OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Vinz

Vinz (València, 1979) és un artista urbà valencià, conegut pel projecte Feel Free, iniciat als carrers de Russafa a principis de la dècada de 2010.
El seu treball consisteix bàsicament en sticker art, on a partir de fotografies editades per ordinador realitza impressions a gran escala que posteriorment són enganxades a la via pública i intervingudes amb aerosols o pintures acríliques. La seua obra destaca per la sobreposició, en cossos nus d'humans, de caps d'animals, sovint pardals.
En 2012, durant la realització de l'Incubarte de Velluters va fer una actuació on tres dels seus cossos amb cap d'animal eren reprimits per policies, i que era un homenatge a les dones dels miners en vaga que per aquelles dates havien portat les seues protestes al Congrés dels Diputats. El mural va ser arrancat per agents de policia, el que va provocar les queixes de l'artista i la denúncia dels responsables del festival.
El 2017 inaugurà al Centre del Carme l'exposició Joc, una sèrie al voltant de la pilota valenciana, junt amb el fotògraf Txema Rodríguez.

## Referències

* 1 2 3 4 «"¡Siéntete libre!", grita Vinz». El País, 08-03-2013.
* ↑ López Giménez, Diego. Valencia en graffitis. Dilatando Mentes, 2019, p. 232-35. ISBN 978-84-120153-2-4.
* 1 2 «Un vídeo muestra a la policía arrancando el ‘graffiti’ de las mujeres de los mineros». El País, 28-06-2012.
* ↑ «El Centre del Carme presenta 'Joc', una faula lúdica de Vinz Feel Free i Txema Rodríguez». bonart, 28-05-2017. [Consulta: 7 juny 2017].
# Otó I de Baviera

    Pel duc Otó I de Baviera vegeu Otó I de Suàbia; pel duc Otó I de Wittelsbach o III de Baviera, vegeu Otó I de Wittelsbach
Otó I de Baviera (27 d'abril de 1848, Múnic - 11 d'octubre de 1916, Castell de Fürstenried) fou Rei de Baviera des de l'any 1886 i fins a l'any 1913 en què fou deposat a causa de la greu malaltia mental que patia.
Nascut a la ciutat de Múnic, capital del regne de Baviera, essent fill del rei Maximilià II de Baviera i de la princesa Maria de Prússia. Otó era net per via paterna del rei Lluís I de Baviera i de la princesa Teresa de Saxònia-Hildburghausen; i per via materna del príncep Guillem de Prússia i de la princesa Maria Anna de Hessen-Homburg.
Al llarg de les guerres de la dècada de 1860 i de 1870, el príncep Otó representà el seu germà, el rei Lluís II de Baviera, que havia refusat la seva participació en qualsevol acció bèl·lica. Otó s'enrolà a l'exèrcit bavarès, i com a representant del monarca assistí a la cerimònia del 18 de gener de l'any 1871 al Palau de Versalles on s'instaurà el Segon Imperi Alemany i es proclamà kàiser Guillem I de Prússia.
L'any 1886, el príncep Otó esdevingué rei de Baviera arran de la deposició del rei Lluís II de Baviera i la seva posterior mort. Malgrat tot, des de l'any 1875 el príncep Otó mostrà importants signes de patir greus trastorns mentals que aconsellaren apartar-lo del govern i la continuïtat de la Regència que havia estat instaurada en la persona del príncep Leopold de Baviera durant els últims dies del rei Lluís II de Baviera.
Otó estigué des de l'any 1875 confinat al Castell de Fürstenried sota supervisió mèdica constant. El dia 4 de novembre de l'any 1913 la Constitució de Baviera fou canviada per tal d'incloure la incapacitat mental com una de les causes de deposició del monarca. D'aquesta forma, Otó perdé la Corona en favor del seu cosí que esdevindria rei amb el nom de Lluís III de Baviera.
Morí el 1916 a l'edat de 68 anys. El cos del sobirà fou enterrat a l'església de Michaelskirche de Múnic.
La seva persona i la seva demència progressiva quedà evidenciada a la magnífica pel·lícula de Luchino Visconti, Ludwig, estrenada l'any 1976.

