OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Església Ortodoxa Copta

L'Església ortodoxa copta, o Església ortodoxa copta d'Alexandria, és una de les Esglésies ortodoxes orientals que va ser fundada a Egipte per l'apòstol Marc el primer o tercer any del regnat de l'emperador Claudi (41/42 o 43/44).
L'església dels coptes forma part de les Esglésies ortodoxes orientals, que es van separar en el concili de Calcedònia l'any 451, i que han evolucionat independentment. Segons la seva tradició, l'Església copta és la forma original i autòctona del cristianisme que l'apòstol Marc va establir a Egipte a mitjan segle i (aproximadament, l'any 60). La paraula copte és la derivació del vocable àrab qubt ('egipci'), que alhora prové del grec ekyptos (Αiγυπτος). El símbol de la creu de Crist es va començar a emprar a Alexandria, entre els cristians coptes; va ser un costum que va néixer allí; se sap que no existia en les catacumbes ni en el làbarum de Constantí, que duia un crismó (anagrama críptic de Jesucrist, representat per una X i una P sobreposades, normalment en un cercle). El primat actual de l'Església és Teodor II (Tawadros), patriarca d'Alexandria.

## Referències

* ↑ Meinardus, Otto Friedrich August. Two thousand years of Coptic Christianity (en anglès). American Univ in Cairo Press, 2002, p.28. ISBN 9774247574.

## Bibliografia

* Wolfgang Kosack Der koptische Heiligenkalender Deutsch - Koptisch - Arabisch nach den besten Quellen neu bearbeitet und vollständig herausgegeben mit Index Sanctorum koptischer Heiliger, Index der Namen auf Koptisch, Koptische Patriarchenliste, Geografische Liste. Christoph Brunner, Berlin 2012, ISBN 978-3-9524018-4-2.
* Wolfgang Kosack, Novum Testamentum Coptice. Neues Testament, Bohairisch, ediert von Wolfgang Kosack. Novum Testamentum, Bohairice, curavit Wolfgang Kosack. / Wolfgang Kosack. neue Ausgabe, Christoph Brunner, Basel 2014. ISBN 978-3-906206-04-2.
# El llenguatge de patrons

El llenguatge de patrons ("A Pattern Language"), és un llibre sobre arquitectura, escrit en 1977 per Christopher Alexander, Sara Ishikawa i Murray Silverstein del Center for Environmental Structure de Berkeley (Califòrnia), amb crèdits d'autoria també per a Max Jacobson, Ingrid Fiksdahl-King i Shlomo Angel. Vint-i-cinc anys després de la seva publicació, segueix sent un dels llibres d'arquitectura més venuts.
El llibre ofereix una anàlisi sòlida i il·lustrada d'un llenguatge de patrons inspirat en l'arquitectura tradicional, presentant uns 250 patrons individuals, com ara les Entrades principals, desenvolupats en diverses pàgines.
Els tres llibres de la sèrie són:
* La manera intemporal de construir (volum 1)
* El llenguatge de patrons (volum 2)
* The Oregon Experiment (volum 3)

## Enllaços externs

* Entrevista amb l'autor (en anglès)
# Zlatna

Zlatna (en alemany: Klein-Schlatten, Kleinschlatten, Goldenmarkt; en hongarès: Zalatna; en llatí: Ampellum) és una ciutat del comtat d'Alba, al centre de Transsilvània (Romania). Té una població de 8.226 habitants.

## Administració

La ciutat administra divuit pobles: Botești (Golddorf; Botesbánya), Budeni (Higendorf), Dealu Roatei (Rotberg), Dobrot, Dumbrava, Feneș (Wildendorf; Fenes), Galați (Galz; Ompolygalac), Izvoru Ampoiului (Gross-Ompeil; Nagyompoly)), Pârău Gruiului (Gruybach), Pătrângeni (Peters; Ompolykövesd), Pirita (Pfirth), Podu lui Paul (Pauls), Runc (Goldrücken), Ruși (Rusch), Suseni (Oberdorf), Trâmpoiele (Trempojel; Kénesd), Valea Mică (Kleinwasser) i Vâltori (Waldrücken; Vultur).

