OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gran Premi d'Itàlia del 1979

Resultats del Gran Premi d'Itàlia de Fórmula 1 de la temporada 1979 disputat al circuit de Monza el 9 de setembre del 1979.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 11 | Jody Scheckter | Ferrari | 50 | 1h 22' 00. 22 | 3 | 9 |
| 2 | 12 | Gilles Villeneuve | Ferrari | 50 | + 0.46 s | 5 | 6 |
| 3 | 28 | Clay Regazzoni | Williams - Ford | 50 | + 4.78 s | 6 | 4 |
| 4 | 5 | Niki Lauda | Brabham - Alfa Romeo | 50 | + 54.40 s | 9 | 3 |
| 5 | 1 | Mario Andretti | Lotus - Ford | 50 | + 59.70 s | 10 | 2 |
| 6 | 4 | Jean-Pierre Jarier | Tyrrell - Ford | 50 | + 1' 01.55 min. | 16 | 1 |
| 7 | 2 | Carlos Reutemann | Lotus - Ford | 50 | + 1' 24.14 min. | 13 | |
| 8 | 14 | Emerson Fittipaldi | Fittipaldi - Ford | 49 | + 1 Volta | 20 | |
| 9 | 27 | Alan Jones | Williams - Ford | 49 | + 1 Volta | 4 | |
| 10 | 3 | Didier Pironi | Tyrrell - Ford | 49 | + 1 Volta | 12 | |
| 11 | 9 | Hans Joachim Stuck | ATS - Ford | 49 | + 1 Volta | 15 | |
| 12 | 36 | Vittorio Brambilla | Alfa Romeo | 49 | + 1 Volta | 22 | |
| 13 | 29 | Riccardo Patrese | Arrows - Ford | 47 | + 3 Voltes | 17 | |
| 14 | 15 | Jean-Pierre Jabouille | Renault | 45 | Motor | 1 | |
| Ret | 26 | Jacques Laffite | Ligier - Ford | 41 | Motor | 7 | |
| Ret | 20 | Keke Rosberg | Wolf - Ford | 41 | Motor | 23 | |
| Ret | 25 | Jacky Ickx | Ligier - Ford | 40 | Motor | 11 | |
| Ret | 18 | Elio de Angelis | Shadow - Ford | 33 | Embragatge | 24 | |
| Ret | 35 | Bruno Giacomelli | Alfa Romeo | 28 | Virolla | 18 | |
| Ret | 16 | René Arnoux | Renault | 13 | Motor | 2 | |
| Ret | 7 | John Watson | McLaren - Ford | 13 | Accident | 19 | |
| Ret | 8 | Patrick Tambay | McLaren - Ford | 3 | Motor | 14 | |
| Ret | 30 | Jochen Mass | Arrows - Ford | 3 | Suspensions | 21 | |
| Ret | 6 | Nelson Piquet | Brabham - Alfa Romeo | 1 | Accident | 8 | |
| NVQ | 17 | Jan Lammers | Shadow - Ford | | | | |
| NVQ | 22 | Marc Surer | Ensign - Ford | | | | |
| NVQ | 24 | Arturo Merzario | Merzario - Ford | | | | |
| NVQ | 31 | Hector Rebaque | Rebaque - Ford | | | | |

## Altres

* Pole: Jean-Pierre Jabouille 1' 34. 580
* Volta ràpida: Clay Regazzoni 1' 35. 60 (a la volta 46)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-02-09. [Consulta: 13 abril 2010].
# Gran Premi del Canadà del 2000

Resultats del Gran Premi del Canadà de Fórmula 1 de la temporada 2000, disputat al circuit urbà de Gilles Villeneuve a Mont-real el 18 de juny del 2000.

