OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Municipis del Cantó de Schaffhausen

Els Municipis del Cantó de Schaffhausen (Suïssa) eren 36 i amb la reforma del 1999, que a més va suprimir els districtes. Durant la primera dècada del segle XXI diverses reformes van reduir el nombre de municipis fins a 32. L'última reforma es va dur a terme el 2009.

## Municipis

| Nom | N° OFS | Població(2007) | Superfície (km²) | Densitat (hab./km²) |
| Altdorf | 2911 | 205 | 3.04 | 67.43 |
| Bargen | 2931 | 234 | 8.27 | 28.30 |
| Beggingen | 2951 | 514 | 12.59 | 40.83 |
| Beringen | 2932 | 3245 | 14.17 | 229.00 |
| Bibern | 2913 | 243 | 1.81 | 134.25 |
| Buch | 2961 | 293 | 3.79 | 77.31 |
| Buchberg | 2933 | 796 | 5.89 | 135.14 |
| Büttenhardt | 2914 | 354 | 4.0 | 88.06 |
| Dörflingen | 2915 | 802 | 5.82 | 137.80 |
| Gächlingen | 2901 | 791 | 7.15 | 110.63 |
| Guntmadingen | 2902 | 250 | 4.47 | 55.93 |
| Hallau | 2971 | 2011 | 15.32 | 131.27 |
| Hemishofen | 2962 | 395 | 7.91 | 49.94 |
| Hemmental | 2934 | 556 | 10.83 | 51.34 |
| Hofen | 2916 | 129 | 1.06 | 121.70 |
| Llac de Constança | 9327 | 0 | 0.27 | 0.00 |
| Lohn | 2917 | 649 | 4.88 | 132.99 |
| Löhningen | 2903 | 1116 | 6.86 | 162.68 |
| Merishausen | 2936 | 708 | 17.56 | 40.32 |
| Neuhausen am Rheinfall | 2937 | 9881 | 8.00 | 1235.13 |
| Neunkirch | 2904 | 1790 | 17.92 | 99.89 |
| Oberhallau | 2972 | 418 | 6.03 | 69.32 |
| Opfertshofen | 2918 | 133 | 2.11 | 63.03 |
| Ramsen | 2963 | 1313 | 13.50 | 97.26 |
| Rüdlingen | 2938 | 622 | 5.49 | 113.21 |
| Schaffhausen | 2939 | 33459 | 31.03 | 1078.28 |
| Schleitheim | 2952 | 1719 | 21.60 | 79.58 |
| Siblingen | 2953 | 748 | 9.41 | 79.49 |
| Stein am Rhein | 2964 | 3119 | 5.76 | 541.49 |
| Stetten | 2919 | 1001 | 4.69 | 213.43 |
| Thayngen | 2920 | 4113 | 11.91 | 345.34 |
| Trasadingen | 2973 | 574 | 4.13 | 138.98 |
| Wilchingen | 2974 | 1685 | 21.13 | 79.74 |
| Total | | 73866 | 298,42 | 247.52 |
El cantó de Schaffhouse té dos fragments separats de la resta del territori cantonal. El primer està format pels municipis de Buchberg i Rüdlingen, situat entre el Cantó de Zuric i Alemanya. El segon és el que formen els municipis de Buch, Hemishofen, Ramsen i Stein am Rhein situat entre Turgòvia i Alemanya.
# Soc un cíborg

Soc un cíborg (títol original en coreà: 싸이보그지만 괜찮아, Saibogujiman kwenchana) és una pel·lícula produïda l'any 2006 de Corea del Sud dirigida per Park Chan-wook. Fou subtitulada al català. El 2007 guanyà el premi al millor guió del Festival Cinems Fantàstic de Sitges i el premi Alfred Bauer a la secció oficial de llargmetratges del Festival de Cinema de Berlín. És la primera pel·lícula coreana en utilitzar la càmera Viper FilmStream Camera.

## Sinopsi

Young Goon és ingressada a l'hospital psiquiàtric perquè està convençuda que és un cíborg amb tendències assassines. Allà coneixerà un grup especial de persones, entre les quals es troba Il Sun, un noi amagat darrere d'una màscara que creu que roba les qualitats dels altres. Entre ells sorgeix una relació tendra.

