OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Avinguda de Catalunya (Lleida)

L'avinguda de Catalunya és una de les avingudes importants i amb més trànsit vehicular de la ciutat de Lleida, amb 3 carrils en cada sentit, tot i la seva curta longitud. Es tracta d'una prolongació de la rambla d'Aragó: des de la font de plaça Catalunya fins al Pont de la Universitat que travessa el riu Segre.
S'hi troba l'edifici de sindicats, també anomenat «edifici Ducados» per la seva semblança amb la capsa blava de cigarretes, i la Casa Baró o «la Vinícola»', un edifici d'estil modernista projectat per Joan Bergós i rehabilitat recentment. Al capdavall es troba l'estació de cotxes de línia de la ciutat.

## Referències

* ↑ «Manifestació històrica a Lleida contra la violència policial», 03-10-2017. [Consulta: 18 octubre 2020].
* ↑ «La Paeria requereix a Treball l'arranjament de la façana de l'edifici dels sindicats». NacióLleida, 03-09-2020. [Consulta: 18 octubre 2020].
* ↑ «Modernismo en LÉRIDA».
* ↑ «Cases singulars de Lleida (1)», 14-05-2017. [Consulta: 18 octubre 2020].
* ↑ «La Paeria inicia el proceso para poner fin a la concesión de la estación de autobuses de Lleida» (en castellà), 22-01-2020. [Consulta: 18 octubre 2020].
* ↑ «El Govern licita la redacció d'un altre projecte per a la nova estació d'autobusos de Lleida». Segre.com, 15-04-2020. [Consulta: 18 octubre 2020].
# Ashley Campbell

Ashley De Vere Campbell (Sydney, Austràlia, 29 de setembre de 1880 − Melbourne, 5 de juliol de 1943) fou un jugador de tennis i cricket australià.
Un cop retirat, va viure a Europa fins l'esclat de la Segona Guerra Mundial sent executiu de l'empresa Colonial Sugar Refining Company. Posteriorment també fou secretari de la Creu Roja i membre de l'Aliança Francesa a Austràlia.

## Torneigs de Grand Slam
### Dobles masculins: 2 (2−0)

| Resultat | Núm. | Any | Campionat | Parella | Oponents | Marcador |
| Guanyador | 1. | 1910 | Australasian Championships | Horace Rice | Rodney Heath James O'Day | 6−3, 6−3, 6−2 |
| Guanyador | 2. | 1914 | Australasian Championships (2) | Gerald Patterson | Rodney Heath Arthur O'Hara Wood | 7−5, 3−6, 6−3, 6−3 |
# Ermita de Sant Antoni de l'Arboç

L'Ermita de Sant Antoni Abat és una ermita de l'Arboç (Baix Penedès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És d'una sola nau coberta amb embigat de fusta sobre arcs de mig punt. La façana principal presenta una portalada d'arc de mig punt, un ull i una espadanya sense campanes.

## Història

La Capella de Sant Antoni es troba al nucli agregat de la Llacuneta. Documentat des del 1023, el nucli de La Llacuneta el formen un conjunt d'unes poques masies i l'ermita de Sant Antoni Abat. D'estil popular, aquesta ermita consta d'una sola nau amb un portal adovellat de punt rodó, amb un ull de bou i una petita espadanya d'un sol ull.
El primer diumenge de maig s'hi celebra un aplec.

## Referències

* 1 2 «Aplec a l'Ermita de Sant Antoni de la Llacuneta». Ajuntament de l'Arboç.
# Josep Suñol i Capdevila

Josep Suñol i Capdevila (Barcelona, 1841 - Badalona, febrer 1906) va ser un hisendat i polític català.