## Referències

* ↑ «Otto | king of Bavaria» (en anglès). [Consulta: 20 octubre 2020].
Reis de Baviera :
Maximilià I Josep (1805-1825)
Lluís I (1825-1848)
Maximilià II (1848-1864)
Lluís II (1864-1886)
Otó I (1886-1913)
Lluís III (1913-1918) :
# Wallace Shawn

Wallace Michael Shawn (Nova York, 12 de novembre de 1943) és un actor, còmic, actor de doblatge i guionista estatunidenc. A vegades apareix en els crèdits com Wally Shawn. Regularment se'l veu en cinema i televisió.

## Biografia

Shawn va aparèixer en el teatre el 1970, on va conèixer a Andre Gregory, que des de llavors ha dirigit diverses de les seves obres.
Shawn va fer el seu debut al cinema el 1979, interpretant a l'ex marit de Diane Keaton en la pel·lícula Manhattan, de Woody Allen.El 1981 va escriure i protagonitzar el film My dinner with Andre, dirigit per Louis Malle. Les seves pel·lícules més conegudes han estat aquelles en les quals ha interpretat al dolent Vizzini en La princesa promesa (1987) i al professor Mr. Hall en Clueless (1995).
Shawn també ha aparegut en diverses sèries de televisió, com Desperate Housewives.Va obtenir un paper recurrent interpretant a Zek en Star Trek: Espai profund nou, a un còmic exreporter en Murphy Brown, al veí de Huxtables en The Cosby Show, a un psiquiatre en Crossing Jordan. També és actor de doblatge en pel·lícules d'animació i cinema d'animació, entre elles Toy Story, Toy Story 2, Monsters Inc (interpretant al dinosaure Rex), com Gilbert Huph en Els Increïbles i en dos episodis de Pare de família.
Ha actuat en la sèrie de televisió Gossip Girl, de la cadena The CW, interpretant a Cyrus Rose, el pare d'Aaron Rose i el nou interès amorós d'Eleanor Waldorf.

## Filmografia

* Manhattan (1979)
* All That Jazz (1979)
* Atlantic City (1980)
* My Dinner with Andre (1981)
* Les bostonianes (1984)
* Curs del '65 (1985)
* La princesa promesa (The Princess Bride) (1987)
* Fals testimoni (1987)
* Els moderns (The Moderns) (1988)
* Dies de ràdio (1988)
* No som àngels (1989)
* Ombres i boira (1991)
* Meteor man (The Meteor Man) (1993)
* Vania al carrer 42 (1994)
* La senyora Parker i el cercle viciós (Mrs. Parker and the Vicious Circle) (1994)
* Clueless (1995)
* Toy Story (1995)
* En estat crític (Critical Care) (1997)
* Toy Story 2 (1999)
* Estafadors (The Prime Gig) (2001)
* La maledicció de l'escorpí de Jade (The Curse of the Jade Scorpion) (2001)
* La Mansió Embruixada (2003)
* Dúplex (2003)
* Melinda i Melinda (2004)
* Els Increïbles (2004)
* Chicken Little (2005)
* Happily N'Ever After (2007)
* Toy Story 3 (2010)
* Gossip Girls (2010)
* Cats & Dogs: The Revenge of Kitty Galore (2010)
* Vamps (2011)
* Procés d'Admissió (2013)
* The Double (2013)
* A Master Builder (2013)
* Don Peyote (2014)
* Maggie's Plan (2015)
* Drawing Home (2016)
* The Only Living Boy in New York (2016)
* Someone Else's Wedding (2016)
* Book Club (2018)
* Marriage Story (2019)
* Rifkin's Festival (2020)