## Geografia

Situat al 36 km al nord-oest d'Alba Iulia, a la depressió de Zlatna, la ciutat es troba a la confluència del riu Ampoi amb el rierol Valea Morilor.

## Clima

Zlatna té un clima continental humit (Cfb a la classificació climàtica de Köppen).

## Referències

* ↑ World gazetteer.
* ↑ «Zlatna climate: Average Temperature, weather by month, Zlatna weather averages - Climate-Data.org». [Consulta: 12 octubre 2021].
# Encavalcament de gen

L'encavalcament de gens (o encavallament de gens) en la genètica és quan un gen s'encavalla o superposa parcialment o totalment a un altre gen i expressa una proteïna diferent de la d'aquest gen darrer. D'aquesta manera una seqüència de nucleòtids pot fer una contribució al funcionament d'un o més productes dels gens. La seqüència de nucleòtid compartida es pot llegir en marc de lectura alternada durant la transcripció genètica de diferents gens o en un bri d'ADN complementari.
S'han trobat en múltiples dominis de la vida, incloent bacteris, virus i eucariotes superiors incloent els humans.

## Notes i referències

* ↑ Yoko Fukuda, Masaru Tomita et Takanori Washio «Comparative study of overlapping genes in the genomes of Mycoplasma genitalium and Mycoplasma pneumoniae» (en anglès). Nucleic Acids Research, 27, 8, avril 1999, pàg. 1847-1853. DOI: 10.1093/nar/27.8.1847. PMC: 148392. PMID: 10101192 [Consulta: 29 juillet 2014].
* ↑ Les gènes chevauchants Arxivat 2014-07-29 a Wayback Machine. sur le site de l'INSERM, un institut français de recherche médicale.
* ↑ C. Sanna, W. Li et L. Zhang «Overlapping genes in the human and mouse genomes». BMC Genomics, 9, 169, 2008. DOI: 10.1186/1471-2164-9-169 [Consulta: 28 maig 2012].
# Associació Anglesa de Futbol

El futbol anglès és dirigit per l'Associació Anglesa de Futbol, o en anglès, The Football Association. És membre de la FIFA i la UEFA i té un seient fix a la International Football Association Board.

## Història

The Football Association va ser creada a la Freemasons' Tavern de Londres el 26 d'octubre de 1863. A més, en aquella reunió s'establiren les regles bàsiques que avui en dia governen el futbol. Foren els membres fundadors Barnes, War Office Club, Crusaders, Forest de Leytonstone, No Names Club (de Kilburn), Crystal Palace, Blackheath, Kensington School, Percival House (de Blackheath), Surbiton i Blackheath Proprietary School; Charterhouse envià el seu capità, però refusà unir-s'hi.
Tot i que la FA s'adherí a la FIFA el 1905, les relacions entre els dos organismes durant la primera meitat de segle xx foren tenses. Les nacions britàniques abandonaren el màxim organisme mundial l'any 1928. Això provocà que Anglaterra no prengués part a les tres primeres edicions de la Copa del Món de Futbol, tot i ser, possiblement, el millor conjunt del moment. L'any 1946 s'hi uní de nou de forma definitiva.