## Biografia

Els seus pares eren Josep Suñol i Cuadras, pagès de Badalona, i Teresa Capdevila i Pahisa, hereva d'una família de pagesos del Raval de Barcelona. Es va casar amb la barcelonina Trinitat Llobet i Sabater.
Cap al 1887 va instal·lar-se a Badalona, on tenia l'heretat familiar, situada a Sistrells, i Ca n'Alemany, i va començar a intervenir en la política municipal. Situat a l'òrbita del Partit Conservador, es va acabar integrant en l'anomenada Lliga Popular i va ser correligionari i seguidor de Joaquim Palay i Jaurés, un dels representants més significatius de la política caciquista a la ciutat. Entre 1893 i 1897 va ser regidor de l'Ajuntament de Badalona i durant la primera alcaldia de Palay (1894-1895) va esdevenir tercer tinent d'alcalde. També va ser successivament president i vicepresident de l'associació agrària Foment de l'Agricultura de Badalona.
Després de deixar el consistori, el 1903 va ser nomenat jutge de pau suplent, però a finals d'any va participar en les eleccions municipals amb la Lliga Popular i va tornar a entrar com a regidor. A més, va ser elegit alcalde de la ciutat, càrrec que va ocupar breument entre l'1 de gener i el 7 de març de 1904. Va ser un dels períodes més caòtics i de descontrol de l'Ajuntament per part del caciquisme local, quan l'alcaldia va ser ocupada, a més d'ell, per altres seguidors i persones properes a Palay com Ramon Amat, Joaquim Costa o Josep Valls, fins que es va efectuar una inspecció administrativa que va suposar la suspensió del consistori per la ingent quantitat d'irregularitats que es van detectar. Sunyol ocupà el càrrec de regidor fins a la seva mort el febrer de 1906.

## Referències

* ↑ Diario de Barcelona, 21-05-1854, p. 3652.
* 1 2 3 4 5 6 Palacio Serra, 2022, p. 136-137, 143.
* ↑ AHPB, notari Marià Tomàs i Taxonera, manual 1.348/73, f. 314-319, 19-02-1885. Inventari post mortem de Teresa Capdevila i Pahisa, fet per l'hereu Josep Suñol i Capdevila.
* 1 2 3 Villarroya Font, Joan (dir.). Història de Badalona. Badalona: Museu de Badalona, 1999, p. 118, 120-121.

## Bibliografia

* Palacio Serra, Francesc «El Foment de l'Agricultura de Badalona: un exemple d'associació agrària a la darreria del segle XIX». Carrer dels Arbres, 4a època, 7, 2022, pàg. 118-144.
# Avinguda de Ramón Menéndez Pidal

L'avinguda de Ramón Menéndez Pidal o més habitualment avinguda de Menéndez Pidal és una via urbana de València. Està situada a la vora esquerra del riu Túria, entre el pont de les Arts i el pont d'Ademús. Fita amb l'avinguda de Pius XII. Rep el nom de Ramón Menéndez Pidal membre de la Generació del 98 i ideòleg del nacionalisme espanyol.
L'Estació d'Autobusos i el centre comercial Nuevo Centro se situen a l'avinguda. El vial té una parada de metro amb el nom de Túria.

## Enllaços externs

* Guia de carrers de l'Ajuntament Arxivat 2004-12-06 a Wayback Machine.
Geografia urbana de la ciutat de València :
# Joan Hartigan

Joan Marcia Bathurst, de soltera Joan Hartigan (Sydney, 6 de juny de 1912 – Sydney, 31 d'agost de 2000) fou una jugadora de tennis australiana.

## Biografia

Filla de Thomas Joseph Hartigan i Imelda Josephine, inspector ferroviari i mestra d'escola respectivament. Va formar part de l'Australian Army l'any 1943, durant la Segona Guerra Mundial.
Es va casar amb Hugh Moxon Bathurst el 12 d'abril de 1947 a la St Mary's Cathedral de Sydney. Es van traslladar a Surrey (Regne Unit) durant tres anys per continuar amb la seva carrera esportiva, i llavors van tornar a Sydney per establir-s'hi definitivament. El seu fill Thomas Frederick Bathurst va esdevenir President del Tribunal de Justícia de Nova Gal·les del Sud. Hartigan va morir el 31 d'agost de 2000, i any després el seu marit.

## Torneigs de Grand Slam
### Individual: 3 (3−0)

| Resultat | Núm. | Any | Campionat | Oponent | Marcador |
| Guanyadora | 1. | 1933 | Australian Championships | Coral Buttsworth | 6−4, 6−3 |
| Guanyadora | 2. | 1934 | Australian Championships (2) | Margaret Molesworth | 6−1, 9−4 |
| Guanyadora | 3. | 1936 | Australian Championships (2) | Nancye Wynne | 6−4, 6−4 |

### Dobles femenins: 3 (0−3)

| Resultat | Núm. | Any | Campionat | Parella | Oponents | Marcador |
| Finalista | 1. | 1933 | Australian Championships | Marjorie Gladman | Margaret Molesworth Emily Hood Westacott | 3−6, 2−6 |
| Finalista | 2. | 1934 | Australian Championships (2) | Ula Valkenburg | Margaret Molesworth Emily Hood Westacott | 8−6, 4−6, 4−6 |
| Finalista | 3. | 1940 | Australian Championships (3) | Emily Niemeyer | Nancye Wynne Thelma Coyne | 5−7, 2−6 |

