# Benjamin Lay

Benjamin Lay (26 de gener de 1682 - 8 de febrer de 1759) va ser un escriptor, granger i activista d'origen anglès. Nascut a Copford, Essex, en el si d'una família quàquer, inicialment va fer un aprenentatge com a fabricant de guants abans de fugir a Londres i trobar feina com a mariner. El 1718, Lay es va traslladar a la colònia britànica de Barbados, que funcionava amb una economia de plantació que depenia del treball esclau. Mentre treballava com a comerciant, la seva sorpresa pel tractament brutal dels esclaus a Barbados va portar a Lay a desenvolupar principis abolicionistes per a tota la vida, que es van veure reforçats pels seus ideals humanitaris i les seves creences quàqueres.
Lay es va traslladar posteriorment a la província de Pensilvània a l'Amèrica del Nord britànica, vivint a Filadèlfia abans d'establir-se a Abington amb la seva dona Sarah Smith Lay, que també era quàquer i compartia les seves creences humanitàries i abolicionistes. Operant una petita granja que produïa fruita, lli i llana, es va negar a consumir qualsevol producte fet amb treball esclau i va viure un estil de vida frugal i vegetarià, que va continuar després de la mort de Sarah el 1735. Lay fou geperut amb un pit sobresortint i feia uns quatre peus d'alçada, per això es referien a ell com a "Little Benjamin".
Lay també va ser un escriptor prolífic, va escriure llibres i pamflets que defensaven l'abolició de l'esclavitud. El seu llibre de 1737 All Slave-Keepers That Keep the Innocent in Bondage: Apostates va ser una de les primeres obres abolicionistes publicades a les Tretze Colònies. Lay va desenvolupar una relació hostil amb els quàquers nord-americans, molts dels quals posseïen esclaus. Sovint interrompia les reunions dels quàquers amb manifestacions extravagants per protestar contra la seva implicació en l'esclavitud. Lay va morir a principis de 1759, i les seves opinions contra l'esclavitud anirien inspirant els successius abolicionistes nord-americans.

## Primers anys de vida

Benjamin Lay va néixer el 1682 de pares quàquers a Copford, prop de Colchester, Anglaterra.$^{:11}$Després de treballar com a granger i pastor, més tard com a aprenent de fabricant de guants, Lay va fugir a Londres i es va convertir en mariner als 21 anys. Més tard va tornar a Anglaterra i es va casar amb Sarah Smith el 1718.
El 1718, Lay es va traslladar a Barbados com a comerciant. Aviat, els seus principis abolicionistes, alimentats pel seu radicalisme quàquer, el van fer impopular entre aquells companys residents que es van beneficiar de l'esclavitud i el tràfic de persones. El 1731, Lay va emigrar a la província de Pennsilvània, instal·lant-se primer a Filadèlfia (en el que ara és el barri d'Olney), i més tard a Abington. A Abington, va ser un dels primers i més zelosos opositors de l'esclavitud, en una època en què els quàquers encara no estaven organitzats en oposició a l'esclavitud. En una ocasió, Lay va portar una bufeta d'animal plena de suc de raïm de moro vermell sota el seu abric per fer una protesta.
Lay es va aixecar amb prou feines més de quatre peus d'alçada, referint-se a ell mateix com "El petit Benjamí". Era un geperut amb un pit sobresortint i els seus braços eren tan llargs com les cames. Lay es va convertir en vegetarià després de matar una marmota que havia arrasat el seu jardí. Havia clavat les seves parts del cos a les cantonades del seu jardí. Va sentir remordiment per l'incident i després de llegir les obres de Thomas Tyron es va declarar vegetarià i va recomanar una vida rural tranquil·la basada en "l'harmonia i la unitat" amb el món. Lay va arribar a veure una presència divina panteista de Déu en tots els éssers vius. Es va oposar a la pena de mort en tots els casos.
Com a vegetarià; menjava fruites, mel i verdures, i només bevia llet i aigua. Va plantar pomeres, presseguers i noguers i va gestionar un gran apiari. La mel era un element bàsic de la seva dieta, i mai va matar les abelles. També conreava patates, raves i carabassa. El seu menjar preferit eren els "naps bullits i després rostits".
Lay va crear la seva pròpia roba per boicotejar totes les mercaderies produïdes per l'explotació d'altres, inclosos els animals. Es va negar a utilitzar la llana d'ovella i només portava peces de lli. Negant-se a participar en el que descrivia als seus tractats com una societat degradada, hipòcrita, tirànica i fins i tot demoníaca, Lay es va comprometre amb un estil de vida d'autosustentació gairebé completa després de la mort de la seva estimada dona. Vivint al camp de Pensilvània en una cova amb una entrada exterior adjunta, Lay va cultivar arbres fruiters i va filar el lli que va fer créixer per a ell mateix. Dins de la cova va guardar la seva biblioteca: dos-cents llibres de teologia, biografia, història i poesia.
Va publicar més de 200 pamflets, la majoria dels quals eren polèmiques apassionades contra diverses institucions socials de l'època, especialment l'esclavitud, la pena capital, el sistema penitenciari, l'elit quàquera de Pensilvània, etcètera.

