OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Amulet de Lindholm

L'Amulet de Lindholm és una peça d'os tallat trobada a Escània, Suècia, datada d'entre el segle II i IV, que té una inscripció rúnica catalogada amb el codi DR 261 de la base de dades Rundata. L'amulet es conserva actualment al Museu Històric de la Universitat de Lund.

## Descripció

L'Amulet de Lindholm és un os tallat en forma de costella amb una inscripció rúnica, que es va trobar al 1840 en una torbera. En tallar la torba es va partir en dos, i per això es va fer malbé una runa de la segona línia del text.
L'amulet està gravat en dues cares amb runes en futhark antic. D'una banda, mostra el nom de l'escultor, i l'altra encara no s'ha interpretat satisfactòriament, potser perquè la inscripció té un significat màgic. Conté el polèmic terme erilaz (bruixot o mestre rúnic). La seqüència de la segona línia s'interpreta com una fórmula màgica o un ritual: tres runes tiwaz consecutives com a invocació a Tir, i vuit runes ansuz com a invocació o llista simbòlica dels vuit Ænsos.
Si el mot que apareix en la primera línia es tradueix com un nom, Sawilagaz, significaria 'el del sol (Sowilo)'; i si es tradueix com 'l'astut' o 'l'enganyós', llavors podria referir-se a un sobrenom d'Odin o algun altre déu.

## Inscripció
### Transliteració de les runes a lletres llatines

La primera línia es pot llegir com:
    ek erilaz sa wilagaz hateka:
o bé:
    ek erilaz sa(=i)wilagaz hateka:
La segona línia és:
    aaaaaaaazzznnn-b- muttt: alu:

### Transcripció al protonòrdic

La primera línia pot transcriure's com:
    Ek erilaz sa Wilagaz haite'ca.
O bé:
    Ek erilaz Sawilagaz haite'ca.
En la segona línia sols es transcriu el mot alu segons Rundata:
    ... ... alu

### Traducció

La primera línia es tradueix com:
    Jo l'embruixador soc anomenat l'astut.
O bé:
    Jo, l'embruixador, em dic Sawilagaz.
Mentre que en la segona línia l'única paraula traduïble es pot referir a la cervesa o a alguna mena d'invocació:
    ... ... 'alu' (cervesa?)(3)

## Vegeu també

* Màgia rúnica.

## Referències

* 1 2 3 Runes and Their Secrets: Studies in Runology, Volume 2000, ISBN 87-635-0428-6, <http://books.google.cat/books?id=USIpSluLe10C&printsec=frontcover&source=gbs_navlinks_s#v=onepage&q=&f=false>
* ↑ Spurkland, Terje. Norwegian Runes and Runic Inscriptions. Boydell Press, 2005, p. 12. ISBN 1-84383-186-4.
* ↑ «Samnordisk runtextdatabas - Uppsala universitet» (en suec), 20-05-2024. [Consulta: 22 juny 2024].
# La Confusion des genres

La Confusion des genres és una pel·lícula francesa dirigida per Ilan Duran Cohen, estrenada el 2000. Aquest és el segon llargmetratge del director.

## Argument

L'Alain s'acosta als quaranta, però encara no sap escollir, definir-se o estimar. Multiplica els contorns d'aventures amb parelles d'ambdós sexes i es limita, professionalment, al paper d'advocat de segona classe al·legant casos poc interessants. Treballa per a l'oficina de Laurence, una vella amiga i freda "noia treballadora", que voldria casar-se amb ell. Temptat, Alain accepta dormir amb ella per posar a prova la seva comprensió. És un mig fracàs.
A més, pertorbat per la bellesa d'un dels seus clients, Marc, condemnat a cadena perpètua per assassinat, Alain accepta la petició del reclús d'assetjar la seva xicota, Babette, perquè vagi a veure'l a la presó. La Babette ja no vol sentir parlar del Marc. D'altra banda, sorgeix entre ella i l'advocat un desig mutu i no dit. Per ell, ella accepta anar a la presó. L'entrevista és un desastre.
Alain finalment es casa amb Laurence, que està embarassada d'ell. Però continuen vivint separats i l'Alain s'instal·la amb un jove, Christophe. Quan es tracta d'iniciar una aventura amb Babette, l'Alain s'escapa. Acabarà deixant-se seduir per un ex convicte a qui Marc havia enviat per assassinar-la. Laurence dona a llum un nen petit. En adonar-se de la seva manca d'instint maternal, proposa a Christophe i Alain de criar el nen.