## Referències

* ↑ «Manhattan | Film | The Guardian» (en anglès). [Consulta: 6 gener 2020].
* 1 2 Lambert, Craig. «Famous Comedian, “Dangerous” Playwright» (en anglès), 22-02-2011. [Consulta: 6 gener 2020].
* ↑ Itzkoff, Dave «Wallace Shawn on ‘Gossip Girl'? It’s Not Inconceivable» (en anglès). The New York Times, 16-11-2008. ISSN: 0362-4331.
# Walther Penck

Walther Penck (Viena, 30 d'agost de 1888 - Stuttgart, 29 de setembre de 1923), fill del geògraf Albrecht Penck, que va ser el primer a proposar la construcció d'una carta mundial en escala un milió (un mil·límetre equivalent a un quilòmetre).
Entre 1912 i 1914 va treballar a l'Argentina com a geòleg, i és famós per les seves contribucions en el camp de la geomorfologia. En particular, va posar en dubte elements clau del cicle davisià d'erosió, concloent-hi que el procés d'aixecament i denudació ocorren simultàniament, a un ritme gradual i continu. Va morir a Stuttgart, Alemanya.

## Obra

* Die morphologische Analyse: ein Kapitel der physikalischen Geologie. Engelhorn, Stuttgart 1924
* Durch Sandwüsten auf Sechstausender. Ein Deutscher auf Kundfahrt. Engelhorn, Stuttgart 1933
* Puna de Atacama. Engelhorn, Stuttgart 1933

## Honors
### Epònims

A l'Argentina hi ha una muntanya andina amb el seu nom: Walther Penck.

## Referències

* ↑ Huggett, Richard J., 2003, Fundamentals of Geomorphology, Routledge, ISBN 0415241456
* ↑ «Walther Penck», 31-05-2011. Arxivat de l'original el 2011-05-31. [Consulta: 2 setembre 2021].
# Mamadou Samb

Mamadou Samb (Senegal, 31 de desembre de 1989) és un jugador de bàsquet senegalés nacionalitzat espanyol que actualment pertany a la plantilla del CB Bilbao Berri de la Lliga ACB. Mesura 2,08 metres, i juga en la posició de pivot.

## Trajectòria esportiva

Va començar en el cadet del A.D Vall San Lorenzo (Araona Basket Sur A), per a després incorporar-se com a júnior en el FC Barcelona, entitat amb què actualment està lligat. També va alternar amb el club blaugrana amb el Porta Bcn Esplugues. Des del 2007 anys juga habitualment en el WTC Almeda Park Cornellà de l'Adecco LEB Or.
Per a la temporada 2010-2011 va firmar un contracte per una temporada amb el CB Granada de la lliga ACB.
El 21/01/2012 va fitxar pel Gescrap Bilbao Basket, vigent subcampió de la lliga Endesa.

## Curiositats

Mamadou té un germà més gran, Cheikh Samb, el qual mesura 2,16 metres, nascut l'any 1984 i que ha jugat a l'NBA.

## Referències

* ↑ Mamadou Samb va jurar la Constitució i ja és espanyol
* ↑ Piratas del basket.es: Fitxa pel C.B. Granada publicat el 21 d'agost de 2010 (castellà)
* ↑ http://www.marca.com/2012/01/21/baloncesto/acb/1327182404.html

## Enllaços externs

* Perfil de Samb en Nbadraft.net
* La increïble història de lexpedient X' del Reial Madrid - marca.com
# Além Paraíba

