OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Amstel Gold Race 2002

L'Amstel Gold Race 2002 fou la 37a edició de l'Amstel Gold Race. La cursa es disputà el 28 d'abril de 2002, sent el vencedor final l'italià Michele Bartoli, que s'imposà a l'esprint als seus companys d'escapada en la meta de Maastricht.
195 ciclistes hi van prendre part, acabant la cursa 98 d'ells.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Michele Bartoli | Fassa Bortolo | 6h 49' 17" |
| 2 | Sergei Ivanov | Fassa Bortolo | m. t. |
| 3 | Michael Boogerd | Rabobank ProTeam | m. t. |
| 4 | Lance Armstrong | US Postal | m. t. |
| 5 | Óscar Freire | Mapei-Quick Step | + 52" |
| 6 | Peter Van Petegem | Lotto-Adecco | m. t. |
| 7 | Jo Planckaert | Cofidis | m. t. |
| 8 | Paolo Bettini | Mapei-Quick Step | m. t. |
| 9 | Erik Zabel | Team Telekom | m. t. |
| 10 | Nico Mattan | Cofidis | m. t. |

## Referències

* ↑ A l'octubre del 2012, Lance Armstrong va ser suspés de per vida i els resultats obtinguts després de l'1 d'agost de 1998 van ser anul·lats.

## Enllaços externs

* Resultats complets
* Web oficial de la cursa
# Amurosaure

L'amurosaure (Amurosaurus, "llangardaix d'Amur") és un gènere de dinosaure hadrosàurid lambeosaurí que va viure al Cretaci superior (fa 66 milions d'anys) en el que actualment és l'est d'Àsia. Els ossos fòssils d'adults són rars, però un adult probablement hauria fet almenys 6 metres de llarg. Segons Gregory S. Paul, feia uns 8 metres de llarg i pesava uns 3.000 quilograms.

## Descobriment i denominació

Els paleontòlegs russos Yuri Bolotsky i Sergei Kurzanov van descriure i nomenar per primera vegada aquest dinosaure l'any 1991. El nom genèric deriva del riu Amur i la paraula grega sauros("llangardaix"). L'Amur (anomenat Heilongjiang o "Riu del Drac Negre" en xinès) forma la frontera de Rússia i la Xina, i és a prop d'on es van trobar les restes d'aquest dinosaure. Hi ha una espècie coneguda (A. riabinini), anomenada en honor al desaparegut paleontòleg rus Anatoly Riabinin, que va dur a terme les primeres expedicions russes per recuperar restes de dinosaures a la regió d'Amur el 1916 i el 1917.

## Referències

* ↑ Godefroit, P., Lauters, P., Van Itterbeeck, J., Bolotsky, Y. and Bolotsky, I.Y. (2011). "Recent advances on study of hadrosaurid dinosaurs in Heilongjiang (Amur) River area between China and Russia." Global Geology, 2011(3).
* ↑ Paul, G.S., 2010, The Princeton Field Guide to Dinosaurs, Princeton University Press p. 308
* ↑ Bolotsky, Y.L. & Kurzanov, S.K. 1991. [The hadrosaurs of the Amur Region.] In: [Geology of the Pacific Ocean Border]. Blagoveschensk: Amur KNII. 94-103. [In Russian]
* ↑ Godefroit, P., Bolotsky, Y.L., & Van Itterbeeck, J. 2004. The lambeosaurine dinosaur Amurosaurus riabinini, from the Maastrichtian of Far Eastern Russia. Acta Palaeontologica Polonica 49(4): 585–618. Available online as PDF Arxivat December 24, 2005, a Wayback Machine.
# Jacint Badrinas i Falguera

Jacint Badrinas i Falguera (1817, Terrassa - 20 gener 1897, Terrassa) va ser músic i director coral.

