OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Udu

L'udu (igbo: ùdù) és un aeròfon plosiu (en aquest cas implosiu) i un idiòfon dels igbos de Nigèria. En la llengua Igbo, ùdù significa ‘vaixell’. De fet és una gerra d'aigua amb un forat addicional, que tocaven les dones igbo a les cerimònies. Normalment l'udu és fet d'argila. L'instrument és toca amb la mà. L'intèrpret produeix un so profund copejant ràpidament el forat gran. Hi ha moltes maneres de canviar els tons, depenent de la col·locació de l'altra mà al forat superior. A més, tot el recipient pot ser tocat amb els dits. Avui és molt utilitzat per percussionistes en estils de música diferents.

## Instruments derivats

Existeixen diversos instruments, tradicionals i moderns, que han derivat de l'udu. Aquests inclouen l'utar, en el qual l'udu és allargat, més pla; el kim-kim, que té dues cambres i dos forats; i el zarbang-udu que afegeix una membrana de pell a les obertures, desenvolupat pel percussionista persa Benham Samani. La membrana i els forats es poden tocar amb una o dues mans a la vegada.

## Referències

* ↑ Alexander Akorlie, Agordoh. Nova Publisher. African Music: Traditional and Contemporary, 2005, p. 81.
* ↑ Nzewi, Meki. University of Bayreuth. Musical Practice and Creativity: An African Traditional Perspective, 1991, p. 68.
* ↑ «Schlagwerk percussion website Arxivat 2016-04-07 a Wayback Machine.». Schlagwerk. [Consulta: 2 agost 2012].
# Gran Premi del Canadà del 1984

Resultats del Gran Premi del Canadà de Fórmula 1 de la temporada 1984, disputat al circuit urbà de Gilles Villeneuve a Mont-real el 17 de juny del 1984.

## Resultats de la cursa

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retir. | Pos. de sort. | Punts |
| 1 | 1 | Nelson Piquet | Brabham - BMW | 70 | 1h 46' 24" 2 | 1 | 9 |
| 2 | 8 | Niki Lauda | McLaren - TAG | 70 | + 2.612 s | 8 | 6 |
| 3 | 7 | Alain Prost | McLaren - TAG | 70 | + 1' 28"032 min. | 2 | 4 |
| 4 | 11 | Elio de Angelis | Lotus - Renault | 69 | + 1 Volta | 3 | 3 |
| 5 | 28 | René Arnoux | Ferrari | 68 | + 2 Voltes | 5 | 2 |
| 6 | 12 | Nigel Mansell | Lotus - Renault | 68 | + 2 Voltes | 7 | 1 |
| 7 | 19 | Ayrton Senna | Toleman - Hart | 68 | + 2 Voltes | 9 | |
| 8 | 14 | Manfred Winkelhock | ATS - BMW | 68 | + 2 Voltes | 12 | |
| 9 | 20 | Johnny Cecotto | Toleman - Hart | 68 | + 2 Voltes | 20 | |
| 10 | 9 | Philippe Alliot | RAM - Hart | 65 | + 5 Voltes | 26 | |
| 11 | 23 | Eddie Cheever | Alfa Romeo | 63 | Sense combustible | 11 | |
| DSQ | 3 | Martin Brundle | Tyrrell - Ford | 68 | Desqualificat | 21 | |
| Ret | 17 | Marc Surer | Arrows - Ford | 59 | Motor | 23 | |
| Ret | 16 | Derek Warwick | Renault | 57 | Xassís | 4 | |
| NC | 21 | Huub Rothengatter | Spirit - Hart | 56 | No Classificat | 24 | |
| DSQ | 4 | Stefan Bellof | Tyrrell - Ford | 52 | Desqualificat | 22 | |
| Ret | 26 | Andrea de Cesaris | Ligier - Renault | 40 | Frens | 10 | |
| Ret | 2 | Corrado Fabi | Brabham - BMW | 39 | Turbo | 16 | |
| Ret | 18 | Thierry Boutsen | Arrows - BMW | 38 | Motor | 18 | |
| Ret | 22 | Riccardo Patrese | Alfa Romeo | 37 | Accident | 14 | |
| Ret | 6 | Keke Rosberg | Williams - Honda | 32 | Probl. combustible | 15 | |
| Ret | 5 | Jacques Laffite | Williams - Honda | 31 | Turbo | 17 | |
| Ret | 10 | Mike Thackwell | RAM - Hart | 29 | Turbo | 25 | |
| Ret | 24 | Piercarlo Ghinzani | Osella - Alfa Romeo | 11 | Caixa canvi | 19 | |
| Ret | 27 | Michele Alboreto | Ferrari | 10 | Motor | 6 | |
| Ret | 25 | Francois Hesnault | Ligier - Renault | 7 | Turbo | 13 | |