## Vegeu també

* Futbol a Anglaterra
* Selecció de futbol d'Anglaterra

## Enllaços externs

* Web de la Federació Anglesa de Futbol
# Muntanyes de Șureanu

Les muntanyes Șureanu, (en alemany: Mühlbacher Gebirge, hongarès: Kudzsiri-havasok), pertanyen a la serralada Parâng de Romania als Carpats meridionals, amb cims que sovint superen els 2.000 metres.
Les muntanyes es troben al nord de la vall de Jiu de Romania, als comtats de Hunedoara i Alba. Limiten amb les muntanyes Cindrel a l'est i les muntanyes Lotru al sud-est. Les muntanyes Parâng es troben al sud, separades pel riu Jiul de Est. A l'oest, a través de la depressió de Hațeg i el corredor d'Orăștie, es troben les muntanyes Retezat i les muntanyes de Poiana Ruscă, mentre que al nord, a través de la vall del riu Mureș, hi ha les muntanyes Apuseni.
Les muntanyes Șureanu es divideixen en les muntanyes Sebeș a l'est i les muntanyes Orăștiei a l'oest. En total, cobreixen una superfície de 1.585 metres quiloquadrats. El cim més alt és el Pic de Pere (Vârfu lui Pătru), a 2.130 metres; altres cims són el pic Șureanu, a 2.059 m i Vârfu Negru, a 1.862 m, així com els pics Aușelu, Comărnicelul, Gropșoara i Pârva. Es tracta principalment d'una terra alta amb prats i pastures, amb una àrea boscosa molt gran al voltant de 1.200 a 1.400 metres alta muntanya. A la zona sud d'aquestes muntanyes hi ha una regió de pedra calcària amb diverses coves, turons i congostos.
El llac Șureanu (també conegut com el llac sense fons) és un llac glacial situat a una altitud de 1.737 m, a l'est del pic Șureanu. Ocupa 0,5 hectàrees, té una longitud de 100 m, amplada màxima de 60 m i una profunditat màxima de 7,4 m.
Les muntanyes Șureanu són travessades per diversos rius, la majoria flueixen al nord cap al Mureș.
* El riu Cugir té el seu naixement sota el pic de Peter, a una altitud de 1.900 m.. Comença a la confluència de les capçaleres Râul Mare i Râul Mic a la població de Cugir.
* El riu Orăștie té el seu naixement prop de la muntanya Zebru, a una altitud de 1.659 m.
* El riu Pianul té el seu naixement a la comuna de Pianu.
* El riu Sebeș neix del llac Oașa i separa les muntanyes Șureanu i Cindrel.
* El riu Strei té el seu naixement sobre la comuna de Baru.

## Referències

* ↑ Pârlog, Nicu. «Misterioși și spectaculoși: Munții Șureanu din Județul Alba» (en romanès). www.descopera.ro, 08-06-2014. [Consulta: 15 abril 2021].
# Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera

L'Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera és una obra editada pel Consell Insular d'Eivissa i Formentera i dirigida per Felip Cirer Costa. Al començament la gestió del projecte de l'obra depenia de la Universitat de les Illes Balears (UIB), però el 1999 el Consell va decidir assumir-la per agilitzar-la. Després, l'any 2000, es va crear un patronat independent del Consell Insular per a la gestió de l'obra integrat per, a banda del Consell Insular i la Universitat, l'Institut d'Estudis Eivissencs (IEE), l'Obra Cultural Balear (OCB) de Formentera i les entitat financeres que han col·laborat al projecte.
El Projecte havia començat el 1989, amb l'objectiu de donar a conèixer el patrimoni cultural de les Pitiüses i que estigui a l'abast de tothom. Fou començada a editar el 1995 i d'ençà fins al 2006 s'han publicat nou volums. Consta d'un total de 10 volums.
El 1995 va aparèixer el primer volum amb les veus "a-bera". El segon volum es va publicar el 1996 i correspon a les veus "berb-cascall". El tercer volum que inclou les veus "cascap-cubell" i es va publicar el 1999. En el quart volum figuren les veus "Cubells-Eivissa" i va sortir publicat el 2000. El cinquè, de l'any 2001, correspon a les veus "Eivissa-fibló". D'ençà aquest darrer volum, era possible disposar d'una versió en CD-ROM. El sisè, del 2002, inclou les veus "ficus-gonella". El setè va ser publicat el 2003 amb les veus "gonep-lleny". El vuitè, de l'any 2004, inclou les veus "Llenya-Mutual". El 9 d'abril del 2006 es va posar a la venda el novè volum dedicat íntegrament a l'illa de Formentera.
Una edició a Internet començà a funcionar l'abril de 2006, incorporant els dos primers volums de l'obra i pretenen incorporar un nou volum cada dos mesos.
ISBN 84-88018-03-7

