OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Associació de Futbol de l'Uzbekistan

L'Associació de Futbol de l'Uzbekistan, també coneguda per les sigles UFA (en anglès: Uzbekistan Football Association, en uzbek: Oʻzbekiston Futbol Assotsiatsiyasi, en rus: Федерация футбола Узбекистана) és l'òrgan de govern del futbol a la República de l'Uzbekistan. Va ser fundada l'any 1946 i està afiliada a la Confederació Asiàtica de Futbol (AFC) i a la Federació Internacional de Futbol Associació (FIFA) des de 1993 i 1994 respectivament.
El 2014, l'UFA va ser una de les sis federacions fundadores de l'Associació de Futbol de l'Àsia Central (CAFA), una de les cinc zones geogràfiques en les quals està dividida l'AFC.
L'UFA és la responsable d'organitzar el futbol de totes les categories, incloses les de futbol femení, futbol sala i les respectives seleccions nacionals.
Segons la pàgina oficial de la FIFA, l'UFA es va fundar el 1946, però segons la web oficial de l'associació uzbeka no es va constituir fins al 1992, poc després de proclamar-se la independència de l'Uzbekistan l'any 1991. Anteriorment, el futbol de l'Uzbekistan era part integrant de la Unió Soviètica.
El 1992, l'UFA va fundar la Lliga uzbeka de futbol (O'zbekiston Superligasi) que és la principal lliga del país i la disputen catorze equips. El mateix any també va fundar la Uzbekistan Pro League (fins al 2017 va ser coneguda com a Uzbekistan First League), que és la segona competició de lliga més important del país.
El 1992, també es va fundar la Copa uzbeka de futbol, que és la principal competició per eliminatòries. Des de 1999, el campió de la lliga uzbeka i el campió de la copa uzbeka diputen la Uzbekistan Super Cup, una competició a partit únic que dona pas a l'inici de la temporada.

## Referències

* ↑ «O'zbekistan Futbol Assotsitsiyasi» (en uzbek). UFA. Arxivat de l'original el 20 de desembre 2019. [Consulta: 20 desembre 2019].
* ↑ «Uzbekistan Football Association (UFA)» (en anglès). AFC. [Consulta: 20 desembre 2019].
* ↑ «Uzbekistan» (en anglès). FIFA. Arxivat de l'original el 3 de juny 2021. [Consulta: 20 desembre 2019].
* ↑ «About CAFA» (en anglès). CAFA. [Consulta: 20 desembre 2019].
* ↑ «Member Associations» (en anglès). AFC. [Consulta: 20 desembre 2019].
* 1 2 «History» (en uzbek). UFA. Arxivat de l'original el 20 de desembre 2019. [Consulta: 20 desembre 2019].
* ↑ «O'zbekiston Professional Futbol Ligasi» (en uzbek). PFL. Arxivat de l'original el 20 de desembre 2019. [Consulta: 20 desembre 2019].
* ↑ «Uzbekistan Pro League 2019» (en castellà). Futbol 24, 01-11-2019. [Consulta: 20 desembre 2019].
* ↑ Stokkermans, Karel. «Uzbekistan Cup Finals» (en anglès). rsssf, 29-11-2018. [Consulta: 20 desembre 2019].
# Encesa electrònica

L' encesa electrònica és un sistema d'encesa per a motors de cicle Otto tant de dos temps (2T) com quatre temps (4T) en el qual la funció d'interrompre el corrent del primari de la bobina per generar per autoinducció l'alta tensió necessària en la bugia no es fa per mitjans mecànics com en el sistema de ruptor o platins, sinó mitjançant un o diversos transistors.

## Avantatges

* Absència de desgast a causa de l'absència de lleva per obrir i tancar els platins o altres peces mecàniques.
* Es possibilita l'augment del corrent del primari, de la qual cosa se'n beneficia el secundari i, per tant, l'energia disponible per l'espurna a la bugia és més gran.
* No es desajusta, i per això no requereix posada a punt.

## Inconvenients

* Més costós en cas de reparar una avaria (molt poc usual)

## Tipus principals

* Amb distribuïdor i generació de senyal de sincronització interna al mateix
* Amb distribuïdor i generació de senyal de sincronització externa al mateix
* Sense distribuïdor i una bobina per a cada dues bugies, amb cables d'alta tensió (Encesa DIS)
* Sense distribuïdor i amb bobines individuals sense cables d'alta (Encesa directe)

## Referències bibliogràfiques

* Manual de la tècnica de l'automòbil (BOSCH) ISBN 3-934584-82-9
# Convent dels Caputxins (Monòver)

L'església de l'antic convent de Caputxins de Monòver, és un edifici d'estil barroc que va ser construït a mitjan segle xviii.
L'origen de la seua fundació data de 1729 quan els frares caputxins prenen possessió d'unes cases per fundar un hospici, sota el patrocini del duc d'Híxar. No obstant això, l'edifici conventual i l'església no van començar a construir-se fins a 1743, concloent-se en 1760. En 1764, es constitueix en col·legi-seminari, formant-se aquí gran quantitat de missioners de l'ordre que van evangelitzar el centre i sud del continent americà. En 1835, a conseqüència de la desamortització va ser abandonat. D'aquesta fundació, actualment només es conserva l'església conventual, sota l'advocació de La nostra Senyora del Pilar.

