OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Església del Nostre Senyor del Bon Fi

L'Església del Nostre Senyor del Bon Fi (en portuguès: Igreja de Nosso Senhor do Bonfim) és un temple catòlic que es troba al turó Sant, a la península d'Itapagipe, a Salvador, al Brasil.

## Monument de fe

Per als Bahians, l'Església del Bomfim és el major centre de la fè catòlica, i també d'aquelles que pel sincretisme, tenen el punt màxim de fe. Les imatges del nostre Senyor del Bonfim, i de la nostra Senyora de la Guia van venir de Portugal a l'estat de Bahia, a través del Capità de la marina portuguesa Theodozio Rodrigues de Faria, arribant el dia 18 d'abril de 1745, un diumenge de Pasqua essent portada a l'Església de la Penha, edificada a la punta de la península itapagipana, fins a 1754.

## Història

És una de les més tradicionals esglésies catòliques de la ciutat, dedicada al Senyor del Bonfim, patró dels bahians. Va ser a partir de 1745, any en què van arribar les imatges del Senyor Jesus del Bonfim i de La nostra Senyora de la Guia, portades de Portugal pel capità Teodósio Rodrigues de Faria, acabat el 1772. El 1923, per les commemoracions per la Independència de Bahia, va ser compost l'Himne al Senyor del Bonfim, del poeta Arthur de Salles i João Antônio Wanderley. Aquest himne és molt popular a Bahia.

## Festa da Lavagem

Tots els anys es realitza el Lavagem do Bonfim, a l'escalinata de l'església, on les bahianes renten amb aigua perfumada i molta festa els seus graons. Tot comença amb una processó des de l'Església de La nostra Senyora da Conceição da Praia, Patrona de Bahia, fins a l'església de Bom Fim. Una gran massa humana acompanya la festa.

## Cinta del bon fi

Diu la tradició que si lligues aquesta cinta al canell de la mà i li fas 3 nusos, pots demanar 3 desitjos que se't compliran quan et caigui la cinta de vella.

## Enllaços externs

* Lloc oficial de l'església Arxivat 2008-07-05 a Wayback Machine.
* Informacions i fotos Arxivat 2008-04-01 a Wayback Machine.
# Cetonurichthys subinflatus

Cetonurichthys subinflatus és una espècie de peix de la família dels macrúrids i de l'ordre dels gadiformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 40 cm de llargària total.

## Hàbitat

És un peix d'aigües profundes que viu entre 1316-1700 m de fondària.

## Distribució geogràfica

Es troba a Austràlia.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Sazonov Yu. I. & Shcherbachev Yu. N., 1982. A preliminary review of grenadiers related to the genus Cetonurus Günther (Gadiformes, Macrouridae). Description of new taxa related to the genera Cetonurus Günther and Kumba Marshall. Voprosy Ikhtiol. v. 22 (núm. 5). 707-721.
* ↑ BioLib (castellà)
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Iwamoto, T. i A. Williams, 1999. Grenadiers (Pisces, Gadiformes) from the continental slope of western and northwestern Australia. Proc. Calif. Acad. Sci. 51(3):105-243.
* ↑ Hoese, D.F., D.J. Bray, J.R. Paxton i G.R. Allen, 2006. Fishes. A Beasley, O.L. i A. Wells (eds.) Zoological Catalogue of Australia. Volum 35. ABRS & CSIRO Publishing: Australia Part 1, pp. xxiv 1-670; Part 2, pp. xxi 671-1472; Part 3, pp. xxi 1473-2178.

## Bibliografia

* Cohen, D.M., T. Inada, T. Iwamoto i N. Scialabba 1990. FAO species catalogue. Vol. 10. Gadiform fishes of the world (Order Gadiformes). An annotated and illustrated catalogue of cods, hakes, grenadiers and other gadiform fishes known to date. FAO Fish. Synop. 10 (125). 442 p.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Geistdoerfer, P. 1986. Macrouridae. p. 644-676. A P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.) Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. UNESCO, París. Vol. 2.
* Geistdoerfer, P. 1990. Macrouridae. p. 541-563. A J.C. Quero, J.C. Hureau, C. Karrer, A. Post i L. Saldanha (eds.) Check-list of the fishes of the eastern tropical Atlantic (CLOFETA). JNICT, Lisboa; SEI, París; i UNESCO, París. Vol. 2.
* Helfman, G., B. Collette i D. Facey: The Diversity of Fishes. Blackwell Science, Malden, Massachusetts (Estats Units), 1997. ISBN 1-4051-2494-6.
* Iwamoto, T. 1999. Order: Gadiformes. Macrouridae (sometimes Coryphaenoididae, Bathygadidae, Macrourididae, Trachyrincidae, in part, in literature). p. 1986-1992. A K.E. Carpenter i V.H. Niem (eds.) FAO species identification guide for fishery purposes. The living marine resources of the WCP. Vol. 3. Batoid fishes, chimaeras and bony fishes part 1 (Elopidae to Linophrynidae). FAO, Roma.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Shcherbachev, Y.N., 1987. Preliminary list of thalassobathyal fishes of the tropical and subtropical waters of the Indian Ocean. J. Ichthyol. 27(2):37-46.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# August Spanuth

