OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Privilege (discoteca)

[UNVRS] és la discoteca més gran del món, segons el llibre Guinness dels rècords, amb una capacitat de 10.000 persones. És la més gran des que Discomunal Thamesis (Redovà) va ser tancada. Es troba no gaire lluny de Sant Rafel de sa Creu, a Eivissa, a menys d'1 km de la discoteca Amnesia. Durant catorze anys, la discoteca va acollir Manumission, un dels esdeveniments més famosos de l'illa. Després d'una disputa entre l'amo del club i els organitzadors de Manumission, l'esdeveniment es va traslladar a Amnèsia.
Originalment fou anomenat Ku Club, Privilege va ser un restaurant de la dècada de 1970. Actualment, l'empresa The Night League n'és la propietària. El grup va renombrar la sala a [UNVRS] per a la seva propera obertura al 2025. La sala principal és de la grandària d'un hangar d'avions, amb un sostre alt de 25 metres i una piscina.
L'escenari del Ku Club va acollir l'estrena en directe de Barcelona, la cançó dels Jocs Olímpics de Barcelona 1992, que va ser interpretada per Freddie Mercury i Montserrat Caballé el 29 de maig de 1987 i recollida en el videoclip oficial.
El Grupo Empresas Matutes era la propietària del negoci, després que el juny de 2022 va comprar el 55% de les accions a José María Etxaniz (anteriorment ja en tenia el 45% restant). La discoteca, tanmateix, es troba tancada des del final de la temporada de 2019. No va reobrir després de la pandèmia de COVID-19, doncs el recinte havia de passar per una reforma integral que es preveu estigui enllestida el 2025; mentre que grups ecologistes van demanar-ne la clausura definitiva.

## Resident DJs

* Adam Beyer
* Carl Cox
* Marcel Dettmann
* Ben Klock
* Jayda G
* Alex P
* Deborah De Luca
* Dennis Cruz
* Sindey Charles
* The Blessed Madonna
* Young Marco
* Luca Donzelli
* Jamie Jones
* Seb Zito

## Vegeu també

* Pacha

## Referències

* ↑ «Privilege, la discoteca más grande del mundo», 17-02-2010. Arxivat de l'original el 14 de juliol de 2014. [Consulta: 4 juliol 2014].
* ↑ «Privilege Ibiza». [Consulta: 4 juliol 2014].
* ↑ «Copia archivada». Arxivat de l'original el 5 de novembre de 2014. [Consulta: 2 desembre 2014].
* ↑ «Manumission shut down by... the boss himself.» (en anglès). Arxivat de l'original el 14 de juliol de 2014. [Consulta: 4 juliol 2014].
* ↑ «Historia de la Música Dance: Ku / Privilege Ibiza», 15-02-2011. [Consulta: 4 juliol 2014].
* ↑ «El concierto que pudo haber vivido Barcelona 92 con Freddie Mercury y Monserrat Caballé» (en spanish). TeleCinco, 16-05-2021. [Consulta: 26 abril 2024].
* ↑ Ribas, Nicolás. «Nuevos movimientos en la lucha por convertirse en el rey de las discotecas de Ibiza» (en castellà). elDiario.es, 02-09-2022. [Consulta: 13 juliol 2023].
* ↑ Costa, Josep Àngel. «Discotecas de Ibiza: Privilege se queda en el esqueleto» (en castellà). Diario de Ibiza, 31-03-2024. [Consulta: 26 abril 2024].
* ↑ «Los ecologistas piden a Sant Antoni la caducidad de la licencia de actividad de Privilege» (en castellà). Diario de Ibiza, 06-10-2023. [Consulta: 26 abril 2024].
* ↑ «Privilege - Ibiza | Club Portrait, DJs & History» (en alemany), 18-12-2021. [Consulta: 19 desembre 2021].
# 21st Century Breakdown (àlbum)

21st Century Breakdown és el vuitè àlbum d'estudi de la formació estatunidenca de punk rock Green Day. És la segona rock opera de la banda, després d'American Idiot.