Além Paraíba és un municipi brasiler a l'estat de Minas Gerais a la mesoregió de la Zona del Bosc. D'acord amb el cens realitzat pel IBGE l'any 2010, la seva població és de 34.341 habitants. La distància a la capital, Belo Horizonte, és de 380 quilòmetres. Coberta per la mata atlàntica i habitada pels indis puris, la regió, on avui se situa la ciutat, era coneguda solament per tropers procedents de la cort fins a la fi del segle xviii. Amb el descobriment de minerals preciosos a la rodalia, es va intensificar la travessia del riu Paraíba do Sul; al voltant de 1784 en els marges del mateix riu, un moll de fusta va ser denominat Porto do Cunha. La llavors vila, el 1880, va ser transformada per llei en municipi, i va rebre la denominació de São José d'Además Paraíba i el 1883 va ser elevada a categoria de ciutat. El 1923 va passar a tenir el nom actual doncs va ser coneguda com a São José d'Além Parahyba fins aquest any.

## Referències

* ↑ «Panorama» (en portuguès brasiler). Cidades. IBGE. [Consulta: 20 febrer 2025].
* ↑ «História & Fotos» (en portuguès brasiler). Cidades. IBGE. [Consulta: 20 febrer 2025].

## Enllaços externs

* Història d'Além Paraíba
# Gran Premi de França del 1990

Resultats del Gran Premi de França de Fórmula 1 de la temporada 1990, disputat al circuit de Paul Ricard el 8 de juliol del 1990.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 1 | Alain Prost | Ferrari | 80 | 1h 33' 30. 3 | 4 | 9 |
| 2 | 16 | Ivan Capelli | Leyton House - Judd | 80 | + 8.626 s | 7 | 6 |
| 3 | 27 | Ayrton Senna | McLaren - Honda | 80 | + 11.606 s | 3 | 4 |
| 4 | 20 | Nelson Piquet | Benetton - Ford | 80 | + 41.207 s | 9 | 3 |
| 5 | 28 | Gerhard Berger | McLaren - Honda | 80 | + 42.219 s | 2 | 2 |
| 6 | 6 | Riccardo Patrese | Williams - Renault | 80 | + 1' 09.351 min. | 6 | 1 |
| 7 | 30 | Aguri Suzuki | Larrousse - Lamborghini | 79 | + 1 Volta | 14 | |
| 8 | 29 | Éric Bernard | Larrousse - Lamborghini | 79 | + 1 Volta | 11 | |
| 9 | 26 | Philippe Alliot | Ligier - Ford | 79 | + 1 Volta | 12 | |
| 10 | 9 | Michele Alboreto | Arrows - Ford | 79 | + 1 Volta | 18 | |
| 11 | 11 | Derek Warwick | Lotus - Lamborghini | 79 | + 1 Volta | 16 | |
| 12 | 12 | Martin Donnelly | Lotus - Lamborghini | 79 | + 1 Volta | 17 | |
| 13 | 8 | Stefano Modena | Brabham - Judd | 78 | + 2 Voltes | 20 | |
| 14 | 25 | Nicola Larini | Ligier - Ford | 78 | + 2 Voltes | 19 | |
| 15 | 7 | David Brabham | Brabham - Judd | 77 | + 3 Voltes | 25 | |
| 16 | 19 | Alessandro Nannini | Benetton - Ford | 75 | Part elèctrica | 5 | |
| 17 | 18 | Yannick Dalmas | AGS - Ford | 75 | + 5 Voltes | 26 | |
| 18 | 2 | Nigel Mansell | Ferrari | 72 | Motor | 1 | |
| DSQ | 22 | Andrea de Cesaris | Dallara - Ford | 78 | Desqualificat | 21 | |
| Ret | 3 | Satoru Nakajima | Tyrrell - Ford | 63 | Caixa canvi | 15 | |
| Ret | 15 | Mauricio Gugelmin | Leyton House - Judd | 58 | Motor | 10 | |
| Ret | 23 | Pierluigi Martini | Minardi - Ford | 40 | Part elèctrica | 23 | |
| Ret | 4 | Jean Alesi | Tyrrell - Ford | 23 | Diferencial | 13 | |
| Ret | 10 | Alex Caffi | Arrows - Ford | 22 | Suspensions | 22 | |
| Ret | 5 | Thierry Boutsen | Williams - Renault | 7 | Motor | 8 | |
| Ret | 21 | Emanuele Pirro | Dallara - Ford | 7 | Frens | 24 | |
| NVQ | 24 | Paolo Barilla | Minardi - Ford | | | | |
| NVQ | 17 | Gabriele Tarquini | AGS - Ford | | | | |
| NVQ | 35 | Gregor Foitek | Onyx - Ford | | | | |
| NVQ | 36 | Jyrki Järvilehto | Onyx - Ford | | | | |
| NVQ | 14 | Olivier Grouillard | Osella - Ford | | | | |
| NVQ | 33 | Roberto Moreno | Euro Brun - Judd | | | | |
| NVQ | 34 | Claudio Langes | Euro Brun - Judd | | | | |
| NVQ | 31 | Bertrand Gachot | Coloni - Subaru | | | | |
| NVQ | 39 | Bruno Giacomelli | Life | | | | |