August Spanuth (Brinkum, 15 de març de 1857 - 9 de gener de 1920) fou un pianista i pedagog musical alemany.
Estudià en el Conservatori Hoch, de Frankfurt i després residí a Colònia i Brema. L'any 1886 marxà a Amèrica, on actuà algun temps com a pianista; més tard fou professor del Conservatori de Chicago i de 1893 a 1906 exercí la crítica musical en la Staatszeitung de Nova York. El 1906 s'establí a Berlín com a professor del Conservatori Stern i director de la revista Signale für die musikalische Welt, que adquirí un gran desenvolupament.
Se li deu: Preparatory Piano Exercises; Essential Piano Technics; Liszt's Piano Compositions i Methodik des Klavierpiels, en col·laboració amb Xaver Scharwenka.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 57, pàg. 637 (ISBN 84-239-4557-X)
# Torres La Caixa

Les Torres La Caixa és un conjunt arquitectònic situat a l'avinguda Diagonal cantonada amb la Gran Via de Carles III de Barcelona, que allotja la seu operativa de Caixabank.

## Història

Van ser projectats el 1974 per l'arquitecte Josep Antoni Coderch i construïts entre 1979 i 1983 per la Caixa de Pensions per a la Vellesa i d'Estalvis, actualment Caixabank.

## Descripció

És un complex de tres edificis, dos d'ells gratacels. L'edifici 1 té 26 pisos i 85 m d'alçada, mentre que l'edifici 2 té 14 plantes i 48 m. Les dues torres tenen un disseny similar i la façana està recoberta de vidre tintat negre. El logotip de Caixabank destaca a la penúltima planta de cadascuna de les dues torres, on s'ubiquen dos rètols giratoris, que recorren 8.500 quilòmetres a l'any.
L'edifici 3 és més baix i té forma de cub.

## Referències

* 1 2 3 4 Palumbo, Annalisa «Las elegantes torres negras de la Diagonal» (en castellà). El Periódico de Catalunya, 10-02-2015.
* 1 2 Marcos, Isaura «La belleza abstracta de las torres negras» (en castellà). La Vanguardia, 12-09-2022.

## Vegeu també

* Casal de l'Estalvi
* Edifici Banca Catalana
* Llista de gratacels del Barcelonès
# Rib eye

L'ull de la costella (anglès: rib eye), també conegut com el filet escocès (a Austràlia i Nova Zelanda), és un filet de carn de la costella de boví. Quan es talla en filets, el Ribeye és una de les carns més populars, sucoses, i cares del mercat. La carn de la secció de la costella és més tova i més greixosa (la carn es diu que és "de mármòria") que la majoria dels talls de carn de boví. Aquest greix addicional fa del Ribeye un filet rostit especialment tendre i de sabor agradable.
El Ribeye es pot tallar sense os o amb os. Els talls són idèntics, de vegades s'utilitza una justificació per deixar l'os: que la humitat i el greix juntament amb l'os millorarà el gust, encara que la inclusió dels ossos també pot ser utilitzat per unflar el pes de la carn.
# Bartolome Pisani

Bartolome Pisani (Itàlia i Constantinoble, 1811 - 1876) fou un compositor i director d'orquestra italià.
Va ser deixeble de Saverio Mercadante. Es donà conèixer per dues òperes: La Peri i Rosamunda. Després d'un llarg període de foscor, el 1859 se'l troba com a director del "teatre Naum" de Constantinoble, al que donà el 1863 l'òpera Ladislav. L'any següent es presentà a París com a director i compositor, sent molt aplaudit ambdós aspectes. A més de les obres ja citades, va compondre les òperes Rebecca (1865) i La gitana (1876), i un cant fúnebre a la memòria del seu mestre Mercadante al qual ell admirava, un Avemaria i nombroses melodies i peces per a piano.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 45, pàg. 22. (ISBN 84-239-4545-6)
# Riu Ugrà

L'Ugrà - Угра (rus) - és un riu de Rússia, un afluent per l'esquerra de l'Okà. Té una llargària de 399 km i una conca de 15.700 km². Passa per les províncies de Smolensk i de Kaluga.