## Crítiques

Rebé una puntuació d'un 91% a Rotten Tomatoes, basada en 11 ressenyes. Tarun Shanker, escrivint per a Asian Cinema Drifter, li donà la pel·lícula una B+. Descriví la pel·lícula com a "en part Algú va volar sobre el niu del cucut, en part Amelie" i criticà positivament la seua "exuberància pura cinemàtica, el seu humor extravagant, [i] els personatges excessivament agradables". Tarun trau la hipòtesi per a explicar el relatiu escàs èxit en taquilla assenyalant com a possible causa la mescla de gèneres: "La pel·lícula té un ritme més lent que les pel·lícules anteriors del mateix director i mostra un to híbrid impactant que és massa bufó per a ser com les pel·lícules obscures de venjança i alhora és massa obscur i estrany per a ser una pel·lícula bufona de cites romàntiques. Alguns espectadors poden trobar-ho una mescla massa discordant." De fet, Chris Tilly d'IGN condemnà la pel·lícula partint de la mateixa observació descriptiva: "Les escenes viren violentament des de la comèdia a la violència i a la tragèdia divertint i deixant bocabadats en la mateixa mesura.... El resultat és un desastre confós de pel·lícula a la que li falta una meravellosament aguda estructura i cohesió presents a les obres prèvies."

## Referències

* ↑ Ésadir. «Soc un cíborg». [Consulta: 14 octubre 2024].
* ↑ «Sóc un cyborg». Ésadir.cat. [Consulta: 21 setembre 2022].
* ↑ «I'm a Cyborg, But That's OK». FilmAffinity. [Consulta: 31 juliol 2015].
* ↑ Elley, Derek. «I'm a Cyborg, but That's OK». Variety, 09-02-2007. [Consulta: 30 abril 2013].
* ↑ «I'm a Cyborg, But That's OK (Saibogujiman kwenchana)». Rotten Tomatoes. [Consulta: 12 maig 2017].
* ↑ Shanker, Tarun. «Asian Cinema Drifter – Im a Cyborg But Thats OK (싸이보그지만 괜찮아) Movie Review and Image Gallery». Asian Cinema Drifter. Arxivat de l'original el 26 de setembre 2012. [Consulta: 30 abril 2013].
* ↑ Tilly, Chris. «I'm a Cyborg UK Review». IGN, 04-04-2008. [Consulta: 30 abril 2013].
# IFA Berlin

L'IFA (/ˈifɑː/ EE-fah) o Internationale Funkausstellung Berlin (Exposició internacional de ràdio Berlín, també coneguda com a 'Berlin Radio Show') és una de les exposicions industrials més antigues d'Alemanya. Entre 1924 i 1939 va ser un esdeveniment anual, però des de 1950 es va celebrar cada dos anys fins al 2005. Des de llavors s'ha tornat a convertir en un esdeveniment anual, celebrat al setembre. Avui és una de les fires comercials líders del món d'electrònica de consum i electrodomèstics.
Ofereix l'oportunitat als expositors de presentar els seus últims productes i novetats al públic en general. Com a resultat dels informes diaris a gairebé tots els mitjans alemanys, l'exposició de ràdio i la tecnologia presentada reben una gran atenció a tot el món. Al llarg de la seva història, moltes innovacions mundials es van veure per primera vegada a l'exposició.
A 2015 IFA is "Europe's biggest tech show". 245,000 visitors and 1,645 exhibitors attended IFA 2015.

## Història

El físic i inventor alemany Manfred von Ardenne va fer una demostració pública d'un sistema de televisió que utilitzava un tub de raigs catòdics tant per a la transmissió (utilitzant exploracions d'imatges de punt volador, no una càmera) com per a la recepció, a l'espectacle de 1931.
El 1933 es va introduir el Volksempfänger (VE 301 W), un disseny de receptor de ràdio patrocinat pels nazis. Encarregat per Joseph Goebbels, dissenyat per Otto Griessing, venut per Gustav Seibt, va ser presentat a la desè Berliner Funkausstellung el 18 d'agost de 1933, el seu preu fixat en 76 Reichsmark (RM). Durant l'exposició es van vendre 100.000 unitats.
La corporació multinacional d'electrònica holandesa Philips va presentar el mitjà de casset d'àudio compacte per a l'emmagatzematge d'àudio i la primera gravadora de casset (el Philips EL3300), desenvolupat per ir. Lou Ottens i el seu equip a la fàbrica Philips a Hasselt, a la fira de 1963, el divendres 30 d'agost. A causa de la pandèmia global, l'IFA Berlín es va tancar el 2020 i el 2021. Va tornar a estar obert el 2 de setembre de 2022.

