OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gran Premi d'Alemanya del 1980

Resultats del Gran Premi d'Alemanya de Fórmula 1 de la temporada 1980, disputat al circuit de Hockenheimring el 10 d'agost del 1980.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 26 | Jacques Laffite | Ligier - Ford | 45 | 1h 23' 59. 73 | 5 | 9 |
| 2 | 28 | Carlos Reutemann | Williams - Ford | 45 | + 3.19 s | 4 | 6 |
| 3 | 27 | Alan Jones | Williams - Ford | 45 | + 43.53 s | 1 | 4 |
| 4 | 5 | Nelson Piquet | Brabham - Ford | 45 | + 44.48 s | 6 | 3 |
| 5 | 23 | Bruno Giacomelli | Alfa Romeo | 45 | + 1' 16.49 min. | 19 | 2 |
| 6 | 2 | Gilles Villeneuve | Ferrari | 45 | + 1' 28.72 min. | 16 | 1 |
| 7 | 11 | Mario Andretti | Lotus - Ford | 45 | + 1' 33.01 min. | 9 | |
| 8 | 30 | Jochen Mass | Arrows - Ford | 45 | + 1' 47.75 min. | 17 | |
| 9 | 29 | Riccardo Patrese | Arrows - Ford | 44 | + 1 Volta | 10 | |
| 10 | 4 | Derek Daly | Tyrrell - Ford | 44 | + 1 Volta | 22 | |
| 11 | 8 | Alain Prost | McLaren - Ford | 44 | + 1 Volta | 14 | |
| 12 | 9 | Marc Surer | ATS - Ford | 44 | + 1 Volta | 13 | |
| 13 | 1 | Jody Scheckter | Ferrari | 44 | + 1 Volta | 21 | |
| 14 | 14 | Jan Lammers | Ensign - Ford | 44 | + 1 Volta | 24 | |
| 15 | 3 | Jean Pierre Jarier | Tyrrell - Ford | 44 | + 1 Volta | 23 | |
| 16 | 12 | Elio de Angelis | Lotus - Ford | 43 | Pressió rodes | 11 | |
| Ret | 7 | John Watson | McLaren - Ford | 39 | Motor | 20 | |
| Ret | 15 | Jean Pierre Jabouille | Renault | 27 | Motor | 2 | |
| Ret | 16 | René Arnoux | Renault | 26 | Motor | 3 | |
| Ret | 31 | Eddie Cheever | Osella - Ford | 23 | Caixa canvi | 18 | |
| Ret | 25 | Didier Pironi | Ligier - Ford | 18 | Transmissió | 7 | |
| Ret | 20 | Emerson Fittipaldi | Fittipaldi - Ford | 18 | Frens | 12 | |
| Ret | 21 | Keke Rosberg | Fittipaldi - Ford | 8 | Pressió rodes | 8 | |
| Ret | 6 | Hector Rebaque | Brabham - Ford | 4 | Caixa canvi | 15 | |
| NVQ | 50 | Rupert Keegan | Williams - Ford | | | | |
| NVQ | 10 | Harald Ertl | ATS - Ford | | | | |

## Altres

* Pole: Alan Jones 1' 45. 85
* Volta ràpida: Alan Jones 1' 48. 49 (a la volta 43)
* Patrick Depailler va perdre la vida en un accident als entrenaments lliures previs al GP.

## Referències

* ↑ F1, STATS. «Patrick DEPAILLER • STATS F1» (en francès). [Consulta: 28 febrer 2021].
* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-02-18. [Consulta: 17 abril 2010].
# Gran Premi d'Alemanya del 1990

