OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Animals with the Tollkeeper

Animals with the Tollkeeper és una pel·lícula romàntica fantàstica estatunidenca de 1998 escrita i dirigida per Michael Di Jiacomo en el seu debut com a director, i protagonitzada per Tim Roth, Mili Avital i John Turturro.

## Sinopsi

Henry (Tim Roth) és un taxista de la ciutat de Nova York, desenganyat de tot i amb instints suïcides, que rep l'encàrrec de portar tres ancians cineastes francesos per Nova Anglaterra. un d'ells és mort pel camí, però els alters insisteixen en continuar. A una gasolinera coneix una bella dona anomenada Fatima (Mili Avital), i se n'obsessiona tant fins al punt de treballar en feines supervisades per la seva insuportable mare (Barbara Bain).

## Repartiment

* Tim Roth com a Henry
* Mili Avital com a Fàtima
* Rod Steiger com a Fontina
* Barbara Bain com a la mare
* John Turturro com Tuxedo Man
* Mickey Rooney com a peatge
* Lothaire Bluteau com el jove Laurent
* Jacques Herlin com a Laurent
* O-Lan Jones com Essie

## Producció

El rodatge va tenir lloc a Carolina del Sud el març de 1997. El primer segment en blanc i negre de 13 minuts The Tollkeeper es va rodar el desembre de 1996 a Utah.

## Recepció

El Mail & Guardian va donar a la pel·lícula una crítica positiva: "El guió de Di Jiacomo per a Animals difumina els nivells de la realitat acceptada i la màgia, i tot i que això pot revelar una fascinació pel realisme màgic que s'està convertint en popular a les pel·lícules, i aquí fa una història capriciosa i de color imaginatiu que fins i tot aconsegueix tenir un final acurat." Va participar en la secció oficial del XXXI Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya, on va guanyar el Premi al millor director

## Referències

* 1 2 3 Roman, Monica (March 24, 1997). «Roth, Steiger feed Di Jiacomo’s ‘Animals'». Variety. Consulta: June 21, 2022.
* 1 2 «Production Update». Filmmaker, 1997. [Consulta: 21 juny 2022].
* ↑ Staff Reporter «Dose of heartfelt living». , 02-10-1998 [Consulta: 21 juny 2022].
* ↑ La película canadiense “Cube” gana sin sorpresa el festival de Sitges, La Vanguardia, 18 d'octubre de 1998

## Enllaços externs

* Tràiler del director a YouTube
# Llac Union (comtat de Polk, Minnesota)

El llac Union (anglès: Union Lake) és un llac del comtat de Polk de l'estat de Minnesota dels Estats Units. El llac Union va ser anomenat així perquè les seves tres seccions estaven unides per canals estrets.

## Referències

* ↑ «U.S. Geological Survey Geographic Names Information System: Union Lake (Polk County, Minnesota)».
* ↑ Upham, Warren. Minnesota Geographic Names: Their Origin and Historic Significance.. Minnesota Historical Society., 1920, p. 429.
# Fool's Overture

"Fool's Overture" és la cançó que tanca l'àlbum de Supertramp de 1977, Even in the Quietest Moments, Escrita i cantada pel guitarrista / teclista Roger Hodgson, la cançó és un collage d'instrumentació progressiva i multiples samples de so. Primer s'escolten fragments del famós discurs de la Cambra dels Comuns de Winston Churchill, el 4 de juny de 1940, sobre la implicació de la Gran Bretanya a la Segona Guerra Mundial ("We shall fight on the beaches") la part en concret és "We shall go on to the end... we shall fight on the seas and oceans... we shall defend our Island, whatever the cost may be... we shall never surrender." i després se senten sons de cotxes, sirenes de la policia i les campanes del Big Ben de Londres. També s'inclou un fragment a flauta de la "Venus" de Gustav Holst, de la seva suite orquestral The Planets. així com una lectura de la primera estrofa del poema de William Blake "And did those feet in ancient time" (més coneguda com a "Jerusalem"), acabada per una breu mostra de la cançó "Dreamer" de la pròpia banda.
Tot i que és està escrita i compsta per Hogdson en els crèdits apareix la seva co autoria amb Rick Davies.