## Geografia

L'Ugrà neix a la part sud de Smolensk, prop de la vila de Zabolótie. El riu va primer en direcció nord i després gira a l'est, en un tram que passa prop de la vila d'Ugrà. En aquest punt s'orienta cap al nord-est, passant per Znàmenka. Després, uns 30 km més avall, gira de sobte al sud-est, abandonant la província per la seva banda oriental. Entra a l'óblast de Kaluga i passa per davant de Iújnov i després rep per l'esquerra el seu afluent principal, el riu Sankha. Desemboca al riu Okà per la seva riba esquerra, una mica més avall de rebre el riu Jizdra i una mica per sobre de la capital de la província, Kaluga.
El riu Ugrà, com molts altres rius de Rússia, es glaça des de la darreria de novembre o fins al març o abril.

## Història

L'any 1480 hi hagué a la regió un gran enfrontament, conegut com la Gran Enfrontament del riu Ugrà, entre les forces de'Ahmad Khan, kan de la Gran Horda, i el Gran Príncep Ivan III de Moscou, que tingué com a conseqüència la retirada dels tàtars i és, sovint, pres com el final de la dependència de Rússia respecte a l'Horda d'Or.
# Creu de Son Rafel Mas

La Creu de Son Rafel Mas és una creu de terme de la vila de Montuïri que està catalogada com a Bé d'Interès Cultural. El monument pren el nom de la important família Mas de la Creu perquè fins a l'agost de 1999 va estar situada al costat del seu casal, a la cantonada dels carrers del Pou del Rei i de sa Trona. Després que alguns accidents la destruïssin es va restaurar i traslladar alguns metres fins al pou del Dau el novembre de 2001. En la localització original marcava el límit de l'antiga pobla reial. S'ha datat la creu, la més remarcable del terme, a l'entorn del segle xvi, és de marès i d'estil gòtic. La base és circular i amb un esglaó, el fust de forma ortogonal. El capitell presenta la mateixa forma ortogonal formant una creu llatina. La decoració és de sis figures i dos escuts.

## Referències

* ↑ "La creu de Son Rafel Mas seriosament espenyada"(1999, setembre). Bona Pau, núm. 559, Montuïri.
* ↑ Bona Pau (2001, desembre)
* ↑ «Creus de terme. Nucli urbà. Ajuntament de Montuïri». Arxivat de l'original el 2016-05-30. [Consulta: 20 desembre 2011].
# Cetopsis plumbea

Cetopsis plumbea és una espècie de peix de la família dels cetòpsids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

* Els mascles poden assolir 11,8 cm de longitud total.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica: conca del riu Amazones.

## Referències

* ↑ uBio (anglès)
* ↑ Spix, J. B. von & L. Agassiz, 1829-1831. Selecta genera et species piscium quos in itinere per Brasiliam annos MDCCCXVII-MDCCCXX jussu et auspiciis Maximiliani Josephi I.... colleget et pingendso curavit Dr J. B. de Spix.... Monachii. Selecta Piscium Brasiliam: Part 1: i-xvi + i-ii + 1-82, Pls. 1-48;, Part 2: 83-138, Pls. 49-101.
* ↑ BioLib (anglès)
* ↑ Steindachner, F., 1882. Beiträge zur Kenntniss der Flussfische Südamerika's (IV). Anz. Akad. Wiss. Wien v. 19 (núm. 19): 175-180.
* ↑ «Cetopsis plumbea». Catalogue of Life. (anglès) (anglès)
* 1 2 3 FishBase (anglès)
* ↑ Vari, R.P. i C.J. Ferraris, Jr., 2003. Cetopsidae (Whale catfishes). p. 257-260. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* ↑ Barriga, R. «Peces de agua dulce del Ecuador» (en castellà). Revista de Información técnico-científica, XVI, 3, 1991, pàg. 7–88.