## Vegeu també

* Gran Enciclopèdia de Mallorca
* Enciclopèdia de Menorca
* Vicent Ferrer i Mayans

## Referències

* ↑ http://publicacions.iec.cat/PopulaFitxaArticle.do?idArticle=59832&moduleName=&subModuleName=&idTipusConsulta=citacio%5BEnllaç+no+actiu%5D
* ↑ Una obra ambiciosa feta des de dues petites illes
* ↑ http://www.uib.es/fou/acord/20/2053.html
* ↑ «dBalears, De l'Encyclopédie a la Viquipèdia passant per la Gran Enciclopèdia de Mallorca». Arxivat de l'original el 2016-12-20. [Consulta: 25 setembre 2010].

## Enllaços externs

* Web de l'Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera
# Associació Escocesa de Futbol

El futbol escocès és dirigit per l'Associació Escocesa de Futbol, oficialment Scottish Football Association (SFA).
És la segona Federació més antiga del planeta, fundada el 1873. És membre de la FIFA i la UEFA i té un seient fix a la International Football Association Board. Té la seu a Glasgow. És l'encarregada de dirigir la selecció escocesa de futbol i d'organitzar la copa escocesa de futbol.

## Vegeu també

* El futbol a Escòcia
* Selecció de futbol d'Escòcia

## Enllaços externs

* Associació Escocesa de Futbol - Lloc web oficial
# Enciclopédia das línguas Arawak

L'Enciclopédia das línguas Arawak és una enciclopèdia de les llengües arawak publicada per Editora CRV.

## Història

La seva primera edició es va publicar a 2020, a Curitiba, Brasil i va ser escrita pel professor Henri Ramirez.

## Els volums

* Volume 1: Uma gramática do baniwa do Içana
* Volume 2: O subgrupo Japurá-Colômbia (JC)
* Volume 3: Os outros subgrupos Arawak
** Capítulo 1: O subgrupo Central
** Capítulo 2: O subgrupo Médio Rio Negro e o subgrupo Alto Orinoco
** Capítulo 3: O subgrupo Amazonas-Antilhas
** Capítulo 4: O chamicuro-amuesha
** Capítulo 5: O subgrupo Bolívia (Achane)
** Capítulo 6: O subgrupo Purus; o subgrupo Kampa (pré-andino); o subgrupo Xaray-Xingu e o palikur
* Volume 4: Bancos de dados
** Anexo I: Dicionário Etimológico de Japurá-Colômbia (arawak)
** Anexo II: Listas de vocabulário arawak

## Referències

* ↑ Ramirez, Henri. Enciclopédia das línguas Arawak: acrescida de seis novas línguas e dois bancos de dados. 1. Curitiba: Editora CRV, 2020, p. 412. DOI 10.24824/978655578895.2. ISBN 978-65-5578-895-2 [Consulta: 21 juny 2021]. Arxivat 2021-06-24 a Wayback Machine.
* ↑ Ramirez, Henri. Enciclopédia das línguas Arawak: acrescida de seis novas línguas e dois bancos de dados. 2. Curitiba: Editora CRV, 2020, p. 208. DOI 10.24824/978655578892.1. ISBN 978-65-5578-892-1 [Consulta: 21 juny 2021]. Arxivat 2021-06-24 a Wayback Machine.
* ↑ Ramirez, Henri. Enciclopédia das línguas Arawak: acrescida de seis novas línguas e dois bancos de dados. 3. Curitiba: Editora CRV, 2020, p. 290. DOI 10.24824/978652510234.4. ISBN 978-65-251-0234-4 [Consulta: 21 juny 2021]. Arxivat 2021-04-19 a Wayback Machine.
* ↑ Ramirez, Henri. Enciclopédia das línguas Arawak: acrescida de seis novas línguas e dois bancos de dados. 4. Curitiba: Editora CRV, 2020, p. 254. DOI 10.24824/978652510231.3. ISBN 978-65-251-0231-3 [Consulta: 21 juny 2021]. Arxivat 2021-06-24 a Wayback Machine.
# Associació Saint Camille de Lellis