## Història

Segons ha declarat Roger Hogdson és una de les seves composicions favorites; "Va ser molt màgic la manera de confluir. Van ser en realitat tres peces de música que vaig tenir al cap durant uns quants anys i, després, un dia van confluir en el que crec que és una magnífica peça de música èpica."
Una part de la cançó es va utilitzar com a tema musical per al programa de notícies canadenc W5 (qui, quan, què, on, per què) als anys 70 i 80.

## Crítiques musicals

En una crítica retrospectiva, Paul Elliott del portal web Classic Rock defineix la cançó com una peça quasi religiosa que evidencia el gran rock progressiu que feia la banda.

## Referències

* 1 2 «Fool's Overture by Supertramp» (en anglès). Song facts. [Consulta: 17 juny 2020].
* ↑ Deriso, Nick. «Top 10 Supertramp Songs» (en anglès). Ultimate Classic Rock, 22-07-2013. [Consulta: 17 juny 2020].
* ↑ «Supertramp's Roger Hodgson: the 10 best songs I've written, composed, and sung» (en anglès). Louder Sound, 07-06-2018. [Consulta: 17 juny 2020].
* ↑ Elliott, Paul. «Supertramp: a guide to their best albums» (en anglès). Classic Rock, 07-08-2019. [Consulta: 17 juny 2020].
# Birthe Kjær

Birthe Kjær (1 de setembre de 1948) és una cantant danesa. Va acabar segona al Gran Premi Dansk Melodi el 1980, 1986 i 1987, abans de guanyar el 1989, i va acabar tercera al Festival de la Cançó d'Eurovisió de 1989 a Lausana. També va acabar tercera al Gran Premi Dansk Melodi el 1991.
Nascuda a Aarhus, Kjær va començar la seva carrera a finals dels anys 60. Havia fet candidatures anteriors per representar Dinamarca al Festival de la Cançó d'Eurovisió, acabant segona el 1980, 1986 i 1987, abans de ser escollida el 1989 amb la cançó d'estil cabaret " Vi maler byen rød " (Pintem la ciutat de vermell). La seva actuació a Lausana li va permetre obtenir un tercer lloc. Va presentar el concurs nacional danès el 1990, abans de tornar a intentar representar Dinamarca el 1991, acabant tercera al Dansk Melodi Grand Prix amb "Din musik, min musik".
El juny de 2004, el seu senzill amb Safri Duo "Hvor' vi fra?" (himne de la selecció de futbol de Dinamarca per al Campionat d'Europa de futbol de la UEFA de 2004) va aconseguir un rècord amb 4.900 còpies venudes. A la tardor de 2005, va participar en la segona temporada danesa de Dancing with the Stars ("Vild med dans"), però es va retirar després d'un atac de cor. El 31 de gener de 2009, Kjær va presentar la final danesa per escollir la candidatura danesa de 2009 per al Festival de la Cançó d'Eurovisió.

## Discografia
### Àlbums

| Curs | Àlbum | Posició més alta |
| Curs | Àlbum | DIN |
| 2001 | Længe leve livet | 25 |
| 2003 | På en fransk altan | 20 |
| 2005 | 6 originale albums fra 1969 - 77 | 10 |
| 2006 | Lys i mørket | 19 |
| 2007 | Let it Snow | 15 |
| 2008 | Gennem 40 år | 10 |
| 2011 | Smile | 10 |
| 2013 | Birthe | 5 |
| 2015 | Lige fra hjertet | 13 |
| 2018 | 50 års pletskud | 9 |
| 2022 | Juletid | 16 |

