OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Casa Francesca Vilardell

La casa Francesca Vilardell és un edifici situat als carrers de la Riereta i Sant Pacià del Raval de Barcelona.

## Història

El 1850, Francesca Vilardell i Monràs, natural de Maó i esposa de Joan Muntadas i Campeny, va adquirir la casa-fàbrica de Ferriol Vilella en subhasta pública als seus hereus, i tot seguit, va demanar permís per a enderrocar-la i reconstruir-la de nova planta, segons el projecte de l'arquitecte Josep Buxareu. Després d'enviudar, el 1859 es va casar en segones noces amb l'advocat Fèlix Maria Milans, natural de Caldes d'Estrac, i a la seva mort, les seves propietats foren heretades pel seu fill Joan Frederic Muntadas i Vilardell, administrador de finques amb despatx al carrer del Pi, 10.
De bon començament s'hi va instal·lar la fàbrica de goma elàstica de Rubió i Manresa: «Riereta, 16. Fábrica de varios objetos de goma elastica volcanizada y gutapercha. Bandas de billar. Tubos para cañerías de gas, agua ó para cualquiera otro líquido. Plancha para toda clase de usos y otros artículos de goma. Fábrica de gutapercha. Plancha delgada para sombreros. Cubetas para litógrafos, etc. Sres. Rubió y Maresma.»
A la dècades del 1920 i 1930, un dels locals dels baixos era ocupat pel taller de crin vegetal i arpillera de Ramon Giné, posteriorment Manufactura Española L. Pauli de crin animal i vegetal, amb fàbrica a Badalona.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de planta baixa, entresol i quatre pisos en cantonada. La composició de les façanes presenta tres cossos horizontals; l'inferior (planta baixa i entresol) és una porxada d'arcs de mig punt, mentre que l'intermedi (primer, segon i tercer pis) està decorat amb plafons en relleu amb medallons de terracota.

## Vegeu també

* Font de la plaça d'Artós

## Referències

* ↑ Diario de Barcelona, 29-11-1850, p. 6330.
* ↑ AMCB, Q127 Foment 525 C.
* ↑ «Arxiu RACBASJ 26.3». Relació documental dels projectes conservats a l'arxiu de l'Acadèmia. 1850-1890. Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Jordi, 1850. Arxivat de l'original el 2017-03-13 [Consulta: 30 octubre 2022].
* ↑ AHPB, notari Ignasi Ferran i Sobrequés, manual 1.325/10, f. 373v-376v, 07-12-1859. Capítols matrimonials entre Fèlix Maria Milans i Francesca Vilardell.
* ↑ Anuario-Riera, 1896, p. 429.
* ↑ Anuario-Riera, 1899, p. 180.
* ↑ El Consultor. Nueva guía de Barcelona, 1863, p. 144, 273.
* ↑ Anuario del comercio, de la industria y de las profesiones; de la magistratura y de la administracion, 1863, p. 336, 451, 546, 547, 567, 759, 968, 213 (anuncis).
* ↑ Ramon Giné. «Riereta 16. Instal·lar un electromotor en un magatzem de crin vegetal». Q127 Foment 104/1920. AMCB.
* ↑ Anuario industrial y artístico de España, 1929, p. 360.
* ↑ Anuario industrial y artístico de España, 1933-1934, p. 559.
* ↑ Heraldo deportivo, 5-6-1933, p. 5.
* ↑ Guía industrial y comercial de España. Cataluña y Baleares, 1951-1952, p. 204, 951.

## Bibliografia

* Balaguer i Primo, Francesc. Industrias agrícolas. Tratado de las que se explotan en España de todas aquellas que pueden ser ventajosamente explotadas. Vol. 1, 1877, p. 41-42.
# Aeroport de Doba

L'aeroport de Doba (àrab: مطار دوبا, Maṭār Dūbā) és un aeroport d'ús públic localitzat prop de Doba, a la regió de Logone Oriental, al Txad.

## Referències

* ↑ «Airport Records». Arxivat de l'original el 2015-06-24. [Consulta: 19 juliol 2020].
* ↑ «8°42'02.0"N 16°50'03.0"E» (en català). [Consulta: 19 juliol 2020].