## Altres

** Pole: Nelson Piquet 1' 25. 442
Volta ràpida: Nelson Piquet 1' 28. 763 (a la volta 55)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-11-04. [Consulta: 23 abril 2010].
# Esbart dansaire santvicentí

L'Esbart Dansaire Santvicentí va ser fundat l'any 1948 amb la intenció d'agrupar bona part del jovent de Sant Vicenç de Castellet, per dur a terme una tasca de coneixement i divulgació de les danses populars catalanes. Evidentment, hi havia implícita la intenció d'aportar un motiu d'esplai i associacionisme, tan necessari com útil en aquell moment, donades les característiques socials i polítiques del país.

## Orígens

Valentí Santacreu, Pere Vall i Joan Masafret, juntament amb Pere Canal, van ser decisius en la creació de l'Esbart. Van aconseguir formar un nodrit Esbart Dansaire Santvicentí de record inesborrable format per un gran nombre de joves i infants, distribuïts en tres grups segons les seves edats.
Van començar seixanta-quatre nois i setze noies, els quals s'encarregaven de fer córrer la notícia de la nova agrupació, casa per casa, i animaven els joves perquè s'hi unissin. Van aconseguir grans èxits tant dins de la població com fora d'ella. L'Ajuntament de Barcelona fins i tot va contractar el grup de grans per a actuar durant més d'un any en els festivals folklòrics que se celebraven al parc de Montjuïc. La colla de grans van ballar per primer cop el 1948 amb l'Esbart consolidat, el Ball de Gitanes a l'Ateneu de Sant Vicenç, acompanyats de la cobla La Principal de Bages. Els més petits ballaven els balls més comuns de les nostres terres, mentre que els més grans donaven a conèixer solament les tradicionals Gitanes. Antoni Reguant, director de l'Esbart Manresà del 1939 fins al 1953, ensenyava els passos bàsics que havien d'aprendre els més petits de l'Esbart. Aquest grup era dirigit pel Sr. Ramon, que venia de Caldes de Montbui i era cosí d'en Pere Canal, secretari de l'ajuntament de Sant Vicenç.
Fou a partir de 1981 que s'inicià una nova etapa, sota la direcció de Joan Manel Miquel i Vallejo i Eva Ortega qui, amb l'objectiu de consolidar l'entitat com a ballet folklòric en un intent d'enaltir la dansa catalana d'arrel tradicional, optà per la via de l'espectacle tot combinant la tècnica que exigeix la dansa escènica amb l'arrel popular que inspira els seus muntatges i coreografies. Des de la refundació de l'Esbart Dansaire Santvicentí el 1981 han estat vàries les persones que n'han assumit la direcció fins a l'actualitat, transmetent cada una d'elles el seu caràcter i la seva empremta en el perfil i la trajectòria de l'Esbart: Lluís Oliveras (1999-2003), Alba Malo (2003-2008), Lluïsa Ratera (2008-2009), Mª Alba Grauvilardell (2009-2013), Noèlia Arjona, Mª Alba Grauvilardell i Alba Malo (2013-2018) i en l'actualitat l'Alba Malo. Durant aquests anys han estat nombroses les actuacions no només en teatres i places de gairebé tot Catalunya sinó també més enllà de les nostres fronteres.

## Referències

* ↑ «Inici | Esbart Dansaire Santvicentí» (en castellà). [Consulta: 11 novembre 2019].
# Gran Premi d'Itàlia del 1974