## Guardons
### Premis

* 2010: Grammy al millor àlbum de rock

## Referències

* ↑ Medina, Carlos. «'21st Century Breakdown', el disco de Green Day que se hizo de rogar» (en castellà), 14-05-2020. [Consulta: 17 febrer 2025].
* ↑ Sheffield, Rob. «21st Century Breakdown» (en anglès americà), 27-04-2009. [Consulta: 17 febrer 2025].
* ↑ «Green Day, premio al Mejor Álbum en la 52 noche de los Grammy» (en castellà), 01-02-2010. [Consulta: 17 febrer 2025].
# Ratolí de Xipre

El ratolí de Xipre (Mus cypriacus) és una espècie de rosegador de la família dels múrids. És endèmic de Xipre, on viu a altituds d'entre 300 i 900 msnm. Els seus hàbitats naturals són els camps de conreu abandonats i les zones de bosc properes als rius. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, cypriacus, significa 'xipriota' en llatí.

## Referències

* ↑ Amori, G. Mus cypriacus. UICN 2017. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2017, consultada el 11 març 2018.
* ↑ Entrada «Mus» d'Animalia (en anglès).
# José Luis Munuera Montero

José Luis Munuera Montero (Jaén, Andalusia, 19 de maig de 1983) és un àrbitre de futbol espanyol de la Primera Divisió d'Espanya. Pertany al Comitè d'Àrbitres d'Andalusia.
Va debutar el 22 d'agost de 2016 en primera divisió en un partit que va enfrontar el Real Club Celta de Vigo contra el Club Deportivo Leganés (0-1).
Hi va haver polèmica en la primera jornada de Lliga de la temporada 2020-21, durant el partit Celta de Vigo - Atlètic de Madrid quan va ser molt criticat per la seva actuació i posterior redacció de l'acta del partit.

## Trajectòria

Després de tres temporades en Segona Divisió, on va dirigir 61 partits, aconsegueix l'ascens a Primera Divisió d'Espanya conjuntament amb el col·legiat de La Rioja Daniel Ocón Arráiz i el col·legiat de Tenerife Daniel Jesús Trujillo Suárez. La RFEF li va fer un petit vídeo de presentació.

## Internacional

Al juny de 2018 es va anunciar que Munuera Montero aconseguia la internacionalitat a partir de l'any 2019.

## Temporades

| Categoria | País | Any | Partits |
| Segona Divisió "B" | Espanya | 2010-2013 | 38 |
| Segona Divisió | Espanya | 2013-2016 | 62 |
| Primera Divisió | Espanya | 2016- | 56 |
| Àrbitre FIFA | Món | 2019- | |

## Premis

* Trofeu Vicente Acebedo (1): 2016

## Referències

* ↑ «Calamidad arbitral en el Celta-Atlético». www.larazon.es. [Consulta: 15 agost 2021].
* ↑ «Sigue el lío de Munuera Montero en el Celta-Atlético». www.as.com. [Consulta: 17 agost 2021].
* ↑ «Munuera Montero se contagió del caos al redactar el acta del Celta-Atleti». www.besoccer.com. [Consulta: 17 agost 2021].
* ↑ «El árbitro Munuera Montero toca el cielo al ascender a Primera». [Consulta: 28 agost 2016].
* ↑ «Munuera Montero: José Luis Munuera Montero - Árbitro». www.bdfutbol.com. [Consulta: 28 juny 2016].
* ↑ «Los árbitros Trujillo Suárez, Ocón Arráiz y Munuera Montero ascienden a Primera | COPE». www.cope.es. Arxivat de l'original el 2016-08-11. [Consulta: 21 juny 2016].
* ↑ Orgullosos, Escrito por. «José Luis Munuera Montero, árbitro de Primera, persona de primera» (en espanyol europeu). Orgullosos de Jaén. [Consulta: 2 juliol 2019].
* ↑ «El árbitro del colegio cordobés Munuera Montero es nuevo colegiado internacional». [Consulta: 3 juliol 2018].
* ↑ Hasta el término de la temporada 2018-19.
# Paula Wiesinger

Paula Wiesinger (Bozen, 27 de febrer de 1907 - Alpe de Siusi, 11 de juny de 2001) va ser una esquiadora alpina italiana que va competir durant la dècada de 1930. Va ser la primera campiona d'esquí alpí italià, guanyant, entre d'altres, la medalla d'or en descens al Campionat del Món d'esquí alpí de Cortina d'Ampezzo de 1932. Va dominar els campionats italians des de la seva primera edició, el 1931 fins a la seva retirada, el 1936, amb quinze títols dels divuit oferts en les tres especialitats que es disputaven en aquell temps, descens, eslàlom especial i combinada.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Hivern de Garmisch-Partenkirchen, on fou setzena en la prova combinada d'esquí alpí.