## Referències

* MASSAGUÉ I DALMASES, Xavier. «Jacint Badrinas i Falguera», Arxiu Musical Massagué. [Consulta: 30 novembre 2024].
# Anacreòntica

L'Anacreòntica és l'ús d'una mètrica singular utilitzada poeta grec Anacreont en els seus poemes sobre l'amor i el vi. Els seus imitadors grecs posteriors (els poemes dels quals són coneguts com l'Anacreontea) van prendre les mateixes temàtiques utilitzades per la mètrica d'Anacreont. En la poesia moderna, els anacreòntics són curtes peces líriques que tracten les temàtiques anacreòntiques, però no la seva mètrica.
El vers anacreòntic és la línia de set síl·labes ˘ ˘ ¯ ˘ ¯ ˘ ¯ ¯ (on ˘ és breu i ¯ és llarga). El seu origen podria no ser anacreòntic perquè hi ha una diferència respecte la mètrica Iònica (˘ ˘ ¯ ¯ ˘ ˘ ¯ ¯), però les dues mètriques estan associades des d'Anacron, que sovint utilitzà ambdues en les seves composicions.
Un exemple d'anacreòntics del corpus d'Anacreon és fr. 11b PMG:
    ἄγε δηὖτε μηκέτ' οὕτω
    πατάγωι τε κἀλαλητῶι
    Σκυθικὴν πόσιν παρ' οἴνωι
    μελετῶμεν, ἀλλὰ καλοῖς
    ὑποπίνοντες ἐν ὕμνοις.

## Referències

* ↑ B.P. Grenfell & A.S. Hunt, The Oxyrhynchus Papyri: Part II (London: The Egypt Exploration Fund, 1899) 49.
* ↑ Aquest article incorpora text d'una publicació actualment en domini públic: Chisholm, Hugh, ed. (1911). Encyclopædia Britannica (11a ed.). Cambridge University Press.
* ↑ C.M.J. Sicking, Griechische Verselehre (Munich 1993), p. 124; D.S. Raven, Greek Metre (London 1962), p. 85.
* ↑ M. L. West, Greek Metre (Oxford: OUP, 1982) 31)
# Shigeo Shingo

Shigeo Shingo (Saga, Prefectura de Saga, 1909 - 1990) va ser un enginyer industrial que es va especialitzar en el camp de la qualitat i de qui ressalten sistemes d'inspecció com el Poka-Yoke, el mètode kanban de producció i, dintre del mètode producció just a temps (el que s'usa a l'automoció, per exemple, ja que elle es va formar professionalment a Toyota), el mètode per a disminuir considerablement els temps d'aturada de les màquines per mitjà del SMED (de l'anglès, Single Minute Exchange of Die).

## Vegeu també

* Taiichi Ohno
* Toyota Motor Corporation
* Producció ajustada

## Bibliografia publicada en català, francès o castellà

* Enfoques Modernos Para la Mejora En la Fabricacion : El Sistema Shingo, ISBN 84-87022-77-4
* Produccion Sin Stocks : El Sistema Shingo Para la Mejora Continua, ISBN 84-87022-74-X
* Le système SMED, une révolution en gestion de production
* Maîtrise de la production et méthode Kanban. Le cas Toyota
# Anai Mudi

L'Anai Mudi és el pic més alt de les Cardamom Hills a l'estat de Kerala, Índia, a la regió del sud del Parc Nacional d'Eravikulam.
Està situat a 10° 10′ N 77° 4′ E, i té una alçada aproximada de 2.695 metres, sent d'aquesta manera l'elevació més alta del sud de l'Índia.
El pic Anai Mudi es troba al districte de Idukki a l'estat de Kerala i pertany a Munnar Panchayat. També forma part de les Ghats Occidentals.

## Referències

* ↑ «Anai Peak» (en anglès). Encyclopaedia Britannica. [Consulta: 3 setembre 2023].
* ↑ Shetty, B. V.; Vivekananthan, K. «Studies on the Vascular Flora of Anaimudi and the Surrounding Regions, Kottayam District, Kerala» (en anglès). Nelumbo, 13, 1-2, 1971, pàg. 16–42. DOI: 10.20324/nelumbo/v13/1971/75524. ISSN: 2455-376X.
* ↑ V, Krishna Kumar. Geography of India - Specially for UPSC and Other Competitive Exams of India (en anglès). Krishna Kumar V, 2021-10-17, p. 79.
# Anaireta becgroc

L'anaireta becgroc (Anairetes flavirostris) és una espècie d'ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae) que habita zones amb arbres i arbusts, sovint a prop de l'aigua, de les terres altes del Perú, Bolívia i l'Argentina.
# Anaireta cendrós

L'anaireta cendrós (Anairetes alpinus) és una espècie d'ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae) que habita boscos dels Andes al nord i sud-est del Perú i oest de Bolívia.
# Anaireta reietó

