OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Roger Closset

Roger Closset (10è districte de París, 11 de febrer de 1933 - Rueil-Malmaison, 27 d'octubre de 2020) fou un tirador d'esgrima francès, ja retirat, especialista en floret, que va competir durant la dècada de 1950.
El 1956 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Melbourne, on guanyà la medalla de plata en la competició de floret per equips del programa d'esgrima. Quatre anys més tard, als Jocs de Roma, fou sisè en la prova de floret individual.
En el seu palmarès també destaquen tres medalles al |Campionat del Món d'esgrima, una d'or i dues de plata, entre les edicions de 1954 i 1958, i dues medalles d'or als Jocs del Mediterrani de 1955.
Una vegada retirat va exercir d'entrenador de la selecció nacional francesa durant 16 anys.

## Referències

* ↑ «Le fleurettiste et épéiste Roger Closset, médaillé d'argent aux JO de Melbourne en 1956, est mort», 01-11-2020.
* 1 2 3 «Olympedia – Roger Closset». [Consulta: 31 juliol 2023].
# Procés Solvay

El procés de Solvay és un procediment químic utilitzat per fabricar carbonat de sodi a escala industrial.
Va ser descobert per Schloesing que no va poder donar-li una aplicació industrial i després va ser estudiat per l'industrial i filantrop belga Ernest Solvay, de qui pren el nom.

## Procés químic

Quan es fa passar amoníac i diòxid de carboni (tots dos en estat gasós) per una solució saturada de clorur de sodi es forma hidrogencarbonat de sodi i clorur d'amoni (tots dos solubles en aigua):
       NaCl + NH₃ + CO₂ + H₂O --> NaHCO₃ + NH₄Cl
L'hidrogencarbonat de sodi se separa de la solució per filtració i es transforma en carbonat de sodi per calcinació:
       2 NaHCO₃ --> Na₂CO₃ + H₂O + CO₂­
El clorur d'amoni obtingut es fa reaccionar amb hidròxid de calci i es recupera amoníac:
       2 NH₄Cl + Ca(OH)₂ --> 2 NH₃­ + 2 H₂O + CaCl₂
L'òxid de calci es produeix en la mateixa fàbrica per calcinació de carbonat de calci i així es produeix el diòxid de carboni necessari en la primera reacció:
       CaCO₃ --> CaO + CO₂­
Es consumeixen gran quantitats de carbonat de sodi en la fabricació de sabons, pols de saó, vidre i depuradores d'aigües dures.

## Vegeu també

* Procés Leblanc
* Hidrogencarbonat de sodi

## Referències

* ↑ Kostick, Dennis (2006). "Soda Ash", 2005 Minerals Yearbook, United States Geological Survey.
* ↑ Speight, James. Chemical Process and Design Handbook. McGraw Hill, 2001. DOI 10.1036/0071374337. ISBN 0-07-137433-7.
* ↑ "Process Best Practices Reference Document (BREF) for Soda Ash," reportado por European Soda Ash Producer's Association Arxivat 2006-10-03 a Wayback Machine., marzo de 2004. Archivado en este original URL Arxivat 2008-04-07 a Wayback Machine..
* ↑ Moore, John T. Edd. Chemistry Made Simple. Broadway Books, 2005. ISBN 0-7679-1702-2.
# Protozoosi

Les protozoosis són malalties parasitàries provocades per protozous. Normalment es contrauen mitjançant un insecte vector o bé per contacte amb una substància o superfície infectada i inclouen organismes que ara es classifiquen en els supergrups excavats, amebozous, SAR i arqueplàstids.
Les infeccions per protozous són responsables de malalties que afecten molts tipus diferents d'organismes, incloses plantes, animals i algunes espècies marines. Moltes de les malalties humanes més freqüents i mortals són causades per una infecció per protozous, inclosa la tripanosomosi africana, l'amebosi i la malària.
Les espècies originàriament denominades "protozous" no estan estretament relacionades entre elles i només tenen similituds superficials (eucariotes, unicel·lulars, mòbils, encara que amb excepcions). Els termes "protozous" (i protist) solen desaconsellar-se a les biociències modernes. Tot i així, aquesta terminologia encara es troba en medicina. Això es deu en part al caràcter conservador de la classificació mèdica i en part a la necessitat de fer identificacions d'organismes basades en la morfologia.
Ordenades, per incidència i causa de mort: malària, amebosi, tripanosomosi africana, malaltia de Chagas.