## Repartiment

* Alain : Pascal Greggory
* Laurence : Nathalie Richard
* Christophe : Cyrille Thouvenin
* Marc : Vincent Martinez
* Babette : Julie Gayet
* Étienne : Alain Bashung
* Mère de Laurence : Bulle Ogier
* Mare d'Alain : Nelly Borgeaud
* Patricia : Valérie Stroh
* Marlène : Marie Saint-Dizier
* Karim : Malik Faraoun
* Pare d'Alain : Michel Bertay
* Pare de Christophe : Vincent Gauthier
* Propietari de la perruqueria: Michèle Brousse

## Premis i nominacions

Durant la 26a cerimònia dels Premis César, Pascal Greggory va ser nominat al César al millor actor i Cyrille Thouvenin al Millor actor prometedor. També va participar en la XXII edició de la Mostra de València on va guanyar la Palmera de Plata a la millor pel·lícula.

## Referències

* ↑ La confusión de géneros (La confusion des genres) a Cineuropa.org
* ↑ La confusión de géneros a Fotogramas
* ↑ Cerimònia dels César 2001 al web de l'Acadèmia del Cinema Francès
* ↑ Una comedia eslovena gana la Palmera de Oro en una competición de calidad, El País, 26 d'octubre de 2001

## Enllaços externs

* Teaser de la pel·lícula a Dailymotion
# Paul Manafort

Paul John Manafort Jr. (New Britain, Connecticut, 1 d'abril de 1949) és un consultor polític, lobbyista i advocat estatunidenc. Aquest antic assessor de les campanyes presidencials dels candidats republicans Gerald Ford, Ronald Reagan, George H. W. Bush i Bob Dole, va desenvolupar un paper important durant la campanya presidencial de Donald Trump a partir del mes de març de 2016. Fou acusat d'ençà del 2017 de declaracions financeres i fiscals falses per mor de la seva implicació amb al govern prorus de Viktor Ianukóvitx a Ucraïna abans del seu enderrocament el 2014.
L'agost de 2018, va ser condemnat per vuit càrrecs de frau fiscal i bancari. Posteriorment, Manafort es va declarar culpable de dos càrrecs de conspiració per estafar als Estats Units i manipulació de testimonis, mentre va acceptar cooperar amb els fiscals. El 2019, va ser condemnar primer a 47 mesos de presó i després a 43 mesos de presó addicionals. El Comitè d'Intel·ligència del Senat controlat pels republicans va concloure l'agost de 2020 que els llaços de Manafort amb persones relacionades amb la intel·ligència russa mentre era el cap de campanya de Trump "representaven una greu amenaça de contraintel·ligència" en crear oportunitats perquè "els serveis d'intel·ligència russos exerceixin influència i adquireixin informació confidencial sobre la campanya de Trump".
El 13 de maig de 2020, Manafort va ser alliberat a casa seva a causa del riscs lligats al COVID-19. El 23 de desembre de 2020, el president dels Estats Units, Donald Trump, va indultar Manafort.

## Referències

* ↑ «Paul Manafort: The man who helped Trump win». BBC News, 14-09-2018 [Consulta: 17 febrer 2019].
* ↑ McCarthy, Tom «Paul Manafort: why Trump's old ally could hold the key in Mueller's Russia hunt». The Guardian, 23-09-2017 [Consulta: 17 febrer 2019].
* ↑ Rodés, Juli «Comença el primer judici a Paul Manafort, cap de la campanya electoral de Trump». 3/24. Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, 31-07-2018 [Consulta: 17 febrer 2019].
* ↑ Autor, Sense. «Manafort col·laborarà amb el fiscal de la trama russa», 15-09-2018. [Consulta: 20 febrer 2025].
* ↑ 324cat. «Paul Manafort, ex-cap de campanya de Trump, declarat culpable de frau», 22-08-2018. [Consulta: 20 febrer 2025].
* ↑ press/Ddg, europa. «Condemnen l'excap de campanya de Trump a quatre anys de presó», 09-03-2019. [Consulta: 20 febrer 2025].
# Egeu Septentrional

L'Egeu Septentrional (en grec Βορείου Αιγαίου, Borio Egeo) és una de les 13 perifèries o regions de Grècia. Està situada al nord-est del país i la componen diverses illes del mar Egeu. La seva capital és Mitilene, situada a l'illa de Lesbos.
# Anacolut

L'anacolut és una figura retòrica que consisteix en la manca de coherència sintàctica en la construcció d'un període. És un recurs usat a la poesia per causar estranyesa i remarcar que es tracta d'un registre literari. En la modalitat del solecisme (oblit d'una part de la frase) és un dels errors comuns en l'aprenentatge de l'escriptura formal.