L'anaireta reietó (Anairetes reguloides) és una espècie d'ocell de la família dels tirànids (Tyrannidae) que habita garrigues i arbusts de zones litorals de l'oest i sud del Perú i nord de Xile.
# Anarcopacifisme

L'anarquisme pacifista o anarcopacifisme és un moviment anarquista que rebutja qualsevol forma de violència, tant la provinent de l'Estat com la que prové de les lluites entre forces socials, promovent el pacifisme i la no-violència.
Històricament l'anarquisme s'ha entès com una lluita social que justificava qualsevol mitjà, incloent la violència, per a eliminar qualsevol tipus de jerarquia social. De fet és de vegades difícil separar en molts àmbits i discursos els termes anarquista i terrorista, a causa de la identificació entre ambdós conceptes derivada dels fets esdevinguts a principis del segle xx, en els quals alguns individus anarquistes van provocar atemptats magnicides (vegeu propaganda pel fet).
No obstant això, en l'ideal anarquista l'únic principi clar és el que no ha d'existir cap jerarquia, de manera que cap ésser humà pugui exercir relacions de dominació sobre uns altres. En aquest context, i amb la finalitat de separar aquest principi o objectiu, dels mitjans per a aconseguir-lo, l'anarquista pacifista proposa el rebuig total a la violència sense renunciar a la desaparició efectiva d'alguns dels poders: aquells que no entren en contradicció amb el principi enunciat.
Així, l'anarquisme pacifista consent l'existència de certes lleis, de jutges (com funcionaris coneixedors de la llei que faciliten la seva aplicació), del concepte de delicte o d'economia autogestiva. No obstant això discrepa quant a qui ha de fer aquestes lleis, perquè des de l'ideal anarquista i de l'acció directa, es considera que no ha d'haver persones o entitats que monopolitzin o controlin aquest poder. És a dir, l'anarcopacifista creu que no ha d'haver polítics, parlaments o governs, sinó que les lleis han d'emanar del poble segons un esquema de "una persona un vot".
Els mitjans que proposa l'anarquisme pacifista modern es basen en la consulta constant a la societat, la participació plena de tots els individus que ho desitgin en qualsevol presa de decisions polítiques que els afectin, l'eliminació de representants o intermediaris entre el poble i el poder legislatiu, i la recuperació del sentit correcte de la paraula "política" en el seu significat etimològic de "participació ciutadana".
L'auge de les modernes xarxes de comunicació ha rescatat a principis del segle xxi l'ideal anarquista de l'ostracisme al que va ser sotmès per la seva identificació amb el terrorisme magnicida, i li ha donat una nova dimensió en la qual anarquia és sinònim d'igualtat i llibertat, en lloc de ser identificada automàticament amb la violència.

## Vegeu també

* Pacifisme
* Acció directa
* Antimilitarisme
# Triari Rufí

Triari Rufí (en llatí Triarius Rufinus) va ser un magistrat romà del segle iii. Era el fill de Triari Matern.
Va ser nomenat cònsol l'any 210 junt amb Mani Acili Faustí, segons els Fasti.

## Referències

* ↑ Hilmar Schmuck, Biographischer Index der Antike, Berlín, Walter de Gruyter, 2001, pàgina 951, ISBN 9783110954418
* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0003.001/674?page=root;rgn=full+text;size=100;view=image;q1=RufinusSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Volum III.++Boston:+Little,+Brown+&+Comp.,+1867,+p. 666. ]
# Anaun

L'Anaun (en rus: Анаун) és un estratovolcà que està situat a la serralada Sredinni, a la península de Kamtxatka, Rússia. El seu cim s'eleva fins als 1.828 msnm. No se li coneixen erupcions en temps històrics.

## Referències

* ↑ «Global Volcanism Program | Anaun» (en anglès). [Consulta: 23 novembre 2021].
* ↑ «Anaun Volcano». Volcano Live. Arxivat de l'original el 4 juliol 2008. [Consulta: 15 juny 2008].
# Andreyivanovita

L'andreyivanovita és un mineral de la classe dels elements natius. Rep el seu nom d'Andrey Ivanov (1937), mineralogista i geoquímic rus. Va ser aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2006.