### Dobles mixts: 1 (1−0)

| Resultat | Núm. | Any | Campionat | Parella | Oponents | Marcador |
| Guanyadora | 1. | 1934 | Australian Championships | Edgar Moon | Emily Hood Westacott Roy Dunlop | 6−3, 6−4 |

## Trajectòria
### Individual

| Torneig | 1931 | 1932 | 1933 | 1934 | 1935 | 1936 | 1937 | 1938 | 1939 | 1940 | 1941 | 1942 | 1943 | 1944 | 1945 | 1946 | 1947 | 1948 | 1949 | Títols |
| Australian Championships | QF | A | G | G | A | G | QF | QF | SF | SF | No celebrat | No celebrat | No celebrat | No celebrat | No celebrat | QF | 2R | A | A | 3 / 10 |
| Internationaux de France | A | A | A | 3R | A | A | A | A | A | No celebrat | No celebrat | No celebrat | No celebrat | No celebrat | No celebrat | A | A | A | A | 0 / 1 |
| Wimbledon Championships | A | A | A | SF | SF | A | A | 3R | A | No celebrat | No celebrat | No celebrat | No celebrat | No celebrat | No celebrat | A | 3R | A | 1R | 0 / 5 |
| US Championships | A | A | A | A | A | A | A | A | A | A | A | A | A | A | A | A | A | A | A | 0 / 0 |
| Llegenda: G: Guanyador; F: Finalista; SF: Semifinalista; QF: Quarts de final; Q: Qualificació; A: Absent; RR: Round Robin |||||||||||||||||||||

## Referències

* ↑ Audley, R.M. «Hartigan, Thomas Joseph (Tom) (1877–1963)» (en anglès). Australian Dictionary of Biography.
* ↑ «Hartigan, Joan Marcia» (en anglès). Australian Government.

## Enllaços externs

* Joan Hartigan a Tennis Australia (anglès)
# Escorxador Municipal (Caldes de Malavella)

L'Escorxador Municipal és un edifici situat als afores del municipi de Caldes de Malavella (Selva). És una obra inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici de planta baixa i tres cossos, el central més alt que els laterals. Té una coberta inclinada amb teula ceràmica a quatre vessants al cos principal i, a tres vessants als laterals. Façana de maó arrebossat i pintada de blanc i, d'una gran simplicitat, amb repetició d'obertures i sense ornament, d'aquesta manera l'edifici s'anticipa al que serà el racionalisme arquitectònic als anys 30. Actualment és la deixalleria municipal.

## Referències

* 1 2
# Ermita de Sant Blai (Gaibiel)

L'Ermita Sant Blai a Gaibiel, comarca de l'Alt Palància, és una ermita catòlica que està catalogada com a Bé de Rellevància Local segons la Direcció General de Patrimoni Artístic de la Generalitat Valenciana, identificada amb el codi: 12.07.065-005.
Es troba al final del carrer de l'Ermita de Sant Blai, als afores del nucli poblacional de Gaibiel, en una extensió de terreny en forma de plaça en terrassa, en un entorn natural, que s'utilitza per a la ramaderia extensiva.

## Història

L'ermita que va ser saquejada en temps de la guerra del 36, va deixar d'utilitzar-se com a tal durant molt de temps, emprant l'espai interior de la mateixa per a refugi del bestiar i com a magatzem agrícola. Ja entrada la dècada dels noranta del segle xx, es va dur a terme una iniciativa veïnal per la seva restauració i rehabilitació que li va proporcionar l'aspecte actual.