## Referències

* ↑ «WIESINGER Paula - Athlete Information». [Consulta: 21 desembre 2020].
* ↑ «Campionati Italiani di sci alpino, l'albo d'oro della combinata femminile | www.fisi.org», 06-10-2014. Arxivat de l'original el 2014-10-06. [Consulta: 21 desembre 2020].
* ↑ «Sci alpino, l'albo d'oro della discesa femminile dei Campionati Italiani | www.fisi.org», 03-09-2014. Arxivat de l'original el 2014-09-03. [Consulta: 21 desembre 2020].
* ↑ Paula Wiesinger a Sports Reference (arxivat)
* ↑ «Olympedia – Paula Wiesinger». [Consulta: 21 desembre 2020].
# Àgreda

Àgreda (Ágreda en castellà) és un poble de 3.215 habitants (2004) de la província de Sòria, a Castella i Lleó. La localitat és coneguda pels seus cards.

## Esdeveniments històrics

* A Ágreda hi fou signat el Tractat d'Ágreda de 1162 un 27 de setembre entre Alfons I de la Corona d'Aragó i Ferran II de Lleó.
* Hi fou signat, també, el Tractat d'Ágreda de 1281 els dies 27 i 28 de març entre Pere II de la Corona d'Aragó i Alfons X de Castella.

## Demografia

Ágreda :
| Any | 1900 | 1910 | 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1980 | 1990 | 2000 |
| Població | 3.210 | 3.094 | 3.207 | 3.273 | 3.294 | 3.525 | 3.624 | 3.588 | 3.637 | 3.635 | 3.260 |

## Administració

Llista d'alcaldes des de les eleccions democràtiques de 1979 :
| Període | Nom de l'alcalde/-essa | Partit polític | Data de possessió |
| 1979 - 1983 | | | 19/04/1979 |
| 1983 - 1987 | | | 28/05/1983 |
| 1987 - 1991 | | | 30/06/1987 |
| 1991 - 1995 | | | 15/06/1991 |
| 1995 - 1999 | María Jesús Ruiz Ruiz | PP | 17/06/1995 |
| 1999 - 2003 | María Jesús Ruiz Ruiz | PP | 03/07/1999 |
| 2003 - 2007 | María José Omeñaca García | PP | 14/06/2003 |
| 2007 - 2011 | Jesús Manuel Alonso Jiménez | PSOE | 16/06/2007 |
| 2011 - 2015 | n/d | n/d | 11/06/2011 |
| 2015 - 2019 | n/d | n/d | 13/06/2015 |
| 2019 - 2023 | n/d | n/d | 15/06/2019 |
| Des del 2023 | n/d | n/d | 17/06/2023 |

## Personalitats

* Maria de Jesús d'Ágreda, mística catòlica
* Fermín Cacho, atleta
* Francisco Cardenal Ugarte, pedagog anarquista

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2022-01-24. [Consulta: 24 gener 2022].

## Enllaços externs

* Ajuntament d'Ágreda Arxivat 2007-12-19 a Wayback Machine.
* http://www.agreda-soria.com Arxivat 2007-12-21 a Wayback Machine.
# Wolbodó de Lieja

Wolbodó (també escrit Volbodo, Fulmodo, Vilpodo), (Comtat de Flandes (?), ca. 950 – Lieja, 1021) va ser prebost del capítol de la catedral de Martí de Tours d'Utrecht, capellà de l'emperador Enric II i príncep-bisbe del principat de Lieja de 1018 fins a la seva mort. És venerat com a sant per l'Església catòlica.