## Enllaços externs

* Rècord d'aeroport per Doba Aeroport Arxivat 2015-06-24 a Wayback Machine. a Aterratges.com
# Antic Mas Preses

L'Antic Mas Preses és una masia de Girona inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Gran masia de planta rectangular, de planta baixa i dos pisos, de diferents etapes de construcció. Teulat a dues aigües i carener perpendicular a la façana. De la façana principal, molt modificada, cal destacar la porta de llinda planera amb la inscripció "ANTICH PRESES / 15+78", la finestra renaixentista del damunt, amb arrencades de petxines i la superior, de modillons. Totes es concentren al costat esquerre de la façana principal.

## Història

Segons llinda: 1578.

## Referències

* 1 2 «Antic Mas Preses». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 setembre 2016].
# Associació d'Empresaris del Garraf, l'Alt Penedès i el Baix Penedès

L'Associació d'Empresaris del Garraf, l'Alt Penedès i el Baix Penedès (ADEG) és una organització empresarial catalana fundada l'any 1988 que té el radi d'acció a les comarques de l'històric Gran Penedès (Garraf, Alt Penedès i Baix Penedès) i que compta amb dues seus socials, a Vilafranca del Penedès i a Vilanova i la Geltrú. Forma part de la Federació Internacional d'Associacions Empresarials. Organitza estudis i esdeveniments envers l'economia i les empreses.

## Referències

* ↑ «L'ADEG obre la nova seu social de Vilafranca del Penedès». 324.cat, 01-10-2007. [Consulta: 21 desembre 2011].
* ↑ «"L'economia del Garraf és feble i aquest és un mal que no es cura en dos dies"». Diari de Vilanova, 30-07-2010. Arxivat de l'original el 2011-09-16. [Consulta: 21 desembre 2011].
* ↑ «L'ADEG promou la internacionalització de les empreses». Diari de Vilanova, 24-09-2010. Arxivat de l'original el 2011-09-16. [Consulta: 21 desembre 2011].
* ↑ «L'Adeg analitza les perspectives de futur». El Punt, 24-03-2011. [Consulta: 21 desembre 2011].
* ↑ Zanón, A. «Barcelonès y Baix Llobregat, las comarcas más competitivas». Expansión, 07-04-2011. [Consulta: 21 desembre 2011].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial
# Arcada del carrer Unió

L'Arcada del carrer Unió és una obra de Vilajuïga (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situades al nord del nucli urbà de Vilajuïga, al sector sud del veïnat de Dalt de la població, al tram final del carrer Unió.
Es tracta de dues grans arcades d'arc de mig punt, que integren un cos avançat situat davant la façana principal. Estan bastides amb rebles de pedra disposats a sardinell, i lligats amb morter de calç. Les arcades es fonamenten damunt de pilars de secció quadrada, integrats al parament. La resta de la construcció presenta pedra de diverses mides, lleugerament desbastada, també lligada amb morter de calç. Actualment, ambdues obertures donen pas a la porta principal i a la del garatge, per accedir a l'interior de l'edifici. A més a més, des del primer pis, el cos avançat s'utilitza com a terrassa.

## Referències

* 1 2 «Arcada del carrer Unió». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 21 octubre 2017].
# Akialoa d'Oahu

L'akialoa d'Oahu (Akialoa ellisiana) és una espècie extinta d'ocells de la família dels fringíl·lids Fringillidae, endèmica de les illes Hawaii. Modernament el Congrés Ornitològic Internacional l'ha inclòs temptativament al gènere Akialoa arran el treball de Pratt 2005, però ha estat normalment ubicat al gènere Hemignathus.

## Descripció

La subespècie tipus era un ocell de 16 – 19 cm de llargària, amb color general verd oliva més clar al pit. Ales i cua verd oliva amb vores més pàl·lides. Potes de color marró. Llarg bec, corbat cap a baix.

## Alimentació

Amb el seu bec llarg i corbat s'alimentava principalment d'insectes i també de nèctar.

## Hàbitat i distribució

Habitada boscos per sobre dels 200 m a les illes Hawaii. De Lanai, Oahu i Kauai es van col·lectar individus vius, mentre a Molokai i Maui únicament s'ha obtingut material fòssil.