## Referències

* ↑ Wiley, Sandman, Wood, K, J, D. Prescott's Microbiology. McGraw-Hill Education, 2020.
* ↑ Phillips, Nicky «Gorillas in midst of malaria mystery». Sydney Morning Hearld, 26-09-2010 [Consulta: 28 setembre 2010].
* ↑ «Amoebiasis». Free-Health-care.com.
* ↑ WHO Media centre. Fact sheet N°259: African trypanosomiasis or sleeping sickness, 2006.
* ↑ "African trypanosomiasis (sleeping sickness),"WHO, retrieved May 29, 2011.
* ↑ Louis V Kirchhoff. «Chagas Disease (American Trypanosomiasis)». eMedicine, 17-12-2010. [Consulta: 12 maig 2010].
* ↑ Rassi A, Rassi A, Marin-Neto JA «Chagas disease». Lancet, 375, 9723, abril 2010, pàg. 1388–402. DOI: 10.1016/S0140-6736(10)60061-X. PMID: 20399979 [Consulta: 12 maig 2010].
* ↑ Rassi A, Dias JC, Marin-Neto JA, Rassi A «Challenges and opportunities for primary, secondary, and tertiary prevention of Chagas' disease». Heart, 95, 7, 2009, p. 524–34. DOI: 10.1136/hrt.2008.159624 [Consulta: 12 maig 2010].
# Província del Golf de Guinea

La província del Golf de Guinea va ser una entitat administrativa espanyola existent entre 1956 i 1959 en l'actual Guinea Equatorial.
En 1926 es va formar la Guinea Espanyola a partir de la Colònia de Riu Muni (formada en 1900), l'illa de Fernando Poo, la Colònia d'Elobey, Annobón i Corisco i altres illes adjacents.
El 21 d'agost de 1956 va ser creada per decret, passant a ser denominada territori de la Guinea Espanyola com a Província del Golf de Guinea. El Montepío de Funcionarios de Guinea, creay el 9 d'abril de 1947, passà a anomenar-se Montepío de Funcionarios de la Administración Pública de la Provincia del Golfo de Guinea, abans de tornar a canviar de nom en 1966 a Montepío de Funcionarios de Guinea Ecuatorial.
Amb posterioritat, en 1959, aquesta província desapareixeria, dividint-se en dues: la província de Fernando Poo i la província de Riu Muni.

## Referències

* ↑ Las provincias españolas, ABC, 1959, página 43; (continuación, página 45).

## Vegeu també

* Guinea Espanyola
# Al-Mustàmsik

Abu-s-Sabr Yaqub al-Mústamsik bi-L·lah —àrab: أبو الصبر يعقوب المستمسك بالله, Abū ṣ-Ṣabr Yaʿqūb al-Mustamsik bi-Llāh—, més conegut pel seu làqab com a al-Mústamsik, (?-1521), fou califa abbàssida del Caire (1498-1509 i 1516-1517), sota la tutela dels mamelucs d'Egipte.
# Muntanyes Iezer

Les muntanyes Iezer (en romanès: Munții Iezer / Munții Iezer-Păpușa) són una serralada dels Carpats Meridionals a Romania. Forma part del grup de les muntanyes de Făgăraș. La seva superfície total és de 535 km². La seva cota més alta és de 2.470 m, al pic Roșu.

## Ubicació

Les muntanyes Iezer es troben entre les muntanyes Făgăraș al nord-oest i les muntanyes Piatra Craiului a l'est. Els rius Dâmbovița i Râul Târgului prenen el seu naixement a les muntanyes Iezer. La serralada es troba completament dins del comtat d'Argeș.

