# Akira Watanabe

Akira Watanabe (japonès: 渡辺明) (Utsunomiya, 21 d'octubre de 1954) és un expilot de motocròs japonès, Campió del Món en 125cc el 1978 amb Suzuki, essent fins al moment l'únic japonès que ha guanyat mai un Campionat del Món d'aquesta disciplina.
El seu títol mundial feu de pont entre sengles triennis de domini de dos belgues en aquesta cilindrada: Gaston Rahier de 1975 a 1977 i Harry Everts de 1979 a 1981 (tots ells amb Suzuki).

## Trajectòria esportiva

Descendent d'una família de samurais, Watanabe s'afeccionà a les motos a l'edat de 12 anys, però no fou fins als 15 que el seu pare n'hi comprà una -concretament, una Bridgestone de 50 cc- com a premi per haver aprovat l'examen d'ingrés a l'escola d'arquitectura. Amb aquella moto començà a destacar en curses de motocròs, fins que aconseguí l'ajut del concessionari local de Suzuki i, més tard, de la fàbrica.
Un cop contractat per Suzuki com a pilot de proves dels models de motocròs, progressà ràpidament i el 1974 guanyà els campionats del Japó de 125 i de 250cc en categoria júnior. Gràcies a aquests èxits, la federació japonesa li sufragà l'estada d'un mes a Europa durant el mundial de 125cc de 1975, però hi demostrà tant de nivell que Suzuki el feu seguir tota la temporada. Aquell primer any al mundial l'acabà en quarta posició final, amb victòria inclosa al Gran Premi d'Espanya (celebrat al circuit de Montgai), on guanyà les dues mànegues.
El 1976, Suzuki el feu tornar al Japó per a desenvolupar els nous models de la marca, aconseguint finalment sengles subcampionats als campionats nacionals de 125 i 250cc absoluts. Participà també en la Trans-AMA d'aquella tardor, on guanyà la primera cursa i acabà en vuitena posició final. En vistes del seu potencial, Suzuki el feu tornar a Europa de cara al mundial de 1977, el qual començà encapçalant fins que una important lesió al Gran Premi de Bèlgica va posar fi a la seva temporada. Tornat al Japó, trigà vuit mesos a refer-se i, al gener, tornà a competir al seu país, amb resultat de victòria.
El 1978, tornat al mundial, Watanabe protagonitzà una temporada molt regular, competint per les primeres posicions amb Gaston Rahier i Gerard Rond fins que, de nou, una doble victòria al Gran Premi d'Espanya el situà definitivament al capdavant de la classificació. La victòria al Gran Premi de Txecoslovàquia, el 27 d'agost d'aquell any, li valgué el seu primer i únic títol mundial. Watanabe seguí competint en motocròs fins al 1987, passant després a disputar diversos raids, com ara el Ral·li dels Faraons el 1990 o el Ral·li Dakar, acabant-hi el 23è a l'edició de 1991.

## Palmarès al Campionat del Món de Motocròs

| Any | Motocicleta | 125cc |
| 1975 | Suzuki | 4t |
| 1976 | Suzuki | - |
| 1977 | Suzuki | 9è |
| 1978 | Suzuki | 1r |
| 1979 | Suzuki | 2n |
| 1980 | Suzuki | - |
| 1981 | Suzuki | 5è |
| 1982 | Suzuki | 7è |

## Referències

* 1 2 3 4 5 Hernández, Enrique (Director) «Akira Watanabé, el japonés feliz» (en castellà). Moto Verde. Publicaciones Howard España, S.A. [Madrid], núm. 4, 11-1978, p. 34-35.
* ↑ «Profile - Akira Watanabe» (en anglès). bestsports.com.br. [Consulta: 11 octubre 2010].

## Enllaços externs

* Imatge de Watanabe amb la Suzuki cap a 1977 Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
Campions del Món de MX2$^1$ :
1973 - Malherbe
1974 - Malherbe
1975 - Rahier
1976 - Rahier
1977 - Rahier
1978 - Watanabe
1979 - H. Everts
1980 - H. Everts
1981 - H. Everts
1982 - Geboers
1983 - Geboers
1984 - Rinaldi
1985 - Vehkonen
1986 - Strijbos
1987 - V. den Berk
1988 - Bayle
1989 - Parker
1990 - Schmit
1991 - S. Everts
1992 - Albertyn
1993 - Tragter
1994 - Moore
1995 - Puzar
1996 - Tortelli
1997 - Chiodi
1998 - Chiodi
1999 - Chiodi
2000 - Langston
2001 - Dobb
2002 - Maschio
2003 - Ramon
2004 - Townley
2005 - Cairoli
2006 - Pourcel
2007 - Cairoli
2008 - Rattray
2009 - Musquin
2010 - Musquin
2011 - Roczen
2012 - Herlings
2013 - Herlings
2014 - Tixier
2015 - Gajser
2016 - Herlings
2017 - Jonass
2018 - Prado
2019 - Prado
2020 - Vialle
2021 - Renaux
2022 - Vialle
2023 - Adamo
2024 - de Wolf :
$^1$Del 1975 al 2003, era el Campionat del Món de Motocròs 125cc (en cursiva, els Campionats d'Europa previs al mundial). :