Resultats del Gran Premi d'Alemanya de Fórmula 1 de la temporada 1990, disputat al circuit de Hockenheimring el 29 de juliol del 1990.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 27 | Ayrton Senna | McLaren - Honda | 45 | 1h 20' 47. 164 | 1 | 9 |
| 2 | 19 | Alessandro Nannini | Benetton - Ford | 45 | + 6.520 s | 9 | 6 |
| 3 | 28 | Gerhard Berger | McLaren - Honda | 45 | + 8.553 s | 2 | 4 |
| 4 | 1 | Alain Prost | Ferrari | 45 | + 45.270 s | 3 | 3 |
| 5 | 6 | Riccardo Patrese | Williams - Renault | 45 | + 48.028 s | 5 | 2 |
| 6 | 5 | Thierry Boutsen | Williams - Renault | 45 | + 1' 21.491 min. | 6 | 1 |
| 7 | 16 | Ivan Capelli | Leyton House - Judd | 44 | + 1 Volta | 10 | |
| 8 | 11 | Derek Warwick | Lotus - Lamborghini | 44 | + 1 Volta | 16 | |
| 9 | 10 | Alex Caffi | Arrows - Ford | 44 | + 1 Volta | 18 | |
| 10 | 25 | Nicola Larini | Ligier - Ford | 43 | + 2 Voltes | 22 | |
| 11 | 4 | Jean Alesi | Tyrrell - Ford | 40 | Transmissió | 8 | |
| NC | 36 | Jyrki Järvilehto | Onyx - Ford | 39 | No Classificat | 25 | |
| Ret | 29 | Éric Bernard | Larrousse - Lamborghini | 35 | Bomba del combustible | 12 | |
| Ret | 30 | Aguri Suzuki | Larrousse - Lamborghini | 33 | Embragatge | 11 | |
| Ret | 3 | Satoru Nakajima | Tyrrell - Ford | 24 | Motor | 13 | |
| Ret | 20 | Nelson Piquet | Benetton - Ford | 23 | Motor | 7 | |
| Ret | 23 | Pierluigi Martini | Minardi - Ford | 20 | Motor | 15 | |
| Ret | 35 | Gregor Foitek | Onyx - Ford | 19 | Virolla | 26 | |
| Ret | 2 | Nigel Mansell | Ferrari | 15 | Aleró trencat | 4 | |
| Ret | 15 | Mauricio Gugelmin | Leyton House - Judd | 12 | Motor | 14 | |
| Ret | 7 | David Brabham | Brabham - Judd | 12 | Motor | 21 | |
| Ret | 9 | Michele Alboreto | Arrows - Ford | 10 | Motor | 19 | |
| Ret | 12 | Martin Donnelly | Lotus - Lamborghini | 1 | Embragatge | 20 | |
| Ret | 8 | Stefano Modena | Brabham - Judd | 0 | Embragatge | 17 | |
| Ret | 21 | Emanuele Pirro | Dallara - Ford | 0 | Col·lisió | 23 | |
| DSQ | 26 | Philippe Alliot | Ligier - Ford | 0 | Desqualificat | 24 | |
| NVQ | 14 | Olivier Grouillard | Osella - Ford | | | | |
| Ret | 24 | Paolo Barilla | Minardi - Ford | | | | |
| NVQ | 18 | Yannick Dalmas | AGS - Ford | | | | |
| NVQ | 22 | Andrea de Cesaris | Dallara - Ford | | | | |
| NVQ | 17 | Gabriele Tarquini | AGS - Ford | | | | |
| NVQ | 33 | Roberto Moreno | Euro Brun - Judd | | | | |
| NVQ | 31 | Bertrand Gachot | Coloni - Ford | | | | |
| NVQ | 31 | Bertrand Gachot | Coloni - Subaru | | | | |
| NVQ | 34 | Claudio Langes | Euro Brun - Judd | | | | |
| NVQ | 39 | Bruno Giacomelli | Life | | | | |

## Altres

* Pole: Nigel Mansell 1' 40. 198
* Volta ràpida: Thierry Boutsen 1' 45. 602 (a la volta 31)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-12-21. [Consulta: 7 maig 2010].
# Gran Premi d'Alemanya del 2004

