OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Aeroport Internacional Ángel Adami

L'Aeroport Internacional Ángel Adami (OACI: SUAA) és un aeroport d'ús públic que es troba a Melilla, Uruguai.
El seu nom homenatja el pioner de l'aeronàutica uruguaiana Ángel Adami.

## Història

Al opera el Esquadró Aeri Núm 7 (Enllaç) de la Força Aèria Uruguaiana.
A la fi de l'2016 es va realitzar una sèrie d'obres per tal de millorar l'aeroport, la pista principal va ser reparada i pintada, tasca que va concloure el 3 de febrer de 2017. També es va engrandir la plataforma per aparcar més avions i es van instal·lar nous sortidors de combustible.
L'aeroport es troba a una altitud de 53 msnm. La seva pista d'aterratge rep la designació 18/36 amb una superfície de concret, fa 1 250 m x 23 m.
El servei de taxi aeri, ambulància aèria, escoles de vol, manteniment de variada complexitat; així com representacions de fabricants i accessoris està disponible en aquest aeroport.

## Galeria

* Taller de l'aeroport.
* Vista de l'aeroport.
* Torre de control de l'aeroport.
* Monument a Ángel Adami

## Referències

* 1 2 Airport information for SUAA Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (anglès)
* ↑ Direcció Nacional d'Aviació Civil i Infraestructura Aeronàutica (DINACIA). «Compañías de Taxi Aéreo» (en castellà). Arxivat de l'original el 2010-04-18. [Consulta: 1r agost 2010].
# Abdicació

L'abdicació és la renúncia voluntària d'un monarca (com un rei/reina, emperador/a, etc.) al seu títol, poder i drets. Quan un monarca abdica, el seu successor hereta el càrrec; si no n'hi ha cap de designat, es passa a un període de regència en el qual una persona assumeix la corona de manera temporal. En certes dinasties, com la japonesa, l'abdicació és més freqüent que en d'altres, en les quals sol ser deguda a circumstàncies extremes com malaltia greu del rei, actes contraris a la llei o situació política de revolta.

## Referències

* ↑ «Abdicació». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Vegeu també

* Renúncia papal
* Crisi per l'abdicació d'Eduard VIII
# Aeroport LaGuardia

L'aeroport LaGuardia (en anglèsLaGuardia Airport; IATA: LGA, OACI: KLGA) es troba a la ciutat de Nova York, als Estats Units. El seu nom prové d'un antic alcalde de Nova York, Fiorello LaGuardia.
Posseeix dues pistes, la 4/22 i 13/31, ambdues d'iguals dimensions (2.134 x 46 m).
Es tracta del principal aeroport domèstic de la ciutat de Nova York, a causa de la seva localització centralitzada i la seva proximitat a Manhattan. L'aeroport LaGuardia se situa enfront de la badia de Flushing a Queens, a uns 13 km del centre de Manhattan. No obstant això, l'aeroport no disposa de duanes ni serveis d'immigració, i no es permeten vols d'entrada ni de sortida que excedeixin els 2.400 km, excepte els dissabtes o si és un vol procedent de Denver, a causa de la relació que uneix ambdues ciutats. Per tant, la majoria de vols internacionals es reben en els aeroports JFK o Newark.
La majoria de vols que parteixen de LaGuardia tenen destinació dins dels Estats Units. No obstant això, existeixen una sèrie d'excepcions en els casos en què els vols procedeixin d'aeroports que sí que disposen de duanes nord-americanes, com Ottawa i Toronto al Canadà, Freeport i Nassau a les Bahames, i Bermuda.

## Enllaços externs

* Aeroport LaGuardia (anglès)
# Abdomen

L'abdomen (ventre) en vertebrats constitueix la part del cos entre el tòrax (pit) i la pelvis. La regió delimitada per l'abdomen rep el nom de cavitat abdominal. L'abdomen dels artròpodes és la regió més distal del cos, situada darrere el tòrax o cefalotòrax.