## Classificació

Aquesta espècie, ubicada habitualment al gènere Hemignathus es classifica en tres subespècies que han estat sovint considerades espècies de ple dret:
* A. e. ellisiana (Gray, GR, 1860). Habitava l'illa Oahu. Es considera que havia desaparegut en la primera meitat del segle xx.
* A. e. lanaiensis (Rothschild, 1893). Habitava l'illa Lanai. En 1892 ja havia desaparegut. Va ser la primera població d'aquest gènere en què es va documentar l'extinció.
* A. e. stejnegeri (Wilson, SB, 1889). Habitava l'illa Kauai. En 1965 es va documentar per darrera vegada la seva presència.

## Referències

* ↑ «Akialoa d'Oahu». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/04/2022(català)
* ↑ H. Douglas Pratt 2005. The Hawaiian Honeycreepers. Bird Families of the World Series. Oxford University Press, Oxford, UK, ISBN 0-19-854653-X
* ↑ Lesser akialoa en PDF R.L. Pyle i P. Pyle. 2009. The Birds of the Hawaiian Islands: Occurrence, History, Distribution, and Status. B.P. Bishop Museum, Honolulu, HI, U.S.A. Version 1 (31 December 2009) Rev. 15/10/2013 (anglès)
# Aeroport de La Güera

L'aeroport de La Güera va ser una estructura que estava situada al costat de la Güera, al territori disputat del Sàhara Occidental que el Marroc reclama com a propi.
Les restes abandonades d'una pista de sorra en direcció nord-sud de 1.506 metres (4.941 peus) a l'est de la Güera són visibles en imatges històriques de serveis com Google Earth en 2005, però són indistingibles en imatges de satèl·lit actuals.

## Referències

* ↑ «Informació sobre el lloc». Arxivat de l'original el 2014-03-21. [Consulta: 14 maig 2015].
* ↑ Google Maps - La Güera
# Antic Salon Novedades

L'Antic Salon Novedades és una obra de Mataró (Maresme) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Casal de planta baixa i dues plantes pis. En la composició de la façana destaca la horitzontalitat assenyalada per petites cornises neoclàssiques que fixen els arcs de mig punt de les obertures. Al primer pis hi ha un llarg balcó longitudinal que es correspon amb la sala d'actes.

## Història

Es tracta de l'antic "Salón Novedades" que va construir Bonaventura Astor, tractant de pells. A la planta baixa hi havia un cafè i al primer pis una sala on s'hi realitzaven activitats diverses: ball, teatre i cinema.

## Referències

* 1 2 «Antic Salon Novedades». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 agost 2017].
# Associació d'Universitats Jesuïtes

L'Associació d'Universitats Jesuïtes (Association of Jesuit Colleges and Universities -AJCU- en anglès) és una organització de voluntariat al servei de les seves institucions membres, les 28 universitats de la Companyia de Jesús als Estats Units, i de les seves institucions associades, 2 escoles d'estudis superiors. Té la seu a Washington DC.

## Institucions Membres

| Fundació | Universitat | Estat |
| 1789 | Universitat de Georgetown | D. de C. |
| 1818 | Universitat de Sant Luis | Missouri |
| 1830 | Spring Hill College | Alabama |
| 1831 | Universitat Xavier | Ohio |
| 1841 | Universitat de Fordham | Nova York |
| 1843 | College of the Holy Cross | Massachusetts |
| 1851 | Universitat de San José | Pennsilvània |
| 1851 | Universitat de Santa Clara | Califòrnia |
| 1852 | Universitat Loyola Maryland | Maryland |
| 1855 | Universitat de San Francisco | Califòrnia |
| 1863 | Boston College | Massachusetts |
| 1870 | Canisius College | Nova York |
| 1870 | Universitat Loyola Chicago | Illinois |
| 1872 | Universitat de Sant Pere | Nova Jersey |
| 1877 | Universitat Régis | Colorado |
| 1877 | Universitat de Detroit Misericòrdia | Míchigan |
| 1878 | Universitat Creighton | Nebraska |
| 1881 | Universitat Marquette | Wisconsin |
| 1886 | Universitat John Carroll | Ohio |
| 1887 | Universitat Gonzaga | Washington |
| 1888 | Universitat de Scranton | Pennsilvània |
| 1891 | Universitat de Seattle | Washington |
| 1910 | Universitat de Rockhurst | Missouri |
| 1911 | Universitat Loyola Marymount | Califòrnia |
| 1912 | Universitat Loyola Nova Orleans | Louisiana |
| 1942 | Universitat de Fairfield | Connecticut |
| 1946 | Li Moyne College | Nova York |
| 1954 | Universitat Jesuïta Wheeling | Virginia Occidental |