## Filmografia

* 1973: Revykøbing kalder
* 1988: Jydekompagniet
* 2000: Màx

## Referències

* ↑ Pardo, José Ramón. El libro de los grandes éxitos del Festival de Eurovisión (en castellà). Cyanuro, p. 68-69. ISBN 84-607-4162-1.
* ↑ «Det var sommer, det var sol (It was summer, it was sunny)» (en danès). DR. State of Denmark, 07-08-2004.
* 1 2 3 4 «Birthe Kjær ramt af blodprop i hjertet (Birthe Kjær suffered heart attack)» (en danès). DR. State of Denmark, 19-10-2005.
* ↑ «Eurovision Song Contest 1989». Eurovision Song Contest. [Consulta: 21 gener 2010].
* ↑ «Fodbold-slagsang i top (Football anthem in the top)» (en danès). BT. Det Berlingske Officin, 05-06-2004.
* ↑ «danishcharts.dk – Discography Birthe Kjær». danishcharts.dk. [Consulta: 11 setembre 2011].
* ↑ «Home». hitlisten.nu.
* ↑ «Album Top-40 Uge 36, 2018». Hitlisten. [Consulta: 12 setembre 2018].
* ↑ «Album Top-40 Uge 50, 2022». Hitlisten. [Consulta: 21 desembre 2022].
# Black Coffee

Nkosinathi Innocent Maphumulo (Umlazi, KwaZulu Natal, 11 de març de 1976), més conegut pel seu nom artístic Black Coffee, és un discjòquei, productor discogràfic i compositor sud-africà. Coffee va fundar el seu propi segell discogràfic Soulistic Music el 2005 i va publicar el primer àlbum homònim Black Coffee el mateix any, el qual incorporava elements de R&B i jazz.
L'any 1990, arran d'un accident de trànsit que va afectar els nervis del braç esquerra aquest li va quedar paralitzat. La seva carrera va començar pels volts de 1994 i es va fer prominent després de participar en la Red Bull Music Academy de 2004. Des de llavors ha publicat diversos àlbums d'estudi, així com un CD autònom.
Al llarg de la seva carrera musical ha rebut nombrosos reconeixements com 8 South African Music Awards, 4 DJ Awards, 2 Metro FM Awards i 1 Premi Grammy.

## Discografia

A part de senzills i remescles, Maphumulo ha publicat els següents àlbums i DVD des del 2005, tots el seu propi segell discogràfic, Soulistic Music:
* Black Coffee (2005)
* Have Another One (2007)
* Home Brewed (2009)
* Africa Rising DVD (2012)
* Africa Rising CD (2012)
* Pieces of Me (2015)
* The Journey Continues EP (2016)
* Music is King EP (2018)
* Subconsciously (2021)

## Referències

* ↑ «Black Coffee Biography, Songs, & Albums | AllMusic». AllMusic. [Consulta: 13 novembre 2021].
* ↑ Nemakonde, Vhahangwele. «Black Coffee on the accident that left him paralysed» (en anglès), 11-02-2016. [Consulta: 22 juliol 2022].
* ↑ Lukashenko, Masha. «THE RISE OF BLACK COFFEE: 'MUSIC IS THE ULTIMATE ANSWER TO A LOT OF THINGS'». Magnetic Magazine, 08-12-2015. [Consulta: 20 juny 2016].
* ↑ «Def Jam to manage Black Coffee? | IOL». Independent Online. [Consulta: 20 juny 2016].
* ↑ «Black Coffee interview: Straight Up» (en anglès britànic). Skiddle.com. [Consulta: 20 juny 2016].
* ↑ «'Africa Rising' DVD Filming». blackcoffee.dj. Arxivat de l'original el 16 June 2016. [Consulta: 20 juny 2016].
* ↑ «DJ Awards – 2015». djawards.com. [Consulta: 20 juny 2016].
# Riu Saginaw

El riu Saginaw és un riu de 35 quilòmetres de llarg que es troba a l'estat de Michigan. Es forma per la confluència dels rius Tittabawassee i Shiawassee al sud-est de Saginaw. Flueix cap al nord per la Badia de Saginaw del llac Huron just al nord-est de Bay City. El riu és una ruta de navegació aquàtica important del Michigan mitjà, passant per les ciutats de Saginaw i Bay City. És un dels pocs rius amb vies navegables de Michigan.