## Abolicionisme

Va començar a defensar l'abolició de l'esclavitud quan, a Barbados, va veure com un home esclau se suïcidava en lloc de ser colpejat de nou pel seu amo. La seva apassionada enemistat de l'esclavitud va ser parcialment alimentada per les seves creences quàqueres. Lay va fer diverses manifestacions dramàtiques contra la pràctica. Una vegada es va quedar fora d'una reunió de quàquers a l'hivern sense abric i almenys un peu nu i a la neu. Quan un vianant va expressar preocupació per la seva salut, va dir que els esclaus es feien treballar a l'aire lliure a l'hivern vestit com ell. En una altra ocasió, va segrestar temporalment el fill dels propietaris d'esclaus, per mostrar-los com se sentien els africans quan els seus familiars van ser venuts a l'estranger.
A Burlington, Nova Jersey, a la reunió anual dels quàquers de Filadèlfia de 1738, vestit de soldat, va concloure una diatriba contra l'esclavitud, citant la Bíblia dient que tots els homes haurien de ser iguals sota Déu, enfonsant una espasa en una Bíblia que contenia una bufeta de suc de raïm de moro vermell sang, que esquitxava sobre els espectadors més pròxims.

## Amistat amb Benjamin Franklin

Benjamin Franklin havia imprès el llibre de Lay All Slave Keepers That keep the Innocent in Bondage, Apostates, una polèmica contra l'esclavitud, i el va vendre per dos xílings la còpia, vint xílings la dotzena. Va visitar regularment en els darrers anys de Lay, després que Lay s'hagués convertit en ermità. Aleshores Franklin era propietari d'un esclau amb el nom de Joseph i el 1750 tenia dos esclaus més, Peter i Jemima. Lay el va pressionar per la seva justificació: "Amb quin dret?" L'abril de 1757, Franklin va redactar el seu nou testament en el qual va prometre a Peter i Jemima que serien alliberats després de la seva mort.
Com a regal al seu marit, la dona de Franklin, Deborah Read, va encarregar a William Williams que pintés un retrat de Benjamin Lay (retratat a dalt). Aquest retrat era conegut al segle XVIII, però va desaparèixer fins que es va vendre a una subhasta el 1977 per quatre dòlars, restaurat pels conservadors del Museu Winterthur i posteriorment venut a la National Portrait Gallery de Washington, DC. $^{:123–125}$

## Mort i llegat

Benjamin Lay va morir a Abington, Pennsilvània, el 1759. El seu llegat va continuar inspirant el moviment abolicionista durant generacions. Al llarg de principis i mitjans del segle XIX, era habitual que els quàquers abolicionistes tinguessin imatges de Lay a les seves cases. Benjamin Lay va ser enterrat al cementeri d'Abington Friends Meeting en una tomba de la qual es desconeix la ubicació exacta, però al costat de la casa de reunions i al costat de l'Abington Friends School a Jenkintown, Pennsilvània. El 2012, durant el breu campament del moviment Occupy a Jenkintown, els manifestants van rebatejar simbòlicament la plaça de la ciutat de Jenkintown com "Benjamin Lay Plaza".
El 2018, la Comissió d'Història i Museus de Pensilvània va erigir un marcador històric a Abington commemorant Lay. El 21 d'abril de 2018, la reunió d'Amics d'Abington va donar a conèixer una sepultura de Benjamin i Sarah Lay al seu cementiri.
Quatre reunions de quàquers van renegar de Lay per la seva incòmoda campanya. El 2018, la reunió de l'àrea del sud-est d'Anglia, que forma part de la reunió anual de la Gran Bretanya, es va convertir en l'última de les quatre a "renegar-lo". Els altres van ser la reunió mensual d'Abington i la reunió anual de Filadèlfia als EUA i la reunió de l'àrea del nord de Londres a la Gran Bretanya.
La sala Benjamin Lay de Friends House, Londres, Regne Unit, porta el seu nom.
The Fearless Benjamin Lay: The Quaker Dwarf Who Became the First Revolutionary Abolitionist és un llibre sobre Lay escrit per Marcus Rediker i publicat per Verso Books l'1 de setembre de 2017.