## Altres

* Pole: Nigel Mansell 1' 04. 402
* Volta ràpida: Nigel Mansell 1' 08. 012 (a la volta 64)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-12-21. [Consulta: 7 maig 2010].
# Fujiwara no Sadayori

    En aquest nom japonès, el cognom és Fujiwara.
Fujiwara no Sadayori (japonès: 藤原定頼; 995 - 8 de febrer de 1045) fou un poeta i cortesà japonés que visqué a mitjan període Heian. Son pare fou Fujiwara no Kintō i sa mare era filla del príncep Akihira (fill de l'emperador Murakami). Tenia els títols de Shônii i de Gonchûnagon, i fou anomenat Shijō Chūnagon (四条中納言). Apareix en la llista antològica del Chûko Sanjûrokkasen.
El 1007 fou nomenat Jugoi, el 1008 camarlenc i el 1009 oficial de la cort. Al 1017 era Kurodonotô i Shôshii; al 1020 Sangi i Sadaiben i al 1022 Shôsanmi. El 1029 ascendí a Gonchūnagon i al 1042 a Shōnii. Cap a 1044 emmalaltí i es feu monjo budista, i morí a l'any següent.
Tingué relacions amb la poeta Koshikibu no Naishi, i també les poetes Sagami i Daini no Sanmi. Era un expert en música, en el cant de les sutres budistes i en cal·ligrafia xinesa. Participà en concursos de yamato-uta durant 1032 i 1035.
S'inclogueren alguns poemes seus en l'antologia imperial Goshûi Wakashû. Replegà els seus poemes en el Sadayori-shū (定頼集). Un poema seu també és en l'antologia Ogura Hyakunin Isshu.

## Referències

* ↑ Fujiwara no Sadayori. By Eli, September 23, 2019.
* ↑ 100 Poems from the Japanese. New Directions, 17 juny 1955, p. 3–. ISBN 978-0-8112-2378-2.
* ↑ Peter McMillan. One Hundred Poets, One Poem Each: A Translation of the Ogura Hyakunin Isshu. Columbia University Press, 2008. ISBN 978-0-231-14398-1.

## Enllaços externs

* Poemes de Fujiwara no Sadayori (en japonés).
* Ressenya de Fujiwara no Sadayori (anglès)
# Joaquim Broto Tena