Resultats del Gran Premi d'Alemanya de Fórmula 1 de la temporada 2004, disputat al circuit de Hockenheimring el 25 de juliol del 2004.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 1 | Michael Schumacher | Ferrari | 66 | 1h 23' 54. 848 | 1 | 10 |
| 2 | 9 | Jenson Button | BAR - Honda | 66 | + 8.388 s | 13 | 8 |
| 3 | 8 | Fernando Alonso | Renault | 66 | + 16.351 s | 5 | 6 |
| 4 | 5 | David Coulthard | McLaren - Mercedes | 66 | + 19.231 s | 4 | 5 |
| 5 | 3 | Juan Pablo Montoya | Williams - BMW | 66 | + 23.055 s | 2 | 4 |
| 6 | 14 | Mark Webber | Jaguar - Cosworth | 66 | + 41.108 s | 11 | 3 |
| 7 | 4 | Antônio Pizzonia | Williams - BMW | 66 | + 41.956 s | 10 | 2 |
| 8 | 10 | Takuma Sato | BAR - Honda | 66 | + 46.842 s | 8 | 1 |
| 9 | 11 | Giancarlo Fisichella | Sauber - Petronas | 66 | + 67.102 s | 14 | |
| 10 | 15 | Christian Klien | Jaguar - Cosworth | 66 | + 1' 08.578 min. | 12 | |
| 11 | 7 | Jarno Trulli | Renault | 66 | + 1' 10.258 min. | 6 | |
| 12 | 2 | Rubens Barrichello | Ferrari | 66 | + 1' 13.252 min. | 7 | |
| 13 | 12 | Felipe Massa | Sauber - Petronas | 65 | + 1 Volta | 16 | |
| 14 | 17 | Olivier Panis | Toyota | 65 | + 1 Volta | 9 | |
| 15 | 19 | Giorgio Pantano | Jordan - Ford | 63 | + 3 Voltes | 17 | |
| 16 | 21 | Zsolt Baumgartner | Minardi - Cosworth | 62 | + 4 Voltes | 20 | |
| 17 | 20 | Gianmaria Bruni | Minardi - Cosworth | 62 | + 4 Voltes | 19 | |
| Ret | 18 | Nick Heidfeld | Jordan - Ford | 42 | Direcció | 18 | |
| Ret | 16 | Cristiano da Matta | Toyota | 38 | Punxada | 15 | |
| Ret | 6 | Kimi Räikkönen | McLaren - Mercedes | 13 | Accident | 3 | |

## Altres

* Pole: Michael Schumacher 1' 13. 306
* Volta ràpida: Kimi Räikkönen 1' 13. 780 (a la volta 10)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-11-16. [Consulta: 22 juliol 2010].
# Gran Premi d'Austràlia del 1992

Resultats del Gran Premi d'Austràlia de Fórmula 1 de la temporada 1992 disputat al circuit d'Adelaida el 8 de novembre del 1992.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 2 | Gerhard Berger | McLaren - Honda | 81 | 1h 46' 54. 786 | 4 | 10 |
| 2 | 19 | Michael Schumacher | Benetton - Ford | 81 | + 0.741 s | 5 | 6 |
| 3 | 20 | Martin Brundle | Benetton - Ford | 81 | + 54.156 s | 8 | 4 |
| 4 | 27 | Jean Alesi | Ferrari | 80 | + 1 Volta | 6 | 3 |
| 5 | 25 | Thierry Boutsen | Prost - Renault | 80 | + 1 Volta | 22 | 2 |
| 6 | 32 | Stefano Modena | Jordan - Yamaha | 80 | + 1 Volta | 15 | 1 |
| 7 | 11 | Mika Häkkinen | Lotus - Ford | 80 | + 1 Volta | 10 | |
| 8 | 10 | Aguri Suzuki | Footwork - Mugen-Honda | 79 | + 2 Voltes | 18 | |
| 9 | 23 | Christian Fittipaldi | Minardi-Lamborghini | 79 | + 2 Voltes | 17 | |
| 10 | 24 | Gianni Morbidelli | Minardi - Lamborghini | 79 | + 2 Voltes | 16 | |
| 11 | 28 | Nicola Larini | Ferrari | 79 | + 2 Voltes | 19 | |
| 12 | 16 | Jan Lammers | March - Ilmor | 78 | + 3 Voltes | 25 | |
| 13 | 12 | Johnny Herbert | Lotus - Ford | 77 | + 4 Voltes | 12 | |
| Ret | 21 | Jyrki Järvilehto | Dallara - Ferrari | 70 | Caixa canvi | 24 | |
| Ret | 17 | Emanuele Naspetti | March - Ilmor | 55 | Caixa canvi | 23 | |
| Ret | 29 | Bertrand Gachot | Larrousse - Lamborghini | 51 | Bomba combustible | 21 | |
| Ret | 6 | Riccardo Patrese | Williams - Renault | 50 | Motor | 3 | |
| Ret | 30 | Ukyo Katayama | Larrousse - Lamborghini | 35 | Diferencial | 26 | |
| Ret | 4 | Andrea de Cesaris | Tyrrell - Ilmor | 29 | Motor | 7 | |
| Ret | 5 | Nigel Mansell | Williams - Renault | 18 | Accident | 1 | |
| Ret | 1 | Ayrton Senna | McLaren - Honda | 18 | Accident | 2 | |
| Ret | 33 | Mauricio Gugelmin | Jordan - Yamaha | 7 | Accident | 20 | |
| Ret | 26 | Érik Comas | Ligier - Renault | 4 | Motor | 9 | |
| Ret | 9 | Michele Alboreto | Footwork - Mugen-Honda | 0 | Motor | 11 | |
| Ret | 22 | Pierluigi Martini | Dallara - Ferrari | 0 | Accident | 14 | |
| Ret | 3 | Olivier Grouillard | Tyrrell - Ilmor | 0 | Accident | 13 | |