## Cims

Els cims més alts són:
* Roșu 2.470 m
* Iezerul Mare 2.462 m
* Păpușa 2.391 m

## Referències

* 1 2 Popescu, R. Revista de Geomorfologie, 20, 2018, pàg. 102–122. DOI: 10.21094/rg.2018.033 [Consulta: free].
* ↑ 2017 Romanian Statistical Yearbook, p. 11
# Pal·las (filla de Tritó)

En la mitologia grega, Pal·las (en grec antic: Παλλάς) era la filla de Tritó, fill de Posidó i missatger dels mars.

## Mitologia

Segons la ''Biblioteca'' del Pseudo-Apol·lodor, després que Atena va néixer, amb tota l'armadura, del front de Zeus, Tritó, actuant com a pare adoptiu a la deessa, la va criar juntament amb la seva pròpia filla, Pal·las.
Pal·las i Atena s'exercitaven en les arts de la guerra i, en una ocasió, Pal·las estava a punt de colpir Atena, Zeus, que estava a l'aguait, va llaçar l'ègida, interposant-la entre ambdues, de tal manera que Pal·las es va distreure, i en alçar la vista va caure ferida per Atena.
Plena de tristesa i remordiment, Atena va crear el pal·ladi, una estàtua a imatge de Pal·las, i va embolicar-hi, sobre el pit, l'ègida, que ella havia temut, la instal·là al costat de Zeus i la va honorar.

## Referències

* ↑ Pseudo-Apollodorus. Bibliotheca, 3.12.3.

## Enllaços externs

* Pallas Del Theoi Projecte
# Gran Premi de Las Vegas del 1982

Resultats del Gran Premi de Las Vegas de Fórmula 1 de la temporada 1982, disputat al circuit de Las Vegas, que es trobava als aparcaments de l'hotel Caesar's Palace de Las Vegas el 25 de setembre del 1982.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 3 | Michele Alboreto | Tyrrell - Ford | 75 | 1h 41' 57. 1 | 3 | 9 |
| 2 | 7 | John Watson | McLaren - Ford | 75 | + 27.292 s | 9 | 6 |
| 3 | 25 | Eddie Cheever | Ligier - Matra | 75 | + 56.45 s | 4 | 4 |
| 4 | 15 | Alain Prost | Renault | 75 | + 1' 08.648 min. | 1 | 3 |
| 5 | 6 | Keke Rosberg | Williams - Ford | 75 | + 1' 11.375 min. | 6 | 2 |
| 6 | 5 | Derek Daly | Williams - Ford | 74 | + 1 Volta | 14 | 1 |
| 7 | 29 | Marc Surer | Arrows - Ford | 74 | + 1 Volta | 17 | |
| 8 | 4 | Brian Henton | Tyrrell - Ford | 74 | + 1 Volta | 19 | |
| 9 | 22 | Andrea de Cesaris | Alfa Romeo | 73 | + 2 Voltes | 18 | |
| 10 | 23 | Bruno Giacomelli | Alfa Romeo | 73 | + 2 Voltes | 16 | |
| 11 | 30 | Mauro Baldi | Arrows - Ford | 73 | + 2 Voltes | 23 | |
| 12 | 17 | Rupert Keegan | March - Ford | 73 | + 2 Voltes | 25 | |
| 13 | 18 | Raul Boesel | March - Ford | 69 | + 6 Voltes | 24 | |
| NC | 9 | Manfred Winkelhock | ATS - Ford | 62 | No classificat | 22 | |
| Ret | 8 | Niki Lauda | McLaren - Ford | 53 | Motor | 13 | |
| Ret | 33 | Tommy Byrne | Theodore - Ford | 39 | Accident | 26 | |
| Ret | 35 | Derek Warwick | Toleman - Hart | 32 | Encesa | 10 | |
| Ret | 11 | Elio de Angelis | Lotus - Ford | 28 | Motor | 20 | |
| Ret | 28 | Mario Andretti | Ferrari | 26 | Accident | 7 | |
| Ret | 1 | Nelson Piquet | Brabham - BMW | 26 | Motor | 12 | |
| Ret | 16 | René Arnoux | Renault | 20 | Motor | 2 | |
| Ret | 2 | Riccardo Patrese | Brabham - BMW | 17 | Embragatge | 5 | |
| Ret | 12 | Nigel Mansell | Lotus - Ford | 8 | Accident | 21 | |
| Ret | 26 | Jacques Laffite | Ligier - Matra | 5 | Encesa | 11 | |
| NVS | 27 | Patrick Tambay | Ferrari | 0 | No va participar | 8 | |
| NVS | 14 | Roberto Guerrero | Ensign - Ford | 0 | No va participar | 15 | |
| NVQ | 36 | Teo Fabi | Toleman - Hart | | | | |
| NVQ | 10 | Eliseo Salazar | ATS - Ford | | | | |
| NVQ | 20 | Chico Serra | Fittipaldi - Ford | | | | |