## Descripció

Està constituïda per un petit edifici, de planta rectangular, i una sola nau amb dos trams; i fàbrica de maçoneria, pedra angular i revestiment exterior de morter d'aigua, sorra i calç o ciment, que s'aplica, en una o més capes, a un parament arrebossat prèviament. Als peus de l'edifici hi ha una porta que presenta un arc de mig punt punt, mentre que el sostre és a dues aigües.
L'ermita està rematada en la seva part superior per una espadanya d'una sola campana. En la construcció es poden distingir diverses etapes. La part posterior de l'edifici, que sembla la més antiga i que podria datar-se al segle xv, té una planta que indica que possiblement va ser la part del conjunt emprada com a església primitiva de la població. En aquest primer cos es poden distingir una finestra alta i una petita porta adovellada i que es troba emmarcada per grans dovelles de gran irregularitat.
Ests cos més antic, que pot catalogar-se com romànic, presenta una coberta amb volta de canó que va patir modificacions al segle xv en què va acabar coberta per uns segments d'arc sortints del intradós d'una volta, o nervadures i medallons; la volta està suportada per un arc de mig punt de pedra, recolzat entre dues columnes les quals presenten uns capitells de decoració molt poc treballada.
La part anterior, sembla un afegit del segle xviii i consistia en un pòrtic obert que més endavant es va tancar el que va donar lloc a l'aparició de dues finestres amb arc de mig punt, així com a les portes d'accés, que són dos, presentant una d'elles, a sobre de l'arc una fornícula de rajoles amb la representació de Sant Blai. Totes dues estan enreixades.
La porta frontal, malgrat estar enreixada és practicable, donant accés a un pòrtic voltat que té el sòl construït amb lloseta, i en el fons es distingeix una altra porta, aquesta de forja metàl·lica, que és àmplia i està vidre, que és la que permet l'accés a la capella.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 http://www.cult.gva.es/dgpa/documentacion/interno/2947.pdf
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 http://www.ermitascomunidadvalenciana.com/capgai.htm Arxivat 2014-10-06 a Wayback Machine.
# Efecte pinta

L'efecte pinta (en anglès, "combing effect") apareix quan els objectes que es mostren per pantalla es mouen a gran velocitat. Es visualitzen imatges consecutives en les que es produeix un canvi substancial. Les línies, és a dir els camps entrellaçats, estan poc correlacionats: l'entrellaçat no és correcte.
Com es mostra en la imatge de la dreta, la part que no té canvis bruscs de velocitat (el fons) no pateix aquest efecte, al contrari que la silueta de la noia (la qual abandona l'habitació a tota velocitat), que sí que el pateix.
Per evitar aquest efecte, una solució és utilitzar un filtre desentrellaçador per representar les línies una a una, i fer una exploració progressiva línia a línia de tota la imatge evitant així l'entrellaçat. Això solucionaria el problema però implicaria que la freqüència fos major (el doble) i, per tant, augmentaria l'amplada de banda. Una altra solució és descartar un dels dos camps (parell o imparell) i després fer una interpolació per a completar la informació eliminada.
# Dendromaia unamakiensis

Dendromaia unamakiensis és una espècie extinta de sinàpsid de la família dels varanòpids que visqué en allò que avui en dia és Nord-amèrica durant el Carbonífer superior, fa entre 306 i 309 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a la formació de Sydney Mines, a l'illa del Cap Bretó (Canadà). Es tracta de l'única espècie del gènere Dendromaia. Fou descrit a partir d'un individu adult i una cria fossilitzats l'un al costat de l'altra, per la qual cosa ha estat interpretat com l'exemple més antic conegut de cura parental en un animal. El nom genèric Dendromaia significa ‘mare de l'arbre’, en referència al fet que el material original fou descobert en una soca d'arbre litificada, mentre que el nom específic unamakiensis significa ‘d'Unama'ki’, que és el nom de l'illa del Cap Bretó en micmac.

## Referències

* 1 2 Entrada «Dendromaia unamakiensis» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 14 febrer 2025].
* 1 2 Maddin, Mann i Hebert, 2020, p. 5.

## Bibliografia

* Maddin, H. C.; Mann, A.; Hebert, B. «Varanopid from the Carboniferous of Nova Scotia reveals evidence of parental care in amniotes» (en anglès). Nature Ecology & Evolution, 4, 2020, pàg. 50-56. DOI: 10.1038/s41559-019-1030-z.
# Escorxador dorsicastany

L'escorxador dorsicastany (Lanius vittatus) és un ocell de la família dels lànids (Laniidae).

## Hàbitat i distribució

Habita garrigues, camp obert i terres de conreu de les terres baixes a l'extrem sud de Rússia, Afganistan, Pakistan i lÍndia, a excepció d'Assam i Bangladesh.

## Referències

* ↑ «Escorxador dorsicastany». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 31/12/2022(català)
# Escovilló

L'escovilló és un raspall petit, de forma cilíndrica, amb un mànec llarg, emprat per a netejar l'interior d'un tub o cavitat.
En els laboratoris s'empren per netejar tubs d'assaig, matrassos aforats, buretes i altres recipients amb colls estrets. També s'utilitzen per a tocs medicinals, amb una bola de cotó fixada a l'extrem, com els bastonets per a orelles, i faciliten l'aplicació local de petites quantitats de substàncies medicinals.
En l'àmbit militar, s'empren escovillons per netejar les ànimes dels canons de les armes de foc.