## Vegeu també

* Defoe Shipbuilding Company
# Aitor Kintana Zárate

Aitor Kintana Zárate (Vitòria, Àlaba, 15 de juliol de 1975) és un ciclista basc que fou professional entre 1998 i el 2003.
L'any 2003 va guanyar una etapa de la Volta a Catalunya i dies més tard es va veure que havia donat positiu per EPO en un control. Finalment fou sancionat amb 18 mesos de suspensió.

## Palmarès

* 2000
** Vencedor d'una etapa del Tour de l'Avenir
* 2003
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Catalunya

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2001. Abandona
* 2002. 53è de la classificació general

## Referències

* ↑ Kintana a la espera del Contranálisis
* ↑ El contranálisis confirmó positivo en EPO
* ↑ Kintana sancionado

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Palmarès a urtekaria.com Arxivat 2007-10-12 a Wayback Machine.
* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a museociclismo.it
# Aixa del Rey

Aixa del Rey García (Palma) és una arquitecta mallorquina component de l'estudi Flexoarquitectura. Graduada en arquitectura per l'Escola Tècnica Superior d'Arquitectura de Barcelona (ETSAB), integrada a la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC, Barcelona).
Forma part, al costat de Tomeu Ramis Frontera i Bàrbara Vich Arrom l'estudi arquitectònic Flexoarquitectura, considerat un dels 50 millors estudis arquitectònics d'Espanya.L'estudi va ser fundat l'any 2002 després d'haver col·laborat en altres estudis com el de Claus&Kaan (Rotterdam), Coll-Leclerc (Barcelona) o el Víctor Rahola (Barcelona). Com a estudi han collit premis en diversos concursos i la seva obra és valorada i ha estat publicada en revistes especialitzades com a "2G Dossier. Joves arquitectes espanyols". També imparteixen conferències en universitats (on també col·laboren donant cursos) i han construït bastants de les seves obres, malgrat ser un grup d'arquitectes molt jove.

## Premis i reconeixement

Malgrat ser un estudi d'arquitectura jove, Aixa del Rey com a integrant de Flexoarquitectura ha rebut diversos premis per la seva participació en competicions. Així podem destacar:
* 1r premi en els "Premis d'Arquitectura de Menorca 2004-2008"
* 1r premi en els "Premis d'Arquitectura de Mallorca 2007-2011", en la categoria d'edificis públics per la seva obra al centre de dia i activitats comunitàries, el qual se situa al carrer Pensament de Palma. I també van guanyar el premi a l'apartat d'interiorisme i disseny, per la seva obra de reforma interior del bar Farina, situat al barri de Sa Gerreria també a Palma.
* 1r premi en el "Ciutat de Palma Premis d'Arquitectura 2012"
* 1r premi en els "premis AJAC IX 2014"

## Referències

* 1 2 3 Flexoarquitectura. CV. Consulta 29 de març de 2016
* ↑ Taller vertical 2012. Fuentes de Horta-Guinardó. Universitat Internacional de Catalunya. School of Architecture. 2012 Arxivat 2016-04-09 a Wayback Machine. Consulta 29 de març 2016
* ↑ Los 50 Mejores Arquitectos Españoles. Tradición Y Vanguardia. Coton.Hogarismo. Arxivat 2011-09-04 a Wayback Machine. Consulta 29 de març de 2016
* ↑ Interviews Life & Culture. Entrevista a Tomeu Ramis. FlexoarquitecturaSchool of Architecture. Official blog of UIC Barcelona School of Architecture Consulta 29 de març de 2016
* ↑ El COAIBA hace públicos los premios de Arquitectura de Mallorca 2007-2010. El Mundo. 11 de octubre de 2011. Consulta 29 de març de 2016
* ↑ Arquitectura isleña con valor e ingenio. MIQUEL ADROVER. Diariodemallorca.es. 2011. Consulta 29 de març de 2016
* ↑ Ganadores IX Premis AJAC. 4 de noviembre de 2014. O Premios de Arquitectura. Consulta 29 de març de 2016
# Nobiliario vero