Resultats del Gran Premi d'Itàlia de Fórmula 1 de la temporada 1974 disputat al circuit de Monza el 8 de setembre del 1974.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 1 | Ronnie Peterson | Lotus - Ford | 52 | 1h 22' 56. 6 | 7 | 9 |
| 2 | 5 | Emerson Fittipaldi | McLaren - Ford | 52 | + 0.8 s | 6 | 6 |
| 3 | 3 | Jody Scheckter | Tyrrell - Ford | 52 | + 24.7 s | 12 | 4 |
| 4 | 20 | Arturo Merzario | Iso Marlboro - Ford | 52 | + 1' 27.7 min. | 15 | 3 |
| 5 | 8 | Carlos Pace | Brabham - Ford | 51 | + 1 Volta | 3 | 2 |
| 6 | 6 | Denny Hulme | McLaren - Ford | 51 | + 1 Volta | 19 | 1 |
| 7 | 28 | John Watson | Brabham - Ford | 51 | + 1 Volta | 4 | |
| 8 | 26 | Graham Hill | Lola - Ford | 51 | + 1 Volta | 21 | |
| 9 | 33 | David Hobbs | McLaren - Ford | 51 | + 1 Volta | 23 | |
| 10 | 16 | Tom Pryce | Shadow - Ford | 50 | + 2 Voltes | 22 | |
| 11 | 4 | Patrick Depailler | Tyrrell - Ford | 50 | + 2 Voltes | 10 | |
| Ret | 11 | Clay Regazzoni | Ferrari | 40 | Motor | 5 | |
| Ret | 12 | Niki Lauda | Ferrari | 32 | Motor | 1 | |
| Ret | 2 | Jacky Ickx | Lotus - Ford | 30 | Accelerador | 16 | |
| Ret | 27 | Rolf Stommelen | Lola - Ford | 25 | Suspensions | 14 | |
| Ret | 21 | Jacques Laffite | Iso Marlboro - Ford | 22 | Motor | 17 | |
| Ret | 17 | Jean-Pierre Jarier | Shadow - Ford | 19 | Motor | 9 | |
| Ret | 10 | Vittorio Brambilla | March - Ford | 16 | Accident | 13 | |
| Ret | 29 | Tim Schenken | Trojan - Ford | 15 | Caixa canvi | 20 | |
| Ret | 7 | Carlos Reutemann | Brabham - Ford | 12 | Caixa canvi | 2 | |
| Ret | 9 | Hans Joachim Stuck | March - Ford | 11 | Xassís | 18 | |
| Ret | 15 | Henri Pescarolo | BRM | 3 | Motor | 25 | |
| Ret | 24 | James Hunt | Hesketh - Ford | 2 | Motor | 8 | |
| Ret | 37 | François Migault | BRM | 1 | Caixa canvi | 24 | |
| Ret | 14 | Jean-Pierre Beltoise | BRM | 0 | Part Elèctrica | 11 | |
| NVQ | 19 | José Dolhem | Surtees - Ford | | | | |
| NVQ | 31 | Carlo Facetti | Brabham - Ford | | | | |
| NVQ | 18 | Derek Bell | Surtees - Ford | | | | |
| NVQ | 25 | Mike Wilds | Ensign - Ford | | | | |
| NVQ | 30 | Chris Amon | Amon - Ford | | | | |
| NVQ | 23 | Leo Kinnunen | Surtees - Ford | | | | |

## Altres

* Pole: Niki Lauda 1' 33. 16
* Volta ràpida: Carlos Pace 1' 34. 2 (a la volta 46)

## Referències

* «La web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2015-01-18. [Consulta: 4 abril 2010].
# Víctor d'Ors

Víctor d'Ors i Pérez-Peix (Barcelona, 1909 - Madrid, 3 de desembre de 1994) va ser un arquitecte i urbanista fill de l'escriptor i filòsof Eugeni d'Ors i de l'escultora Maria Pérez i Peix. Representant de l'arquitectura espanyola de postguerra, va ser professor i director de l'Escola Tècnica Superior d'Arquitectura de Madrid, a més de titular encarregat del Seminari de Teoria de l'Arquitectura i catedràtic d'Estètica.
Entre les seves obres cal destacar el Pla d'Urbanització de Salamanca, que va començar a dissenyar l'any 1938, en col·laboració amb Valentín-Gamazo. Com a arquitecte municipal de Madrid es va encarregar del traçat dels jardins del Paseo del Prado. L'any 1956 li van encarregar fer l'obra dedicada al seu pare, en col·laboració amb els escultors Cristino Mallo i Frederic Marès, que se situa en el passeig de Recoletos. La lenta execució d'aquest projecte va provocar que no s'acabés fins al 17 de juliol de 1963.
Va morir a Madrid el 3 de desembre de 1994.
El seu llegat personal es conserva al Col·legi d'Arquitectes de Madrid i entre les seves obres destaquen la rehabilitació del Palacio de San Boal de Salamanca, el Col·legi Major de Nostra Senyora d'Àfrica i la Facultat de Belles Arts, aquestes darreres a la Ciutat Universitària de Madrid.