## Biografia

Segons l'hagiògraf Reinier de Sant Llorenç (segona meitat del segle xii) hauria nascut a una família noble del comtat de Flandes i hauria llegat les seves propietats de Flandes a l'abadia de Sant Llorenç, però ni la seva descendència, ni aquest llegat s'han confirmat per altres fonts. Segurament aquesta afirmació és una llegenda hagiogràfica.
No era originari de Lieja, i és segur que el rei, i només el rei Enric II del Sacre Imperi Romanogermànic va proposar-lo per a succeir Balderic II al bisbat de Lieja. L'arquebisbe de Colònia va ordenar-lo al novembre de 1018. Aquest esdeveniment mostra les relacions estretes entre els bisbats d'Utrecht i de Lieja. Tot i estar molt lligat a l'emperador, van tenir desacords, sobretot arran de la relació entre l'Església Catòlica Romana i el poder estatal, un senyal precursor del que va esdevenir a la fi del segle xi amb la Lluita de les Investidures.
Hauria estat un príncep-bisbe menys polític que pastoral i s'hauria interessart per al benestar dels pobres, la litúrgia, la devoció als sants i la reforma dels monestirs. Va fundar i afavorir l'Abadia de Sant Llorenç (Lieja), en contra, juntament amb el seu col·lega del bisbat de Cambrai, de l'abadia de Lobbes que consideraven massa mundana.
Va morir al 21 d'abril de 1021. El sebolliren a la cripta de l'abadia de Sant Llorenç, l'única part ja acaba del monestir encara en obres.

## Veneració

Aviat va ser considerat dins de l'església catòlica com a sant i tingué una devoció popular des de la seva mort. El 26 d'octubre de 1656 la seva sepultura va ser oberta i el nunci apostòlic va declarar que els ossos trobats eren autèntics. Un salteri i una llista dels sants de la diòcesi d'Utrecht, manuscrits de Wolbodó es conserven a la Biblioteca Reial de Bèlgica a Brussel·les.

## Referències i notes

* Llista dels bisbes de Tongeren, Maastricht i Lieja
* ↑ «Heinrich II. - RI II,4 n. 1935b,». Regesta Imperii Online, 1018.
* 1 2 Kupper, Jean-Louis. «De la mort de Notger à la mort d'Otbert». A: Liège et l'église impériale, XIe-XIIe siècles (en francès). Liège: Librairie Droz, 1981, p. 121-124. ISBN 9782251662282.
* 1 2 Bauer, Thomas. «Wolbodo». A: Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (en alemany). Volum 13. Nordhausen: Verlag Traugott Bautz, 1998, p. columnes 1492–1495. ISBN 3-88309-044-1.
# Xavier de Echarri

Javier de Echarri Gamundi (Madrid, 18 d'abril de 1913 - Barcelona, 18 d'octubre de 1969) o Xavier de Echarri, va ser un periodista i editorialista espanyol. Al llarg de la seva carrera va arribar a dirigir diversos diaris, com Arriba o La Vanguardia Española.

## Biografia

Va néixer a Madrid el 18 d'abril de 1913, en el si d'una família acomodada. Va fer estudis superiors a la Universitat María Cristina de l'Escorial i posteriorment a la Universitat Central de Madrid. Advocat de professió, no obstant això, des de molt aviat es va especialitzar en periodisme. En els seus primers anys va col·laborar amb els diaris La Época i ABC.
Conegut falangista, després del final de la Guerra civil va passar a dirigir el diari Arriba, òrgan oficial de la FET i de las JONS. Durant l'etapa de Echarri al capdavant de la publicació, Arriba aconseguiria aconseguir una gran difusió entre el públic. En l'estiu de 1940 va viatjar a l'Alemanya nazi al costat d'altres periodistes espanyols, on va visitar algunes instal·lacions de la premsa nazi. Tornaria a visitar Alemanya el 1943, al costat dels «pro-nazis» Gabriel Arias-Salgado i Víctor de la Serna. Mantindria el càrrec a Arriba fins al 1948.
Tres anys després es va traslladar al Portugal salazarista, on va passar a ser agregat de premsa i, posteriorment, conseller d'informació de l'ambaixada espanyola a Lisboa. A partir de 1963 va passar a dirigir el diari barceloní La Vanguardia Española, càrrec que va mantenir fins a la seva defunció el 1969.