## Contingut

L'abdomen conté la majoria dels òrgans que tenen forma de tub de l'Aparell digestiu, així com diversos òrgans sòlids. Òrgans continguts en la cavitat abdominopelviana, composta alhora de les cavitats abdominal i pelviana. Entre els òrgans abdominals s'inclouen l'estómac, l'intestí prim i el còlon amb el seu apèndix. Òrgans com el fetge, la vesícula biliar i el pàncrees funcionen estretament associats amb el tracte digestiu i s'hi comuniquen a través de conductes (vies biliars). La melsa, els ronyons i les glàndules suprarenals també es troben dins de l'abdomen, juntament amb molts vasos sanguinis, incloent l'aorta i la vena cava inferior. Els anatomistes poden considerar la bufeta urinària, l'úter, les trompes de Fal·lopi i els ovaris, ja sigui com a òrgans abdominals o com a òrgans de la pelvis (en la cavitat pelviana). Finalment, l'abdomen conté una extensa membrana anomenada peritoneu. Alguns plecs del peritoneu poden cobrir completament alguns òrgans, o poden cobrir només un costat (el ventral o anterior) dels òrgans que normalment es troben més a prop de la paret abdominal. Els anatomistes anomenen als últims tipus d'òrgans (situats dorsalment o posteriors) com a retroperitoneals. Té la funció d'ajudar en el procés de respiració, proporcionen un suport postural, també permet el moviment del tronc i de la columna vertebral.

## Paret abdominal

La paret abdominal té tres capes, que són, des de l'exterior cap a l'interior: l'oblic major o extern, l'oblic menor o intern i el transvers abdominal. Les tres primeres capes s'estenen entre la columna vertebral, les costelles inferiors, la cresta ilíaca i els pubis de la pelvis. Totes les seves fibres es fonen cap a la línia mitjana i envolten el recte abdominal en una funda abans d'unir-se al costat oposat en la línia alba.

## Quadrants i regions

L'abdomen es pot dividir en quadrants o regions per descriure la ubicació d'un òrgan o estructura.

## Referències

* ↑ «Abdominal cavity». A: Encyclopædia Britannica. I: A-Ak - Bayes. 15th. Chicago, IL: Encyclopædia Britannica, Inc., 2010, p. 19–20. ISBN 978-1-59339-837-8.

## Vegeu també

* Tronc
* Extremitat
Viccionari
# Useldange

Useldange (luxemburguès Useldeng, alemany Useldingen) és una comuna i vila a l'oest de Luxemburg, que forma part del cantó de Redange. Inclou endemés les viles d'Everlange, Rippweiler i Schandel. Limita amb els municipis de Beckerich, Saeul, Préizerdaul, Vichten, Redange, Boevange-sur-Attert i Tuntange.

## Població

| Nacionalitat | Població | % |
| luxemburguesos | 1.077 | 82,78% |
| Forasters | 224 | 17,22% |
| - portuguesos | 97 | 7,46% |
| - francesos | 17 | 1,31% |
| - italians | 20 | 1,54% |
| - belgues | 35 | 2,69% |
| - alemanys | 12 | 0,92% |
| - iugoslaus | 4 | 0,31% |
| - altres | 4 | 0,31% |

## Evolució demogràfica

| Any | Població |
| 15/02/2001 | 1.301 |
| 01/01/2002 | 1.298 |
| 01/01/2003 | 1.272 |
| 01/01/2004 | 1.331 |
| 01/01/2005 | 1.313 |
# Alaskacephale

Alaskacephale és un gènere de dinosaure paquicefalosàurid que va viure al Campanià tardà, al Cretaci superior, fa entre 80 i 70 milions d'anys.
# Lisa (mitologia)

A la mitologia grega, Lisa (Λύσσα / Lyssa), anomenada Lita (Λύττα / Lytta) pels atenesos, era una la personificació de la ira frenètica, la fúria (sobretot en la guerra) i, en els animals, la bogeria produïda per la ràbia.