## Referències

* ↑ «COAM - VÍCTOR D'ORS PÉREZ-PEIX, FONDOS ARCHIVO COAM». [Consulta: 23 novembre 2020].
* ↑ María Esther Almarcha Núñez-Herrador, (1977), Arquitectura y urbanismo rural durante el período de la autarquía, «Tesis Doctoral», Universidad de Castilla-La Mancha, pág. 121
* ↑ «Excelentísimo e ilustrísimo señor don Víctor d'Ors Pérez-Peix». ABC [Madrid], 15-12-1994, pàg. 104.
* ↑ «Legados FCOAM». [Consulta: 23 novembre 2020].
* ↑ Prado, Eugenio d´Ors Rovira Dirección Pº; mapa 40.41362606933988, MADRID Madrid España Barrio / DistritoCORTES / CENTRO Guardar en mi libreta de direcciones Ver; -3.6934238521038245. «Eugenio d´Ors Rovira - Patrimonio cultural y paisaje urbano» (en castellà). [Consulta: 23 novembre 2020].

## Enllaços externs

* Inauguració del monument a Eugeni d'Ors.
# Gran Premi del Canadà del 1989

Resultats del Gran Premi del Canadà de Fórmula 1 de la temporada 1989, disputat al circuit urbà de Gilles Villeneuve a Mont-real el 18 de juny del 1989.

## Resultats de la cursa

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retir. | Pos. de sort. | Punts |
| 1 | 5 | Thierry Boutsen | Williams - Renault | 69 | 2h 01' 24. 0 | 6 | 9 |
| 2 | 6 | Riccardo Patrese | Williams - Renault | 69 | + 30.007 s | 3 | 6 |
| 3 | 22 | Andrea de Cesaris | Dallara - Ford | 69 | + 1' 36.649 min. | 9 | 4 |
| 4 | 11 | Nelson Piquet | Lotus - Judd | 69 | + 1' 41.484 min. | 19 | 3 |
| 5 | 25 | René Arnoux | Ligier - Ford | 68 | + 1 Volta | 22 | 2 |
| 6 | 21 | Alex Caffi | Dallara - Ford | 67 | + 2 Voltes | 8 | 1 |
| 7 | 1 | Ayrton Senna | McLaren - Honda | 66 | Motor | 2 | |
| 8 | 38 | Christian Danner | Rial - Ford | 66 | + 3 Voltes | 23 | |
| Ret | 31 | Roberto Moreno | Coloni - Ford | 57 | Diferencial | 26 | |
| Ret | 9 | Derek Warwick | Arrows - Ford | 40 | Motor | 12 | |
| Ret | 3 | Jonathan Palmer | Tyrrell - Ford | 35 | Virolla | 14 | |
| Ret | 17 | Nicola Larini | Osella - Ford | 33 | Part elèctrica | 15 | |
| Ret | 16 | Ivan Capelli | March - Judd | 28 | Virolla | 21 | |
| Ret | 30 | Philippe Alliot | Larrousse - Lamborghini | 26 | Virolla | 10 | |
| DSQ | 36 | Stefan Johansson | Onyx - Ford | 13 | Desqualificat | 18 | |
| Ret | 24 | Lluís Pérez Sala | Minardi - Ford | 11 | Virolla | 24 | |
| Ret | 15 | Mauricio Gugelmin | March - Judd | 11 | Part elèctrica | 17 | |
| Ret | 28 | Gerhard Berger | Ferrari | 6 | Caixa canvi | 4 | |
| Ret | 40 | Gabriele Tarquini | AGS - Ford | 6 | Virolla | 25 | |
| Ret | 10 | Eddie Cheever | Arrows - Ford | 3 | Virolla | 16 | |
| Ret | 2 | Alain Prost | McLaren - Honda | 2 | Suspensions | 1 | |
| DSQ | 27 | Nigel Mansell | Ferrari | 0 | Desqualificat | 5 | |
| Ret | 8 | Stefano Modena | Brabham - Judd | 0 | Accident | 7 | |
| Ret | 23 | Pierluigi Martini | Minardi - Ford | 0 | Accident | 11 | |
| DSQ | 19 | Alessandro Nannini | Benetton - Ford | 0 | Desqualificat | 13 | |
| Ret | 4 | Michele Alboreto | Tyrrell - Ford | 0 | Part elèctrica | 20 | |
| NVQ | 12 | Satoru Nakajima | Lotus - Judd | | | | |
| NVQ | 29 | Yannick Dalmas | Larrousse - Lamborghini | | | | |
| NVQ | 20 | Johnny Herbert | Benetton - Ford | | | | |
| NVQ | 26 | Olivier Grouillard | Ligier - Ford | | | | |
| NVQ | 7 | Martin Brundle | Brabham - Judd | | | | |
| NVQ | 37 | Bertrand Gachot | Onyx - Ford | | | | |
| NVQ | 33 | Gregor Foitek | Euro Brun - Judd | | | | |
| NVQ | 18 | Piercarlo Ghinzani | Osella - Ford | | | | |
| NVQ | 34 | Bernd Schneider | Zakspeed - Yamaha | | | | |
| NVQ | 41 | Joachim Winkelhock | AGS - Ford | | | | |
| NVQ | 39 | Volker Weidler | Rial - Ford | | | | |
| NVQ | 35 | Aguri Suzuki | Zakspeed - Yamaha | | | | |
| NVQ | 32 | Pierre-Henri Raphanel | Coloni - Ford | | | | |