## Resultats de la cursa

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retir. | Pos. de sort. | Punts |
| 1 | 3 | Michael Schumacher | Ferrari | 69 | 1h 41' 12. 3 | 1 | 10 |
| 2 | 4 | Rubens Barrichello | Ferrari | 69 | + 0.174 s | 3 | 6 |
| 3 | 11 | Giancarlo Fisichella | Benetton - Playlife | 69 | + 15.365 s | 10 | 4 |
| 4 | 1 | Mika Häkkinen | McLaren - Mercedes | 69 | + 18.561 s | 4 | 3 |
| 5 | 19 | Jos Verstappen | Arrows - Supertec | 69 | + 52.208 s | 13 | 2 |
| 6 | 6 | Jarno Trulli | Jordan - Mugen - Honda | 69 | + 1' 01.687 min. | 7 | 1 |
| 7 | 2 | David Coulthard | McLaren - Mercedes | 69 | + 1' 02.216 min. | 2 | |
| 8 | 23 | Ricardo Zonta | BAR - Honda | 69 | + 1' 10.455 min. | 8 | |
| 9 | 12 | Alexander Wurz | Benetton - Playlife | 69 | + 1' 19.899 s | 14 | |
| 10 | 16 | Pedro Diniz | Sauber - Petronas | 69 | + 1' 54.544 s | 19 | |
| 11 | 10 | Jenson Button | Williams - BMW | 68 | + 1 Volta | 18 | |
| 12 | 21 | Gaston Mazzacane | Minardi - Fondmetal | 68 | + 1 Volta | 22 | |
| 13 | 7 | Eddie Irvine | Jaguar - Cosworth | 66 | + 3 Voltes | 16 | |
| 14 | 9 | Ralf Schumacher | Williams - BMW | 64 | Col·lisió | 12 | |
| 15 | 22 | Jacques Villeneuve | BAR - Honda | 64 | Col·lisió | 6 | |
| 16 | 20 | Marc Gené | Minardi - Fondmetal | 64 | Virolla | 20 | |
| Ret | 18 | Pedro de la Rosa | Arrows - Supertec | 48 | Col·lisió | 9 | |
| Ret | 17 | Mika Salo | Sauber - Petronas | 42 | Part elèctrica | 15 | |
| Ret | 14 | Jean Alesi | Prost - Peugeot | 38 | Part elèctrica | 17 | |

## Altres

* Pole: Michael Schumacher 1' 18. 439
* Volta ràpida: Mika Häkkinen 1' 19. 049 (a la volta 37)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-10-10. [Consulta: 9 abril 2010].
# The Frighteners

The Frighteners és una pel·lícula de comèdia-terror del 1996 dirigida per Peter Jackson i protagonitzada per Michael J. Fox i Trini Alvarado. Va guanyar el premi del Festival Internacional de Cinema de Catalunya el 1996 als millors efectes especials de Richard Taylor. Fou l'última pel·lícula de Michael J. Fox en un paper protagonista.

## Argument

En Frank Bannister (Michael J. Fox) és un reeixit i borratxo arquitecte que té un accident de cotxe el 1990 en el qual mor la seva dona (Angela Bloomfield). D'aleshores ençà, i a causa d'un greu cop al cap, és capaç de veure, escoltar i parlar amb fantasmes. Després de fer-se amic de tres fantasmes -el gàngster afroamericà dels 60, en Cyrus (Chi McBride), el nerd dels 50, l'Stuart (Jim Fyfe) i el pistoler del Vell Oest "El Jutge" (John Astin)- decideix fer-se passar per un caçafantasmes per guanyar diners. Tot canvia, però, quan un grup de gent comença a ser assassinada per un espectre semblant a la Mort, en Frank és el principal sospitós per a la policia, i l'única persona que sembla creure-se'l és la Lucy Lynskey (Trini Alvarado).

## Repartiment

* Michael J. Fox
* Trini Alvarado
* Peter Dobson
* John Astin
* Jeffrey Combs
* Dee Wallace-Stone
* Jake Busey
* Chi McBride
* Jim Fyfe
* Troy Evans
* Julianna McCarthy
* R. Lee Ermey
* Elizabeth Hawthorne
* Angela Bloomfield

## Producció

Jackson va decidir rodar The Frighteners tota a Nova Zelanda. Robert Zemeckis i Universal Studios van coincidir en la condició que Jackson fes que Nova Zelanda s'assemblés al centre-oest dels Estats Units.