## Família

Va contreure matrimoni amb Carmen Moltó López-Quesada, amb la qual va tenir cinc fills, alguns dels quals també es van dedicar a la premsa. Un d'ells, Xavier, va ser fundador i director de les revistes satíriques Barrabás i El Papus.

## Referències

* ↑ Anna Nogué, Carlos Barrera (2006). «La Vanguardia», del franquismo a la democracia, Fragua, pág. 96
* ↑ Salvador Paniker (1971) [1966]. Conversaciones en Cataluña, Barcelona: Editorial Kairós, pág. 95
* ↑ Alejandro Pizarroso Quintero (2001). Periodismo y periodistas: de las gazetas a la red, España Nuevo Milenio, pág. 125
* ↑ José Bernardo, Et Al. (2009). De Azorín a Umbral: Un siglo de periodismo literario español. Madrid: Netbiblo, pág. 522
* ↑ Alfonso Lazo (1999). La Iglesia, la Falange y el fascismo. Universidad de Sevilla, pág. 299
* ↑ Wayne H. Bowen. (2000). Spaniards and Nazi Germany: Collaboration in the New Order, University of Missouri Press, pág. 87
* ↑ David W. Pike (2008). Franco and the Axis Stigma. Palgrave Macmillan, pág. 172
* ↑ Anna Nogué, Carlos Barrera (2006). «La Vanguardia», del franquismo a la democracia, Fragua, pág. 95
* ↑ «Carmen Moltó, viuda de Echarri», El País (24 de marzo de 1982)
* ↑ Anna Nogué, Carlos Barrera (2006). «La Vanguardia», del franquismo a la democracia, Fragua, pág. 213
# Salvador Amorós Martínez

Salvador Amorós Martínez (Biar, 2 de març de 1876 - Villena, 5 d'octubre de 1943) fou un empresari i polític valencià, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.
Era propietari de Bodegas Cristóbal Amorós, amb la que va fer fortuna exportant vi i olis a Cuba, la Manxa i Múrcia. Alhora, milità en la fracció majoritària del Partit Conservador dirigida per Antoni Maura i Montaner, tot i que era bon amic de José Canalejas y Méndez, amb la qual fou escollit alcalde de Villena de 1907 a 1909, diputat provincial de 1913 a 1915 i diputat a Corts pel districte de Villena a les eleccions generals espanyoles de 1920. A les eleccions municipals de 1930 fou escollit regidor de Villena, però amb l'arribada de la República abandonà la política per a dedicar-se als seus negocis a Madrid.
Quan esclatà la guerra civil espanyola, degut al seu passat polític, fou considerat enemic de la República i li foren confiscades algunes finques per les autoritats frontpopulistes.

## Referències

* ↑ Esquela Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. al diari ABC
* ↑ Aida Rodríguez Herrero La familia Amorós y su huella en Villena p. 5
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats
# Con Air

Con Air és una pel·lícula estatunidenca d'acció del 1997 protagonitzada per Nicolas Cage, John Cusack i John Malkovich. Va ser escrita per Scott Rosenberg, produïda per Jerry Bruckheimer i dirigida per Simon West. La pel·lícula té com a escenari un avió que transporta presoners. Va ser nominada en dues categories per als Oscars per millor cançó i millor so.