## Institucions associades

* Escola Jesuïta de Teologia en Berkeley
* Escola Jesuïta de Teologia Weston

## Enllaços externs

* Web oficial

## Galeria de fotos

* Boston College
* Universitat de Fordham
* Universitat de Georgetown
* Universitat de San Francisco
# Saul Aaron Kripke

Saul Aaron Kripke (anglès: Saul Kripke) (Bay Shore, 13 de novembre de 1940 - Nova York, 15 de setembre de 2022) va ser un filòsof i lògic estatunidenc, a banda de professor emèrit de la Universitat de Princeton.
Va ser molt influent en diversos camps relacionats amb la lògica, la metafísica i la filosofia del llenguatge. Gran part del seu treball és inèdit encara, o existeix solament com a enregistraments en cintes i manuscrits que circulen en mitjans privats. De qualsevol forma, era àmpliament considerat com un dels més importants filòsofs del seu temps, i va guanyar en 2001 el Premi Schock de lògica i filosofia.
Després de graduar-se en 1958, Kripke va estudiar en la Universitat Harvard en què va obtenir un grau bachelor en matemàtiques. Durant el seu segon any a Harvard, Kripke va donar un curs de lògica per a graduats al MIT. Va treballar uns quants anys a Harvard, després se'n va anar a la universitat Rockefeller a Nova York en 1967, a Cornell el 1977 i, finalment, a la Universitat Princeton. El 2002, Kripke va començar a ensenyar al Centre de Graduats de CUNY, al centre de Manhattan, i va ser reconegut com un professor remarcable de filosofia el 2003.
Era membre de l'Acadèmia Europea de Ciències i Arts.

## Enllaços externs

* Pàgina de Filoxarxa
# Akialoa de Kauai

L'akialoa de Kauai (Akialoa stejnegeri) és un ocell extint de la família dels fringíl·lids (Fringillidae).

## Hàbitat i distribució

Habitava els boscos de les muntanyes de l'illa de Kauai, a les Hawaii orientals.

## Referències

* ↑ «Akialoa de Kauai». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/04/2022(català)
# Aeroport de Lampedusa

L'Aeroport de Lampedusa és un aeroport a Lampedusa, Itàlia (codi IATA: LMP, codi OACI: LICD). Està situat a uns pocs metres del centre de la ciutat, i assoleix la seva punta trànsit en el període estiuenc, com a resultats dels vols que efectuen algunes línies aèries a l'illa per raons turístiques.

## Línies aèries i destins

* Alitalia (Milà-Linate, Roma-Fiumicino)
** operat per Mistral air (Catania, Palerm)
* Meridiana (Bologna, Milà–Melpensa, Roma-Fiumicino, Verona)
* Volotea, destí: Venècia

## Referències

* Información de la compañía Boeing
* Informació de l'aeroport del World Aero Data
# Antic Teatre (Sant Joan les Fonts)

L'Antic Teatre és una obra de Sant Joan les Fonts (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És una obra del segle xx, però es desconeix la data concreta en què va ser bastit.

## Descripció

És un antic cafè-teatre situat al carrer de Santa Magdalena. Disposa de planta rectangular i teulat a dues aigües amb els vessants vers les façanes laterals. Té planta, pis i golfes. L'entrada a l'edifici està protegida per un porxo sostingut per quatre columnes amb el fust llis i capitells sense ornamentació; aquesta porxada es converteix en un ampli balcó al pis superior, amb balustrades. Les golfes estan ventilades per una finestra de punt rodó que conserva els porticons de l'època.

## Referències

* 1 2 «Antic Teatre». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2016].
# Associació de Cantants Vienesos

L'Associació de Cantants Vienesos (Wiener Singverein) és el cor concertista de la Societat d'Amics de la Música de Viena.