L'Association Saint Camille de Lellis fou creada l'any 1983 a Bouaké (Costa d'Ivori) per Gregoire Ahongbonon, amb la intenció d'ajudar els malalts mentals que malvivien pels carrers de la ciutat. L'any 1991 orienta la seva tasca obrint-se, també, a l'assistència sanitària i humana als presoners, als malalts de SIDA i als refugiats de la guerra de Libèria.
L'any 1993 inicien l'activitat d'alliberar, curar, rehabilitar i reinserir socialment i laboralment els malalts mentals. Amb aquest objectiu es van crear centres d'acollida, granges i tallers de reinserció a Bouaké i a altres poblacions del país. Ateses les necessitats de la població, ha anat ampliant la seva activitat en altres poblacions de Costa d'Ivori, Benín i Togo.
Un dels principals reptes de la St. Camille és el finançament de la despesa d'allotjament, manutenció i medicació dels malalts que acull, a la qual cal afegir la medicació dels més de 3000 malalts ja recuperats i reintegrats a les seves famílies, de qui l'associació fa un seguiment periòdic.
La tasca de l'Association Saint Camille de Lellis és important pel retorn de la dignitat als seus beneficiaris, però també pel que representa com a model per tot Àfrica en polítiques d'atenció a la salut mental. I el que fa més creïble aquest model és el fet que la St. Camille ha nascut a Àfrica, de mans d'africans i a partir de les idees d'africans.
La tasca del Grégoire Ahongbonon ha estat reconeguda amb el nomenament d'Africà de l'any 2015 per part del diari nigerià Daily Trust.

## Referències

* ↑ http://www.lesinvitesaufestin.fr/pdf/oasis_damour.pdf Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ «Primero el ser humano, luego el dinero». La Vanguardia.
* ↑ Adjovi, Laeila «Gregoire Ahongbonon: Freeing people chained for being ill». BBC News [Consulta: 26 juny 2016].
* ↑ Ahongbonon, Grégoire «En Cote d'Ivoire, puis au Bénin, des malades mentaux retrouvent la dignité et la confiance grâce à un programme de réhabilitation prodigués dans les centres de la Saint Camille». Handiplanet echanges, 15-11-2011 [Consulta: 26 juny 2016].
* ↑ «Site de l'Association Saint Camille de Lellis» (en francès). [Consulta: 12 setembre 2023].
* ↑ «Grégoire Ajongbonon, Africà de l'any 2015». Daily Trust [Consulta: 26 juny 2016].

## Enllaços externs

* Associació Saint Camille de Lellis a YouTube editat per Les amis de la Saint-Camille de Saint-Colomban (Quebec)
* Les amis de la Saint Camille, Saint-Colomban, Quebec (francès)
* Freundeskrels St. Camille de Reutlingen, Alemanya Arxivat 2015-11-24 a Wayback Machine. (alemany)
* Jobel de San Vito al Torre, Udine, Itàlia) (italià)
# Navid Afkari

Navid Afkari (persa: نوید افکاری) (Xiraz, 22 de juliol de 1993 - Xiraz, 12 de setembre de 2020) fou un lluitador iranià, especialista en lluita lliure i lluita grecoromana, que fou condemnat a mort pel Govern de la República Islàmica de l'Iran per un presumpte assassinat que va ocórrer durant les protestes iranianes del 2018. Els seus germans Vahid i Habib van ser condemnats a 54 i 27 anys de presó en el mateix cas. Afkari va ser executat a primera hora del matí del 12 de setembre de 2020 a la presó d'Adel-Abad a Xiraz, tot i les peticions d'organitzacions esportives i humanitàries com el Comitè Olímpic Internacional, la FIFA o Human Rights Watch perquè no es dugués a terme la sentència.