## Referències

* ↑ Archerd, Amy «Cates thinks diverse noms make for good TV». Variety, 15-02-1995 [Consulta: 24 desembre 2008].
* ↑ Pryor, Ian. Peter Jackson: From Prince of Splatter to Lord of the Rings. Nova York: Thomas Dunne Books, 2003, p. 204–205. ISBN 0-312-32294-1.
* ↑ Pryor, p.196-200
# Gran Premi d'Itàlia del 1985

Resultats del Gran Premi d'Itàlia de Fórmula 1 de la temporada 1985 disputat al circuit de Monza el 8 de setembre del 1985.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 2 | Alain Prost | McLaren - TAG | 51 | 1h 17' 59. 451 | 5 | 9 |
| 2 | 7 | Nelson Piquet | Brabham - BMW | 51 | + 51.635 s | 4 | 6 |
| 3 | 12 | Ayrton Senna | Lotus - Renault | 51 | + 1' 00.390 min. | 1 | 4 |
| 4 | 8 | Marc Surer | Brabham - BMW | 51 | + 1' 00.609 min. | 9 | 3 |
| 5 | 28 | Stefan Johansson | Ferrari | 50 | + 1 Volta | 10 | 2 |
| 6 | 11 | Elio de Angelis | Lotus - Renault | 50 | + 1 Volta | 6 | 1 |
| 7 | 15 | Patrick Tambay | Renault | 50 | + 1 Volta | 8 | |
| 8 | 3 | Martin Brundle | Tyrrell - Renault | 50 | + 1 Volta | 14 | |
| 9 | 18 | Thierry Boutsen | Arrows - BMW | 50 | + 1 Volta | 19 | |
| 10 | 25 | Philippe Streiff | Ligier - Renault | 49 | + 2 Voltes | 3 | |
| 11 | 5 | Nigel Mansell | Williams - Honda | 47 | Motor | 15 | |
| 12 | 19 | Teo Fabi | Toleman - Hart | 47 | + 4 Voltes | 7 | |
| 13 | 27 | Michele Alboreto | Ferrari | 45 | Motor | 2 | |
| Ret | 6 | Keke Rosberg | Williams - Honda | 44 | Motor | 20 | |
| Ret | 26 | Jacques Laffite | Ligier - Renault | 40 | Motor | 16 | |
| Ret | 1 | Niki Lauda | McLaren - TAG | 33 | Transmissió | 13 | |
| Ret | 22 | Riccardo Patrese | Alfa Romeo | 31 | Exhaust | 22 | |
| Ret | 24 | Huub Rothengatter | Osella - Alfa Romeo | 26 | Motor | 26 | |
| Ret | 9 | Philippe Alliot | RAM - Hart | 19 | Turbo | 11 | |
| Ret | 17 | Gerhard Berger | Arrows - BMW | 13 | Motor | 12 | |
| Ret | 16 | Derek Warwick | Renault | 9 | Transmissió | 25 | |
| Ret | 33 | Alan Jones | Lola - Hart | 6 | Motor | 17 | |
| Ret | 23 | Eddie Cheever | Alfa Romeo | 3 | Motor | 24 | |
| Ret | 29 | Pierluigi Martini | Minardi - Motori Moderni | 0 | Bomba del combustible | 21 | |
| NVS | 20 | Piercarlo Ghinzani | Toleman - Hart | 0 | No va sortir | | |

## Altres

* Pole: Ayrton Senna 1' 25. 084
* Volta ràpida: Nigel Mansell 1' 28. 283 (a la volta 38)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-02-18. [Consulta: 26 abril 2010].
# Jerónimo Domínguez y Pérez de Vargas

Jerónimo Domínguez y Pérez de Vargas (Sevilla, 18 de juny del 1897 - Sevilla, 24 de setembre del 1966), marquès de Contadero, fou un polític i aristòcrata espanyol que va exercir diferents càrrecs durant el període de la dictadura de Francisco Franco i va intervenir activament a la Guerra Civil espanyola en el bàndol revoltat.