## Descripció

Eurípides la descriu amb serps al cap i ulls centellejants, en el seu Heracles, Lyssa és identificada com "la filla de Nyx, sorgida de la sang d'Ouranos", és a dir, la sang de la ferida d'Urà després de la seva castració per Cronus. L'escriptor llatí del segle i, Hyginus, la descriu com un fill de Gaia i Èter. Relata com la venjativa Hera va ordenar a Lisa, a través de la seua missatgera Iris, que tornés boig a l'heroi, del què era enemiga acèrrima. Va intentar dissuadir Iris sense cap èxit i, en contra de la seva voluntat, es va introduir en Heracles incitant a que matés la seva dona i als seus propis fills.
Per les seves atribucions, estava relacionada amb Mania, la deessa de la bogeria, o les manies .

## Referències

* ↑ Vellacott, Phillip (trans.). Herakles by Euripides, 1963, p. 815.
* ↑ Grant, Mary (trans.). The Myths of Hyginus, 1960, p. 815.
# Abella de la mel asiàtica petita

L'abella de la mel asiàtica petita (Apis florea) és una espècie d'himenòpter apòcrit de la família dels àpids (Apidae), una de les dues espècies de petites abelles silvestres del sud i sud-est d'Àsia. Té una distribució molt més àmplia que l'espècie estretament emparentada Apis andreniformis.

## Història natural

Aquestes dues espècies formaven el subgènere Micrapis, avui obsolet, i són les espècies més filogenèticament primitives del gènere Apis. Els seus ruscos estan exposats i els fan enganxats a les branques d'arbusts o arbrets.
A banda de la seva petita mida, els seus nius exposats i senzills i la seva dansa simplificada, el cicle vital d'aquesta espècie és força similar a altres espècies d'abelles.

## Galeria

* Niu d'Apis florea a Tailàndia. La cortina que cobreix la bresca fa 3–4 abelles de gruix (~10 mm).
* Vista de prop d'un niu abandonat d'Apis florea
* Obreres al rusc

## Referències

* ↑ «BioLib - Apis florea» (en anglès). [Consulta: 18 agost 2023].
* ↑ Duangphakdee, Orawan; Nikolaus Koenigerb, Gudrun Koenigerb, Siriwat Wongsiria and Sureerat Deowanish «Còpia arxivada». Apidologie, 36, 4, octubre-December 2005, pàg. 505–511. Arxivat de l'original el 2012-03-15. DOI: 10.1051/apido:2005036 [Consulta: 2 març 2013]. Arxivat 2012-03-15 a Wayback Machine.
# Albatros cuacurt

L'albatros cuacurt (Phoebastria albatrus) és un gran ocell marí de la família dels diomedeids (Diomedeidae) que habita al Pacífic.

## Hàbitat i distribució

D'hàbits pelàgics, actualment només cria a l'illa Torishima, del grup de les illes Izu, dispersant-se principalment pel quadrant nord-occidental del Pacífic.

## Referències

* ↑ Denominació a CERCATERM Rev. 01-06-2011
* ↑ Distribució i justificació d'estatus
# Consonant tènue

En lingüística, una consonant tènue és una obstruent, o sigui sorda, no aspirada, no palatizada i no glotalizada. És a dir, té la fonació «simple» de [p, t, ts, tʃ, k], amb un temps d'atac de la sonoritat proper a zero, com a la p, t, ch, k, de l'espanyol o p, t, k de l'anglès després de s (spy, sty, sky).
Per a la major part de les llengües, la distinció sols és rellevant per a oclusives i africades. Moltes llengües tenen, tanmateix, sèries anàlogues a les fricatives: el mazahua, per exemple, té les fricatives ejectives, aspirades i sonores /sʼ sʰ z/ junt amb la tènue /s/, i en paral·lel a les oclusives /ɗ tʼ tʰ d/ junt amb la tènue /t/.