## Referències

* ↑ Gramophone, 11-1989, pàg. 206 [Consulta: 4 agost 2010].
* ↑ Staff, Verge. «IFA 2015: the best of Europe's biggest tech show» (en anglès), 07-09-2015.
* ↑ «Mehr Besucher und bessere Geschäfte bei der IFA» (en anglès). Arxivat de l'original el 2015-09-26.
* ↑ «Goebbel's speech» (en anglès). Calvin.edu, 18-08-1933. [Consulta: 13 setembre 2013].
* ↑ Schellinx, Harold. «Mourning and Celebrating 50 years of Compact Cassette» (en anglès). SoundBlog. HarSMedia.com, 23-03-2013. Arxivat de l'original el 9 octubre 2013. [Consulta: 25 agost 2013].
# Habitatge al carrer Sant Pere, 48

L'Habitatge al carrer Sant Pere, 48 és una obra de Vic (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa mitgera de planta baixa i tres pisos. A la planta hi ha dos portals de pedra (força salinada), un de més petit i l'altre més ample datat del 2770. Al primer pis s'hi obren finestres i una fornícula amb St. Pere portant les claus, la qual és protegida per un vidre. Al segon pis s'hi obre un balcó i una finestra i al tercer dues finestres. La casa guarda poca simetria, i és coberta a dues vessants i el ràfec decorat per una cornisa. L'estat de conservació és mitjà.
Aquest edifici ha estat enderrocat, actualment és un solar.

## Història

La casa té interès per la fornícula que s'obre en la façana, amb el patró del carrer, que duu el mateix nom de l'antic raval que començà a formar-se al segle xiii prop de l'antiga torre d'Amposta i en els desapareguts camps de Letrans. El seu creixement fou degut a la creació d'obres públiques i assistencials i també per l'establiment del camí de Barcelona quan Jaume I, al 1274, substituir el carrer de Sant Francesc pel de Sant Pere i més tard s'hi bastir el pont Pedrís sobre el Mèder. Al llarg de la història ha estat un carrer important per l'establiment de l'hospital, el convent dels Trinitaris, durant la revolta dels Segadors, però, avui sembla viure d'esquena a la modernització i restauració dels altres nuclis urbans.

## Referències

* 1 2 3
# Habitatge al carrer Santa Reparada, 26

L'Habitatge al carrer Santa Reparada, 26 és una obra de Begur (Baix Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici entre mitgeres, que s'obre a dos nivells de carrer. Presenta una distribució asimètrica de les obertures de la façana principal, que són allindades. És remarcable l'emmarcament d'algunes obertures, amb pedra (dues portes i una finestra). A la banda dreta de la façana hi ha una escala que salva el desnivell entre carrers. La coberta és de teula.

## Història

La casa presenta interès tipològic com a construcció del segle xviii.

## Referències

* 1 2
# Habitatge al carrer Tinent del Rei, 2

L'Habitatge al carrer Tinent del Rei, 2 és una obra de Vinyols i els Arcs (Baix Camp) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.
Tal com una placa recorda a la façana, hi va viure el pintor Carles Amill i Ferrari.

## Descripció

Casa entre mitgeres de planta baixa, dos pisos i terrat. A la planta baixa s'obre una gran porta d'arc de mig punt adovellada. Al primer pis hi ha dos finestres rectangulars que es repeteixen al segon pis. La façana està coronada per una barana d'obra amb forma de reixa.

## Referències

* ↑ «Carrer Tinent Rei de Vinyols i els Arcs - Fires, festes, oci i llocs per visitar.». Festa Catalunya. [Consulta: 18 febrer 2023].
# Habitatge al carrer Tras lo Mur, 26 (Manlleu)

L'Habitatge al carrer Tras lo Mur, 26 és un edifici de Manlleu (Osona) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de planta baixa i dues plantes pis. La planta baixa disposa d'un portal central amb arc de mig punt amb dovelles de pedra i un portal a cada banda que semblen de recent obertura. Al primer pis hi ha una finestra central i una balconada a cada banda, totes amb emmarcaments de pedra i llinda plana. Al segon pis s'hi obre una porxada amb quatre arcs rebaixats.
# Habitatge al carrer Vic, 17 (Sant Hilari Sacalm)