## Característiques

L'andreyivanovita és un fosfur de fórmula química FeCrP que cristal·litza en el sistema ortoròmbic. És l'anàleg amb crom dominant de la florenskiïta, en la qual hi predomina el titani.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'andreyivanovita pertany a «01.BD - Fosfurs» juntament amb els següents minerals: schreibersita, niquelfosfur, barringerita, monipita, florenskiïta, allabogdanita i melliniïta.

## Formació i jaciments

L'andreyivanovita va ser descoberta al meteorit Kaidun, que va caure al Iemen el 3 de desembre de 1980, un meteorit amb una composició inusualment variada fent que el seu origen sigui incert, tot i que es creu que prové del satèl·lit marcià Fobos. També se n'ha trobat en altres dos meteorits recollits al nord-oest del continent africà els anys 2003 i 2009. L'any 2023 es va publicar el primer estudi que afirmava la primera troballa d'andreyivanovita terrestre, concretament en bretxes amb gehlenita al complex Hatrurim del desert del Nègueb, a Israel.

## Referències

* ↑ «Andreyivanovite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 novembre 2015].
* ↑ «Kaidun meteorite, Hadramawt Governorate, Yemen» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 novembre 2015].
* ↑ Evgeny V. Galuskin; Joachim Kusz; Irina O. Galuskina; Maria Książek; Yevgeny Vapnik; Grzegorz Zieliński «Discovery of terrestrial andreyivanovite, FeCrP, and the effect of Cr and V substitution on the low-pressure barringerite-allabogdanite transition». pubs.geoscienceworld.org, 108, 8, 01-08-2023, pàg. 1506–1515. DOI: https://doi.org/10.2138/am-2022-8647 [Consulta: 7 setembre 2023].
# Andrianovita

L'andrianovita és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup de l'eudialita. Rep el seu nom en honor de Valeriy Ivanovich Andrianov (1938-1991), cristal·lògraf rus.

## Característiques

L'andrianovita és un ciclosilicat de fórmula química Na₁₂(K,Sr,Ce)₃Ca₆Mn₃Zr₃Nb(Si₂₅O₇₃)(O,H₂O,OH)₅. Cristal·litza en el sistema trigonal.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'andrianovita pertany a «09.CO: Ciclosilicats amb enllaços de 9 [Si$_9$O$_{27}$]18$^-$» juntament amb els següents minerals: alluaivita, eudialita, ferrokentbrooksita, kentbrooksita, khomyakovita, manganokhomyakovita, oneil·lita, raslakita, feklichevita, carbokentbrooksita, zirsilita-(Ce), ikranita, taseqita, rastsvetaevita, golyshevita, labyrinthita, johnsenita-(Ce), mogovidita, georgbarsanovita, aqualita, dualita, voronkovita i manganoeudialita .
Només se n'ha trobat andrianovita al mont Koashva, a la Península de Kola (óblast de Múrmansk, Rússia).

## Referències

* ↑ «Andrianovite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 novembre 2015].
# Andrologia

L'andrologia (del grec andros 'home' i -logia estudi) és un nom per a l'especialitat mèdica que s'ocupa de la salut masculina, especialment en relació amb els problemes del sistema reproductor masculí i els problemes d'urològics que són únicament dels homes. És el paral·lel a la ginecologia, que tracta temes mèdics específics de la salut femenina, especialment la salut reproductiva i urològica.

## Procés

L'andrologia cobreix les anomalies dels teixits connectius relacionats amb els genitals, així com els canvis en el volum de les cèl·lules, com la hipertròfia genital o la macrogenitosomia.
Des del punt de vista reproductiu i urològic, els procediments mèdics i quirúrgics específics per a homes inclouen la vasectomia, la vasovasostomia (un dels procediments d'inversió de la vasectomia), l'orquidopèxia, la circumcisió, la criopreservació d'esperma/semen, la recuperació quirúrgica d'esperma, l'anàlisi del semen (per a la fertilitat o post-vasectomia), la preparació dels espermatozoides per a la tecnologia de reproducció assistida, així com la intervenció per tractar els trastorns genitourinaris masculins com els següents:
* Balanitis
* Carcinoma del penis
* Criptorquídia
* Epididimitis
* Epispàdies
* Disfunció erèctil
* Fre curt del prepuci
* Hidrocele
* Hipospàdies
* Infertilitat
* Micropenis
* Orquitis
* Parafimosi
* Fractura del penis
* Malaltia de Peyronie
* Fimosi
* Síndrome de dolor post-vasectomia
* Priapisme
* Càncer de pròstata
* Prostatitis
* Ejaculació retrògrada
* Vesiculitis seminal
* Espermatocele
* Càncer testicular
* Torsió testicular
* Varicocele