## Transcripció

En la transcripció, normalment les consonants tènues no es marquen explícitament, i les consonants que s'escriuen amb lletres de l'Alfabet Fonètic Internacional (AFI) sordes com ara p, t, ts, tʃ, k generalment se suposen no aspirades i no glotalitzades, tret que s'indiqui el contrari. Així i tot, l'aspiració es deixa sovint sense transcripció quan no s'ha de fer cap contrast (per exemple, a l'anglès), i per tractar això hi ha un diacrític explícit per a la manca d'aspiració a les extensions de l'AFI, un superíndex signe d'igual: p˭, t˭, ts˭, tʃ˭, k˭. Això es pot veure en algunes descripcions fonètiques de llengües.
En Unicode, el símbol es codifica com U+02ED ˭ modificador de lletra no aspirada (HTML &#749;).

## Nom

El terme tènue prové de la traducció llatina de la gramàtica del grec clàssic, que diferenciava tres sèries de consonants, les sonores β δ γ /b d ɡ/, aspiradaes φ θ χ /pʰ tʰ kʰ/, i tènues π τ κ /p˭ t˭ k˭/. Aquestes tres sèries tenen anàlegs en moltes altres llengües. El terme s'usava àmpliament a la filologia del segle xix, però es va abandonar al segle xx. Les paraules de reemplaçament comunes, tanmateix, com ara «simple», «no sonora» i «no aspirada» són ambigües: a part de l'oclusiva alveolar tènue [t˭], les oclusives aspirades i ejectives [tʰ] i [tʼ] són sordes, les oclusives sonores i ejectives [d] i [tʼ] són no aspirades, i, en el context adequat, totes quatre s'anomemen «simples», com l'oclusiva alveolar nasal [n].

## Vegeu també

* Llei de Grassmann

## Referències

* ↑ Collins & Mees, 1984, The Sounds of English and Dutch, p. 281, en anglès

## Bibliografia

* Bussmann, 1996. Routledge Dictionary of Language and Linguistics
* R.L. Trask, 1996. A Dictionary of Phonetics and Phonology.
# Abella fustera

L'abella fustera, abella de la fusta o borinot negre (Xylocopa violacea) és una espècie d'himenòpter apòcrit de la família Apidae comuna als Països Catalans i a gran part d'Europa. El seu nom comú al·ludeix al fet que fa els seus nius en la fusta en descomposició.

## Descripció

És un dels himenòpters més grossos d'Europa (de 2,5 a 3 cm de llargada); els adults fan una envergadura alar de fins a 5 cm. El cos és completament negre, amb reflexos metàl·lics blaus i cobert de pèls. Les ales són translúcides i membranoses. Els reflexos metàl·lics poden fer que es confongui amb un coleòpter.
* Mascle
* Femella
* Femella de X. violacea prenent nèctar d'una flor de Phlomis viscosa

## Etologia

Els imagos neixen al final de l'estiu, i són solitaris. El seu vol és ràpid. S'alimenten de nèctar de diverses flors.
Malgrat no alimentar-se de fusta, les seves mandíbules els permeten construir un niu a la fusta amb diverses galeries paral·leles que desemboquen en una obertura única. En les galeries es desenvolupen les larves. A la primavera ponen vàries dotzenes d'ous i després de l'eclosió, les larves s'alimenten d'una barreja de pol·len i nèctar posat per les femelles. Les larves desenvolupades fan de dos a tres centímetres de llarg.
La femella té un fibló però no és gens agressiva. Sembla que aquesta espècie podria estar en augment degut a l'escalfament global.

## Referències

* ↑ Blas, M. et al. 1987. Artròpodes (II). Història Natural dels Països Catalans, 10. Enciclopèdia Catalana, S. A., Barcelona, 547 pp. ISBN 84-7739-000-2

## Enllaços externs

* Les pages entomologiques d'André Lequet
# Albatros de l'illa de Tristan da Cunha

L'albatros de l'illa de Tristan da Cunha (Diomedea dabbenena) és un gran ocell marí de la família dels diomedeids (Diomedeidae), descrita com a espècie únicament des de 1998, si bé encara no és reconeguda per tots els autors, que de vegades la continuen considerant una subespècie de l'albatros viatger. En 2004 però, un estudi de l'ADN mitocondrial de les diferents poblacions del complex de l'albatros viatger donà suport a aquesta divisió. En la classificació de l'IOC (versió 2.8, 2011) figura aquest albatros com una espècie de ple dret.