L'Habitatge al carrer Vic, 17 és una obra de Sant Hilari Sacalm (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici situat al nucli urbà, al costat de l'edifici ja desaparegut «Can Culí».
Consta de planta baixa i tres pisos. Té un ràfec amb entramat de fusta i la teulada és en teula àrab.
A la planta baixa hi ha locals comercials i l'entrada d'accés als habitatges. Hi ha tres portes, la central en arc escarsser i les laterals en arc pla.
Al primer pis hi ha tres obertures rectangulars i amb balcons amb barana de ferro forjat. Al segon pis, les obertures es repeteixen però no tenen blalcó, només una petita barana de ferro forjat. Al pis superior les obertures són molt més petites.
Cada pis, està separat visualment per una cornisa horitzontal. A la part de dalt, abans d'arribar al ràfec hi ha un fris amb dentallons pintats de color vermell.
La façana està arrebossada i pintada de diversos colors.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6
# Habitatge al carrer de Montcada, 32 (Tortosa)

L'Habitatge al carrer Montcada, 32 és una obra modernista de Tortosa inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta i tres pisos amb façana al carrer Montcada i mur lateral obert al carrer Puríssima. La planta és de carreus de pedra grans encoixinats, amb un portal de mig punt d'accés a les vivendes i un d'arc escarser que correspon a la funerària. Els pisos s'obren mitjançant balcons, amb volada de pedra sobre relleus ornamentals de tipus vegetal, que es continuen en els emmarcaments de finestres. A l'angle hi ha una tribuna de fusta i vitralls en els tres nivells superiors. La fusta no és treballada i els vidres són llisos, amb color roig i verd com a variant. A cada nivell hi ha baranes de ferro treballades amb formes corbes senzilles. La superfície de façana lliure en els nivells superiors està tota treballada amb esgrafiats força detallistes, amb motius vegetals i florals estilitzats i d'ordenació geomètrica, que contrasta amb les formes més naturalistes dels relleus d'estuc. El mur lateral està arrebossat simulant carreus i s'obre també mitjançant balcons.
# Habitatge al carrer de Vilar, 9-11 (Reus)

L'Habitatge al carrer de Vilar, 9-11 és un edifici del municipi de Reus (Baix Camp) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

És un edifici que fa cantonada amb el raval de santa Anna. Consta d'una planta baixa, un entresòl i tres pisos superiors. Als baixos hi trobem locals d'ús comercial. Les obertures estan disposades de forma ordenada a ambdues façanes. A l'entresòl hi ha grans finestres allindanades, i balcons a la resta de pisos. Els del primer i segon pis tenen baranes corregudes. Les façanes estan arrebossades i tenen alguns esgrafiats verticalitzants amb motius vegetals a l'espai entre les obertures. Destaquem els dos escuts en relleu a diverses alçades de la cantonada de la construcció, amb les dates 1763 i 1926, any de construcció i d'arranjament de la casa. El 1925 es van començar les obres per a afegir un pis més a la casa. A la cantonada hi trobem també, entre els dos escuts, la figura satírica coneguda com el Jueu del raval, cosa que singularitza l'edifici. Rematant la construcció hi ha una cornisa amb motllures planes i un terrat a la catalana, que ve a substituir una teulada amb teules de ceràmica de l'edifici anterior.

## Referències

* 1 2 «Habitatge carrer Vilar 9-11». PatMapa. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25-VII-2015].
* ↑ Amigó, Ramon. Materials per a l'estudi dels noms de lloc i de persona, i renoms, del terme de Reus. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1988, p. 298. ISBN 8486387655.
# Habitatge al carrer de l'Abat Vilafreser, 16 (Amer)

L'Habitatge al carrer de l'Abat Vilafreser, 16 és una obra d'Amer (Selva) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici entre mitgeres de tres plantes i coberta de doble vessant a façana. Aquesta façana, de dos crugies, és arrebossada i pintada de color ocre.
La planta baixa consta d'un sòcol d'arrebossat sense pintar, d'una porta d'accés als pisos superiors i d'una porta de garatge metàl·lica, totes elles fetes de rajola emmarcades de ciment pintat.
El primer pis consta d'una finestra emmarcada de pedra amb llinda monolítica i un balcó fet de rajola i ciment amb barana de ferro senzilla.
Al segon pis hi ha dues finestres d'obra nova.
El ràfec, arrebossat i formant dos escalons, emergeix uns 40 cm.