## Argument

En Cameron Poe (Nicolas Cage), un honorable militar que acabava de tornar de fer el servei per al seu país, torna amb la seva dona, una cambrera. Després d'un problema amb tres delinqüents, en què intenta defensar-se i defensar la seva dona, acaba matant un dels homes. En Cameron és declarat culpable i rep una sentència de set a deu anys. És empresonat abans del naixement de la seva filla.
Poe es manté en contacte amb la seva filla durant el termini de la seva sentència. Durant aquest període en presó, gràcies al seu sentit de l'honor i personalitat, es fa amic d'un altre presoner, en Mike "Baby-O" O'Dell.
Al final de la sentència, Poe és traslladat en un vol juntament amb molts criminals serials d'extrem perill com en Garland Greene (Steve Buscemi) i "Johnny 23" (Danny Trejo). Els criminals són traslladats a una presó de màxima seguretat, mentre que Poe es dirigeix a trobar-se amb la seva dona i filla. Però no tot acaba com tothom s'esperava, els guàrdies de l'avió són vençuts i s'intenta una fugida encapçalada i organitzada per en Cyrus "The Virus" Grissom (John Malkovich). Tot això és advertit per l'oficial Marshal Vince Larkin (John Cusack), qui intentarà ajudar.

## Repartiment

* Nicolas Cage: Cameron Poe
* John Cusack: U.S. Marshall Vince Larkin
* John Malkovich: Cyrus Grissom
* Ving Rhames: Nathan Jones
* Danny Trejo: Johnny Baca
* Mykelti Williamson: Mike O'Dell
* Rachel Ticotin: Guardia Sally Bishop
* Colm Meaney: Agent DEA Duncan Malloy
* Dave Chappelle: Joe Parker
* Nick Chinlund: William Bedford
* Steve Buscemi: Garland Greene
* Monica Potter: Tricia Poe
* M. C. Gainey: "Swamp Thing" Williams
* Jesse Borrego: Francisco Cindino
* Renoly Santiago: Ramon Martinez
* Brendan Kelly: Conrad
* John Marshall Jones: "Gator"
* Steve Eastin: Guard Falzon

## Referències

* ↑ «[http: //www.nytimes.com/movies/movie/154933/Con-Air/overview Con Air]». The New York Times.
# Colombiana (pel·lícula)

Colombiana és una pel·lícula francesa de 2011 dirigida per Olivier Megaton i protagonitzada per Zoë Saldaña. Es va estrenar el 26 d'agost als Estats Units.

## Argument

Cataleya Restrepo va ser entrenada des que era una nena de nou anys per ser una assassina professional. Ara, ella busca venjança per l'assassinat dels seus pares i signarà els seus crims amb la flor que porta el seu nom, la Cattleya.

## Repartiment

* Zoë Saldaña com Cataleya Restrepo.
* Amandla Stenberg com la nena Cataleya (de 9 anys).
* Michael Vartan com Danny Delanay.
* Cliff Curtis com Emilio.
* Lennie James com l'agent especial Ross, de l'FBI.
* Callum Blue com Richard.
* Jordi Mollà com Marco.
* Graham McTavish com el comissari Warren.
* Max Martini com l'agent especial Williams.
* Jesse Borrego com Fabio, el pare de Cataleya.
* Cynthia Addai-Robinson com Alicia, la mare de Cataleya.
* Sam Douglas com el narcotraficant William Woodward.
* Doug Rao com Michael Shino.
* Beto Benites com a don Luis.

## Producció

La filmació es va realitzar el mes d'agost de 2010 a Chicago, Nova Orleans i Mèxic. La pel·lícula va ser produïda per EuropaCorp, la companyia de Luc Besson. El guió va ser escrit pel mateix Luc Besson i Robert Mark Kamen.

## Referències

* ↑ Perasso, Valeria. «Una 'Colombiana' que causa polémica entre los latinos de EE.UU.» (en castellà). BBC Mundo, 27-08-2011. [Consulta: 29 març 2017].
* ↑ Sharkey, Betsy «Movie review: 'Colombiana'». Los Angeles Times, 26-08-2011 [Consulta: 2 setembre 2011].
* ↑ «Las femmes fatales de Luc Besson (sobre el filme “Colombiana”)», artículo de Jaime Perales Contreras en Literal Magazine.
* ↑ «Michael Vartan Joins Zoe Saldana in “Colombiana”» Arxivat 2012-10-12 a Wayback Machine., artículo en el sitio webg ComingSoon.net.
* ↑ «Zoe Saldana wants revenge in “Colombiana”», artículo en el sitio web Cinematical.com; consulta: 24 de mayo de 2011.
# Llac Stiol

El Llac Stiol (en romanès Lacul Știol) és un llac glacial situat a les muntanyes de Rodna, prop de la ciutat de Borsa, al comtat de Maramureș, Romania, a una alçada de 1800 metres, prop del pic Gârgălău (2159 m). El llac també s'anomena llac Izvorul Bistritei Aurii, perquè d'aquí brolla el llac Bistrița. El llac Stiol es troba al comtat de Maramureș, a l'extrem oriental.