## Morfologia

Molt difícil de distingir de l'albatros viatger, és una mica més petit, més fosc per sobre. Mai arriba al blanc pur.de l'albatros viatger i el bec és una mica més curt.

## Hàbitat i distribució

Ocell pelàgic, actualment cria únicament a l'illa de Gough, a l'arxipèlag de Tristan da Cunha. En altre temps va criar també a Tristan i ocasionalment ho fa a l'Inaccessible. Es dispersen a tot l'ample de l'Atlàntic sud, des d'Àfrica Meridional fins a Uruguai i el sud del Brasil.

## Referències

* ↑ C.J.R.Robertson; G.B.Nunn. (1998) "Towards a new taxonomy of albatrosses" Albatross Biology and Conservation Chipping Norton, Australia: Surrey Beatty & Sons Ltd. pàgines 13–19
* ↑ T.M.Burg, J.P.Croxall (2004): Global population structure and taxonomy of the wandering albatross species complex. Molecular Ecology 13: 2345-2355 .doi:10.1111/j.1365-294X.2004.02232.x
* ↑ Albatros de Tristan a Bird Life Arxivat 2011-05-25 a Wayback Machine. Rev. 22-04-2011
* 1 2 Distribució i justificació d'estatus en IUCN Redlist Rev. 22-04-2011
# Lixhe

Lixhe (en neerlandès Lieze, en való Lihe) és un nucli de la ciutat de Visé, a la província de Lieja de la regió valona de Bèlgica, situat entre el Mosa i el canal Albert. Tret del nucli central, n'hi ha dos més: Loen i Nivelle.

## Història

Fins a l'ocupació francesa de 1795, el nucli formava part del Principat de Lieja. El 1815 passà al Regne Unit dels Països Baixos i el 1830 al nou Estat de Bèlgica. A l'inici de la Primera Guerra Mundial, el poble que tenia una posició força estratègica prop de la frontera neerlandesa, el Mosa i una creu ferroviària, va patir les exaccions de l'exèrcit imperial alemany (el canal Albert encara no existia). El 5 d'agost de 1914 van incendiar l'església Sant Lambert i onze cases, així com van matar onze civils innocents. El centre del poble va reconstruir-se als anys vint del segle xx.
Fins a la fixació de la frontera lingüistica el 1963, Lixhe, que aleshores era un municipi independent, pertanyia a la província de Limburg.
El 1977, Lixhe es va fusionar amb la ciutat de Visé.
* Antiga casa de la vila i actual escola municipal de Lixhe, construïda el 1866
* La presa de Lixhe
* Església de Sant Lambert
* Monument a les víctimes de les guerres
* Búnquer de la Segona Guerra Mundial al marge del Mosa

## Economia i turisme

El poble força enclavat entre el Mosa i els canals Albert té un cert encant per als vianants i el cicloturisme. Té uns monuments interessants (l'església, la Halle, els marges del Mosa…). Com que el Mosa va perdre el seu paper per a la navegació comercial després de la inauguració del Canal Albert el 1939, s'hi va construir una presa hidroelèctrica que serveix també per a reglar el cabal del riu. El 1999, la presa s'ha equipat d'un nou pas de peix més llarg que permet el retorn de peixos migradors llargs com el salmó i la truita de mar. Les instal·lacions poden visitar-se. El pas s'ha equipat d'una vitrina al qual els peixos poden observar-se. Al marge del canal Albert es troba una fàbrica de ciment que explota la pedra calcària del Mont Sant Pere, la indústria més gran del nucli. Hi ha també un polígon industrial nou.