## Biografia

Durant la dictadura de Primo de Rivera va ser secretari d'Unión Patriótica a Sevilla, i durant la Segona República Espanyola va militar a Renovación Española. Va donar suport la Sanjurjada de 1932 i després al cop d'estat del 18 de juliol de 1936.
Va ser alcalde de Sevilla en el període comprès entre el 3 de febrer de 1952 i el 21 de març de 1959. Després de prendre possessió del càrrec, va ser rebut al Palau del Pardo per Francisco Franco, a qui va explicar els greus problemes que afligien la ciutat, entre ells l'escassetat d'habitatges, falta d'escoles, deficiència en el proveïment d'aigua, risc d'inundacions per les crescudes del Guadalquivir i deficient servei de transport, entre d'altres, rebent vagues promeses sobre la solució a aquests problemes. Un any després, Franco va visitar Sevilla en el període comprès entre el 14 i el 29 d'abril, celebrant un Consell de Ministres en els Reials Alcàssers i aprovant diferents projectes, com un canal navegable entre Sevilla i Sanlúcar de Barrameda que s'anomenaria canal Sevilla-Bonanza. No obstant això, cap d'aquestes promeses es va materialitzar; a més a més, el Ministeri d'Obres Públiques va prohibir el trànsit pel Pont d'Isabel II a camions autobusos i tramvies, a causa del seu mal estat de conservació, per la qual cosa Jerónimo Domínguez va presentar la dimissió el 24 d'octubre de 1958, si bé aquesta no va ser acceptada fins al 21 de març de 1959. El fet va ser silenciat per la censura de l'època per evitar-ne la difusió.

## Referències

* ↑ El caso único del Marqués del Contadero en el fútbol sevillano al diari ABC, 16 de gener de 2014
* ↑ Diario de Sevilla. Contadero se plantó ante Franco. Diario de Sevilla. Publicat el 24 de juny de 2009. Consultat el 19 de setembre de 2013.
* ↑ El sepelio del Marqués del Contadero constituyó una gran manifestación de duelo. ABC de Sevilla, publicat el 27 de setembre de 1966. Consultat el 20 de setembre de 2013.
* ↑ Necrológicas: Marqués del Contadero. ABC de Madrid.
# Gran Premi d'Itàlia del 2001