## Altres

* Pole: Alain Prost 1' 20. 973
* Volta ràpida: Jonathan Palmer 1' 31. 925 (a la volta 11)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2007-07-03. [Consulta: 4 maig 2010].
# Esbós per al Gegant

Esbós per al Gegant és una escultura de terra cuita feta per Miquel Blay i Fàbrega l'any 1888 per tal de crear un esbós del que havia de ser el cap del gegant de la ciutat d'Olot. Se'n coneixen dos exemplars de bronze i està exposat al Museu de la Garrotxa.

## Context

A partir d'aquest estudi es va construir, sota la direcció de Josep Berga i Boix, el cap del gegant olotí, que té per parella la Gegantessa, obra de Celestí Davesa. Els Gegants d'Olot es van estrenar a la diada de Corpus de 1889.
El model va ser inspirat el mosso de Can Sureda, la pastisseria del principi del carrer Sant d'Esteve d'Olot (el que és actualment la pastisseria Can Callís)

## Descripció

Bust d'home amb cabellera i bigoti.
Porta casc de guerrer amb una cresta central i reforços laterals sobre les orelles.
Modelat esbossat amb incisions d'eines a la part de la cuirassa.

## Exposicions

* Exposició Commemorativa del I Centenari del naixement de Miquel Blay i Fàbrega, Olot, setembre 1966.
* Cinquantenari de la mort de Miquel Blay i Fàbrega, Escola de Belles Arts d'Olot, 11 de juliol- 17 d'agost de 1986.
* Figurava a la Sala Blay del Museu Arqueològic d'Olot.
* Miquel Blay,Sentiment Olotí, Olot, Setembre 2016-Gener 2017, Celebració dels 150 anys del naixement del Escultor.

## Bibliografia

* Miquel Blay i Fàbrega : 1866-1936 : l'escultura del sentiment. Girona: Fundació Caixa de Girona, DL 2000. ISBN 84-931615-0-0.
# La Troba Kung-Fú

La Troba Kung-Fú és un grup de música català, de la Garriga, creat per Joan Garriga després de la dissolució de Dusminguet. Destaca per la barreja de diferents gèneres, com la rumba, el dub, la cúmbia, el rock o el blues. Van iniciar la seva road movie com a grup el desembre del 2005. Després de fer quatre concerts, van començar a enregistrar cançons i a penjar-les al seu web cada 15 dies. El 2006 van publicar el seu primer disc, Clavell morenet, gravat als estudis de la casa Fournier de la Garriga. I posteriorment van iniciar una gira per Catalunya i diversos països d'Europa, Mèxic i els Estats Units.
El 2007 van guanyar el premi de la crítica Puig-Porret i el 2008 Garriga va rebre el premi Ciutat de Barcelona de música.
El 2009 van enregistrar el directe Rumbia at Ernesto's, al qual seguiren A la panxa del bou, el 2010, i Santalegria, el 2013, aquests dos últims gravats a la casa Fournier també.
La Troba Kung-Fú continua fent concerts per Bèlgica, els Països Baixos, França, Catalunya, Espanya. També ha actuat al Lincoln Center de Nova York.