Nobiliario vero o Libro intitulado nobiliario vero perfetamente copylado e ordenado por el onrrado cauallero Feranto Mexia veynte quatro de Jahen és un tractat de noblesa i cavalleria escrit el 1485 per Hernán Mexía i editat a Sevilla el 1492.

## Antecedents

El Nobiliario Vero s'emmarca en el conjunt d'obres del segle XV que estudien la noblesa i la cavalleria com ara Doctrinal de caballeros d'Alfonso de Cartagena i Tratado de las armas de mossèn Diego de Valera; àdhuc el mateix Hernán Mexía havia publicat amb anterioritat Espejo de verdadera nobleza. Totes elles semblen inspirar-se en De insigniis et armis de Bartolo de Sassoferrato, traduïda al castellà al segle XV, i en Arbre des batailles d'Honoré Bonnet, que és citat pel mateix Mexía i havia estat traduït al castellà per mossèn Diego de Valera.

## Obra

L'obra es divideix en un pròleg i tres parts:
* Pròleg: l'obra es dedica al rei Ferran II d'Aragó «el Catòlic».
* Llibre Primer: una història universal des d'Adam i Eva, que té finalitat explicar quins foren els orígens que portaren a l'aparició de la noblesa. Segueixen després uns capítols dedicats a enumerar amb minuciositat les cerimònies dels diferents oficis i dignitats nobiliàries.
* Llibre Segon: es discuteixen les conclusions a les quals havia arribat Bartolo de Sassoferrato a De insigniis et armis.
* Llibre Tercer: tracta sobre les armes, insígnies, blasons, senyals i banderes; de la seva invenció i ús, i sobre quins metalls, colors, significats i formes són els més adients.

## Edicions

N'existí una primera versió, redactada entre 1477 i 1478, de 159 folis. La versió final, de 1485, té 186 folis i es conserva a la Biblioteca universitària de Salamanca (BUS 2414). La primera edició es va fer a Sevilla, el 1492, a càrrec de Pedro Brun i Juan Gentil. Se'n conserva un exemplar (I-1280) a la Biblioteca Nacional de Madrid (BNM nº3311).

## Notes

* ↑ També Libro intitulado nobiliario perfectamente copylado e ordenado por el onrrado cauallero Feranto Mexia veynte quatro de Jahen.

## Bibliografia

* Heusch, Carlos «Le chevalier Ferrán Mexía et son Nobiliario vero (1492) : de l’imaginaire chevaleresque à la logique de l'exclusion» (en francès). Atalaya, 11, 2009. DOI: 10.4000/atalaya.598 [Consulta: 29 juliol 2021].
# Canal de Monsin

El Canal de Monsin enllaça el Canal Albert amb el Mosa a Lieja. Amb els seus 750 metres és un dels canals més curts de la xarxa de les vies navegables de Bèlgica. El 2013 hi van transitar 2 192 688 tones de mercaderies.

## Referències

* ↑ «Rapport statistique 2013» Namur, Direcció general operacional de la mobilitat i de les vies hidràuliques, 2014, pàgina 140
# Cantique de Jean Racine (Fauré)

* Cantique de Jean Racine
La Cantique de Jean Racine (Op. 11) és una peça per a cor mixt i teclat (piano o orgue) composta per Gabriel Fauré entre 1864 i 1865.
L'obra és un treball de l'època d'estudiant de Fauré i va obtenir el primer premi quan es va graduar a l'École Niedermeyer. Va ser estrenada el 4 d'agost de 1866 en una versió per a orgue i acompanyament de corda i va ser publicada entre 1875 i 1876 com a part de la sèrie Tiro donis Maîtrises.