Resultats del Gran Premi d'Itàlia de Fórmula 1 de la temporada 2001 disputat al circuit de Monza el 16 de setembre del 2001.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 6 | Juan Pablo Montoya | Williams - BMW | 53 | 1h 16' 58. 493 | 1 | 10 |
| 2 | 2 | Rubens Barrichello | Ferrari | 53 | + 5.175 s | 2 | 6 |
| 3 | 5 | Ralf Schumacher | Williams - BMW | 53 | + 17.335 s | 4 | 4 |
| 4 | 1 | Michael Schumacher | Ferrari | 53 | + 24.991 s | 3 | 3 |
| 5 | 19 | Pedro de la Rosa | Jaguar - Cosworth | 53 | + 1' 14.984 min. | 10 | 2 |
| 6 | 10 | Jacques Villeneuve | BAR - Honda | 53 | + 1' 22.469 min. | 15 | 1 |
| 7 | 17 | Kimi Räikkönen | Sauber - Petronas | 53 | + 1' 23.107 min. | 9 | |
| 8 | 12 | Jean Alesi | Jordan - Honda | 52 | + 1 Volta | 16 | |
| 9 | 9 | Olivier Panis | BAR - Honda | 52 | + 1 Volta | 17 | |
| 10 | 7 | Giancarlo Fisichella | Benetton - Renault | 52 | + 1 Volta | 14 | |
| 11 | 16 | Nick Heidfeld | Sauber - Petronas | 52 | + 1 Volta | 8 | |
| 12 | 23 | Tomáš Enge | Prost - Acer | 52 | + 1 Volta | 20 | |
| 13 | 21 | Fernando Alonso | Minardi - European | 51 | + 2 Voltes | 21 | |
| Ret | 15 | Enrique Bernoldi | Arrows - Asiatech | 46 | Prob. mecànics | 18 | |
| Ret | 20 | Alex Yoong | Minardi - European | 44 | Virolla | 22 | |
| Ret | 22 | Heinz-Harald Frentzen | Prost - Acer | 28 | Caixa canvi | 12 | |
| Ret | 14 | Jos Verstappen | Arrows - Asiatech | 25 | Pressió del combust. | 19 | |
| Ret | 3 | Mika Häkkinen | McLaren - Mercedes | 19 | Caixa canvi | 7 | |
| Ret | 18 | Eddie Irvine | Jaguar - Cosworth | 14 | Motor | 13 | |
| Ret | 4 | David Coulthard | McLaren - Mercedes | 6 | Motor | 6 | |
| Ret | 8 | Jenson Button | Benetton - Renault | 4 | Motor | 11 | |
| Ret | 11 | Jarno Trulli | Jordan - Honda | 0 | Col·lisió | 5 | |

## Altres

* Pole: Juan Pablo Montoya 1' 22. 216
* Volta ràpida: Ralf Schumacher 1' 25. 073 (a la volta 39)

## Referències

* «La web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2010-03-24. [Consulta: 20 abril 2010].
# Joan Estaràs Riutort

Joan Estaràs Riutort (Sa Pobla, 1747 - Palma, ?) fou un pintor, escultor i constructor d'instruments musicals mallorquí.
Fou professor de belles arts i estudià arts, filosofia, dibuix i música. Prengué l'hàbit de l'Orde de Malta i fou ordenat sacerdot a Malta el 1772. Després de tornar a Mallorca es dedicà exclusivament a la pintura, escultura i a la fabricació d'instruments musicals, especialment flautes.

## Referències

* Sa Marjal Vol. IV Tom VII, reedició del 1990, Ajuntament de sa Pobla.
# Gran Premi del Japó del 1993

Resultats del Gran Premi del Japó de Fórmula 1 de la temporada 1993 disputat al circuit de Suzuka el 24 d'octubre del 1993.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 8 | Ayrton Senna | McLaren - Ford | 53 | 1h 40' 27. 912 | 2 | 10 |
| 2 | 2 | Alain Prost | Williams - Renault | 53 | + 11.435 s | 1 | 6 |
| 3 | 11 | Mika Häkkinen | McLaren - Ford | 53 | + 26.129 s | 3 | 4 |
| 4 | 0 | Damon Hill | Williams - Renault | 53 | + 1' 23.538 min. | 6 | 3 |
| 5 | 14 | Rubens Barrichello | Jordan - Hart | 53 | + 1' 35.101 min. | 12 | 2 |
| 6 | 15 | Eddie Irvine | Jordan - Hart | 53 | + 1' 46.421 min. | 8 | 1 |
| 7 | 26 | Mark Blundell | Ligier - Renault | 52 | + 1 Volta | 17 | |
| 8 | 30 | Jyrki Järvilehto | Sauber | 52 | + 1 Volta | 11 | |
| 9 | 25 | Martin Brundle | Ligier - Renault | 51 | Col·lisió | 15 | |
| 10 | 24 | Pierluigi Martini | Minardi - Ford | 51 | + 2 Voltes | 22 | |
| 11 | 12 | Johnny Herbert | Lotus - Ford | 51 | + 2 Voltes | 19 | |
| 12 | 19 | Toshio Suzuki | Larrousse - Lamborghini | 51 | + 2 Voltes | 23 | |
| 13 | 11 | Pedro Lamy | Lotus - Ford | 49 | Virolla | 20 | |
| 14 | 9 | Derek Warwick | Footwork - Mugen - Honda | 48 | Col·lisió | 7 | |
| Ret | 6 | Riccardo Patrese | Benetton - Ford | 45 | Virolla | 10 | |
| Ret | 28 | Gerhard Berger | Ferrari | 40 | Motor | 5 | |
| Ret | 10 | Aguri Suzuki | Footwork - Mugen - Honda | 28 | Virolla | 9 | |
| Ret | 23 | Jean-Marc Gounon | Minardi - Ford | 26 | Retirada | 13 | |
| Ret | 3 | Ukyo Katayama | Tyrrell - Yamaha | 26 | Motor | 24 | |
| Ret | 29 | Karl Wendlinger | Sauber | 25 | Motor | 16 | |
| Ret | 20 | Érik Comas | Larrousse - Lamborghini | 17 | Motor | 21 | |
| Ret | 5 | Michael Schumacher | Benetton - Ford | 10 | Col·lisió | 4 | |
| Ret | 27 | Jean Alesi | Ferrari | 7 | Motor | 14 | |
| Ret | 4 | Andrea de Cesaris | Tyrrell - Yamaha | 0 | Col·lisió | 18 | |