## Altres

* Pole: Alain Prost 1' 16. 356
* Volta ràpida: Michele Alboreto 1' 19. 639 (a la volta 59)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-02-19. [Consulta: 18 abril 2010].
# Partit Liberal (Bèlgica)

Partit Liberal (neerlandès Liberale Partij, francès Parti libéral) fou un partit polític belga que va existir de 1846 a 1961, quan canvià el seu nom pel de Partij voor Vrijheid en Vooruitgang (Partit per la Llibertat el Progrés), liderat per Omer Vanaudenhove, que posteriorment es va disgregar en el Partij voor Vrijheid en Vooruitgang flamenc i el Parti de la Liberté et du Progrès.
El partit fou fundat el 1846 i fou el principal partit de Bèlgica sota la direcció de Walthère Frère-Orban, autor dels estatuts del partit. De 1887 a 1900 va patir l'escissió del Parti Progressiste (neerlandès Progressieve Partij).
En 1961 arran de la crisi vinculada a la independència del Congo Belga i les grans vagues, dirigit per Omer Vanaudenhove, el partit va renunciar a la seva filosofia anticlerical i va dur a terme un procés d'obertura refundant-se en el Partit de la Llibertat i el Progrés (PLP).

## Presidents

* 1920 - 1921 : Albert Mechelynck
* 1924 - 1926 : Edouard Pécher
* 1927 - 1933 : Albert Devèze
* 1933 - 1934 : Octave Dierckx
* 1935 - 1936 : Léon Dens
* 1936 - 1937 : Victor de Laveleye
* 1937 - 1940 : Emile Coulonvaux
* 1940 - 1945 : Jane Brigode i Fernand Demets (co-presidència)
* 1945 - 1953 : Roger Motz
* 1953 - 1954 : Henri Liebaert
* 1954 - 1958 : Maurice Destenay
* 1958 - 1961 : Roger Motz
* 1961 : Omer Vanaudenhove

## Membres destacats

* Jules Bara
* Gustave Boël (1837-1912), industrial
* Charles Buls, alcalde de Brussel·less (1881-1899)
* Eugène Defacqz
* François-Philippe de Haussy, (1789-1869), primer governador del Banc Nacional de Bèlgica
* Constant de Kerchove de Denterghem
* Walthère Frère-Orban
* Charles Graux
* Paul Hymans, primer President de la Lliga de Nacions
* Paul Janson
* Paul-Émile Janson
* Joseph Lebeau
* Albert Lilar
* Adolphe Max, alcalde de Brussel·les (1909-1939)
* Eudore Pirmez
* Eugène Prévinaire, (1805-1877), segon governador del Banc Nacional de Bèlgica.
* Jean Rey (1902-1983), President de la Comissió Europea
* Charles Rogier
* Gustave Rolin-Jaequemyns
* Ernest Solvay (1838-1922)
* Henri Story (1897-1944)
* Pierre Van Humbeeck
* Jan Van Rijswijck
* Pierre-Théodore Verhaegen, fundador de la Universitat Lliure de Brussel·les
* Raoul Warocqué

## Fonts

* Arxiu Liberal
* Th. Luykx, M. Platel, Politieke geschiedenis van België, 2 vol., Kluwer, 1985
* E. Witte, J. Craeybeckx, A. Meynen, Politieke geschiedenis van België, De Standaard, 1997
# Partit Nacional de Centre