## Reaccions internacionals

Quatre països, a través del compte de Twitter del ministeri d'Afers Exteriors, han condemnat l'execució d'Afkari i també han remarcat la necessitat d'abolir la pena de mort en qualsevol circumstància. Els països són; Àustria, Eslovènia, França, i Noruega.

## Referències

* ↑ Riddell, Don. «Navid Afkari: Executed Iranian wrestling star's voice is 'everywhere now'» (en anglès). CNN.com, 28-06-2021. [Consulta: 2 agost 2021].
* ↑ «Tortured and at Risk of Execution for Taking Part in 2018 Protests». IranWire, 02-09-2020.
* ↑ Staff, Reuters «Iranian champion wrestler Navid Afkari executed - state media» (en anglès). Reuters, 12-09-2020.
* ↑ Navid Afkari, famed Iranian wrestling champion, was executed for murder of an Iranian official on September 12, 2020.
* ↑ «Iran broadcast forced confession from Iranian wrestler Navid Afkari on death row amid international condemnation» (en anglès), 07-09-2020. Arxivat de l'original el 20 de setembre 2020. [Consulta: 12 setembre 2020].
* ↑ «Iran Court Passes Double Death Sentence On Protester In Shiraz». Radio Farda, 30-08-2020.
* ↑ «Iran imposes double execution on champion wrestler for peacefully protesting regime». Fox News, 01-09-2020.
* 1 2 3 «Navid Afkari: Trump urges Iran not to execute champion wrestler» (en anglès). BBC News, 04-09-2020.
* ↑ @EtemadOnline. «حکم اعدام نوید افکاری بامداد امروز اجرا شد» (en persian), 12-09-2020.
* ↑ Reuters. «Iranian champion wrestler Navid Afkari executed despite global outcry» (en anglès), 12-09-2020.
* ↑ «Irán ejecuta a su campeón de lucha libre Navid Afkari pese a las súplicas internacionales» (en castellà), 12-09-2020. [Consulta: 12 setembre 2020].
* ↑ «https://twitter.com/mfa_austria/status/1305231095332569091». [Consulta: 14 setembre 2020].
* ↑ «https://twitter.com/mzzrs/status/1304784956565196802». [Consulta: 14 setembre 2020].
* ↑ «https://twitter.com/francediplo/status/1305196346861850625». [Consulta: 14 setembre 2020].
* ↑ «https://twitter.com/norwaymfa/status/1304818372408942592». [Consulta: 14 setembre 2020].
# Aeroport Internacional Hamad

L'Aeroport Internacional Hamad (àrab: مطار حمد الدولي, Maṭār Ḥamad ad-Duwalī) és un aeroport internacional de Qatar i la seu principal de Qatar Airways. Situat a l'est de la capital del país, Doha, va substituir el proper Aeroport Internacional de Doha com a aeroport més important de Qatar.
Abans conegut com a Nou Aeroport Internacional de Doha, l'Aeroport Internacional Hamad s'havia d'inaugurar el 2008 però, finalment, va començar a funcionar amb sis anys de retard el 30 d'abril de 2014. Qatar Airways i la resta d'aerolínies es van traslladar formalment al nou aeroport el 27 de maig de 2014. L'aeroport duu el nom de l'anterior emir de Qatar, Hamad bin Khalifa Al Thani.

## Referències

* ↑ «hamad international airport Archives» (en anglès americà). Doha News. [Consulta: 1r maig 2023].
* ↑ Attwood, Ed «New delay for Doha's Hamad International Airport». , 05-09-2013.
* ↑ «General Information». dohaairport.com. Arxivat de l'original el 29 April 2014. [Consulta: 26 maig 2014].
# A Alexander Fleming

A Alexander Fleming és un monument situat a la façana posterior de l'edifici del Col·legi de Cirurgia, als jardins del mateix nom del Raval de Barcelona.