## Referències

* ↑ Thelander, Hulda E., and Mollie Cholffin. "Neonatal cortical insufficiency (Addison's disease) associated with the adrenogenital syndrome." The Journal of Pediatrics 18.6 (1941): 779-792.
# Anestesiologia i reanimació

L'anestesiologia és l'especialitat de la medicina dedicada al confort i cures especials dels pacients durant les intervencions quirúrgiques i altres processos que puguin resultar molestos o dolorosos (endoscòpia, radiologia intervencionista...). Així mateix, té a càrrec seu el tractament del dolor agut o crònic de causa extraquirúrgica. Exemples d'aquests últims són l'analgèsia durant el part o l'alleugeriment del dolor en pacients amb càncer. L'especialitat rep el nom d'anestesiologia i reanimació atès que abasta el tractament del pacient crític en diferents àrees com ho són la recuperació postoperatoria i l'emergència. L'especialitat mèdica de la medicina intensiva té els seus orígens en l'anestesiologia.
La reanimació és la branca de l'anestesiologia que s'ocupa de l'estudi i la pràctica dels principis de la recuperació de la funció cardiorespiratòria en el cas que aquesta falli.

## Vegeu també

* Anestèsia
# Luis San Narciso

Luis San Narciso (Mieres, Astúries, 15 de gener de 1959) és un director de casting espanyol. El 1980 es va traslladar a Madrid per fer de director de teatre i va començar en el cinema fent un petit paper com a actor a la sèrie de TVE Las pícaras el 1983 i a la pel·lícula Baton Rouge el 1988. Tanmateix es va dedicar al casting d'actors. Es va iniciar com a director de casting amb la sèrie La otra familia (1996) i en la pel·lícula Cuando vuelvas a mi lado (1999). Es director artístic de The Mediapro Studio i director de casting de Globomedia. Ha participat en nombroses sèries de televisió i ha treballat amb Pedro Almodóvar o Alejandro Amenábar. És membre de l'Acadèmia de les Arts i les Ciències Cinematogràfiques d'Espanya i de l'Acadèmia de les Arts i les Ciències Cinematogràfiques. El 2013 fou director de casting de l'òpera Così fan tutte de Wolfgang Amadeus Mozart al Teatro Real de Madrid dirigida per Michael Haneke.

## Filmografia (parcial)
### Sèries

* Médico de familia (1999)
* Periodistas (2002)
* Compañeros (2002)
* Policías, en el corazón de la calle (2002)
* Javier ya no vive solo (2003)
* Un paso adelante (2002-2005)
* 7 vidas (1999-2006)
* Mis adorables vecinos (2004)
* Los Serrano (2003-2008)
* Los hombres de Paco (2005-2010)
* El internado (2007-2010)
* El barco (2010)
* Aída (2005-2014)
* Águila Roja (2009)
* B&B, de boca en boca (2014)
* Pulsaciones (2016)
* Vis a vis (2017)
* Estoy vivo (2017)
* Vota Juan (2019)

### Pel·lícules

* Cuando vuelvas a mi lado (1999)
* Los lunes al sol (2002)
* Torremolinos 73 (2003)
* Mar adentro (2004)
* Héctor (2004)
* Reinas (2005)
* Volver (2006)
* Siete mesas de billar francés (2007)
* Alatriste (2006)
* Los girasoles ciegos (2008)
* Los abrazos rotos (2009)
* La piel que habito (2011)
* Los amantes pasajeros (2013)
* Fe de etarras (2017)

## Premis

* Premi especial a la 50a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia (2006).
* Premi Ricardo Franco al Festival de Màlaga (2008).
* Premi Nacho Martínez al Festival Internacional de Cinema de Gijón (2012).
* Espiga d'Honor a la 64a Setmana Internacional de Cinema de Valladolid (2019).