## Història

Com la resta de les cases del carrer Vilafreser, té l'origen al segle xvii i XVIII. Al llarg del segle XX totes les cases s'han anat reformant en major o menor mesura i conservant alguns dels elements arquitectònics originals.
En aquest cas, a més de l'estructura de la casa, s'ha conservat el marc d'una de les finestres originals, datada de 1760.
A finals del segle xx, com moltes altres cases del poble, van substituir els antics portals de les plantes baixes per places de garatge i portals metàl·lics.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8
# Ekaterina Aleksandróvskaia

Ekaterina Dmítrievna Aleksandróvskaia (en rus: Екатерина Дмитриевна Александровская; Moscou, 1 de gener de 2000-Moscou, 18 de juliol de 2020) va ser una patinadora russoaustraliana. Amb el seu company esportiu Harley Windsor, guanyà el campionat del Trofeu CS Tallinn el 2017 i després la medalla de bronze al CS Nebelhorn Trophy aquell mateix any.
Va morir el 18 de juliol de 2020 arran d'una caiguda des de la finestra del seu apartament a la capital russa en el que podria ser un suïcidi consecutiu a una depressió i a problemes de salut.

## Resultats en parella amb Harley Windsor

GP: Grand Prix; CS: Challenger Series; JGP: Junior Grand Prix
Internacional :
| Event | 2016–17 | 2017–18 | 2018–19 | 2019–20 |
| Jocs Olímpics | | 18ena | | |
| Mundials | 16ena | 16ena | | |
| Quatre Continents | 11ena | 6ena | WD | WD |
| GP Rostelecom Cup | | | 7ena | |
| GP Skate America | | | | 7ena |
| GP Skate Canada | | | 7ena | |
| CS Finlandia | 6ena | | 6ena | |
| CS Nebelhorn | | 3a | | 9ena |
| CS Trofeu de Tallinn | | 1a | | |
| CS U.S. Classic | | | 3rd | |
| CS Warsaw Cup | WD | | | WD |
| Copa de Niça | | | | |
| International: Junior |||||
| Junior Worlds | 1a | | | |
| JGP Final | 5th | 1a | | |
| JGP Czech Republic | 8ena | | | |
| JGP Estònia | 1a | | | |
| JGP Letònia | | 4a | | |
| JGP Polònia | | 1a | | |
| Nacional |||||
| Australian Champ. | 1a | | 1a | |
| WD = Withdrew |||||

## Referències

* 1 2 3 «Competition Results: Ekaterina ALEXANDROVSKAYA / Harley WINDSOR». International Skating Union.
# Habitatge al carrer de la Creu, 22 (Santa Maria de Palautordera)

L'Habitatge al carrer de la Creu, 22 és una obra de Santa Maria de Palautordera (Vallès Oriental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Aquesta casa forma part d'un conjunt de tres cases del tram més antic del carrer.
Es tracta d'un edifici amb coberta a dues vessants i el carener paral·lel però sense ràfec. Consta de planta baixa, pis i golfes. La porta d'accés correspon a un gran portal rectangular amb marc emblanquinat i porta de fusta notable. Al primer pis trobem dues obertures, una finestra senzilla i un finestral amb sortida a un balcó. A les golfes només hi ha dues petites obertures quadrades. Una motllura correguda marca la separació entre plantes.

## Referències

* 1 2
# Habitatge al carrer de la Creu, 24 (Santa Maria de Palautordera)

L'Habitatge al carrer de la Creu, 24 és una obra de Santa Maria de Palautordera (Vallès Oriental) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Aquesta casa forma part d'un conjunt de tres cases del tram més antic del carrer.
Es tracta d'un edifici amb coberta a dues vessants de teula àrab, carener paral·lel a la façana i ràfec combinat de teula àrab i teula plana. Consta de planta baixa i pis. El portal d'accés és d'arc rebaixat amb una porta de fusta. Al primer pis hi ha una finestra d'arc rebaixat i ampit motllurat.

## Referències

* 1 2
# Habitatge al carrer de la Misericòrdia, 3 (Canet de Mar)

L'Habitatge al carrer de la Misericòrdia, 3 és un edifici de Canet de Mar (Maresme) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

El passeig de la Misericòrdia va ser obert per a facilitar l'accés al Santuari, que únicament es produïa a través de la Riera del Pinar o el Torrent dels Lledoners. El seu traçat es defineix al projecte de l'enginyer Jaume Andreu, signat al 1906 i fins al 1911, en que es van començar les obres, es van anar produint les expropiacions de sòl i béns afectats. Una de les conseqüències més importants de la construcció del passeig va ser l'aparició d'una tipologia que no existia a la població: la casa aïllada. Així, de forma similar al que es produeix a moltes poblacions catalanes, es crea una zona d'eixample residencial de nivell social elevat, en la que es construiran cases d'una certa voluntat d'ostentació. Aquesta finca va resultar de la divisió de la propietat de Josep Mora, per l'obertura del Passeig. L'edificació que s'hi va construir, de planta baixa, es caracteritza per una gran sobrietat i una composició clàssica a partir d'un eix central, que ordena inclús la porta d'accés al jardí i la disposició d'un porxo d'entrada. Pels seus valors i com a mostra de l'edificació que va acompanyar l'obertura del passeig, és interessant la seva conservació.
# Edward Lear