Joaquim Broto Tena (Barbastre, 8 de desembre de 1924 - Terrassa, 27 d'agost de 2024) va ser jugador i entrenador de bàsquet, havent destacat en aquesta segona faceta en aconseguir guanyar dues Copes del Generalíssim, cinc Campionats de Catalunya i cinc Trofeus Samaranch en els anys 50 i 60. Col·laborà com a professor amb l'Escola d'Entrenadors de la Federació Catalana i de l'Obra Atlético Recreativa. També feu d'articulista a El Correo Catalán.
Va ser jugador de diversos equips barcelonins com el Mediterrani, CB Metropolità i la UE Horta. En la temporada 1953-54, malgrat la seva joventut (29 anys) i poca experiència, es va fer càrrec del Joventut de Badalona com a primer entrenador aconseguint proclamar-se campió de la Primera Divisió Catalana i del Trofeu Samaranch després d'imposar-se a la final a l'Espanyol per un clar 69-49. Aquell any també va ser subcampió de Copa davant el Reial Madrid. En la temporada següent es va proclamar campió de Copa, del trofeu Samaranch i subcampió de la Primera Divisió Catalana.
El 1955 Broto va fitxar pel FC Barcelona esperant comptar amb un gran equip tot i que la marxa de jugadors importants com Alfonso Martínez (fitxat pel Aismalíbar) van debilitar el potencial d'un equip que es va haver de conformar amb la quarta posició a la Primera Catalana. En la temporada 1956-57, la de la fundació de la primera Lliga Nacional de Bàsquet, torna al Joventut. En les següents dues temporades va guanyar un Campionat de Catalunya, dos trofeus Samaranch i una Copa del Generalíssim.
Els seus compromisos laborals el van obligar a abandonar el Joventut de Badalona passant una temporada inactiu, tornant després a la banqueta de l'Orillo Verde de Sabadell, degut principalment a la seva proximitat amb la ciutat de Terrassa, on Broto treballava com a metge. Després de la desaparició del Orillo Verde a l'estiu del 1961 va tornar novament al Joventut de Badalona, tot i que l'exercici del seu treball de metge el va obligar a compartir la direcció de l'equip amb l'entrenador Joan Canals a causa dels seus continus viatges professionals. En la seva tercera etapa a Badalona l'equip no va registrar bons resultats i aquest fet va provocar que el tàndem Broto-Canals es desfés a mitjans de temporada, sent substituïts per Antonio Molina, fet que va implicar la retirada definitiva de Joaquín Broto com a tècnic, concentrant-se plenament en el seu treball com a cirurgià a la ciutat de Terrassa.

## Referències

* 1 2 «Joaquim Broto Tena». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 Conde Esteve, Justo; Ramos Pérez, José Ramón. Joventut Badalona. La quinta esencia del basket, 1992 [Consulta: 13 maig 2018].
# Gran Premi de França del 2004

Resultats del Gran Premi de França de Fórmula 1 de la temporada 2004, disputat al circuit de Nevers Magny-Cours el 4 de juliol del 2004.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 1 | Michael Schumacher | Ferrari | 70 | 1h 30' 18. 133 | 2 | 10 |
| 2 | 8 | Fernando Alonso | Renault | 70 | + 8.329 s | 1 | 8 |
| 3 | 2 | Rubens Barrichello | Ferrari | 70 | + 31.622 s | 10 | 6 |
| 4 | 7 | Jarno Trulli | Renault | 70 | + 32.082 s | 5 | 5 |
| 5 | 9 | Jenson Button | BAR - Honda | 70 | + 32.482 s | 4 | 4 |
| 6 | 5 | David Coulthard | McLaren - Mercedes | 70 | + 35.520 s | 3 | 3 |
| 7 | 6 | Kimi Räikkönen | McLaren - Mercedes | 70 | + 36.230 s | 9 | 2 |
| 8 | 3 | Juan Pablo Montoya | Williams - BMW | 70 | + 43.419 s | 6 | 1 |
| 9 | 14 | Mark Webber | Jaguar - Cosworth | 70 | + 52.394 s | 12 | |
| 10 | 4 | Marc Gené | Williams - BMW | 70 | + 58.166 s | 8 | |
| 11 | 15 | Christian Klien | Jaguar - Cosworth | 69 | + 1 Volta | 13 | |
| 12 | 11 | Giancarlo Fisichella | Sauber - Petronas | 69 | + 1 Volta | 15 | |
| 13 | 12 | Felipe Massa | Sauber - Petronas | 69 | + 1 Volta | 16 | |
| 14 | 16 | Cristiano da Matta | Toyota | 69 | + 1 Volta | 11 | |
| 15 | 17 | Olivier Panis | Toyota | 68 | + 2 Voltes | 14 | |
| 16 | 18 | Nick Heidfeld | Jordan - Ford | 68 | + 2 Voltes | 17 | |
| 17 | 19 | Giorgio Pantano | Jordan - Ford | 67 | + 3 Voltes | 18 | |
| 18 | 20 | Gianmaria Bruni | Minardi - Cosworth | 66 | + 4 Voltes | 19 | |
| Ret | 21 | Zsolt Baumgartner | Minardi - Cosworth | 31 | Virolla | 20 | |
| Ret | 10 | Takuma Sato | BAR - Honda | 15 | Motor | 7 | |