El Partit Nacional de Centre (en anglès National Centre Party, NCP) fou un partit polític irlandès fundat el 1932 pels quatre diputats del Farmer's Party i alguns independents.
Entre els principals líders hi havia Frank MacDermott, diputat per Roscommon i James Dillon, fill de John Dillon, últim líder del Partit Parlamentari Irlandès. A les eleccions al Dáil Éireann de 1933 va obtenir 11 escons i va participar en un govern de coalició amb el Fianna Fáil.
El setembre de 1933 es va unir al Cumann na nGaedheal (oposició formal) i l'Army Comrades Association (més coneguts com a Blueshirts) per a fundar el Fine Gael. Alguns diputats no acceptaren la unió i continuaren com a independents. I tot i que Frank MacDermot fou nomenat vicepresident del partit, va diferir en algunes de les decisions del seu partit, com l'acceptació de l'entrada d'Irlanda a la Commonwealth, va dimitir i continuà a les eleccions com independent.

## Resultats electorals
### Eleccions legislatives

| Any | Líder | Vots | % | Escons | ± | Pos. | Govern |
| 1933 | Frank MacDermot | 126,909 | 9.2% | 11 / 153 | 11 | 3r | Oposició |

## Referències

* ↑ Manning, Maurice. Irish political parties: an introduction. Londres: Gill and Macmillan, 1972. ISBN 978-0-7171-0536-6.
* ↑ Flynn, Susan «Social workers, critical theory and the political sphere: addressing political misrecognition and marginalisation in the Republic of Ireland» (en anglès). Critical and Radical Social Work, 9, 3, 01-11-2021, pàg. 389–404. DOI: 10.1332/204986021X16114102394790. ISSN: 2049-8608.
# Paula Astorga

Paula Astorga és una cineasta, directora, productora i promotora cultural mexicana.

## Biografia

Es va diplomar al Centro de Capacitación Cinematográfica (CCC) camb l'especialitat en direcció i producció. En 2000 va fundar Circo2.12 A.C., associació que promou la cultura audiovisual, en el 2002 va crear Cine Global i en 2004 el Festival Internacional de Cinema Contemporani de la Ciutat de Mèxic.
Va ser directora de la Cineteca Nacional del 2010 al 2013. En 2012 va rebre la condecoració Cavaller de la Legió d'Honor de les Arts i les Lletres.
Com a promotora cultura va crear el Cine Club Revolución al Museu d'Art Carrillo Gil, la Societat del Cinema Tlatelolco, el Cinema Club Comtessa DF, el cinema club infantil Sprockets al Museu Universitari d'Art Contemporani (MUAC) i el projecte Aquí es va filmar, un projecte per a reconèixer els llocs de la Ciutat de Mèxic on es van filmar pel·lícules. El 2010 funda el Festival de Cinema Distrital del que en va ser directora el 2013.

## Filmografia

* Guantánamo (1997), curtmetratge
* La vanidad de los egipcios (2000), curtmetratge, producció i direcció
* Malos hábitos, assistent de direcció
* Arráncame la vida, assistene de direcció
* Voces inocentes, assistent de direcció
* Malaventura (2011), productora
* La caridad, (2015), productora