## Altres

* Pole: Alain Prost 1' 37. 154
* Volta ràpida: Alain Prost 1' 41. 176 (a la volta 53)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-12-02. [Consulta: 20 maig 2010].
# El Pato

El Pato fou una regió de Colòmbia, al departament de Caquetá, on el 1953 es van establir els guerrillers comunistes del Partit Comunista de Colòmbia que van governar la comarca fins que foren expulsats per l'exèrcit el 1964. El govern la va considerar una de les "repúbliques independents" de signe comunista establerta aquells anys a Colòmbia.

## Vegeu també

* Marquetàlia
# Ernst Ludwig Kirchner

Ernst Ludwig Kirchner (Aschaffenburg, 6 de maig del 1880 - Frauenkirch, Suïssa, 15 de juny del 1938), pintor expressionista, és un dels quatre estudiants de l'Escola tècnica superior de Dresden que van fundar el grup expressionista Die Brücke el 1905.

## Vida

Kirchner va anar a estudiar arquitectura a Dresden el 1901. El 1903, va marxar a Múnic a estudiar pintura a l'Escola de Belles Arts. El 1905, va fundar amb altres estudiants el grup Die Brücke ('El pont'), que pretenia un estil pla de colors purs inspirat en l'art primitiu. Aquest grup i Der Blaue Reiter van formar la segona onada expressionista.
Va seguir vivint a Dresden fins al 1911. Després va anar a Berlín, on va saber reflectir l'agitació i el moviment d'una gran ciutat moderna. El 1914, amb l'esclat de la Primera Guerra Mundial, és mobilitzat, però sofreix una greu crisi nerviosa. A la tornada de la guerra, el 1915, es va trastornar profundament.
Va estar a Alemanya i, a partir del 1917, a Davos (Suïssa). El 1937, en plena ascensió del nazisme, el seu art es va qualificar com art degenerat i molts dels seus treballs van ser destruïts. Es va suïcidar a Frauenkirch, prop de Davos, el 1938.

## Obra

Es va interessar molt pel gravat sobre fusta. Kirchner cultiva formes anguloses que poden estar inspirades en la descomposició cubista o en el disseny normal dels gravats xilogràfics.

## Vegeu també

* Banyistes a Moritzburg
* Dona nua reclinada

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte II (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.13. DL M-50.522-2002. ISBN 84-8332-391-5 [Consulta: 2 desembre 2014].
* ↑ Wolf, Norbert.. Ernst Ludwig Kirchner : 1880-1938 : en el abismo del tiempo. Köln: Taschen, 2003. ISBN 3-8228-2297-3.