## Discografia

* Clavell morenet, 2006
* Rumbia at Ernesto's, 2009
* A la panxa del bou, 2010
* Santalegria, 2013

## Referències

* ↑ «Músiques d'arrel». Web. Generalitat de Catalunya, 2012. [Consulta: abril 2013].

## Enllaços externs

* Pàgina oficial del grup
# Gran Premi del Canadà del 1994

Resultats del Gran Premi del Canadà de Fórmula 1 de la temporada 1994, disputat al circuit urbà de Gilles Villeneuve a Mont-real el 12 de juny del 1994.

## Resultats de la cursa

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retir. | Pos. de sort. | Punts |
| 1 | 5 | Michael Schumacher | Benetton - Ford | 69 | 1h 44' 32. 1 | 1 | 10 |
| 2 | 0 | Damon Hill | Williams - Renault | 69 | + 39.66 s | 4 | 6 |
| 3 | 27 | Jean Alesi | Ferrari | 69 | + 1' 13.338 min. | 2 | 4 |
| 4 | 28 | Gerhard Berger | Ferrari | 69 | + 1' 15.609 min. | 3 | 3 |
| 5 | 2 | David Coulthard | Williams - Renault | 68 | + 1 Volta | 5 | 2 |
| 6 | 6 | Jyrki Järvilehto | Benetton - Ford | 68 | + 1 Volta | 20 | 1 |
| 7 | 14 | Rubens Barrichello | Jordan - Hart | 68 | + 1 Volta | 6 | |
| 8 | 12 | Johnny Herbert | Lotus - Mugen - Honda | 68 | + 1 Volta | 17 | |
| 9 | 23 | Pierluigi Martini | Minardi - Ford | 68 | + 1 Volta | 15 | |
| 10 | 4 | Mark Blundell | Tyrrell - Yamaha | 67 | Virolla (a 1 v.) | 13 | |
| 11 | 24 | Michele Alboreto | Minardi - Ford | 67 | + 2 Voltes | 18 | |
| 12 | 26 | Olivier Panis | Ligier - Renault | 67 | + 2 Voltes | 19 | |
| 13 | 25 | Eric Bernard | Ligier - Renault | 66 | + 3 Voltes | 24 | |
| 14 | 31 | David Brabham | Simtek - Ford | 65 | + 4 Voltes | 25 | |
| 15 | 11 | Alessandro Zanardi | Lotus - Mugen - Honda | 62 | + 7 Voltes | 23 | |
| DSQ | 9 | Christian Fittipaldi | Footwork - Ford | 68 | No arriba al pes mínim | 16 | |
| Ret | 7 | Mika Häkkinen | McLaren - Peugeot | 61 | Motor | 7 | |
| Ret | 19 | Olivier Beretta | Larrousse - Ford | 57 | Motor | 22 | |
| Ret | 10 | Gianni Morbidelli | Footwork - Ford | 50 | Transmissió | 11 | |
| Ret | 34 | Bertrand Gachot | Pacific - Ilmor | 47 | Pressió de l'oli | 26 | |
| Ret | 20 | Eric Comas | Larrousse - Ford | 45 | Embragatge | 21 | |
| Ret | 3 | Ukyo Katayama | Tyrrell - Yamaha | 44 | Accident | 9 | |
| Ret | 15 | Eddie Irvine | Jordan - Hart | 40 | Virolla | 8 | |
| Ret | 29 | Andrea de Cesaris | Sauber - Mercedes | 24 | Pressió de l'oli | 14 | |
| Ret | 30 | Heinz-Harald Frentzen | Sauber - Mercedes | 5 | Virolla | 10 | |
| Ret | 8 | Martin Brundle | McLaren - Peugeot | 3 | Part elèctrica | 12 | |
| NVQ | 33 | Paul Belmondo | Pacific - Ilmor | | | | |

## Altres

* Pole: Michael Schumacher 1m 26. 178
* Volta ràpida: Michael Schumacher 1m 28. 927 (a la volta 31)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-11-06. [Consulta: 22 maig 2010].
# Escola Catalana de la Festa