## Text

El text està extret d'una publicació del dramaturg Jean Racine (1639-1699) titulada Himnes traduïts del breviari romà. Concretament es tracta de la traducció al francès de l'himne ambrosià per a les matines del dimarts titulat Consors paterni luminis.

#### Versió original

    Verbe égal au Trés-Haut,
    notre unique espérance,
    jour éternel de la terre et des cieux.
    De la paisible nuit, nous rompons le silence,
    Divin Sauveur jete sur nous les yeux!
    Repands sur nous le feu de la grace puissante,
    que tout l'enfer fuie au son de ta voix,
    Dissipe le sommeil d'une âme languissante,
    qui la conduit a l'oubli de tes lois.
    O Christ, sois favorable à ce peuple fidèle,
    pour te bénir maintenant ressemblé;
    Reçois les chants qu'il offre à ta gloire immortelle,
    et de tes dons qu'il retourne comblé!

### Traducció

    La paraula del més alt,
    la nostra única esperança,
    dia etern de la terra i els cels.
    De la nit tranquila trenquem el silenci,
    Diví Salvador, posa els ulls damunt nostre!
    Aboca sobre nostre el foc de la teva gracia poderosa,
    que tot l'infern fugi al so de la teva veu,
    Dispersa la son d'una ànima dèbil
    que la condueix a l'oblit de les teves lleis
    Oh, Crist, sigues favorable a aquest poble fidel
    que, unit, et beneeix;
    Rep els cants que t'ofereix per la teva glòria immortal
    i que li retornin els teus dons!

## Referències

* ↑ «Cantique de Jean Racine, Op. 11 | work by Fauré | Britannica» (en anglès). [Consulta: 30 maig 2023].
* ↑ «CANTIQUE DE JEAN RACINE» (en castellà). Coral Cristóbal de Morales. [Consulta: 30 maig 2023].
* ↑ «Consors paterni luminis». [Consulta: 30 maig 2023].
# Canva

Canva és un programari i lloc web d'eines de disseny gràfic simplificat, fundat el 2012. Utilitza un format d'arrossegar i deixar anar i proporciona accés a més de 60 milions de fotografies i 5 milions de vectors, gràfics i fonts. És utilitzat de la mateixa manera per 'amateurs', com per professionals del sector. Les seves eines es poden utilitzar tant per al disseny web com per als mitjans d'impressió i gràfics.
La companyia fou fundada l'1 de gener de 2012 a Sydney, Austràlia per Melanie Perkins, qui anteriorment havia fundat Fusion Books, l'editorial més gran d'Austràlia. Canva es llança al costat de la companyia, brindant eines simplificades per elaborar anuncis, dissenys i cartells amb vectors. Inicialment estava disponible només en la versió web, sent un any després, llançada per Android. El 2015, es va llançar Canva for Work, que brinda a les empreses una eina per crear materials de màrqueting.
Canva funciona a base de vectors, imatges i text. Els projectes realitzats es poden guardar per continuar editant-se contínuament sense perdre moviments. El lloc web ofereix un catàleg de més de 15 milions de plantilles personalizables per editar i crear projectes propis. Les plantilles compten amb imatges, estils i disseny de text propi, i la grandària correspon a la plataforma social i l'ús (bàners, posts, històries, web). Aquestes es poden utilitzar modificant els elements preestablerts per poder dissenyar una imatge.

