# Tónio Kröger

Tónio Kröger és una novel·la de Thomas Mann, escrita a principis del 1901, quan tenia 25 anys. Es va publicar per primer cop el 1903.

## Argument

La narració segueix el curs de la vida d'un home, des de la seva infantesa fins a l'edat adulta. El fill d'un marxant del nord d'Alemanya i d'una mare espanyola (Consuelo) amb especials aptituds per l'art, Tónio hereda qualitats d'ambdós dels seus pares. Com a nen, experimenta sentiments conflictius sobre la gent burgesa del seu voltant. Tant se sent superior a ells en la seva agudesa com els enveja per llur vitalitat innocent. El conflicte continua en l'edat adulta de Tónio, quan esdevé un escriptor famós i viu al sud del país (a la ciutat de Múnic). "Per ser un artista" arriba a creure "hom ha de morir en el dia a dia". Aquests temes només es resolen parcialment quan Tónio viatja a la seva terra, al nord. Un cop allà, el confonen per un delinqüent evadit i, per tant, reforcen la seva sospita interior que l'artista ha de ser un estrany en relació a la societat "respectable". Tal com va observar Erich Heller –que coneixia l'escriptor personalment– el tema de Tónio Kröger és el de "l'artista com a exili de la realitat" (juntament amb el Torquato Tasso de Goethe (1790) o amb el Sappho de Grillparzer (1818)). Però va ser també el mateix Erich Heller que, abans, ja havia diagnosticat el tema principal de l'obra era la infatuació i els embolics d'un cor passionat destinat a donar forma, a intel·lectualitzar els seus sentiments en termes artístics.

## Relació amb altres obres

Tónio Kröger forma una parella juntament amb la història més famosa, La mort a Venècia (Der Tod en Venedig). Tant l'una com l'altra descriuen la vida d'un artista i la visió que Thomas Mann tenia de l'art. En una de les històries (La mort a Venècia) l'artista viatja de sud a nord, en l'altra de nord a sud. En una acaba el viatge en una reconciliació tènue (Tónio Kröger), i en l'altra l'acaba en la mort. Però, tal com T. J. Reed va assenyalar:
    "A Der Tod in Venedig, Thomas Mann retorna de l'excursió a l'al·legoria i una vegada més escriu directament sobre un autor literari. Però la franquesa no és la de Tónio Kröger. En aquesta última expressava líricament la seva experiència immediata, formulant i arribant a un acord amb allò que ell havia viscut..."
Llavors, la importància de l'obra rau, principalment, en la seva naturalesa autobiogràfica, així com en la seva contribució, a través de la descripció d'una amitié particulière, a la teoria de l'amor.
L'any 1964 Rolf Thiele va adaptar la història al cinema.

## Referències

* Erich Heller, The Ironic German: A Study of Thomas Mann (Londres, Secker & Warburg, 1958), pp. 68ff. (sobre la gènesi de l'obra), 286 (en la data de publicació).
* Frank Donald Hirschbach, The Arrow and the Lyre: A Study of the Role of Love in the Works of Thomas Mann (The Hague, M. Nijhoff, 1955), passim (però especialment la secció "Els Amors de Dos Artistes: Tónio Kröger i Mort a Venècia", op. cit., pp. 14ff.).
* Lee Slochower, The Name of Tadzio in Der Tod in Venedig, German Quarterly, vol. 35, No. 1 (gener de 1962).
* Alfred D. Blanc, Tónio Kröger: Anthropology and Creativity, Oxford German Studies, vol. 34, No. 2 (setembre de 2005), pp. 217–223.

## Notes

* ↑ Erich Heller, The Disinherited Mind: Essays in Modern German Literature and Thought (Cambridge, Bowes & Bowes, 1952), p. 167.
* ↑ Erich Heller, Flucht aus dem zwanzigsten Jahrhundert: Eine kulturkritische Skizze (Vienna, Saturn-Verlag, 1938), p. 9.
* ↑ T. J. Reed, Thomas Mann: The Uses of Tradition (2nd ed.; Oxford, Clarendon Press, 1996), p. 144.
* ↑ Tonio Kröger a Internet Movie Database (anglès)