## Referències

* ↑ Definició d'escovilló a la GEC
* 1 2 Definició d'escovilló al Gran Diccionari de la llengua catalana
* ↑ Definició d'escovilló al Diccionari General DCT
Equipament de laboratori de química :
# Aspecte (informàtica)

L'aspecte, en informàtica, és una manera de descriure i atendre les funcionalitats transversals en una arquitectura de microserveis. Agrupant en aspectes el codi necessari per dur a terme tasques necessaries en diferents aplicacions es pot mantindre una minima invasibilitat en el codi existent en les aplicacions. Mitjançant una anotació concreta es pot activar l'aspecte, de manera que l'aplicació queda lliure d'haver d'invocar explícitament la funcionalitat transveral. Exemples típics inclouen: autenticació, logging, auditoria...
# Ermita de Sant Cristòfol (Cortes d'Arenós)

L'ermita de Sant Cristòfol, localitzada a l'est del municipi de Cortes d'Arenós, a la Muntanya de Sant Cristòfol, a la comarca de l'Alt Millars és un lloc de culte catalogat com Bé de rellevància local, segons la Disposició Addicional Cinquena de la Llei 5/2007, de 9 de febrer, de la Generalitat Valenciana, de modificació de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià (DOCV Núm. 5.449 / 13/02/2007), amb codi identificatiu: 12.08.048-004.
És una de les ermites més antigues de la Comunitat Valenciana, ja que hi ha documents en els quals es considera de temps de la reconquesta. El temple va estar inclòs en el Senyoriu d'Arenós. Presenta planta rectangular amb tres crugies. En el central és on està la capella, presentant coberta a dues aigües i acabada en teula, i a dues altures.
L'entrada al temple es fa des d'un dels laterals, a través d'una porta de fusta, de forma rectangular i amb llinda (sobre el qual hi ha una biga de descàrrega de fusta), sobre la qual s'observa un rètol amb el nom de l'ermita.
L'edifici es complementa amb una torre campanar, de planta quadrada, amb aspecte de torre de vigilància. La coberta és una terrassa plana amb buits de mig punt sota la cornisa, en el més gran d'ells se situa la campana, que es diu "Sant Cristòfol", i és del fonedor Roses d'Atzeneta del Maestrat, datada de 1954, amb un diàmetre de 40 metres i un pes de 44 quilos.
Com l'ermita està declarada BRL qualsevol intervenció en qualsevol elements del conjunt ha de ser notificada prèviament a la Conselleria per a la seva aprovació i vistiplau.
Al seu al voltant s'ha construït una zona recreativa amb paelleros, taules, bancs, zona amb techumbre, aigua i contenidors de residus. El seu accés amb cotxe és més fàcil si es fa des d'una pista que parteix del punt kilométrico 78.3 de la carretera CV-190 en direcció a Sucaina.

## Referències

* ↑ http://www.cult.gva.es/dgpa/brl/Detalles_brl.asp?
* 1 2 3 http://www.ermitascomunidadvalenciana.com/cmicda.htm Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine.
* 1 2 http://campaners.com/php/campanar.php?numer=617
* ↑ http://www.turismodecastellon.com/103669_es/Ermita-de-San-Cristobal-(Cortes-de-Arenoso)-patrimonio-turistico/
# Nenad Šulava

Nenad Šulava (Osijek, 25 de desembre de 1962 - Niça, 5 de setembre de 2019) fou un jugador d'escacs croat. Estava afiliat a la Federació Monegasca d'Escacs des del 2018. El 2019 va ser el número u monegasc amb un rànquing Elo de 2427.

## Resultats destacats en competició

Šulava va guanyar el campionat juvenil de Iugoslàvia el 1981. Després de la guerra de Croàcia, es va traslladar a França a la dècada del 2000 i va participar al Campionat de França de Clubs d'Escacs.
Gran Mestre Internacional des de l'any 2000, va participar en les Olimpíades de 2000 i 2002 en el quart tauler de l'equip croat, fent deu punts en vint partides.
Va jugar el 2018 al segon tauler de l'equip de Mònaco a l'Olimpíada d'escacs del 2018.
Šulava va col·laborar a la revista d'escacs New in Chess.
Va morir el 2019 de càncer.

## Notes i referències

* 1 2 3 4 5 N MEMORIAM Nenad Šulava, 7 setembre 2019
* ↑ État civil sur le fichier des personnes décédées en France depuis 1970
* ↑ Fiche de Šulava sur olimpbase.org.
* ↑ Olympiade de 2018 sur chess-results.com.