## Referències

* ↑ "En España hay mejores actrices que actores", La Vanguardia, 8 de febrer de 2013
* ↑ "El casting es un trabajo parecido a soñar” Arxivat 2020-03-28 a Wayback Machine., insidemedia, 21 d'octubre de 2010
* ↑ Luis San Narciso Arxivat 2020-03-28 a Wayback Machine. a asturiasregion.com
* ↑ Luis San Narciso, un colaborador de lujo para la ópera «Così fan tutte», La Nueva Asturias, 17 de febrer de 2013
* ↑ 'Una historia de violencia', Ingmar Bergman y 'La vida secreta de las palabras', entre los Premios Sant Jordi de cine, Europa Press, 16 de gener de 2006
* ↑ Luis San Narciso recibe el prestigioso premio «Ricardo Franco» del Festival de Málaga, La Nueva España, 5 de gener de 2008
* ↑ El FICXixón concede a Luis San Narciso el Premio 'Nacho Martínez', La Nueva Asturias, 30 d'octubre de 2012
* ↑ Luis San Narciso, Espiga de Honor en Valladolid, El Comercio, 23 d'octubre de 2019
# Anfós de taques roges

L'anfós de taques roges, mero de taques roges o nero de taques roges (Epinephelus akaara) és una espècie de peix de la família dels serrànids i de l'ordre dels perciformes.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 53 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba al sud de la Xina, Taiwan, Mar de la Xina Meridional i sud del Japó.

## Referències

* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 FishBase (anglès)

## Bibliografia

* Freegard A. (ed.), 1983. The Times Atlas of the Oceans. Times Books Limited, Londres.
* Heemstra, P.C. i Randall, J.E., 1993, Groupers of the World (Family Serranidae, Subfamily Epinephelinae). An annotated and illustrated catalogue of the grouper, rockcod, hind, coral grouper and lyretail species known to date. FAO Species Catalogue Vol. 16., FAO Fish. Synop. Núm. 125, 125:I-viii, 1-382.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* Masuda, H., Amaoka, K., Araga, C., Uyeno, T. i Yoshino, T., 1984. The fishes of the Japanese Archipelago. Tokai University Press, Tòquio, el Japó.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Randall, J.E., Ida, H., Kato, K., Pyle, R.L. i Earle, J.L., 1997. Annotated checklist of inshore fishes of the Ogasawara Islands. National Science Museum Monographs, Tòquio.
* Sadovy, Y. i Cornish, A.S., 2000. Reef Fishes of Hong Kong. Hong Kong University Press, Hong Kong. 320 pp.
* Sadovy, Y., 2000. Regional survey for fry/fingerling supply and current practices for grouper mariculture: evaluating current status and long-term prospects for grouper mariculture in South East Asia. Final report to the Collaborative APEC grouper research and development network (FWG 01/99). Desembre de l'any 2000.
* Tseng W.Y. i Ho S.K., 1988. The biology and culture of Red grouper. Chien Cheng Publisher, Kaohsiung, Taiwan.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.

## Enllaços externs

* BioLib (anglès)
* AQUATAB
# Angle de Cobb

L'angle de Cobb va ser originalment usat per mesurar la deformitat del pla frontal en les radiografies dels plans cranial i caudal en la classificació d'escoliosi. Posteriorment, ha estat adaptat per a classificar la deformitat del pla sagital, especialment en la fixació de traumàtiques fractures toracolumbars de columna. En el context de traumatismes de la columna i l'avaluació de la deformitat del pla sagital, l'angle de Cobb es defineix com l'angle format entre una línia dibuixada en paral·lel fins a la placa superior terminal d'una vèrtebra per sobre de la fractura i una línia paral·lela a la placa inferior d'una vèrtebra un nivell per sota la fractura.
L'angle Cobb angle és el mètode preferit per mesurar cifosi posttraumàtica.

## Referències

* ↑ Cobb JR. The American Academy of Orthopedic Surgeons Instructional Course Lectures. Vol. 5. Ann Arbor, MI: Edwards; 1948.
* ↑ Keynan O, Fisher CG, Vaccaro A, Fehlings MG, Oner FC, Dietz J, Kwon B, Rampersaud R, Bono C, France J, Dvorak M. Radiographic Measurement Parameters in Thoracolumbar Fractures: A Systematic Review and Consensus Statement of the Spine Trauma Study Group. Spine. Volume 31(5), 1 March 2006, pp E156-E165