## Referències

* ↑ Badillo, Juan Manuel «El Ficco no era un negocio si no un proyecto cultural». El Economista, 01-02-2010, pàg. 39 [Consulta: 15 octubre 2016].
* ↑ C.V, DEMOS, Desarrollo de Medios, S. A. de. «La Jornada: La cineasta Paula Astorga Riestra es la nueva titular de la Cineteca Nacional». [Consulta: 15 octubre 2016].
* ↑ «Dan a Paula Astorga el grado de Caballero de la Orden de las Artes». Excélsior, 19-01-2012. [Consulta: 15 octubre 2016].
* ↑ «Galardonan a Paula Astorga». El Sol de México, 13-02-2012, pàg. 1 [Consulta: 15 octubre 2016].
* ↑ Franco, Salvador «Astorga y su lucha por México». Excélsior, 29-01-2012, pàg. 8 [Consulta: 15 octubre 2016].
* ↑ «Paula Astorga Riestra | CENTRO». centro.edu.mx. Arxivat de l'original el 18 d'octubre de 2016. [Consulta: 15 octubre 2016].
* ↑ Castañeda, Ulises «Paula Astorga apoyará la producción de cine con la renovación de Distrital». La Crónica de hoy, 13-06-2015, pàg. 24 [Consulta: 15 octubre 2016].
* ↑ Rodríguez Vargas, José Alberto «Expendiente E-03981». Ficha personalidades, Centro de documentación de la Cineteca Nacional, 6-2010.
* ↑ Huerta, César «La chica que iba a estudiar literatura y en el camino dejó todo por el cine». El Universal, 21-11-2009, pàg. 2 [Consulta: 15 octubre 2016].
* ↑ «Paula Astorga». IMDb. [Consulta: 15 octubre 2016].
# Percina aurora

Percina aurora és una espècie de peix de la família dels pèrcids i de l'ordre dels perciformes.

## Hàbitat

És un peix d'aigua dolça, bentopelàgic i de clima tropical.

## Distribució geogràfica

Es troba a Nord-amèrica: la seua distribució històrica incloïa les conques dels rius Pearl i Pascagoula a Mississipi i Louisiana, però ara és absent del riu Pearl.

## Estat de conservació

Les seues principals amenaces són la degradació del seu hàbitat, les activitats mineres i agrícoles, la contaminació i la seua escassa distribució geogràfica (al voltant dels 200 km²).

## Referències

* ↑ Haldeman S. S., 1842. Description of two new species of the genus Perca, from the Susquehanna River. J. Acad. Nat. Sci. Phila. v. 8 (pt 2). 330.
* ↑ Suttkus, R. D., Thompson, B. A. & Bart, H. L. Jr., 1994. Two new darters, Percina (Cottogaster), from the southeastern United States, with a review of the subgenus. Occasional Papers Tulane University Museum of Natural History Núm. 4: 1-46.
* ↑ BioLib
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 «Percina aurora» (en anglès). FishBase. Froese, Rainer; Pauly, Daniel (editors).
* ↑ U.S. Army Corps of Engineers, 1987. Pascagoula River Basin Mississippi. A review report on the Pascagoula River Basin. U.S. Army Corps of Engineers, Mississipi.
* ↑ Bart, H. i Piller, K., 1997. Status survey of the Pearl darter (Percina aurora) in the Pascagoula River system. U.S. Fish and Wildlife Service, Jackson, Mississippi.
* ↑ Bart, H. i Suttkus, R., 1996. Status survey of the Pearl darter (Percina aurora) in the Pascagoula River system. Museum Technical Report Núm. 45. Mississippi Department of Wildlife, Fisheries and Parks.
* ↑ Ross, S.T. (amb Brennaman, W.M., Slack, W.T., O'Connell, M.T. i Peterson, T.L.), 2001. The inland fishes of Mississippi. University Press of Mississippi.
* ↑ Suttkus, R.D., Thompson, B.A. i Bart, H.L., Jr., 1994. Two new darters, Percina (Cottogaster), from the southeastern United States, with a review of the subgenus. Tulane Museum of Natural History.
* ↑ Douglas, N.H. i Jordan, R.J., 2002. Louisiana's inland fishes: a quarter century of change. Southeastern Fishes Council Proceedings 43: 1-10.
* ↑ Patrick, D.M. i Hartfield, P.D., 1996. Riparian mining and its effects on the channel stability and aquatic habitats. Geological Society of America 28(2): 40.
* ↑ Lyttle, M., 1993. Impacts of gravel mining on fish communities in three Ozark streams. Arkansas Cooperative Fish and Wildlife Research Unit, Fayetteville, Arkansas.
* ↑ Brown, A.V. i Lyttle, M.M., 1992. Impacts of gravel mining on Ozark stream ecosystems. Arkansas Cooperative Fish and Wildlife Research Unit, Fayetteville.
* ↑ NatureServe (2013). "Percina aurora." 2013 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2013. [Consulta: 18 abril 2023]
* ↑ Harris, L.D., 1984. The fragmented forest: island biogeography theory and the preservation of biotic diversity. University of Chicago Press.
* ↑ Waters, T.F., 1995. Sediment in streams: sources, biological effects and control. American Fisheries Society, Bethesda, Maryland.
# Platja de sa Torreta