## Altres

* Pole: Nigel Mansell 1' 13. 732
* Volta ràpida: Michael Schumacher 1' 16. 078 (a la volta 68)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-11-02. [Consulta: 13 maig 2010].
# Gran Premi d'Austràlia del 2006

Resultats del Gran Premi d'Austràlia de Fórmula 1 de la temporada 2006 disputat al circuit de Melbourne el 2 d'abril de 2006.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 1 | Fernando Alonso | Renault | 57 | 1h 34' 27. 870 | 3 | 10 |
| 2 | 3 | Kimi Räikkönen | McLaren-Mercedes | 57 | + 1.8 s | 4 | 8 |
| 3 | 7 | Ralf Schumacher | Toyota | 57 | + 24.8 s | 6 | 6 |
| 4 | 16 | Nick Heidfeld | BMW Sauber-BMW | 57 | + 31.0 s | 8 | 5 |
| 5 | 2 | Giancarlo Fisichella | Renault | 57 | + 38.1 s | 2 | 4 |
| 6 | 17 | Jacques Villeneuve | BMW Sauber-BMW | 57 | + 49.5 s | 19 | 3 |
| 7 | 11 | Rubens Barrichello | Honda | 57 | + 51.9 s | 16 | 2 |
| 8 | 14 | David Coulthard | Red Bull-Ferrari | 57 | + 53.9 s | 11 | 1 |
| 9 | 21 | Scott Speed | Toro Rosso-Cosworth | 57 | + 1'18.8 min. | 18 | |
| 10 | 12 | Jenson Button | Honda | 56 | Motor (a 1 v.) | 1 | |
| 11 | 19 | Christijan Albers | MF1-Toyota | 56 | + 1 Volta | 17 | |
| 12 | 22 | Takuma Sato | Super Aguri-Honda | 55 | + 2 Voltes | 21 | |
| 13 | 23 | Yuji Ide | Super Aguri-Honda | 54 | + 3 Voltes | 22 | |
| Ret | 4 | Juan Pablo Montoya | McLaren-Mercedes | 46 | Part Elèctrica | 5 | |
| Ret | 18 | Tiago Monteiro | MF1-Toyota | 39 | Part Mecànica | 20 | |
| Ret | 20 | Vitantonio Liuzzi | Toro Rosso-Cosworth | 37 | Accident | 12 | |
| Ret | 5 | Michael Schumacher | Ferrari | 32 | Accident | 10 | |
| Ret | 9 | Mark Webber | Williams-Cosworth | 22 | Transmissió | 7 | |
| Ret | 15 | Christian Klien | Red Bull-Ferrari | 4 | Accident | 13 | |
| Ret | 8 | Jarno Trulli | Toyota | 0 | Accident | 9 | |
| Ret | 10 | Nico Rosberg | Williams-Cosworth | 0 | Accident | 14 | |
| Ret | 6 | Felipe Massa | Ferrari | 0 | Accident | 15 | |