## Enllaços externs

* Web de la ciutat de Visé

## Referències

* ↑ Jean Haust, Le dialecte wallon de Liège, tom 2: Dictionnaire Liégeois, Liège, H. Vaillant-Carmanne, 1933, pàgina 370
* ↑ Llista i estadístiques dels peixos que passen a l'escala
# Shaunette Renée Wilson

Shaunette Renée Wilson (nascuda el 19 de gener de 1990) és una actriu estatunidenca nascuda a Guyana. És coneguda sobretot per les seves quatre temporades en el paper de la Dra. Mina Okafor a la sèrie The Resident. Ha aparegut a Black Panther, Billions, i A Kid Like Jake.

## Biografia

Shaunette Renée Wilson va néixer a Guyana i va créixer a Nova York a partir dels dos anys. És filla de Deberah i Wesley Wilson, i té tres germans: el seu germà Andre i les germanes Serena i Synique.
Shaunette va estudiar a la Yale School of Drama. Es va graduar en Drama i Teatre al Queens College.
El 2021, Shaunette fou contractada per a participar en Indiana Jones and the Dial of Destiny.

## Filmografia
### Cinema

Llegenda :
* Denota obres que encara no s'han estrenat
| Any | Títol | Paper |
| 2018 | A Kid Like Jake | Dream Mom |
| 2018 | Black Panther | Dora Milaje (1992) |
| 2023 | Indiana Jones and the Dial of Destiny | Agent Mason |

### Televisió

| Any | Títol | Paper | Notes |
| 2017 | Billions | Stephanie Reed | 7 episodis |
| 2018–2021 | The Resident | Dr. Mina Okafor | Protagonista principal (Temporades 1-4) |
| 2019 | Into the Dark | Marie | Episodi: "Treehouse" |

## Referències

* ↑ Rose, Mike. «Today’s famous birthdays list for January 19, 2023 includes celebrities Dolly Parton, Jodie Sweetin», 19-01-2023. [Consulta: 19 gener 2023].
* ↑ Petski, Denise. «Shaunette Renée Wilson Joins 'The Resident' Fox Pilot», 07-03-2017. [Consulta: 25 juny 2018].
* ↑ «Actress Shaunette Renée Wilson Brings More Guyanese Girl Magic to Black Panther Movie! - Guyanese Girls Rock!». [Consulta: 25 juny 2018].
* ↑ «Actress Shaunette Renée Wilson Brings More Guyanese Girl Magic To Black Panther Movie!», 14-02-2018. [Consulta: 17 maig 2018].
* ↑ «Award Winners | Princess Grace Foundation-USA». Arxivat de l'original el 2016-04-01.
* ↑ Kroll, Justin. «'Indiana Jones 5': Boyd Holbrook and Shaunette Renée Wilson Join Harrison Ford In Next Installment», 14-05-2021. [Consulta: 14 maig 2021].

## Enllaços externs

* Shaunette Renée Wilson a Internet Movie Database (anglès)
# Constitució d'Itàlia

La Constitució de la República Italiana (en italià, Costituzione della Repubblica Italiana) és la llei suprema de la República d'Itàlia, aprovada el 22 de desembre de 1947, publicada el 27 de desembre del mateix any i que va entrar en vigor el dia 1 de gener de 1948. Aquesta declara que Itàlia és una República democràtica fundada en el treball. Està dividida en quatre parts, conté 139 articles i 18 disposicions.

## Principis fonamentals

En els seus primers 12 articles declara, sota el títol de Principis Fonamentals (en Italià, Principi fondamentali), els pilars de la República. D'aquests principis destaquen la igualtat davant la llei, el dret al lliure exercici del treball, l'autonomia local i la defensa de les minories lingüístiques. També, entre d'altres, la separació entre l'Església i l'Estat i la llibertat de culte, protecció del patrimoni natural i cultural, promoció del desenvolupament cultural i científic.