## Etimologia

Anacolut prové del llatí anacoluthon, que al seu torn ve del grec clàssic ἀνακόλουθος (cat. "que no segueix, inconseqüent"), negació d'ἀκόλουθος (cat. "company de viatge").

## Exemples

Els homes que defensen uns principis, totes les conseqüències són acceptades.

## Exemples en altres llengües

| « | Rather proclaim it, Westmoreland, through my host, That he which hath no stomach to this fight, Let him depart. | » |
| — Shakespeare, Enric V IV 3 346-6 (anglès) |||
| « | Ah! savez-vous le crime et qui vous a trahie? | » |
| — Jean Racine, Ifigènia) (francès) |||
| « | mi pasco di quel cibo, che solum è mio, et che io nacqui per lui | » |
| — Nicolau Maquiavel (italià) |||
| « | "Interea reges ingenti mole Latinus quadriiugo uehitur curru... ...bigis it Turnus in albis | » |
| — Virgili, Eneida XII, 161-164 (llatí) |||
# Diana Chelaru

Diana Chelaru (Onești, Romania, 15 d'agost de 1993) és una gimnasta artística romanesa, medallista olímpica (bronze) a Londres 2012 en el concurs per equips, i subcampiona del món en l'exercici de sòl a Rotterdam 2010.

## Carrera esportiva

Al Campionat Mundial celebrat en Rotterdam en 2010 va guanyar la plata en l'exercici de sòl, quedant solament per darrere de l'australiana Lauren Mitchell i empatada a punts amb la russa Aliya Mustafina.
Als Jocs de Londres 2012, aconsegueix la medalla de bronze al concurs d'equips, quedant després de les nord-americanes i les russes.

## Referències

* ↑ «Diana Chelaru». [Consulta: 11 octubre 2017].

## Enllaços externs

* Diana Chelaru a la Federació Internacional de Gimnàsia.
# Aqüeducte de Sant Pere de Riudebitlles

L'Aqüeducte de Sant Pere de Riudebitlles és una obra del municipi de Sant Pere de Riudebitlles (Alt Penedès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És un aqüeducte amb un arc de grans dimensions a un costat i dos pisos de dos arcs a l'altre costat.

## Història

L'abat de Montserrat feu construir l'aquaducte el 1721. San Pedro de Riiudevitlles: "La población se abastece del agua de la rivera de Mediona mediante un acueducto construïdo en 1721 por el monasterio de montserrat, con los diezmos que cobraba de San Pedro de Riudevitlles, que perteneció a su jurisdiccion. (Enciclopedia Espasa)

## Referències

* 1 2 3 «Aqüeducte de Sant Pere de Riudebitlles». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 febrer 2015].
# Anacreont del Mont Calvo

L'Anacreont del Mont Calvo és una antiga estàtua grega en marbre que fou trobada al 1830 a la vila de Monte Calvo, a la regió italiana del Laci, prop dels Simbruins. Ara forma part de la col·lecció de la Gliptoteca Ny Carlsberg de Copenhaguen, Dinamarca, on n'hi ha, en els seus fons, set còpies del cap.

## Descripció

L'estàtua, quasi completa, representa un cantant simfònic amb un mantell curt que li cobreix l'esquena i les espatles. Té idealitzada la presentació corporal, i només té com a element referencial de l'edat la cara barbuda. La cama esquerra li subjecta el cos sobre un tió de fusta, i en deixa descarregada la dreta, que apareix lleument més protuberant.

## Interpretació

L'estàtua fou descoberta al 1830 a Itàlia. Està datada a l'entorn dels 450 ae a 440 ae. Al principi no se sabia quina persona retratava. El 1884 es trobà una inscripció que coincidia perfectament amb l'estàtua, en què es deia "ΑΝΑΚΡΕΩΝ ΛΥΡΙΚΟΣ", la qual cosa es podia interpretar com una representació del cos del poeta Anacreont, nascut a la ciutat jònica de Teos, a la costa d'Àsia Menor (actualment Siğacik, a Turquia), que visqué entre els 574 ae i 485 ae.