## Bibliografia

* Divisió de Peixos de l'Smithsonian Institution. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Nacional d'Història Natural (en anglès). Smithsonian Institution, 2001.
* Anònim, 2002. Base de dades de la col·lecció de peixos del Museu Americà d'Història Natural. Museu Americà d'Història Natural, Central Park West, NY 10024-5192 (Estats Units).
* Burgess, W. E. An atlas of freshwater and marine catfishes. A preliminary survey of the Siluriformes (en anglès). T.F.H. Publications, Inc., 1989. ISBN 9780866228916.
* De Pinna, M.C.C., 1995. Monophyly and phylogenetic diagnosis of the family Cetopsidae, with synonymization of the Helogenidae (Teleostei: Siluriformes). Smithson. Contrib. Zool. (571):1-26.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Ferraris, C. J. «Checklist of catfishes, recent and fossil (Osteichthyes: Siluriformes), and catalogue of siluriform primary types» (en anglès). Zootaxa, 1.418, 1, 2007, pàg. 1-628. DOI: 10.11646/zootaxa.1418.1.1.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 4a edició. Wiley, 2006. ISBN 978-0471250319.
* Vari, R. P., Ferraris, C. J. Jr. & de Pinna, M. C. C., 2005. The Neotropical whale catfishes (Siluriformes: Cetopsidae: Cetopsinae), a revisionary study. Neotropical Ichthyology, 3 (2): 127-238.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# August Winding

August Winding (Tårs, 24 de març de 1835 - Copenhaguen, 16 de juny de 1899) fou un compositor danès.
Deixeble de Reinecke i Gade, perfeccionà els seus estudis a Leipzig i Praga, i de retorn a la seva pàtria aconseguí una plaça de professor en el Conservatori de Copenhaguen, establiment que dirigí a partir de 1891.
De les seves nombroses obres cal mencionar:
* un Concert per a piano,
* Sonates per a violí,
* dues Obertures,
* dues Simfonies,
* un Quintet per a instruments d'arc,
* peces per a clarinet i piano,
* Allegro de concert per a piano i orquestra,
* Cors, etc.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 70, pàg. 310 (ISBN 84-239-4570-7)
# Riu Ai (Rússia)

L'Ai - Ай (rus) - és un riu de Rússia, passa per Baixkíria i per l'óblast de Txeliàbinsk. És un afluent per l'esquerra de l'Ufà.

## Etimologia

El nom «Aï» podria provenir del mot baixkir ай (ay), que significa 'lluna'.

## Geografia

La vila principal que hi ha a la vora del riu Ai és Zlatoust. Els seus afluents principals són, per la dreta: el Kussa, el Bolxaia Arxa, el Kigui, el Bolxoi Ik i l'Ik; i per l'esquerra el Bolxaia Satka, el Lemazi i el Melekes.
El riu és navegable, tret de quan es glaça, que és de novembre a abril.

## Referències

* ↑ «Река Ай» (en rus). [Consulta: 29 setembre 2013].
* ↑ «Ай, река» (en rus). Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 8 novembre 2014].
# Bartolomeo Spontone

Bartolomeo Spontone o Spontoni (Bolonya, 1530- Treviso, ~1592) fou un compositor italià del segle xvi. Alguns musicòlegs el citen amb elogi en seves Prattica musica. De Spontoni es coneix Libro terzo de madrigali a cinqve voci (Venècia, 1583), tres llibres, existint a més, composicions seves en les antologies de l'època. Fétis menciona altres dos músics anomenats Luigi i Alessandro Spontoni, però les circumstàncies d'esser tots tres de la mateixa època i de què les seves obres, d'idèntic caràcter, apareguin impreses en la mateixa ciutat i quasi en la mateixa data, així com el desconeixement de les seves respectives vides, fa suposar que es tracti d'un de sol, almenys el que es refereix a Alessandro i Bartolomeo.

## Referències

* ↑ «Risultato della ricerca Web OPAC ICCU» (en italià). [Consulta: 31 desembre 2020].

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa Volum núm. 56, pàg. 891 ISBN 84 239-4556-1
# Creu de terme das Laranjeiras

La creu de terme das Laranjeiras és una creu de terme, de la segona meitat del segle XV, que es troba a l'Alameda das Linhas de Torres, a la freguesia d'Alvalade, a Lisboa. Va ser feta erigir per Pedro Eanes. La base i el fust no en són els originaris. Els graons i la base són de calç, el fust de marbre i el capitell de gres. Aquest últim element conté elements vegetals esculpits i una inscripció. La creu, al cim, té flors de lis, un crist crucificat i una marededeu amb el nen.
Està classificat com a Monument Nacional, des del 1910, pel Decret de 16-06-1910, DG núm. 136, de 23-06-1910. El 2021, es trobava al pati del Palau del Comte de Vimioso.

## Referències

* ↑ Direção-Geral do Património Cultural. «Cruzeiro das Laranjeiras» (en portugués).
* ↑ «Decreto de 16-06-1910, DG n.º 136, de 23-06-1910».
# Chaetostoma fischeri

Chaetostoma fischeri és una espècie de peix de la família dels loricàrids i de l'ordre dels siluriformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 30 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a Sud-amèrica i a l'Amèrica Central.