## Enllaços externs

* ernstludwigkirchner.com.
# Espartza-Zaraitzu

Espartza Zaraitzu (cooficialment en castellà Esparza de Salazar) és un municipi de Navarra, a la comarca de Roncal-Salazar, dins la merindad de Sangüesa.

## Topònim

La localitat s'ha denominat oficialment de forma tradicional Esparza, encara que de forma informal solia anomenar-se-la Esparza de Salazar per a distingir-la de l'altra localitat homònima existent a Navarra, Esparza del municipi de Galar. En la dècada de 1990 es va adoptar finalment la denominació oficial de Esparza de Salazar. Finalment en 2006 es va adoptar oficialment la denominació bilingüe Esparza de Salazar/Espartza Zaraitzu. Espartza és com es pronuncia el nom en llengua basca i Zaraitzu és el nom basc de la Vall de Salazar. El nom Espartza sembla provenir de l'euskera, ja que les dues localitats navarreses denominades Esparza estan en la zona històricament bascòfona de Navarra i la terminació -tza (el nom basc dels pobles és Espartza) sol ser un sufix abundancial molt habitual en aquesta llengua. No obstant això, no està tan clar com és el significat del terme espar del que suposadament el topònim indicaria gran abundància. S'han proposat diverses etimologies: espartzu (Stipa tenacissima), ezpara (tàvec) i espar (paraula local que denomina a l'estaca que s'utilitza per a subjectar les vinyes).

## Demografia

Evolució demogràfica :
| 1996 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| 122 | 116 | 121 | 115 | 108 | 104 | 102 | 102 | 100 | 98 | 103 |
| Fonts: Espartza-Zaraitzu i Institut d'Estadística de Navarra |||||||||||

## Personatges il·lustres

* Simeó de Guinda i Apeztegui: bisbe d'Urgell i copríncep d'Andorra 1714-1737.
# Fikry El Azzouzi

Fikry El Azzouzi és un escriptor de novel·les i teatre belga d'origen marroquí i amazic que escriu en neerlandès. Des del 2002 també té una columna al diari De Morgen. Va néixer a Temse el 4 d'octubre del 1978 en una família d'immigrants amazics. Durant molts anys va treballar com vigilant nocturn i va matar el temps escrivint. Descriu amb humor incisiu una generació de joves de la immigració recent balandrejant entre dues cultures a la recerca d'identitat, en situacions on no salva ni els nouvinguts, ni tampoc els autòctons. Fidel al seu esperit provocatiu, el 2015 va convidar a la cerimònia del Premi Arkprijs de la Paraula Lliure un col·lectiu de dones que reclamen el dret de portar el vel.

## Obres destacades

* Het Schapenfeest, 2010
* De Handen van Fatma, 2013
* Troost (teatre), premi «Auteursprijs voor Podiumkunsten» (Premi d'autors per a les arts de l'escena) 2013
* Drarrie in de Nacht, 2014 (teatre) traduït a l'alemany Wir da draussen
* Reizen Jihad, 2015 (teatre)
* Barbaarse Verstrooidheid, 2016

## Referències

* ↑ De Vos, 2015, p. 25.
* ↑ De Vos, 2015, p. 10.
* ↑ vander Veken, Ingrid, «Laudatio voor Fikry el Azzouzi» Arxivat 2016-11-28 a Wayback Machine., 2015, pàgines 13-17
* ↑ T'Sjoen, Yves «Arkprijs van het Vrije Woord: 'Het rommelt in de bestuurskamer, en ik maak me ongerust'» (en neerlandès). Knack, 07-09-2015.
* ↑ Het Schapenfeest (en neerlandès). Amsterdam: Van Gennep, 2010, p. 159. ISBN 9789055154777.
* ↑ De Handen van Fatma (en neerlandès). Anvers: Vrijdag, p. 80. ISBN 9789460012327.
* ↑ Pdc «Fikry El Azzouzi over zijn nieuwe roman 'Drarrie in de nacht'». Kifkif, 23-09-2014. Arxivat de l'original el 2016-11-28 [Consulta: 27 novembre 2016]. Arxivat 2016-11-28 a Wayback Machine.
* ↑ Drarrie in de Nacht (en neerlandès). Anvers: Vrijdag, 2014, p. 138. ISBN 9789460012617.
* ↑ El Azzouzi, Fikry; Braun, Ilja (traductor). Wir da draussen. Colònia: Dumont, 2016, p. 224. ISBN 978-3-8321-9829-9.