## Referències

* ↑ «Estàtua d'Anacreont». Ancientrome. [Consulta: 27 juny 2018].
# E3 Harelbeke 2010

L'E3 Harelbeke 2010 va ser la 53a edició de l'E3 Harelbeke. La cursa es disputà el 27 de març sobre una distància de 262 quilòmetres, sent vàlida per a l'UCI Europa Tour 2010 amb una categoria 1.HC. El vencedor de la cursa fou el suís Fabian Cancellara (Team Saxo Bank), que s'imposà per davant de Tom Boonen (Quick Step) i Joan Antoni Flecha (Team Sky).

## Equips

| Núm. | Codi | Equip |
| 1-8 | KAT | Team Katusha |
| 11-18 | QST | Quick Step |
| 21-28 | ALM | AG2R La Mondiale |
| 31-38 | EUS | Euskaltel-Euskadi |
| 41-48 | FOT | Footon-Servetto |
| 51-58 | FDJ | Française des Jeux |
| 61-68 | LAM | Lampre-Farnese Vini |
| 71-78 | OLO | Omega Pharma-Lotto |
| 81-88 | RAB | Rabobank |
| 91-98 | SKY | Team Sky |
| 101-108 | RSH | Team RadioShack |
| 111-118 | SAX | Team Saxo Bank |
| Núm. | Codi | Equip |
| 121-128 | ASA | Acqua & Sapone |
| 131-138 | BTL | Bbox Bouygues Telecom |
| 141-148 | BMC | BMC Racing Team |
| 151-158 | CTT | Cervélo TestTeam |
| 161-167 | COF | Cofidis |
| 171-178 | LAN | Landbouwkrediet |
| 181-188 | SKS | Skil-Shimano |
| 191-198 | TSV | Topsport Vlaanderen-Mercator |
| 201-208 | VAC | Vacansoleil Pro Cycling Team |
| 211-218 | XAC | Xacobeo Galicia |
| 221-228 | SKT | An Post-Sean Kelly Team |
| 231-238 | WIL | Verandas Willems |

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Fabian Cancellara | Team Saxo Bank | 4h 44' 34" |
| 2 | Tom Boonen | Quick Step | a 3" |
| 3 | Juan Antonio Flecha | Team Sky | m. t. |
| 4 | Filippo Pozzato | Team Katusha | a 50" |
| 5 | Lars Boom | Rabobank | m. t. |
| 6 | Sebastian Langeveld | Rabobank | m. t. |
| 7 | Björn Leukemans | Vacansoleil Pro Cycling Team | m. t. |
| 8 | Paul Martens | Rabobank | m. t. |
| 9 | Marco Marcato | Vacansoleil Pro Cycling Team | + 58" |
| 10 | Fabio Felline | Footon-Servetto | + 3'16" |

## Referències

* Resultats a cyclingnews.com
# Aqüeducte de Tapioles

L'Aqüeducte de Tapioles o Aqüeducte del Vallès II és un monument d'aigua del arquitecte Josep Mas i Vila que formava part de les conduccions que bastien d’aigua a Barcelona a cavall dels segles XIX i XX.
Ubicat al vessant oriental de Collserola al terme municipal de Montcada i Reixac, transportava aigua des del àrea del torrent de Tapioles. Construït a la segona meitat del segle XIX va estar operatiu fins a mitjans del segle XX, quan el sistema va quedar obsolet.

## Descripció

Es tracte d'un aqüeducte salvant el torrent del Cargol amb tres arcs adovellats de mig punt d’alçada variable que suporta una canalització d’aigua a la part superior, tapada amb volta de maó. Està catalogat com part dels edificis de captació i proveïment d’aigua a la ciutat de Barcelona, bastits entre el segle XVIII i XIX.
L'aqüeducte està amagat entre l'arbreda i la vegetació. S'hi accedeix des del carrer al Cementiri de Collserola. Es troba a cavall del Tanatori de Collserola i de l'autopista C-58.