L'Escola Catalana de la Festa o Festcat eren quatre escoles d'estiu de cultura popular organitzades a Llívia, Esterri d’Àneu, Torroella de Montgrí i Horta de Sant Joan pel Centre de Promoció de la Cultura Popular i Tradicional Catalana, al marc del conjunt d'activitats i programes formatius del Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya. Tenien per objecte promoure la participació, la innovació, la normalització i la millora de la cultura popular i tradicional del país. Aquests objectius s'assoleixen mitjançant una acció global, bàsicament de caràcter formatiu, que tracta la cultura popular com a patrimoni del territori i com a motor de cohesió social i de la integració intercultural.
A Llívia, la participació va caure de més 150 participants el 2011 cap a només vint el 2012 i va ser la darrera edició que va celebrar-s'hi. La Direcció de Cultura Popular, Associacionisme i Acció Popular, que va reprendre les activitats del Centre de Promoció de la Cultura Popular i Tradicional, va suprimir l'esdeveniment, per causa de les retallades i per manca de base social. Els altres cursos d'estiu, com Dansàneu, un curs de dansa tradicional, a Esterri d'Àneu, el de jocs tradicionals, a Tarrega i Anglesola, la música tradicional i molts altres continuen sent promoguts pel Departament reunits en un programa nou que s'intitula «Campus de Cultura Popular» al qual es coordinen i promouen diferents escoles d'estiu.

## Videografia

* Festcat 09: Escoles d'Estiu de Cultura Popular, Barcelona, Patofilms S.L., DL 2009, 59 min.

## Referències

* ↑ «Escola Catalana de la Festa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Festcat. Escola Catalana de la Festa» Arxivat 2012-04-12 a Wayback Machine., Memòria del Departament de Cultura 1998, Generalitat de Catalunya, pàgina 302
* ↑ «Una baixada sobtada d'inscripcions posa en perill la Festcat de Llívia», Regio7, 20 de juliol 2012
* ↑ «Festcat deixa Torroella», El Punt, 3 de juny de 2011
* 1 2 «Les retallades deixen Llívia sense el campus popular de la Festcat. El departament prioritza la formació cultural en els pobles on hi ha una base social que la promou», Regio7, 8 de juny de 2013
* ↑ «Darrers dies per a matricular-se a la Festcat 2012», Direcció General de Cultura Popular, Associacionisme i Acció Culturals, 2012

## Enllaços externs

* Web de la Fundació Fira Mediterrània de Manresa, gestora de la Festcat
# Basses de Can Conill

La zona humida Basses de Can Conill està formada per dues basses, una situada al nord, més gran i permanent, coneguda com a bassa de Can Conill, i una altra menor, coneguda com a Can Conill Petita, que se sol assecar a l'estiu. Ambdues allotgen poblacions de tortuga d'estany (Emys orbicularis).
La bassa gran, de 220 m², és d'origen artificial. Té forma ovalada i una profunditat màxima de 2 m. Presenta aigua de forma permanent, però el nivell oscil·la fins a 1 m segons l'època de l'any. Als marges hi ha joncs, ciperàcies, càrexs, lliri groc i diferents espècies pròpies dels herbassars humits. A l'aigua apareixen força llenties d'aigua (Lemna minor). El bosc de ribera és format per gatells (Salix cinerea) i alguns pollancres i roures martinencs (Quercus pubescens). Als prats propers a la bassa s'hi realitzen les postes de tortuga d'estany.
La bassa petita, situada més al sud, molt a prop d'una edificació, és de caràcter temporal. Sol estar coberta totalment per llenties d'aigua i als seus marges hi ha boga i alguns sectors amb roures i esbarzers. A les dues basses s'ha detectat nombrosos anurs (granota verda, reineta meridional, gripau d'esperons i tòtil) i urodels (tritó palmat, tritó verd, salamandra comuna). Entre els rèptils, a més de la tortuga d'estany (Emys orbicularis), hi ha serps d'aigua (serp de collaret, colobra escurçonera). També destaquen les poblacions d'invertebrats (heteròpters, odonats i coleòpters aquàtics).
Aquesta zona no presenta impactes significatius. Podrien posar en perill l'espai processos d'eutrofització de les aigües, de sobreexplotació d'aqüífers o d'expansió dels conreus. A més, les poblacions de tortuga d'estany es troben força aïllades i per les seves reduïdes dimensions corren risc de desaparició.

## Referències

* 1 2 3 4 «Basses de Can Conill». Fitxes descriptives de zones humides. Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural de la Generalitat de Catalunya (CC-BY-SA). [Consulta: 27 octubre 2014].