## Història i descripció

En un primer moment, es va pensar de posar-lo a la Rambla, però l'Acadèmia de Medicina va demanar poder-lo tenir a la seva seu.
El 26 de gener del 1956 es va inaugurar el bust del doctor Alexander Fleming (1881-1955), obra de Josep Manuel Benedicto. Es troba en una fornícula sobre una font, i a sobre s'hi va posar una làpida amb la següent inscripció: BARCELONA A SIR ALEXANDER FLEMING.

## Referències

* 1 2 3 Fabre, Jaume; Huertas, Josep Maria «A Alexander Fleming». Art públic. Ajuntament de Barcelona.

## Vegeu també

* Art públic de Barcelona
* Fonts de Barcelona

## Enllaços externs

* «Font del doctor Fleming». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Târgu Mureș

Târgu Mureş (AFI: /'tɨr.gu 'mu.reʃ/ (?·pàg.), alemany: Neumarkt am Mieresch, hongarès: Marosvásárhely, romanès antic: Mureş-Oşorhei) és la principal ciutat del comtat de Mureş, a Romania. Té una població de 149.577 habitants i una superfície de 66,96 km². Es troba a la regió de Transsilvània i durant el segle XVI va ser una de les principals ciutats de l'actual Romania. El lloc més visitat és el Palau de la Cultura.

## Noms i etimologia

El nom romanès actual de la ciutat, Târgu Mureș, és l'equivalent de l'hongarès Marosvásárhely, i ambdós volen dir "mercat del Mureș (Maros) [Riu]". Târg Significa "mercat" en romanès i vásárhely significa mercat també en hongarès. Els hongaresos locals sovint escurçaven Marosvásárhely a Vásárhely.
El jesuïta sacerdot Martin Sentiváni va aportar la primera referència escrita coneguda que anomena la ciutat; en la seva obra Dissertatio Paralipomenonica Rerum Memorabilium Hungariae (escrit dins 1699) enregistra el nom com Asserculis per declarar, en llatí Asserculis, hoc est Szekely Vasarhely, significat, Asserculis, aquí és Szekely Vasarhely. Proporciona l'any 1230 per la referència.

## Història

La ciutat va ser plena de gom a gom en documents per primera vegada en 1332. En 1405, Segimon I de Luxemburg va donar dret a la ciutat a organitzar fires i mercats, i en 1482 el Rei d'Hongria Maties Corví la va declarar residència real.

## Cultura

* Festival Peninsula / Félsziget (rock, pop, electro, world music)

### Educació

* Universitat de Medicina i Farmàcia
* Universitat Petru Maior
* Universitat d'Arts Teatrals
* Universitat privada "Dimitrie Cantemir"
* Universitat privada della Sapienza
* Universitat Tècnica privada "Gabor Denes"

## Economia

Târgu Mureș és un centre industrial mitjà (8500 empreses).

## Transports
### Transport aeri

* Aeroport de Târgu Mureș
* Aeroport de Cluj-Napoca a 90 km a l'oest de Târgu Emmuralliș

### Ferrocarril

* Căile Ferate Române

### Carreteres

* I60 (Brest - Constança)
* A3 (frontera hongaresa - Bucarest)

### Autobusos

* 30 línies d'autobusos

## Referències

* ↑ Szentiványi, Márton. «Dissertatio Paralipomenonica Rerum Memorabilium Hungariae: Ex Parte Prima Decadis Tertiae, Curiosiorum & Selectiorum, Variarum Scientiarum Miscellaneorum R. P. Martini Szentivany Societatis Jesu Sacerdotis». Hörmann, 01-05-1699. Arxivat de l'original el 1 octubre 2017.
* ↑ Man, I. E. (2006). Târgu-Mureş, istorie urbană, de la începuturi până în anul 1850. Nico. «Archived copy». Arxivat de l'original el 4 març 2016. [Consulta: 4 juny 2017]., p 28

## Enllaços externs

* Lloc web de la ciutat