## Història

El 1812 es dugueren a terme, a iniciativa d'Antonio Salieri i d'un grup d'amics músics de Viena, concerts amb els oratoris de Händel a l'escola d'equitació d'hivern. Això conduí a la fundació de l'associació de música de Viena, que al seu torn fundà el 1858 el seu propi cor, que en l'actualitat disposa de 230 membres i que als seus inicis fou dirigit per Johann von Herbeck i Johannes Brahms.
Al llarg dels seus 150 anys d'història, han treballat amb incomptables directors i orquestres de renom, entre els quals Franz Schalk, Wilhelm Furtwängler, Dimitri Mitropoulos, Karl Böhm i Leonard Bernstein. En més d'una ocasió han estat escollits per a executar l'estrena d'una obra; entre les quals hi ha les obres de Franz Schubert, Brahms, Bruckner i Gustav Mahler. Des del 1947 al 1989, Herbert von Karajan va deixar la seva empremta en el perfil d'aquest cor.
Han actuat en diverses ocasions a Catalunya: el 1965 amb concerts al Palau de la Música (la novena simfonia de Beethoven) i al Teatre del Liceu (el Rèquiem de Mozart). El 1997 visitaren Madrid i València on interpretaren el Rèquiem Alemany de Brahms.
Des de 1991, el cor és dirigit per Johannes Prinz.

## CD / DVD

* Ludwig van Beethoven Symphonie Nr. 9 – Ode an die Freude (Orquestra Filharmònica de Viena – Christian Thielemann) – DVD
* Johannes Brahms Ein deutsches Requiem (Cleveland Orchestra – Franz Welser-Möst)
* Antonín Dvořák Requiem (Orquestra Reial del Concertgebouw – Mariss Jansons)
* Gustav Mahler Symphonie Nr. 2 – Auferstehung (Orquestra Filharmònica de Viena – Gilbert Kaplan)
* Gustav Mahler Symphonie Nr. 2 – Auferstehung (Orquestra Filharmònica de Viena – Pierre Boulez)
* Gustav Mahler Symphonie Nr. 3 (Bayerisches Staatsorchester – Zubin Mehta)
* Gustav Mahler Symphonie Nr. 3 (Orquestra Filharmònica de Viena – Pierre Boulez)
* Otto Nicolai: Mondchor aus Die lustigen Weiber von Windsor (Sommernachtskonzert Palau de Schönbrunn 2010, Orquestra Filharmònica de Viena, F. Welser-Möst)
* Robert Schumann Manfred – Schauspielmusik (Tonkünstler Orchester NÖ – Bruno Weil)
* Franz Schmidt Das Buch mit sieben Siegeln (Orquestra Filharmònica de Viena – Nikolaus Harnoncourt)
* Franz Schmidt Das Buch mit sieben Siegeln (Tonkünstler Orchester NÖ – Kristjan Järvi)
* Karol Szymanowski Symphonie Nr. 3 – Lied der Nacht (Orquestra Filharmònica de Viena – Pierre Boulez)
* Richard Wagner Tristan und Isolde – Duett-Szenen (RSO Wien – Bertrand de Billy)

## Bibliografia

* August Böhm: Geschichte des Singvereines der Gesellschaft der Musikfreunde in Wien. Wien 1908.
* Joachim Reiber: Wiener Singverein – Menschen Stimmen Götterfunken (2007). «Enllaç».

## Notes

* ↑ L. v. Beethoven: Neunte Sinfonie, Finale: Freude schöner Götterfunken, Wiener Philharmoniker, Christian Thielemann. DVD – April 2010.