## Plantilles

La plantilles de Canva són elaborades pels mateixos editors de la comunitat i usuaris d'empreses que participen en la plataforma. Canva compta amb més de 5 milions de plantilles gratuïtes, comptant amb algunes de pagament per al manteniment de la plataforma.
Exemples de plantilles en Canva

## Referències

* ↑ JHoisington, Corinne (2014). Technology Now: Your Companion to SAM Computer Concepts. Cengage Learning. pp. 11–20., Technology Now: Your Companion to SAM Computer Concepts
* ↑ «Canva» (en anglès). [Consulta: 23 juliol 2021].
* ↑ The 30-year-old woman who designed a $1bn business, BBC News
* ↑ Canva for Work

## Vegeu també

* PicsArt
* Adobe Illustrator
* Il·lustració gràfica
# Gorinchem

Gorinchem és un antic municipi de la província d'Holanda Meridional, al sud dels Països Baixos. L'1 de gener del 2009 tenia 34.629 habitants repartits sobre una superfície de 21,99 km² (dels quals 3,04 km² corresponen a aigua). Limita al nord amb Giessenlanden, a l'oest amb Hardinxveld-Giessendam, a l'est amb Lingewaal (Gelderland) i al sud amb Werkendam (Brabant del Nord), Woudrichem (Brabant del Nord) i Zaltbommel (Gelderland).

## Ajuntament

* PvdA - 8 regidors
* SP - 4 regidors
* VVD - 3 regidors
* CDA - 3 regidors
* ChristenUnie/SGP - 2 regidors
* Stadsbelang/Leefbaar Gorinchem - 2 regidors
* GroenLinks - 1 regidor

## Enllaços externs

* www.gorinchem.nl
# Caravana (expedició)

Una caravana és una colla de viatgers, sovint junta amb un comboi de transport de mercaderies, en terres hostils o poc còmodes per a traversar sol. Etimològicament prové del persa kārau̯ān i es refereix a un grup nombrós de viatgers, mercaders o pelegrins, que es reuneixen per a fer una llarga travessia, generalment pel desert. Les caravanes més arquetípiques són les dels nòmades del desert, amb una llarga sèrie de camells o dromedaris, que van parant en els oasis. A l'orient, aprofitaven una xarxa de caravanserralls situats al fi de cada etapa com lloc segur de descans, de proveïment i de negocis. Per extensió, la paraula s'utilitza per una llarga corrua de vehicles que progressa molt a poc a poc a les carreteres, o per al seguici publicitari de cursos ciclistes.

## La caravana a les arts

La caravana va inspirar múltiples obres d'art en la música, la lliteratura i les arts plàstiques:
* El poema simfònic d'Aleksandr Borodín En les estepes de l'Àsia central descriu l'arribada d'una caravana i la trobada pacífica amb soldats russos.
* Caravana: terres de llum, obra poètica II, (1982) poemes de Miquel Escudero i Clavaguera
* La Caravana de la poesia: 42 escales des de l'illa de Gorée fins a la mítica Tumbuctú, (2002) de Josep Noguerol Mulet
* Assalt de la diligència: un quadre de Francisco de Goya que representa com un grup de lladres assalten una caravana

## Referències

* ↑ «caravana». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ «Caravana (expedició)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Caravana (expedició)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Joan Garcia,Dot: 'La caravana publicitària mou més de 2000 persones'», Cugat.cat, 8 de juliol de 2009
* ↑ Ireneu Segarra, Santi Riera, El Meu llibre de música: llenguatge musical. Grau elemental. Quart curs Volum 1, Barcelona, Ed. de l'Abadia de Montserrat, 1996, pàgina 98, ISBN 9788478267750
* ↑ Miquel Escudero i Clavaguera, Caravana: terres de llum, obra poètica II, Editions del Mall, 1982, 97 pàgines, ISBN 9788474560978
* ↑ Josep Noguerol i Mulet, La Caravana de la poesia: 42 escales des de l'illa de Gorée fins a la mítica Tumbuctú, Editorial Moll, S.L., 2002, 66 pàgines, ISBN 9788427351059, Editorial Moll, S.L., 2002, 66 pàgines, ISBN 9788427351059