## Història

L'obra fou impulsada per Andreu Mari, un empresari amb drets d'aigua a les rieres de Ripoll i Caldes i finançat pel banquer Manel Girona. Es creà l'anomenada “Empresa de Aguas del Bajo Vallés”, que s'encarregava del subministrament d'aigua entre els anys 1861 i 1881.
Durant el segle XX, l'aqüeducte depenia de la Societat General d'Aigües de Barcelona, que explotà el canal fins a mitjans dels anys 50.

## Referències

* 1 2 «Aqüeducte Tapioles». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
* 1 2 Descripción del aqüeducte de Tapioles[Consulta: 24 gener 2024].
# Associació Esportiva Xino-Xano

L'Associació Esportiva Xino-Xano és un club esportiu de Deltebre fundat el 1996 per promoure els Esports aquàtics a l'Ebre.
La seva activitat principal és el piragüisme d'aigües tranquil·les. Alguns dels seus palistes han aconseguit èxits rellevants en l'àmbit català, estatal i internacional, com Marc Fluixà Franch o Joan Ardit Vélez. L'entitat organitza diferents competicions, com ara una de les proves de base de la federació catalana o la Mitja Marató de l'Ebre. El 2005 posà en marxa la secció de llagut. Té dues embarcacions: la Furienta i la Saboga. En aquesta disciplina l'any 2007 guanyà la Lliga de l'Ebre, una de les curses que organitza conjuntament amb la Lliga Catalana de llaguts. L'abril del 2019 l'equip veterà femení de l'AEXX de Deltebre es proclamà Campió de Catalunya de Batel al canal Olímpic de Castelldefels, després que el març d'aquell mateix any es proclamés també campió de la Lliga catalana de Batel, modalitat de rem en banc fix format per 4 remers i un timoner. El 2017 el jurat dels Premis Esportius del Baix Ebre li atorgà el premi a la millor entitat, en reconeixement per la seva tasca de promoció esportiva, pionera en piragüisme i dinamitzadora del Centre de Tecnificació Esportiva de Rem i Piragua de Deltebre. Josep Maria Queralt és el president de l'AE Xino-Xano.

## Referències

* 1 2 «Associació Esportiva Xino-Xano». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 17 febrer 2020].
* ↑ «L'AE Xino Xano de Deltebre, campió de Catalunya». Ebre Digital, 10-04-2019 [Consulta: 17 febrer 2020].
* ↑ «El jurat dels Premis Esportius del Baix Ebre 2017 fa públic els guanyadors de les categories específiques». Consell Comarcal del Baix Ebre, 15-12-2017. [Consulta: 17 febrer 2020].
* ↑ «Entrevista a Josep Maria Queralt, president i membre de l'A.E. Xino-xano». Delta.cat, 04-11-2019 [Consulta: 17 febrer 2020].
# Anadiplosi

L'anadiplosi és un recurs literari usat en poesia que consisteix a repetir la mateixa paraula (o grup de paraules) al final d'un vers i principis del següent, de manera que es forma un efecte fonètic d'atenció del receptor, que subratlla la importància d'aquells mots i fa una pausa en el ritme de recitació general.
Un exemple d'anadiplosi és el següent fragment de Lo noi ressuscitat, poema pertanyent al poemari Sant Francesc (1895) del poeta català Jacint Verdaguer i Santaló:
—Melosos estan i a prop, mes jo voldria una poma una poma per ma set, per la set que m'agullona.—

## Vegeu també

* Epanalepsi

## Referències

* ↑ de Riquer Permanyer, Alejandra. «Anadiplosi». Diccionari de lingüística en línia. Universitat de Barcelona, 20-05-2012. [Consulta: 14 juny 2022].
* ↑ Torrent, 1999, p. 155.
* ↑ Verdaguer i Santaló i Cònsul i Giribet, 2013, p. 193.

## Bibliografia

* Torrent, Anna M. La llengua de la publicitat. [Barcelona]: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 1999 (Biblioteca Milà i Fontanals; 33). ISBN 84-8415-115-8.
* Verdaguer i Santaló, Jacint; Cònsul i Giribet, Isidor. Sant Francesc. A cura d'Isidor Cònsul. Folgueroles: Verdaguer Edicions, 2013. ISBN 97884954165634.
# Legió VII Claudia Pia Fidelis