## Altres

* Pole: Fernando Alonso 1' 13. 698
* Volta ràpida: Michael Schumacher 1' 15. 377 (a la volta 32)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-11-16. [Consulta: 22 juliol 2010].
# Juan Domingo de la Cruz Fermanelli

Juan Domingo de la Cruz Fermanelli (Pasteur, Buenos Aires. 6 de febrer de 1954) és un exjugador de bàsquet argenti, nacionalitzat espanyol, guanyador d'una medalla olímpica. Actualment és director esportiu del Bàsquet Mallorca. Així mateix exerceix de comentarista esportiu a LaSexta.

## Carrera esportiva
### A nivell de clubs

| Anys | Club | Lliga |
| ?-1975 | San Lorenzo de Almagro | Lliga argentina de bàsquet |
| 1991-1992 | Prohaci Mallorca | Primera Divisió B |
| 1994-1995 | Gráficas García Inca | Segona Divisió |
| 1995-1996 | Palma Basket Club | Segona Divisió |
Amb el FC Barcelona va aconseguir guanyar:
* 3 Lligues espanyoles/Lligues ACB: 1980-1981, 1982-1983 i 1986-1987
* 6 Copes del Rei: 1977-1978, 1978-1979, 1979-1980, 1980-1981, 1981-1982, 1982-1983 i 1986-1987
* 2 Recopes d'Europa: 1984-19855 i 1985-1986
* 1 Copa Korac: 1986-1987
* 1 Mundial de Clubs de bàsquet: 1984-1985

### Amb la selecció espanyola

Va participar, als 26 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1980 realitzats a Moscou (Unió Soviètica), on aconseguí guanyar amb la selecció espanyola de bàsquet un diploma olímpic en finalitzar quart en la competició masculina. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1984 realitzats a Los Angeles (Estats Units) aconseguí guanyar la medalla de plata.
Al llarg de la seva carrera va aconseguir una medalla de plata al Campionat d'Europa de bàsquet masculí.

## Referències

* ↑ «Juan Domingo de la Cruz Fermanelli». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Óscar Rodríguez Garaicoechea

Óscar Rodríguez Garaicoechea (Burlata, Navarra, 6 de maig de 1995) és un ciclista navarrès, professional des del 2017 i actualment a l'equip Ineos Grenadiers. En el seu palmarès destaca una victòria a la Volta a Espanya de 2018.

## Palmarès

* 2016
** 1r a la Volta a Palència
* 2018
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2018. 51è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2019. 22è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2020. 45è de la classificació general
* 2023. Abandona (11a etapa)

## Referències

* ↑ Pamplona, DIARIO DE NOTICIAS /. «Movistar ficha a Óscar Rodríguez hasta 2023» (en castellà), 23-09-2021. [Consulta: 25 juliol 2023].
* ↑ Piedrabuena, Celes «Histórica victoria de Óscar Rodríguez en La Camperona, Herrada mantiene el liderato». El Mundo Deportivo, 07-09-2018 [Consulta: 7 setembre 2018].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a procyclingstats.com