## Altres

* Pole : Jenson Button 1' 25.229, 1' 26.337 i 1' 28.081
* Volta ràpida: Kimi Räikkönen 1' 26. 045 (a la volta 57)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2010-04-07. [Consulta: 13 març 2011].
# Maurizio Sciarra

Maurizio Sciarra (Bari, 15 d’abril de 1955) és un director de cinema italià.
Després d'un llarg període en què va treballar com a assistent de direcció en moltes pel·lícules (especialment important a aquest deu anys de col·laboració amb Luigi Comencini), va fer el seu primer llargmetratge en 1997, La stanza dello scirocco amb Giancarlo Giannini i Tiziana Lodato. La pel·lícula va guanyar premis diversos festivals internacionals, inclosa la Palmera de Plata a la XIX edició de la Mostra de València.
En 2001, el seu segon llargmetratge, Alla rivoluzione sulla due cavalli , amb Adriano Giannini, Andoni Gracia i Gwenaelle Simon. La pel·lícula va guanyar el Lleopard d'Or al Festival Internacional de Cinema de Locarno, el Lleopard de Bronze en la interpretació d'Andoni Gracia, un Esment Especial del CICAE i el Premi Especial del Jurat Jove.
En 2006, la pel·lícula Quin amor? basat en una novel·la de Lev Tolstoi, amb Giorgio Pasotti i Vanessa Incontrada. La pel·lícula va estar en el Festival de Cinema de Locarno, la "Piazza Grande". Va ser vist per 8000 persones, i és el més vist en la pel·lícula mostra internacional. La pel·lícula està en competició en el Festival Internacional de Cinema Tòquio, l'únic representant italià. Al juny de 2007, participa en el Festival Internacional de Cinema de Xangai, i al febrer de 2008 en el Festival du Film d'Amour de Mons, en el panorama italià. Posteriorment s'ha dedicat a fer documentals.

## Filmografia

* La stanza dello scirocco (1998)
* Alla rivoluzione sulla due cavalli (2001)
* Quale amore (2006)
* Coppi e la dama bianca. Un amore controcorrente, documental (2004)
* Sull'orlo della gloria. La vita e le opere di Pino Pascali - docufilm (2016)
* Transatlantico Rex. Nave n°296, docufilm (2017)
* Nel nome del popolo italiano - Piersanti Mattarella - docufilm (2017)
* Aiutami a fare da solo - L'idea Montessori - docufilm (2022)

## Notes

* ↑ «SWISS FILMS». Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 28 setembre 2014].
* ↑ Maurizio Sciarra a treccani.it
* ↑ El corrosivo humor de "Los 92 minutos de Mr. Baum" logra la Palmera de Oro, El País, 21 d'octubre de 1998
* ↑ A la revolución en dos caballos a cineuropa.org
* ↑ spanish.imdb.com
# Claudia Gray

Claudia Gray (de nom Amy Vincent;Nova York, 12 de juny de 1970) és una escriptora estatunidenca de literatura de ficció romàntica paranormal, especialment coneguda per la sèrie Evernight –editada en català per Grup 62, en els seus segells Estrella Polar, Labutxaca o Empúries– i les seves novel·les de La guerra de les galàxies, de les quals n'ha escrit quatre: Lost Stars, Star Wars: Bloodline, Leia, Princess of Alderaan i Master and Aprentice.

## Carrera

La novel·la de Gray Evernight va ser publicada el maig de 2008. El segon llibre de la sèrie Evernight, Stargazer, es va publicar al març de 2009 i va arribar al número 4 a la categoria de llibres de capítols de la llista de llibres infantils més venuts segons The New York Times a l'abril de 2009. Les novel·les posteriors de la sèrie inclouen Hourglass i Afterlife, que van ser publicades els anys 2010 i 2011, respectivament, i la novel·la derivada Balthazar, que va aparèixer el 2012.
Han estat traduïdes al català amb els títols de Mitjanit, Addicció, Compte enrere i Més enllà. I també Balthazar.

## Vida personal

Segons el seu lloc web, Gray viu en una casa violeta de 100 anys a Nova Orleans.