## Publicacions seleccionades

* https://benjaminlay.org contains an online edition of Benjamin Lay's 1738 book, All Slave-Keepers: Apostates!
* Rigby, Nic «Benjamin Lay: The Quaker dwarf who fought slavery». , 10-02-2018.
* Bankard, Bob. «The Story of Benjamin Lay (includes physical description)». Arxivat de l'original el 2010-05-11.
* Cole, Wilford P. Winterthur Portfolio, 4, 1968, pàg. 34–46. DOI: 10.1086/495772. JSTOR: 1180484. Text on Lay (13 pages)

## Referències

* ↑ «All slave-keepers that keep the innocent in bondage : apostates pretending to lay claim to the pure & holy Christian religion, of what congregation so ever, but especially in their ministers, by whose example the filthy leprosy and apostacy is spread far and near : it is a notorious sin which many of the true Friends of Christ and his pure truth, called Quakers, has been for many years and still are concern'd to write and bear testimony against as a practice so gross & hurtful to religion, and destructive to government beyond what words can set forth, or can be declared of by men or angels, and yet lived in by ministers and magistrates in America». Library of Congress, Washington, D.C. 20540 USA. [Consulta: 1r desembre 2023].
* ↑ «You'll Never Be as Radical as This 18th-Century Quaker Dwarf». , 12-08-2017.
* 1 2 Rediker, Marcus. «Chapter 1: Early Life». A: The Fearless Benjamin Lay: The Quaker Dwarf who Became the First Revolutionary Abolitionist. Beacon Press, September 5, 2017. ISBN 978-0-8070-3592-4.
* ↑ Rediker, Marcus Smithsonian, 48, 9-2017.
* 1 2 Rediker, Marcus. «The “Quaker Comet” Was the Greatest Abolitionist You’ve Never Heard Of» (en anglès britànic). Smithsonian, 2017.
* 1 2 3 4 5 6 7 Rediker, Marcus. The Fearless Benjamin Lay: The Quaker Dwarf who Became the First Revolutionary Abolitionist. Beacon Press, September 5, 2017, p. 114-116. ISBN 978-0-8070-3592-4.
* ↑ Rediker, Marcus. The Fearless Benjamin Lay: The Quaker Dwarf who Became the First Revolutionary Abolitionist. Beacon Press, September 5, 2017, p. 115. ISBN 978-0-8070-3592-4.
* 1 2 Lepore, Jill. These Truths: A History of the United States. W. W. Norton & Company, 2008. ISBN 978-0393635249.
* ↑ Maria Fleming. A Place at the Table: Struggles for Equality in America. Oxford University Press, 2001, p. 33–. ISBN 978-0-19-515036-0.
* ↑ The Friend [Philadelphia], XXIX, 28, 3-1856, pàg. 220.
* ↑ Jackson, Maurice. Let This Voice Be Heard: Anthony Benezet, Father of Atlantic Abolitionism. University of Pennsylvania Press, August 9, 2010, p. 49. ISBN 9780812221268.
* ↑ Katishi Maake «16 new state historical markers approved by the Pennsylvania Historical and Museum Commission». , 02-04-2018.
* ↑ «Grave Marker Unveiling – Benjamin and Sarah Lay». Abingtonmeeting.org. Arxivat de l'original el April 22, 2018. [Consulta: 19 maig 2018].
* ↑ Hardy, Rebecca The Friend, 07-12-2018.
* ↑ «Meeting Rooms». Friends House. [Consulta: 3 gener 2023].
* ↑ «The Fearless Benjamin Lay: The Quaker Dwarf Who Became the First Revolutionary Abolitionist by Marcus Rediker». Publishers Weekly, 26-06-2017. Arxivat de l'original el September 25, 2022. [Consulta: 25 setembre 2022].
* ↑ «The Fearless Benjamin Lay the Quaker Dwarf Who Became the First Revolutionary Abolitionist by Marcus Rediker». Kirkus Reviews, 01-07-2017. Arxivat de l'original el September 25, 2022. [Consulta: 25 setembre 2022].
* ↑ Lapointe, Grace. «5 of the Best Introductory U.S. Disability History Books» (en anglès americà). Book Riot, 09-12-2020. Arxivat de l'original el September 25, 2022. [Consulta: 25 setembre 2022].