La Legió VII Claudia Pia Fidelis va ser una legió romana de les més primerenques de l'exèrcit romà imperial, formada per Gneu Pompeu Magne juntament amb la Legió VIII Augusta, la IX Hispana i la X Gemina.
Les quatre legions eren amb Juli Cèsar l'any 58 aC quan va envair la Gàl·lia. L'any 57 aC la VII va participar en la batalla contra els nervis. Cèsar va nomenar Publi Licini Cras legat d'aquesta legió. Llavors, amb Cras, va anar a lluitar a la costa nord, a Normandia i a Bretanya, on va sotmetre diverses tribus gales. Més tard la VII Claudia va participar en dues expedicions a Britànnia, l'any 55 aC i el 54 aC. A la guerra contra Vercingetòrix va lluitar prop de Lutècia i probablement al setge d'Alèsia.
A la Segona Guerra Civil romana, va lluitar contra Pompeu a la batalla d'Ilerda l'any 49 aC. A la primavera de l'any 48 aC estava destacada a Dirràquium, i també va ser a la batalla de Farsàlia. L'any 46 aC va participar en la batalla de Tapsos. Una part dels veterans de la legió es van instal·lar a Càpua. Octavi, després de la mort de Cèsar, va reconstruir la legió. La legió era a Dalmàcia quan Marc Furi Camil Escribonià es va aixecar contra l'emperador Claudi, que feia poc que havia estat nomenat. La VII Claudia, sense masses dificultats, va aturar la insurrecció. Claudi, agraït, va canviar el nom a la VII legió, que fins aleshores s'havia anomenat Paterna o Macedonica, i va rebre el títol honorífic de Claudia Pia Fidelis, («la setena legió claudiana, lleial i fidel»).
Cap a l'any 58 va ser traslladada al Danubi, però no se'n sap el lloc exacte. L'any dels quatre emperadors (69) primer es va posar al costat d'Otó i va lluitar contra Vitel·li a Cremona, sense poder evitar la derrota. Vitel·li no va castigar la legió i la va enviar altra vegada al Danubi. Allà es van aproximar a Vespasià, que reclamava el tron, i van lluitar a favor d'ell a la segona batalla de Cremona, d'on en van sortir vencedors i van ajudar a què Vespasià es proclamés emperador. Més tard va participar en la campanya de Trajà a l'orient. Quan Septimi Sever es va proclamar emperador, la VII Claudia es va posar al seu costat i va participar en la marxa contra Roma per derrocar Didi Julià, l'emperador reconegut pel senat. Amb Caracal·la va lluitar contra l'Imperi Part. Quan Gal·liè va encetar la lluita contra Pòstum I tenia al seu costat la VII Claudia, i a la victòria va ser recompensada amb els títols de Pia VI Fidelis VI («sis vegades fidel i lleial») i Pia VII Fidelis VII. Al segle iv tornava a ser al Danubi defensant les fronteres.
Com quasi totes les legions del temps de Juli Cèsar, l'emblema de la legió era un toro. També tenia per emblema un lleó.

## Referències

* ↑ Le Bohec, Yann (ed.); Catherine Wolff (ed.). Les légions de Rome sous le Haut-Empire. Lió: De Boccard, 2000, p. 515-528. ISBN 9782904974199.
* ↑ Lendering, Jona. «Legio VII Claudia». Livius.org. [Consulta: 25 octubre 2022].
# Egmont Cycling Race femenina

L'Egmont Cycling Race femenina o Egmont Cycling Race Women és una cursa femenina de ciclisme d'un dia que es celebra a Bèlgica des de l'any 2023. Està integrada dins el calendari femení de l'UCI com a cursa 1.2. Es disputa anualment pels voltants de Zottegem. La primera vencedora fou l'estatunidenca Heidi Franz. És la versió femenina de l'Egmont Cycling Race.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2023 | Heidi Franz | Scarlett Souren | Danique Braam |
| 2024 | Lieke Nooijen | Sofie van Rooijen | Nienke Veenhoven |
| 2025 | | | |

## Referències

* ↑ «Heidi Franz conquista la Egmont Cycling Race Femenina» (en castellà). revistamundociclistico, 22-08-2023. [Consulta: 19 novembre 2024].
* ↑ «Amerikaanse Heidi Franz wint eerste Egmont Cycling Race» (en neerlandès). cyclingsite, 23-08-2023. [Consulta: 19 novembre 2024].

## Vegeu també

* Egmont Cycling Race

## Enllaços externs

* Egmont Cycling Race femenina - Lloc web oficial