## Referències

* ↑ Tschudi J. J. von 1846. Ichthyologie. Pp. ii-xxx + 1-35, Pls. 1-6. A: Untersuchungen über die Fauna Peruana. Scheitlin & Zollikofer, St. Gallen. 1844-46, in 12 parts. Fauna Peru.
* ↑ BioLib (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Burgess, W. E. An Atlas of Freshwater and Marine Catfishes: A Preliminary Survey of the Siluriformes (en anglès). TFH Publications, 1989. ISBN 9780866221313.
* Eschmeyer, W. N. Genera of Recent Fishes (en anglès). iii + 697. Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1990. ISBN 0-940228-23-8.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Fisch-Muller, S. 2003. Loricariidae-Ancistrinae (Armored catfishes). p. 373-400. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Salcedo, N. J. 2006: New species of Chaetostoma (Siluriformes: Loricariidae) from central Peru. Copeia 2006 (núm. 1): 60-67.
* Steindachner, F. 1879. Beiträge zur Kenntniss der Süsswasserfische Südmaerikas. Anz. Akad. Wiss. Wien v. 16 (núm. 15): 149-152.
* Weber, C. 2003. Loricariidae - Hypostominae (Armored catfishes). p. 351-372. A: R.E. Reis, S.O. Kullander i C.J. Ferraris, Jr. (eds.) Checklist of the Freshwater Fishes of South and Central America. Porto Alegre: EDIPUCRS, Brasil.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Auguste Durand

Marie-Auguste Massacrié-Durand (París, 18 de juliol de 1830 - idm. 31 de maig de 1909) fou un compositor i editor musical francès.
Estudià en el Conservatori de la seva ciutat natal, fou organista de diverses esglésies de la mateixa capital de França i el 1870 s'associà a Louis Schönewerk per adquirir la casa de Flaxland, i així fundar l'editorial Durand-Schönewerk C&A, editant les obres de Bizet, Lalo, Saint-Saëns, Franck, Massenet, Debussy i d'altres compositors francesos, com també les de Wagner i Schumann.
Va tenir diversos alumnes entre ells el canadenc Gustave Gagnon.

## Bibliografia

* Enciclopèdia Espasa. Volum núm. 18, 2ª, part. pàg. 2573 (ISBN|84-239-4581-2)
# Bryaninops erythrops

Bryaninops erythrops és una espècie de peix de la família dels gòbids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 2,3 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba a les Illes Chagos, les Filipines, la Gran Barrera de Corall, Fidji, Samoa, les Illes Mariannes, l'est de les Illes Carolines i les Illes Marshall.

## Referències

* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Randall, J.E., G.R. Allen i R.C. Steene 1990. Fishes of the Great Barrier Reef and Coral Sea. University of Hawaii Press, Honolulu, Hawaii. 506 p.

## Bibliografia

* Birdsong, R. S., Murdy, E. O. i Pezold, F. L., 1988. A study of the vertebral column and median fin osteology in gobioid fishes with comments on gobioid relationships., Bull. Mar. Sci., 42:174-214.
* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Gill, H. S. 1994. Phylogenetic relationships of the members of the Bathygobius and Priolepis groupings (sense Birdsong et al., 1988) which posess a longitudinal papillae pattern. Proceedings of the Fourth Indo-Pac. Fish Conference, Bangkok, Tailàndia: 42-59.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Hoese, D.F. 1986: Gobiidae. p. 774-807. A M.M. Smith i P.C. Heemstra (eds.) Smiths' sea fishes. Springer-Verlag, Berlín, Alemanya.
* Hoese, D. F. i H. K. Larson 2006. Gobiidae (pp. 1612-1697). A: Zoological Catalogue of Australia. Vol. 35. Fishes.
* Larson, H. K. 1985. A revision of the gobiid genus Bryaninops (Pisces), with a description of six new species. The Beagle (Occasional Papers of the Northern Territory Museum of Arts and Sciences) v. 2 (núm. 1): 57-93.
* Larson, H. K. 1986. The species of the commensal goby genus Bryaninops and related genera [Resum]. P. 947. A: Uyeno et al. (eds.) 1986 [ref. 6147]. Indo-Pacific Fish Biology.
* Larson, H. K. 1987. A new species of Bryaninops (Pisces: Gobiidae) with notes on new records of three species of the genus. The Beagle, Records of the Northern Territory Museum of Arts and Sciences v. 4 (núm. 1): 139-145.
* Larson, H. K. 1990. A revision of the commensal gobiid genera Pleurosicya and Luposicya (Gobiidae), with descriptions of eight new species of Pleurosicya and discussion of related genera. The Beagle, Records of the Northern Territory Museum of Arts and Sciences v. 7 (núm. 1): 1-53.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.