'anys i s'acabà fa 293,52 ± 0,17 milions d'anys. Es tracta del primer estatge de l'època del Cisuralià i, per tant, de tot el període Permià. El seu nom es refereix al riu Assel, situat a la regió dels Urals meridionals.
La seva base estratigràfica és la primera aparició del conodont Streptognathodus isolatus.

## Referències

* ↑ Riba i Arderiu i Reguant i Serra, 1986, «Asselià».
* ↑ «Asselian Stage» (en anglès). Encyclopædia Britannica, 6 maig 2013. [Consulta: 8 setembre 2021].

## Bibliografia

* Riba i Arderiu, O.; Reguant i Serra, S. Una taula dels temps geològics. Institut d'Estudis Catalans, 1986. ISBN 9788472830776.
# Assemblea Federal de Suïssa

L'Assemblea Federal de Suïssa (alemany Bundesversammlung; francès, Assemblée fédérale; italià Assemblea federale; romanx Assamblea federala) és el poder legislatiu i l'autoritat suprema de Suïssa. L'Assemblea està formada per dos cambres d'igual importància:
* el Consell Nacional de Suïssa, coneguda com la cambra baixa, representa al poble (200 diputats, repartits proporcionalment segons la població de cada cantó).
* el Consell dels Estats de Suïssa, coneguda com la cambra alta, representa els cantons (46 diputats, 2 per cantó i 1 per cada semi cantó Obwalden, Nidwalden, Basilea-Ciutat, Basilea-Camp, Appenzell Ausser-Rhoden i Appenzell Inner-Rhoden sense importar la seva població.
Els dos Consells es reuneixen separadament la major part del temps, encara que qualsevol decisió requereix l'acord de les dues cambres. Per a algunes decisions, com l'elecció del Consell Federal de Suïssa, del Canceller de la Confederació, dels jutges del Tribunal federal o del general de l'exèrcit en cas de guerra o crisi greu, les dues cambres es reuneixen simultàniament. Generalment les dues càmeres es reuneixen quatre vegades a l'any.

## Fotos

* Palau federal
* Sala del Consell Nacional
* El Consell Nacional en sessió
* El Consell dels Estats en sessió
* L'Assemblea federal en sessió

## Referències

* ↑ Assemblea federal, al DHS

## Enllaços externs

* Web oficial
# Assemblea General de la Unió Matemàtica Internacional del 2022

L'Assemblea General de la Unió Matemàtica Internacional del 2022 es va celebrar entre el 3 de juliol i el 4 de juliol del 2022, a Hèlsinki, Finlàndia, (abans del Congrés Internacional de Matemàtics de 2022, coincidint per primera vegada amb el lliurament de premis de la Unió Matemàtica Internacional) a causa de la decisió de la Unió Matemàtica Internacional del 2022.

## Decisions

Durant aquesta assemblea es va decidir que els Estats Units organitzarien el Congrés Internacional de Matemàtics de 2026, el guanyadors dels Premis de la Unió Matemàtica Internacional, i va començar al Congrés Internacional de Matemàtics de 2022.

## Eleccions

L'Assemblea General de la Unió Matemàtica Internacional, va escollir:
Hiraku Nakajima, de la Universitat de Tòquio, president de la Unió Matemàtica Internacional, Christoph Sorger, de la Universitat de Nantes, secretari general de la Unió Matemàtica Internacional, Ulrike Tillmann, Universitat d'Oxford i Tatiana Toro, Universitat de Washington, vicepresidentas, a més, Ludovic Rifford, Université Côte d'Azur, va ser escollit secretari de Política de la Comissió per als Països en Desenvolupament.

## Referències

* ↑ «International Congress of Mathematicians and 19th General Assembly of the International Mathematical Union (IMU)» (en anglès americà). [Consulta: 2 octubre 2022].
* ↑ «ICM and IMU award ceremony begins tomorrow» (en anglès), 04-07-2022. [Consulta: 2 octubre 2022].
* ↑ «Elections at the General Assembly of the IMU | Drupal» (en anglès). [Consulta: 2 octubre 2022].
# Miguel Ângelo Pereira

Miguel Ângelo Pereira (Barcelinhos, Barcelos, 27 de gener de 1843 — Porto, Gran Porto, 1 de febrer de 1901) fou un pianista i compositor portuguès. Passà la major part de la seva vida al Brasil. Va morir pobre, boig i oblidat.
La seva òpera Eurico, basada en el llibre del mateix nom d'Alexandre Herculano. Va estar representada al (Lisboa) el 1870, el Teatre Saint John (Porto) per primera vegada en 1874, on se li va oferir un bastó de plata, sent representada en diverses ocasions a la ciutat del nord de Portugal. També es va representar a Rio de Janeiro en 1878.

## Obres

* Zaida, òpera.
* Avalanche, òpera.
* Cantata a Luís de Camões.
* Simfonia Adamastor.
* Marcha do Ódio, musicant un poema de Guerra Junqueiro.
* a més de diversos valsos i polques.

## Referències

* ↑ Harper, Nancy Lee. Portuguese Piano Music: An Introduction and Annotated Bibliography. Scarecrow Press, 10 de gener de 2013, p. 107. ISBN 978-0-8108-8300-0.