La platja de sa Torreta és una platja de la costa nord-est del municipi de Maó (Menorca). És una platja verge i el seu accés és exclusivament marítim o per a vianants. Està ubicada dins del territori protegit del Parc Natural de s'Albufera des Grau.

## Referències

* ↑ «Platja de sa Torreta», Fitxa 40 de Valoració turística i recreativa dels recursos naturals: I. Les Platges de Menorda, Turisme Natural, [Consulta: 18 d'agost del 2014]
# Postal town

Un post town o postal town és una part requerida en totes les direccions postals al Regne Unit i una unitat bàsica, allà, del sistema de lliurament del correu. Incloure el post town correcte en la direcció incrementa la probabilitat que una carta arribi en el temps adequat. Els Post towns en general es van originar com ubicació de les oficines de lliurament de correu. Actualment la seva principal funció és distingir entre els noms de la localitat o els dels carrers en direccions que no inclouen un codi postal (postcode).

## Organització

Hi ha aproximadament 1.500 post towns organitzats pel servei de correus Royal Mail. Cada post town normalment correspona a un o més districtes postals (postal districts) que són la primera part del postcode per tant, cada post town pot cobrir una zona que consta de moltes poblacions, districtes urbans i viles (villages). Els Post towns rarament corresponen exactament a límits territorials administratius. Sovint agrupen una petita minoria de barris (neighbourhoods), carrers o cases junt amb un assentament principal en diferents comtats, zona de govern local o administració, regions estadístiques europees i o parròquies eclesiàstiques tradicionals. Aquesta és la principal raó per la qual es va abolir (però no prohibir) l'ús dels postal counties l'any 1996.
Hi ha algunes anomalies, per exemple el postcode sector EH14 5 està dividit entre tres post towns: Juniper Green, Currie i Balerno.

## Ús i exemples

El Royal Mail dictamina que el post town ha de ser inclòs en tots els ítems i en la mesura del que sigui possible, imprès en majúscules.
    1 Vallance Road
    LONDON
    E2 1AA
    1 Vallance Road
    Bethnal Green
    LONDON
    E2 1AA
Només tradicionalment, quan un lloc com un village està servit per un post town totalment diferent que la seva localitzció, s'afegeix la paraula "Via" o "Near" ("Nr.") abans del post town. Per exemple:
    1 High Street
    Sewardstone
    Via London
    E4 1AA
Tanmateix, la the Royal Mail desaconsella aquest ús A més, "Near" i "Nr." es pot confondre amb "North".
També hi ha noms de post towns que són ambigus:
* Barnsley (S)
* Belfast (BT)
* Birmingham (B)
* Cardiff (CF)
* Chesterfield (S)
* Glasgow (G)
* Leeds (LS)
* London (E, EC, N, NW, SE, SW, W, WC)
* Manchester (M)
* Mansfield (NG)
* Nottingham (NG)
* Redditch (B)
* Salford (M)
* Sheffield (S)

## Referències

* 1 2 Royal Mail, Address Management Guide, (2004)
* 1 2 «REVIEW OF ROYAL MAIL'S LICENCE CONDITION 20 – POSTCODE ADDRESS FILE CODE OF PRACTICE: A DECISION DOCUMENT». Postcomm, 01-03-2004. Arxivat de l'original el 8 d'octubre 2007. [Consulta: 13 desembre 2009].
* ↑ «Pembrokeshire (Royal Mail Database) c218WH». Hansard, 23-06-2009. [Consulta: 23 juliol 2009].
* ↑ «Addressing your mail». Royal Mail. [Consulta: 25 octubre 2012].