## Bibliografia

* Giffard, Nicolas. Le Nouveau Guide des échecs. Traité complet (en francès). Robert Laffont, 2009, p. 1710 (Bouquins). ISBN 978-2-221-11013-3.

## Enllaços externs

* Sulava a Chesstempo
# Avortament espontani

L'avortament espontani és l'avortament (la pèrdua de l'embaràs) abans de les vint setmanes de gestació. Durant aquest període el fetus no s'està formant correctament i no està encara en condicions de sobreviure fora de l'úter matern. L'avortament espontani acostuma a aparèixer durant el primer trimestre i en la majoria de casos apareix durant les primeres dotze setmanes d'embaràs.

## Causes

Realment no es poden determinar exactament les causes que poden originar l'avortament espontani i en molts casos el metge no les pot precisar a la pacient. Entre les causes que s'han comprovat i que influeixen notablement en l'avortament espontani podem esmentar l'anomalia cromosòmica del fetus, derivada d'un òvul o espermatozoide defectuós.

## Referències

* ↑ «Avortament espontani». GEC. [Consulta: 14 octubre 2023].
* ↑ «La mort dins del ventre». Catorze, 14-08-2022. [Consulta: 14 octubre 2023].
* ↑ «Aborto espontáneo» (en castellà). MedlinePlus enciclopedia médica. [Consulta: 14 octubre 2023].
* ↑ «Avortament espontani, què el pot causar?». Barcelona IVF. [Consulta: 14 octubre 2023].
# Páez (Cauca)

Páez — formalment Municipio de Páez, Belalcázar, Cauca— és un municipi colombià, al Departament del Cauca (província d'Oriente) al sud-oest del país, a 130 km de Popayán, la capital del departament. La capçalera municipal rep el nom de Belalcázar. Va ser elevat a la categoria de municipi el 13 de desembre de 1907. El seu territori és part del Sud de l'Alt Magdalena.

## Referències

* ↑ Información general, Alcaldía Municipal de Páez - Cauca (castellà)
* ↑ «Nuestro municipio». [Consulta: 25 febrer 2025].
# Axinita-(Mn)

L'axinita-(Mn) és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup de l'axinita. Va ser descoberta l'any 1909, sent anomenada llavors "manganoaxinita" per Waldemar T. Schaller, degut al domini del manganès a la seva fórmula química. L'any 2008 va ser reanomenada amb el sufix -(Mn) per l'Associació Mineralògica Internacional. També és coneguda amb el nom "severginita".

## Característiques

L'axinita-(Mn) és un silicat amb fórmula Ca₂Mn$^{2+}$Al₂BSi₄O$_{15}$OH. És l'anàleg de manganès (Mn$^{2+}$) de l'axinita-(Mg) i de l'axinita-(Fe), amb les que forma el grup axinita juntament amb la tinzenita. Forma una sèrie de solució sòlida amb l'axinita-(Fe) i una altra amb la tinzenita. Cristal·litza en el sistema triclínic formant cristalls tabulars. La seva duresa a l'escala de Mohs oscil·la entre 6,5 i 7.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'axinita-(Mn) pertany a «09.BD: Estructures de sorosilicats (dímers); grups Si₂O₇, amb anions addicionals; cations en coordinació tetraèdrica [4] o major» juntament amb els següents minerals: bertrandita, hemimorfita, junitoïta, axinita-(Fe), axinita-(Mg), tinzenita, vistepita, boralsilita i werdingita.

## Formació i jaciments

Aquesta espècie mineral té dues localitats tipus: la mina Franklin (Sussex, Nova Jersey, Estats Units) i Harz (Baixa Saxònia, Alemanya). És un mineral format típicament per metamorfisme de contacte i metasomatisme del bor. També es troba en filons de pegmatites en contacte amb formacions de ferro metamorfosejat en contacte amb gabre. Sol trobar-se associada a altres minerals com: clorita, quars i feldespats.

## Referències

* ↑ «Axinite-(Mn)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 30 agost 2015].
* ↑ «Manganaxinite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 31 agost 2015].
* 1 2 «Axinite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 30 agost 2015].
* ↑ «Axinite-(Fe)-Axinite-(Mn) Series» (en anglès). Mindat. [Consulta: 30 agost 2015].
* ↑ «Axinite-(Mn)-Tinzenite Series» (en anglès). Mindat. [Consulta: 31 agost 2015].