## Referències

* ↑ Article 1 de la Constitució de la República Italiana
* ↑ Einaudi, Mario The Constitution of the Italian Republic The American Political Science Review vol. 42 no. 4 (pp. 661-676), August 1948
# Aeroport d'Eindhoven

L'Aeroport d'Eindhoven (codi IATA: EIN, codi OACI: EHEH) és un aeroport regional localitzat a 7 km a l'oest d'Eindhoven, Països Baixos. En termes del nombre de passatgers és el segon major aeroport dels Països Baixos, amb 3,4 milions de passatgers en 2013 (per darrere de Schiphol, que va atendre més de 52 milions de passatgers).
L'aeroport és utilitzat tant per vols militars o civils. Des de la Segona Guerra Mundial fins fa uns anys, l'aeroport d'Eindhoven va ser anomenat Welschap.
Durant la Segona Guerra Mundial va ser bombardejat. Quan es va proposar començar a construir un nou aeroport en el districte Meerhoven a la rodalia de l'aeroport d'Eindhoven, es van trobar diverses bombes i van haver de rebutjar aquests plans.
El 15 de juliol de 1996 un Lockheed C-130 Hercules de la Força Aèria Belga es va estavellar en l'aeroport. L'avió es va incendiar i amb la intensa calor, 34 persones van morir.

## Centre de coordinació de l'OTAN

Des de l'1 de juliol de 2007, Eindhoven, és la ubicació del nou Centre de coordinació de l'OTAN al Centre d'Europa, una fusió de l'anterior Centre de Transport Aeri Europeu (EAC), creat pel Grup Aeri Europeu, i el Centre de Coordinació de Transport Marítim (SCC). Els països fundadors del MCCE són: Alemanya, Bèlgica, Canadà, Dinamarca, Eslovènia, Espanya, França, Holanda, Hongria, Itàlia, Letònia, Noruega, Regne Unit, Suècia i Turquia. El Centre està dirigit per 30 militars i civils dels països participants.
Al juliol de 2008, RTV Oost, una emissora de televisió regional holandesa, va anunciar que el govern holandès està investigant la possibilitat de moure els vols militars des de l'aeroport d'Eindhoven Airport a l'Aeroport de Enschede Twente, una antiga base aèria que actualment, amb prou feines té ús. El possible moviment, suposaria que els esquadrons 334 i 336 actualment estacionats en Eindhoven, deixaria més espai per a vols civils i disposar d'una base aèria exclusiva en Twente.

## Referències

* ↑ EHEH - EINDHOVEN/Eindhoven. AIP from AIS the Netherlands, effective 7 Jan 2016
* ↑ Zwaailichten.org - 15 de julio de 1996: Hércules se estrella en Eindhoven, Consulta 22 febrer 2009. (neerlandès)

## Enllaços externs

* NAT MCCE
* Pàgina de l'aeroport de Eindhoven
* Bow.nl Belangenbehartiging Omwonenden Welschap
# Abellera de muntanya grossa

L'abellera de muntanya grossa (Anacamptis morio) és una espècie d'orquídies inclosa en el gènere Anacamptis de la subfamilia Orchidoideae, de la família Orchidaceae. Es distribueixen per l'Europa mediterrània, i nord-oest d'Àfrica. Són d'hàbits terrestres i tenen tubercles.
Aquesta espècie pot habitar a un màxim d'entre 1.500 i 2.000 metres d'altitud.

## Referències

* ↑ «Flors de Catalunya. Abellera de muntanya grossa (Orchis mascula)». XTEC - Xarxa Telemàtica Educativa de Catalunya.
* ↑ The Bulgarian Flora Online
* ↑ Monaco Nature Encyclopedia
# Albatros fumat

L'albatros fumat (Phoebetria fusca) és un gran ocell marí de la família dels diomedeids (Diomedeidae) que habita l'Atlàntic i l'Índic.

## Hàbitat i distribució

D'hàbits pelàgics, cria a les illes Tristan da Cunha, Gough, Sant Pau i Amsterdam, dispersant-se després per l'Atlàntic sud i per l'Índic sud.

## Referències

* ↑ Distribució i justificació d'estatus