## Publicacions
### Sèrie Evernight

* Evernight (Mitjanit)
* Stargazer (Addicció)
* Hourglass (Compte enrere)
* Afterlife (Més enllà)
* Balthazar (novel·la derivada) (Balthazar)

### Sèrie Spellcaster

* Spellcaster (març 2013)
* The First Midgnith Spell (novembre de 2013) (preqüela)
* Steadfast (març de 2014)
* Sorceress (març de 2015)

### Sèrie Firebird

* A Thousand Pieces of You (octubre de 2014)
* Ten Thousand Skies Above You (novembre de 2015)
* A Million Worlds with You (novembre 2016)

### Novel·les de La guerra de les galàxies

* Lost Stars (setembre de 2015)
* Star Wars: Bloodline (maig de 2016)
* Star Wars: Leia, princess of Alderaan (setembre de 2017)
* Master and apprentice (abril de 2019)
* The High Republic: Into the Dark (febrer de 2021)

### Trilogia Constellation

* Defy the Stars (2017)
* Defy the Worlds (2018)
* Defy the Fates (abril de 2019)

### Altres novel·les

* Fateful (setembre de 2011) (Aigües Tèrboles, Estrella Polar)

## Referències

* ↑ «Bestsellers: Children Books». The New York Times, 03-04-2009 [Consulta: 17 maig 2009].
* ↑ «Claudia Gray». Nosaltresllegim. [Consulta: 8 abril 2020].
* ↑ «Claudia Gray». Grup 62. [Consulta: 8 abril 2020].
* ↑ Gray, Claudia. «About Claudia» (en anglès). [Consulta: 6 octubre 2015].

## Enllaços externs

* Claudia Gray, lloc oficial
* Claudia Gray, HarperCollins Publisher Arxivat 2009-06-18 a Wayback Machine.
* Claudia Gray a isfdb
# Clepsidrop

Els clepsidrops (Clepsydrops) són un gènere de sinàpsids de la família dels ofiacodòntids que visqueren al període Carbonífer.
Visqué 1 o 2 milions d'anys abans que Archaeothyris, amb el qual estava relacionat, però no era tan antic com Protoclepsydrops, un possible sinàpsid primitiu i avantpassat seu.
Com molts altres amniotes terrestres primitius, tenia una dieta composta d'insectes i animals més petits, i ponia els ous a la terra en lloc d'a l'aigua, com la majoria dels seus avantpassats. Tenia una mandíbula lleugerament més avançada que la de Paleothyris i Hylonomus.

## Vegeu també

* Evolució dels mamífers
# Clostridium scindens

Clostridium scindens, és un bacteri capaç de convertir els àcids biliars primaris en àcids biliars secundaris que són tòxics per altres bacteris. També pot convertir glucocorticoides en androgens per desdoblament de la cadena lateral.
Els Clostridis (membres del gènere Clostridium) són bacteris anaerobis, amb motilitat, gairebé omnipresents a la natura, i especialment prevalents en el sòl. Sota el microscopi, apareixen com a cèl·lules llargues, irregulars, i amb una protuberància als seus terminals finals.
C. scincens pot establir-se al còlon humà, i la seva presència està associada amb la resistència a la infecció per C. difficile, a causa de la producció d'àcids biliars secundaris.
# Compositio