Edward Lear (12 de maig de 1812 - 29 de gener de 1888) va ser un escriptor, il·lustrador i artista britànic, conegut per la seva poesia sense sentit (el nonsense) i les seves limericks (poesies humorístiques breus, de cinc versos, de rima AABBA).
Lear va néixer a Highgate, un suburbi de Londres, i era el vintè fill de Jeremiah Lear, corredor de borsa no sempre amb fortuna en els negocis, i Ann Clark Skerrett. Va ser criat per la seva germana més gran, Ann, 22 anys més gran que ell. A l'edat de 15 anys, ell i la seva germana van deixar la casa familiar per independitzar-se. Lear va començar a treballar com a il·lustrador i la seva primera publicació, a l'edat de 19 anys, va ser Illustrations of the Family of Psittacidae, or Parrots (1830). Els seus dibuixos van tenir bona acollida i van ser comparats amb els d'Audubon.
Durant la resta de la seva vida va fer dibuixos seriosos, tot i que es va fer famós per les seves obres humorístiques. El 1846 va publicar A Book of Nonsense, un volum de limericks que es va reeditar tres vegades i que va ajudar a la popularització d'aquest tipus de poesies. El 1865 va publicar The History of the Seven Families of the Lake Pipple-Popple, i el 1867 va publicar la seva més famosa obra absurda,The Owl and The Pussycat ('El Mussol i la Mixa'), que va escriure per als fills del seu cap, Edward Stanley, comte de Derby.
Lear mai va tenir bona salut. Des dels 17 anys fins a la seva mort va patir epilèpsia així com bronquitis, asma i, en la vellesa, ceguesa parcial.

## Traduccions

* Edward Lear, El llibre dels disbarats Arxivat 2016-10-03 a Wayback Machine., traducció de Miquel Àngel Llauger, Martorell, Adesiara, 2016.
* Edward Lear, «El Mussol i la Mixa», dins Miquel Desclot, De tots els vents (Selecció de versions poètiques), Barcelona / Manresa, Angle Editorial, 2004, p. 248-249.

## Enllaços externs

* Edward Lear, Home Page (anglès)
* Edward Lear: Nonsense Books (anglès)
# Habitatge al carrer del Forn, 39 (Tremp)

L'Habitatge al carrer del Forn, 39 és un edifici de Tremp (Pallars Jussà) protegit com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici situat en la cantonada entre el carrer del Forn i carrer Picamill. L'edifici consta d'una construcció de quatre altures, planta baixa i tres pisos, i culminat amb un terrat. Presenta l'estructura típica dels habitatges plurifamiliars tradicionals, amb una simetria molt marcada per les finestres. Destaquen, però, alguns elements constructius de regust modernista: l'emmarcament esglaonat de les finestres i sobretot el coronament de la façana, amb una mena de pinacles agrupats de dos en dos i esglaonats, recordant a trets del secessionstil.
# Hugo Weaving

Hugo Weaving (Ibadan, 4 d'abril de 1960) és un actor anglo-australià de cinema i teatre. És conegut principalment pels seu paper d'Agent Smith a Matrix i les seves seqüeles així com d'Élrond a El Senyor dels Anells i de V a V de Vendetta.
Va començar la seva carrera durant els anys 90 en pel·lícules com Proof o Les aventures de Priscilla. També destaquen les seves aparicions a Cloud Atlas, a Captain America: The First Avenger (interpretant Red Skull) i el seu doblatge en diverses pel·lícules d'animació com Babe, el porquet valent o Happy feet: trencant el gel.
Durant la seva carrera ha guanyat diversos Premis Satellite, MTV Movie Awards i sis premis del Australian Film Institute.

## Referències

* ↑ «Quiet achiever - Film - Entertainment - smh.com.au» (en anglès). [Consulta: 9 juny 2018].
* ↑ «¿Qué fue de Hugo Weaving, el agente Smith de ‘Matrix’ y Elrond en ‘El Señor de los Anillos'?» (en castellà). Metro.