## Bibliografia

* The Friend: A Religious, Literary and Miscellaneous Journal, XXIX, 1856, pàg. 180,196,204–05,212,220,229–30.
* Allan, William. An American Biographical and Historical Dictionary, containing an Account of the Lives, Characters, and Writings of the most eminent Persons in North America from its first settlement, and a summary of the History of the several colonies and of the United States. 2a edició, 1832, p. 518–519.
* Beck, W. «Benjamin Lay. Born 1677—died 1759—aged eighty-two years». A: Biographical Catalogue, being an Account of the Lives of Friends and others whose Portraits are in the London Friends' Institute. Also descriptive Notices of Friends' Schools and Institutions of which the Gallery contains Illustrations. Londres: Friends' Institute, 1888, p. 418–422.
* The Journal of the Friends' Historical Society, XXIII, 1926, pàg. 60–61.
* The Friend: A Religious, Literary and Miscellaneous Journal, LIII, 1879, pàg. 135.
* Child, Lydia Maria Francis. Memoir of Benjamin Lay, Compiled from Various Sources. New York: American Anti-Slavery Society, 1842.
* Duyckinck, Evert Augustus. «Biographical Anecdote of Benjamin Lay». A: Cyclopaedia of American literature embracing personal and critical notices of authors, and selections from their writings, from the earliest period to the present day, with Portraits, Autographs, and other Illustrations. I. Philadelphia: Rutter, 1856, p. 279–280.
* Hunt, John Friends Miscellany. Being a Collection of Essays and Fragments, Biographical Religious Epistolary, Narrative and Historical. Designed for the Promotion of Piety and Virtue to Preserve in Remembrance the Characters and Views of Exemplary Individuals, and to Rescue from Oblivion Those Manuscripts, Left by Them Which May be Useful to Survivors [Philadelphia], VII, 1833, pàg. 274–276.
* Hunt, John Journal of Friends' Historical Society, XXII, 1925, pàg. 72–75.
* Kashatus, William C. Old York Road Historical Society Bulletin, XLV, 1985, pàg. 35–39.
* Kogan, Nathaniel Smith Disability Studies Quarterly, 36, 3, 22-08-2016. DOI: 10.18061/dsq.v36i3.5135. ISSN: 2159-8371 [Consulta: free].
* «Lay, Benjamin (1677–1759)». A: Pennsylvania Biographical Dictionary. I, 1998, p. 31–33.
* Perry, Marvin. «Benjamin Lay». A: Whitman. American Reformers. New York: H.W. Wilson, 1985, p. 514–515.
* Rediker, Marcus. The Fearless Benjamin Lay: The Quaker Dwarf Who Became the First Revolutionary Abolitionist. Boston: Beacon Press, 2017. ISBN 978-0-8070-3592-4.
* Rosier, Paul. «Benjamin Lay». A: Garraty. American National Biography. XIII, 1999, p. 305–307.
* Rowntree, C. Brightwen The Journal of the Friends' Historical Society, XXXIII, 1936, pàg. 3–19.
* Rush, Benjamin The Annual Monitor, or, New Letter-Case and Memorandum Book [York], I, 1815.
* Skidmore, Gil. «Benjamin Lay. 1683–1759». A: Dear friends and bretheren. 25 short biographies of Quaker men. Reading: Sowle Press, 2000, p. 19–21.
* Stevenson, Janet Marshall. Pioneers in Freedom: Adventures in Courage. Chicago: Reilly & Lee Books, 1969.
* Taylor, Astra Lapham's Quarterly, XV, Spring 2023.
* Vaux, Roberts. Memoirs of the lives of Benjamin Lay and Ralph Sandiford, two of the earliest public advocates for the emancipation of the enslaved Africans. Philadelphia: Solomon W. Conrad, 1815.

## Enllaços externs

* La web BENJAMIN LAY conté edicions del llibre de Benjamin Lay's 1738, All Slave-Keepers: Apostates!
* Rigby, Nic «Benjamin Lay: The Quaker dwarf who fought slavery». , 10-02-2018.
* Bankard, Bob. «The Story of Benjamin Lay (includes physical description)». Arxivat de l'original el 2010-05-11.
* Cole, Wilford P. Winterthur Portfolio, 4, 1968, pàg. 34–46. DOI: 10.1086/495772. JSTOR: 1180484. Text on Lay (13 pages)