El terme llatí compositio (“composició") en literatura és l'ordre intern que aporta l'harmonia en la composició d'un discurs.
En la retòrica hi ha diferents fases d'elaboració per al discurs: la inventio, la dispositio, la elocutio, la compositio, la memoria i la actio. La compositio forma part de la elocutio i té la funció d'analitzar l'estructura sintàctica i fònica en totes les parts que constitueixen el discurs. Segueix uns esquemes sintàctics en la construcció de l'ordre de les paraules.
Es divideix en dos tipus d'estil: el lliure i el periòdic o període. Es distingeixen en la seva forma d'ordenar i relacionar les idees, al marge d'esquemes sintàctics predeterminats.
Es poden diferenciar segons:
* L'estructura i la seva semàntica: en l'estil lliure, l'estructura és infinita i no segueix cap patró. En canvi, en l'estil periòdic té un principi i un final ben marcat per si mateix.
* L'ordre del ritme: en el període es determinen unes quantitats vocàliques i en l'estil lliure, no.
Un exemple d'estil lliure el trobem en alguna de les obres de Francisco de Quevedo, en el qual predominen un seguit de preguntes que denoten la seva improvisació parlant sobre una naturalesa dramàtica:
| « | ""¿Por qué permites que trabajo infame sudor tuyo derrame? / Deja oficio bestial que inclina al suelo ojos nacidos para ver el cielo. / ¿Qué te han hecho, mortal, de estas montañas las escondidas y ásperas entrañas? / ¿Qué fatigas la tierra? / Deja en paz los secretos de la sierra a quien defiende apenas su hondura | » |
| — F. de Quevedo. Silvas (v. 29-37) |||
L'estil periòdic també es pot distingir entre circular o de membres. El periòdic circular està format per prótasis i apódisis, i el de membres és el conjunt d'elements que donen una continuïtat al discurs.
Els tipus de compositio en relació amb la sintaxi es pot classificar així:
| | criteri lògic-semàntic | estructura sintàctica |
| estil lliure | suma d'idees | coordinació |
| període de membres | relació d'idees | paral·lelisme |
| període circular | relació d'idees prótasis / apódisis | interordinació / subordinació |

## Referències

* ↑ Cerdà, Jordi «Qüestions preliminars.». Introducció a la literatura europea. Mòdul 1., UOC [Barcelona], 2011, pàgs. 38-42.
* ↑ «Significado de retórica». 7graus.
* 1 2 3 Colodrón, Manuel Ángel Candelas «Criticón». La compositio en las silvas de Quevedo, 1995, pàgs. 65-86.
# Cantó de Diekirch

El Cantó de Diekirch (luxemburguès Kanton Dikrech) és un cantó situat al nord-est de Luxemburg. Té 204.51 kilòmetres quadrats i 35.150 habitants.
El cantó es divideix en 9 comunes:
* Bourscheid
* Diekirch
* Erpeldange
* Ettelbruck
* Feulen
* Mertzig
* Reisdorf
* Schieren
* Vallée de l'Ernz (nova comuna creada el 2012, a partir de les anteriors comunes d'Ermsdorf i de Medernach)

## Referències

* ↑ «Mémorial A, 2011, No. 110» (PDF) (en francès). Service central de législation. Arxivat de l'original el 2013-10-19. [Consulta: 2 gener 2012].
# Grosbous

Grosbous (luxemburguès Groussbus, alemany Grosbous) és una comuna i vila al nord-oest de Luxemburg, que forma part del cantó de Redange. Comprèn les viles de Grosbous i Dellen. Limita amb Heiderscheid, Préizerdaul, Useldange, Vichten i Wahl.

## Població

| Nacionalitat | Població | % |
| luxemburguesos | 578 | 79,50% |
| Forasters | 149 | 20,50% |
| - portuguesos | 19 | 2,61% |
| - francesos | 25 | 3,44% |
| - italians | 28 | 3,85% |
| - belgues | 29 | 3,99% |
| - alemanys | 16 | 2,20% |
| - iugoslaus | | |
| - altres | 32 | 4,40% |

## Evolució demogràfica

| Any | Població |
| 15/02/2001 | 727 |
| 01/01/2002 | 735 |
| 01/01/2003 | 725 |
| 01/01/2004 | 719 |
| 01/01/2005 | 772 |
# Saeul

Saeul (luxemburguès Sëll, alemany Saeul) és una comuna i vila a l'oest de Luxemburg, que forma part del cantó de Redange. Comprèn també les viles de Calmus, Ehner, Kapweiler i Schwebach.

## Població

| Nacionalitat | Població | % |
| luxemburguesos | 400 | 86,96% |
| Forasters | 60 | 13,04% |
| - portuguesos | 13 | 2,83% |
| - francesos | 11 | 2,39% |
| - italians | 2 | 0,43% |
| - belgues | 10 | 2,17% |
| - alemanys | 8 | 1,74% |
| - iugoslaus | 0 | |
| - altres | 16 | 3,48% |

## Evolució demogràfica

| Any | Població |
| 15/02/2001 | 460 |
| 01/01/2002 | 468 |
| 01/01/2003 | 493 |
| 01/01/2004 | 514 |
| 01/01/2005 | 535 |