## Enllaços externs

* Associació de Cantants Vienesos - Lloc web oficial
# Archiv der Jugendkulturen

L'Archiv der Jugendkulturen és una associació sense afany de lucre amb seu a Berlín l'objectiu de la qual és recollir, investigar i comunicar coneixements sobre cultures i entorns de vida juvenils. Això passa per aplegar i arxivar testimonis autèntics de tribus urbanes, cultura popular i subcultures, així com per inventariar i avaluar la literatura científica sobre la qüestió.
L'Archiv der Jugendkulturen també realitza projectes de recerca, participa en conferències especialitzades, esdeveniments educatius i processos de mediació.
L'àrea de la biblioteca i l'arxiu, ubicada al barri de Kreuzberg, conté una àmplia col·lecció de revistes, llibres, material tèxtil, cartells, àudios, vídeos, xapes i adhesius. A més disposa de la col·lecció de fanzins més gran d'Europa i d'una sala de lectura. Des de l'any 2016 també compta amb un catàleg d'accés públic en línia. Els centre d'interès de l'arxiu són les escenes punk, techno, metal, skinhead, el futbol, el grafit i també contextos subculturals queer-feministes.
L'educació política ha estat un camp d'activitat important per a l'Archiv der Jugendkulturen tant de manera independent com en col·laboració amb altres institucions científiques.

## Referències

* ↑ «Interview mit Gabriele Rohmann - BfDT Bündnis für Demokratie und Toleranz». [Consulta: 9 agost 2023].
* ↑ Winkler, Sabine. «Radikale Subjektivität - Fanzines im Wandel der Zeit – | detektor.fm – Das Podcast-Radio» (en alemany), 27-03-2013. [Consulta: 9 agost 2023].

## Bibliografia

* Joachim Hiller: Archiv der Jugendkulturen – Auf ein Wort mit Gabriele Rohmann. In: Ox-Fanzine, Jg. 27, Nr. 122, 2015, ISSN: 1618-2103, S. 44–45 (ox-fanzine.de [abgerufen am 29. Juli 2019])
* Daniel Schneider: Zwischen Bewegungs- und Poparchiv. Das Archiv der Jugendkulturen e. V. In: Archivar – Zeitschrift für Archivwesen, Jg. 70, Nr. 2, 2017, ISSN: 0003-9500, S. 164 – 166 (archive.nrw.de PDF; 10 MB [abgerufen am 29. Juli 2019])
* Daniel Schneider: Ein weites Feld – über die Bewahrung und Archivierung von Pop- und Subkultur. In: Ulrich Wünsch (Hrsg.): Atmosphären des Populären I. Uni-Edition, Berlin 2015.
* Corinna von Bodisco: Nachbarschaft, Interview mit Gabriel Rohmann und Daniel Schneider. In: Tagesspiegel. 31. Mai 2018 (leute.tagesspiegel.de [abgerufen am 29. Juli 2019]).
# Akikiki de Hawaii

L'akikiki de Hawaii (Loxops mana) és una espècie d'ocell de la família dels fringíl·lids (Fringillidae) que ha estat considerada al gènere Oreomystis i Himatione i també com l'única espècie del gènere Manucerthia Habita la selva humida de l'illa de Hawaii.

## Referències

* ↑ «Akikiki de Hawaii». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/04/2022(català)
* ↑ PDF H. Douglas Pratt. "A new genus for the Hawai'i Creeper, with comments on generic limits among insectivorous Hawaiian Honeycreepers". 'ELEPAIO. Volum 69, número 7, Octubre 2009
# Aeroport de Lichinga

L'aeroport de Lichinga (codi IATA: VXC, codi OACI: FQLC) és un aeroport que serveix Lichinga, al sud de la província de Niassa a Moçambic. És servit per Linhas Aéreas de Moçambique

## Aerolínies i destinacions

| Aerolínies | Destinacions |
| LAM Aerolínies de Moçambic | Nampula, Maputo, Quelimane |

## Accidents i incidents

El 8 de gener de 1974 un Douglas VC-47B 6161 de la Força Aérea Portuguesa s'estavellà a l'aeroport de Vila Cabral i va patir danys sense possibilitat de reparació econòmica. L'avió estava en un vol militar de l'aeroport de Mueda i es va informar que va ser impactat per armes de foc petites aproximant-se a Vila Cabral.

## Referències

* 1 2 Informació de l'Aeroport de Lichinga a Great Circle Mapper.
* ↑ «6161 Accident description». Aviation Safety Network. [Consulta: 23 agost 2010].

## Enllaços externs

* Historial d'accidents de l'Aeroport de Lichinga a Aviation Safety Network (anglès)
* OurAirports - Lichinga
* Great Circle Mapper - Lichinga