# Tomicus piniperda

L'escarabat comú dels brots del pi (Tomicus piniperda) és una espècie de coleòpter polífag de la família dels escolítids, subfamília escolitins, natiu de tot Europa, Nord-oest d'Àfrica i nord d'Àsia. És una de les espècies més destructives per als pins del Nord d'Europa.
L'insecte és autòcton però la manca de gestió forestal, la sequera i les altes temperatures van fomentar el seu desenvolupament com a veritable plaga. Al Maresme s'han afectat centenars d'hectàrees. Al 'any 2015 se'n va detectar uns focus importants en els pins blancs d'algunes zones del País Valencià.
El seu hoste principal és el pi roig (Pinus sylvestris), però també es troba a la pinassa (Pinus nigra), pi marítim (Pinus pinaster), Pinus strobus, Pinus resinosa, Pinus banksiana i altres pins, i més rarament sobre avets, Picea i Larix.

## Descripció

És una espècie de color negre o marró fosc, de 3.5–4.8 mm de llargada, amb un cos cilíndric, arrodonit al cap i als extrems de l'abdomen. S'alimenta d'arbres tot just morts o moribunds, també en els morts pels incendis. Els ous dipositats dins dels arbres masteguen el floema radialment, emergint com a adults a finals d'estiu. Els adults s'alimenten al llarg de la tardor i l'hivern dels brots apicals, no maten l'arbre però en redueixen el valor comercial de la fusta. Hi ha una generació per any. Al contrari que altres coleòpters de l'escorça, Tomicus piniperda no usa feromona abans d'aparellar-se sinó que emet olors provinents de la resina.

## Referències

* ↑ Martínez, Lluís «Mataró replantarà més de 1.200 arbres en tres anys». El Punt Avui, 02-03-2017.
* ↑ Márquez, Teresa «Treure la fusta morta dels boscos costa un milió d'euros». El Punt Avui, 11-03-2017, pàg. 22.
* ↑ «Perforadores Tomicus piniperda y Tomicus destruens (Barrenillo de los pinos)» (en castellà). Generalitat Valenciana, 2015. [Consulta: 20 març 2017].
* ↑ «Escolítids dels pins-I: perforadors dels brots Tomicus Piniperda L., T. minor Hart., T destruens Woll.». Fitxa Plaga. Generalitat de Catalunya - Servei de Protecció dels Vegetals, 1990, pàg. 2.
* ↑ Davies, J M; King, C J. Pine Shoot Beetles. London: HMSO, 1977 (Forestry Commission Leaflet 3). ISBN 0-11-710219-9.
* ↑ «Tomicus piniperda». Global Invasive Species Database. ISSG, 2017. [Consulta: 20 març 2017].
* 1 2 Thomas et alii, 2004, 2010.
* ↑ Byers, J. A.; Lanne, B. S.; Löfqvist, J.; Schlyter, F.; Bergström, G. «Olfactory Recognition of Host-Tree Susceptibility by Pine Shoot Beetles». Naturwissenschaften, 72, 1985, pàg. 324-326.
* ↑ Vasconcelos, Teresa; Nazaré, Neusa; Branco, Manuela; Kerdelhue, Carole; Sauvard, Daniel; Lieutier, François. «Host Preference of Tomicus piniperda and Tomicus destruens for Three Pine Species». A: Forest Insect Population Dynamics and Host Influences (pdf) (en anglès). International Union of Forest Research Organizations (IUFRO), 2003, p. 19–21.

## Enllaços externs

* Thomas, Michael C.; Dixon, Wayne N.; Fasulo, Thomas R. «pine shoot beetle» (en anglès). Featured Creatures. University of Florida - Institute of Food and Agricultural Sciences, 2004, 2010.
* «Common Pine Shoot Beetle (Tomicus piniperda)» (en anglès). National Invasive Species Information Center. Beltsville, MD: United States National Agricultural Library. Arxivat de l'original el 2012-10-14. [Consulta: 13 març 2015].