# Miquel Desclot

Miquel Creus i Muñoz (Barcelona, 20 de març de 1952), més conegut com a Miquel Desclot, és un escriptor, poeta i traductor català, també escriu llibrets d'òpera. Com ell mateix es defineix, és un home que creu en la paraula com a fonament de l'ésser humà, justament en una època en què la paraula és objecte d'un menyspreu de dimensions històriques. Ha estat traduït al castellà, al francès, al gallec i a l'èuscar. Viu a Castellar del Vallès.

## Obres
### Traducció

* 2016: Cançoner, de Francesco Petrarca (Edicions Proa)

### Poesia

* 1971: Ira és trista passió
* 1974: Viatge perillós i al·lucinant a través de mil tres-cents vint-i-set versos infestats de pirates i de lladres de camí ral
* 1978: Cançons de la lluna al barret
* 1983: Juvenília
* 1987: Auques i espantalls
* 1992: El llevant bufa a ponent
* 1992: Com si de sempre
* 2006: Fantasies, variacions i fuga
* 2020: Despertar-me quan no dormo
* 2002: En coixí d’herba.

### Poesia infantil i juvenil

* 1987: Música, mestre!
* 1995: Oi, Eloi?
* 2001: Més música, mestre!
* 2003: Menú d'astronauta
* 2004: Bestiolari de la Clara
* 2012: Guia poca-solta
* 2012: El domador de paraules
* 2016: Un barret de cançons.
* 2022: Bebè [amb Antonio Rubio]
* 2022: Do re mi [amb Antonio Rubio]
* 2022: Nas de pallasso

### Prosa

* 1992: Llibre de Durham
* 1994: Montseny, temps avall
* 1996: Veïna de pedra viva
* 2002: Pare, saps què?
* 2004: Muntanyes relegades

### Narrativa infantil i juvenil

* 1971: El blanc i el negre
* 1971: La casa de les mones
* 1973: Fava, favera
* 1973: El gran joc dels colors
* 1978: Itawa
* 1980: A la punta de la llengua
* 1980: Waïnämöïnen
* 1983: No riu el riu
* 1986: Què descobreix l'Atlàntida
* 1986: Set que no dormen a la palla
* 1988: Barraca de nas
* 1991: Més de set que no dormen a la palla
* 1993: La cadena d'or
* 1994: Flordecol
* 1995: Amors i desamors d'Oberó i Titània
* 1995: Lluna de mel al palau de vidre
* 1996: Viatge inaugural a l'Antitetànic
* 1996: El casament del llapis i la goma
* 1997: La flauta màgica
* 1997: De llavis del Gran Bruixot: els herois de Kalevala
* 1997: La cançó més bonica del món
* 1998: El barber de Sevilla
* 2004: Nas de barraca
* 2004: Aristòtil entre escombraries
* 2004: Amor a mar
* 2005: Les mines del rei Xang Phi Nyo
* 2007: Des de Lapònia, amb amor
* 2008: Pallufet & Ventafloc
* 2008: Vola qui vol. Barcelona
* 2012: Guia poca-solta
* 2019: Animals [amb Antonio Rubio]
* 2019: Fruites [amb Antonio Rubio]
* 2019: Oi, Eloi?
* 2020: Jo tinc un moc.
* 2021: Joguines.
* 2021: Viatges.

### Teatre

* 1997: Història del sultà
* 2002: Tot esperant l'emperador

### Crítica literària, assaig, didàctica

* 1977: Una teoria sintàctica per a l'escola
* 2022: L'edat d'or de la música

### Discografia

* 1986: La cançó més bonica del món
* 1994: Fills del segle amb música d'Albert Guinovart
* 2002: Transatlàntida amb música de Baltasar Bibiloni
* 2003: Cançó a cau d'orella amb música de Josep Vila i Casañas
* 2004: Un concert desconcertant amb música d'Antoni Ros Marbà

## Premis

* 1971: Premi Amadeu Oller de poesia per Ira és trista passió
* 1972: Premi Màrius Torres de poesia per El riu de lava
* 1985: Premi Josep Maria de Sagarra de traducció teatral per Les mamelles de Tirèsies de Guillaume Apollinaire
* 1985: Premi Lola Anglada de narrativa infantil per Set que no dormen a la palla
* 1987: Premi Pere Quart d'humor i sàtira per Auques i espantalls trecs
* 1988: Premi de la Generalitat a la millor traducció en vers per Llibres profètics de Lambeth, I: Profecies polítiques de William Blake
* 1988: Premio Nacional de traducción de literatura infantil per Versos perversos de Roald Dahl
* 1993: Premi Crítica Serra d'Or de memòries per Llibre de Durham
* 1993: Premi Crítica Serra d'Or de poesia per a infants per Bestiolari de la Clara
* 1996: Premi Cavall Verd Rafael Jaume de traducció poètica per Per tot coixí les herbes (versions de la lírica japonesa)
* 1997: Premis Literaris Ciutat d'Olot de Novel·la Juvenil (Premi de la Caixa de Girona) per De llavis del gran bruixot
* 2000: Premi Crítica Serra d'Or de traducció per Saps la terra on floreix el llimoner: Dante, Petrarca, Michelangelo
* 2000: Premi de traducció Vidal Alcover
* 2002: Premi Nacional de literatura infantil i juvenil de les Lletres Espanyoles per Més música, mestre!
* 2015: Premi Aurora Díaz-Plaja per Glossa i lectura d'alguns dels poemes de Joana Raspall, dins el V Congrés de Literatura Infantil i Juvenil Catalana.
* 2016: Premi Ciutat de Barcelona de Traducció en llengua catalana per Cançoner de Francesco Petrarca
* 2020: Premi Carles Riba per Despertar-me quan no dormo

## Referències

* ↑ Antúnez, Maria. «El 'Cançoner' de Petrarca, en català». L'Actual, 17-11-2016. [Consulta: 31 desembre 2016].
* ↑ Marimon, Sílvia. «El ‘Cançoner’ de Petrarca Ja es pot llegir en català». Diari Ara, 23-11-2016. [Consulta: 31 desembre 2016].
* ↑ Desclot, Miquel. 1. Una teoria sintàctica per a l'escola. Barcelona: S. A. Casals d'Edició i Llibreria, 1977. ISBN 84-218-0151-1.
* ↑ «Miquel Desclot, premi Aurora Díaz-Plaja per una glossa sobre Joana Raspall». Diari Ara. [Consulta: 6 octubre 2015].
* ↑ «Víctor Garcia Tur guanya el Sant Jordi, Miquel Desclot el Carles Riba i Anna Gas el Mercè Rodoreda». [Consulta: 15 desembre 2020].

## Enllaços externs

* «Miquel Desclot». Associació d'Escriptors en Llengua Catalana.
* L'autor al Qui és qui de les lletres catalanes
* Dossier de la Institució de les Lletres Catalanes sobre la poesia infantil
* https://www.fundacioromea.com/es/p/miquel-desclot/
* https://www.escriptors.cat/autors/desclotm