## Referències

* ↑ «Lacul Știol». Calebatuta.ro. [Consulta: 26 juny 2019].
* ↑ «Stiol lake». Locationscout.net. [Consulta: 26 juny 2019].
* ↑ LejeanL. «Stiol Lake, in Maramures». Lejean-travels.com, 27-06-2016. Arxivat de l'original el 23 de juny 2019. [Consulta: 26 juny 2019].
# Simon Hollósy

Simon Hollósy (Máramarossziget, Imperi Austríac, ara Romania, 2 de febrer de 1857 - Tiachiv, Imperi Austrohongarès, ara Ucraïna, 8 de maig de 1918) fou un pintor figuratiu, naturalista i realista hongarès.

## Biografia

Nascudo a una familia armènia, estudiá a Budapest i Múnic, on fondà una escola de pintura i més tard cofondà la colònia de pintors de Nagybánya.

## Referències

* ↑ Guides, Rough. The Rough Guide to Romania (Travel Guide eBook). Apa Publications, 2016, p. 393. ISBN 978-0-241-29161-0 [Consulta: 9 octubre 2019].
* ↑ «Simon Hollósy». Europeana. [Consulta: 9 octubre 2019].
* ↑ «Hollósy, Simon (1857-1918)». BNF Catalogue général. [Consulta: 9 octubre 2019].
# Josep Beltran i Vilavert

Josep Beltran i Vilavert (Mataró, Maresme, 27 de gener de 1919 - Mataró, Maresme, 11 de desembre de 2015) va ser un excursionista, dirigent esportiu, polític i empresari català.
Formà part del Centre Atlètic Laietània, on practicà l'excursionisme i l'atletisme. Des que el 1935 fou un dels fundadors de la Unió Excursionista de Catalunya (UEC), estigué lligat a aquest Club, on el 1967 esdevingué el president de la UEC de Mataró, el 1976 fou nomenat president del Consell General de la UEC i, més endavant, president d'honor de la UEC de Mataró. En reconeixements a la seva activitat va rebre la medalla de plata de la Federació Espanyola de Muntanyisme i la medalla de Forjador de la Història Esportiva de Catalunya. I el 2005 rebé també reconeixement de la Ensenya d'Or de la Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya (FEEC).
Més enllà de la seva vessant relacionada amb l'excursionisme, Josep Beltran fou un dels fundadors de la Gestoria Beltran el 1946, i també va ser cap de llista de CiU a Mataró el 1983 i regidor entre els anys 1983-1991. També va ser fundador i president del Club Nàutic Mataró entre els anys 1970 i 1978, i va estar molt vinculat a la gestió del Port de Mataró, ja que va formar part de la junta promotora i va ser un dels principals impulsors de la seva construcció.

## Referències

* ↑ «11a Ensenya d’Or - Sr. Josep Beltran i Vilavert». Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya (FEEC), 05-03-2005. [Consulta: 20 febrer 2025].
* 1 2 «El exregidor de CiU y empresario de Mataró Josep Beltran falleció a los 96 años». Revista del Maresme y de Mataró, 14-12-2015 [Consulta: 20 febrer 2025].
* ↑ «Josep Beltran Vilavert». Gran Enciclopèdia Catalana [Consulta: 20 febrer 2025].
* ↑ «Emotiu homenatge a l'exregidor de CiU i promotor del port Josep Beltran». Cap Gros, 07-05-2009 [Consulta: 20 febrer 2025].
* ↑ «Josep Beltran, homenatjat pels treballadors als 90 anys. El fundador d'una de les gestories amb més nom i història de la ciutat». El Tot Mataró i Maresme, 04-02-2009 [Consulta: 20 febrer 2025].