## Bibliografia

* De Vos, Lukas (editor). 65ste Arkprijs van het Vrije Woord Fikry El Azzouzi (pdf) (en neerlandès). Anvers: De Vrienden van de Zwarte Panter, 2015, p. 96 [Consulta: 27 novembre 2016]. Arxivat 2016-11-28 a Wayback Machine.
# Joan Villarroya i Font

Joan Villarroya i Font (Badalona, 1953) és un historiador català, especialitzat en història militar, la guerra civil espanyola i el franquisme.
És doctor en Història per la Universitat de Barcelona. Actualment és catedràtic d'història contemporània i professor titular d'aquesta disciplina a la Universitat de Barcelona. Està especialitzat i té com a línies de recerca la història militar, la guerra civil espanyola, el franquisme, amb diverses publicacions al llarg de la seva vida, i la monarquia espanyola, sobre la qual va publicar el llibre Els borbons en pilotes (2012). Ha estat també director del Museu de Badalona, i pregoner de les Festes de Maig de Badalona el 2003.

## Obres

Ha escrit, entre d'altres, les següents obres, moltes d'elles en col·laboració amb Josep Maria Solé i Sabaté:

### Publicacions

* Els bombardeigs de Barcelona durant la Guerra Civil (1981)
* La repressió en la guerra i en la postguerra a la comarca del Maresme (1936-1945), amb J. M. Solé (1983)
* Revolució i Guerra Civil a Badalona: 1936-1939 (1985)
* Catalunya sota les bombes (1936-1939), amb J. M. Solé (1986)
* L'ocupació militar de Catalunya: març 1938-febrer 1939, amb J. M. Solé (1987)
* La repressió a la rereguarda a la comarca del Maresme (1936-1945), amb J. M. Solé (1989)
* L'exèrcit i Catalunya (1898-1936): la premsa militar espanyola i el fet català (1990)
* Cronologia de la repressió de la llengua i la cultura catalanes: 1936-1975, amb J. M. Solé (1993)
* Història de Badalona (Director, 1999)
* 1939, derrota i exili (2000)
* Desterrats. L'exili català de 1939 (2002)
* El refugi 307: la Guerra Civil i el Poble-Sec, 1936-1939 (2002)
* España en llamas: la Guerra Civil desde el aire, amb J. M. Solé (2003)
* Breu història de la Guerra Civil a Catalunya, amb J. M. Solé (Directors, 2005)
* Guerra i propaganda: fotografies del Comissariat de Propaganda de la Generalitat de Catalunya (1936-1939), amb J. M. Solé (2006)
* La immigració a Badalona durant el segle XX, amb M. Carreras i E. Ferrando (Directors, 2006)
* Atles de la Guerra Civil a Catalunya, amb V. Hurtado i A. Segura (2010)
* El País Valencià sota les bombes (1936-1939), amb R. Aracil (2010)
* Els borbons en pilotes (Cossetània, 2012)

## Referències

* 1 2 «Biografia de Joan Villarroya i Font». Editorial Base. [Consulta: 9 abril 2016].
* 1 2 «Dr. Joan Villarroya Font». Universitat de Barcelona.
* 1 2 «Fitxa d'autor» (en castellà). Dialnet, Universidad de la Rioja.
* 1 2 Lillo, Manuel «Joan Villarroya: «Si el PSOE volgués, a la monarquia li quedarien cinc minuts de vida»». El Temps, 10-08-2020.
* ↑ Muñoz, Sara «Villarroya reviu els seus records de festes». El Punt, 03-05-2003.