## Descripció

Es tracta d'un temple de planta rectangular que consta de nau única amb capelles entre contraforts del tipus desenvolupat, especialment, per la Companyia de Jesús, coberta amb un volta de canó amb llunetes cegues.
Exteriorment manca de portada i elements escultòrics, tan sols l'escut del duc d'Híxar, llaurat en pedra, sobre la porta d'entrada. Es remata amb frontó corb en façana, la qual resulta ser asimètrica per l'annexió de la capella de Sant Josep, que és anterior a l'Església.
El creuer disposa superiorment de cúpula semiesfèrica rematada amb una coberta inclinada a quatre aigües amb cobertura de teula ceràmica corba.
En contrast amb l'exterior, l'interior està decorat en un ric programa iconogràfic, típic de les esglésies franciscanes, de caràcter popular i gran ingenuïtat. Sobre les blanques superfícies hi ha pintades línies blaves i ocres, sanefes, símbols de la passió així com frescos amb imatges de sants i frares.
Adossada al temple i comunicada amb ell, la capella de la Venerable Ordre Tercera de Penitència amb planta de creu grega i coberta amb cúpula sobre petxines. Formant part d'aquest conjunt, destaca la capella de Sant Josep, la fàbrica de la qual és anterior a la construcció de l'Església, sent el seu origen l'ermita que l'Ajuntament va edificar perquè servís de capella fins que fos construïda l'Església Conventual
Va ser cedit a l'Ajuntament de Monòver, a petició del propi Ajuntament, per decret d'Espartero de 1841, sis anys després que els monjos ho abandonessin.

## Referències

Aquest article incorpora material procedent de la pàgina web de la Federació Valenciana de Municipis i Províncies, que mitjançant una autorització va permetre agregar contingut i imatges i publicar-los sota llicència GFDL.
# Associació de Futbol de les Illes Verges Britàniques

L'Associació de Futbol de les Illes Verges Britàniques, també coneguda per les sigles BVIFA (British Virgin Islands Football Association, en anglès), és l'òrgan de govern de les Illes Verges Britàniques. Va ser fundada l'any 1974 i, des de 1996, està afiliada a la Federació Internacional de Futbol Associació (FIFA), a la Confederació del Nord, Centreamèrica i el Carib de Futbol Associació (CONCACAF) i a la Unió Caribenya de Futbol. La BVIFA és una organització sense ànim de lucre que promociona el futbol per a tothom, des de l'escola primària fins a les seleccions nacionals, masculines i femenines, de totes les categories.
Les referències futbolístiques a les Illes Verges Britàniques es remunten a l'any 1968, quan els clubs Kick Around, Royal Engineers i Beef Island Airport van disputar una primera lliga de tres equips. A 2019, la BVIFA dona suport a la Primary School i la High School League, la Women's Football Division i dues lligues masculines sèniors.
El 1968 es va fundar la Tortola League, que es jugava a l'illa de Tórtola, la més gran i poblada de les Illes Verges Britàniques i, el 1996, es va crear la Virgin Gorda League, que es jugava a l'illa de Verge Grossa, la segona més poblada de les Illes Verges Britàniques. El 2009, les dues lligues es van fusionar i van crear la BVIFA National Footbal League, que és la lliga de futbol més competitiva de les Illes Verges Britàniques. Des de 2012, la lliga està dividida en dos grups de quatre equips cadascun.
Del 1996 al 2003, les Illes Verges Britàniques i les Illes Verges Americanes van organitzar el Campionat de les Illes Verges (Virgin Islands Championship, en anglès). El jugaven dos equips de les Illes Verges Americanes (Saint Croix i Saint Thomas) i dos equips de les Illes Britàniques (Tórtola i Virgin Gorda).
La selecció nacional absoluta mai no ha aconseguit classificar-se per a disputar cap competició important i ocupa un dels darrers llocs del rànquing FIFA.

## Referències

* ↑ «British Virgin Islands Football Association» (en angl+es). Fifa. Arxivat de l'original el 8 d’agost 2020. [Consulta: 7 juliol 2019].
* ↑ «British Virgin Islands Football Association» (en anglès). Concacaf. Arxivat de l'original el 7 de juliol 2019. [Consulta: 7 juliol 2019].
* ↑ «British Virgin Islands Football Associationb» (en anglès). Cfu, 17-09-2013. Arxivat de l'original el 12 de juliol 2019. [Consulta: 7 juliol 2019].
* 1 2 «Mission Statement» (en anglès). BVI Football Association. [Consulta: 7 juliol 2019].
* ↑ Schöggl, Hans. «British Virgin Islands - List of Champions» (en anglès). rsssf, 09-08-2018. [Consulta: 7 juliol 2019].
* ↑ «Liga de Fútbol BVIFA» (en castellà). Soccerway, 2018. [Consulta: 7 juliol 2019].
* ↑ Schöggl, Hans. «Virgin Islands Championship» (en anglès). rsssf, 03-02-2004. [Consulta: 7 juliol 2019].
* ↑ «Las 10 peores selecciones del ránking FIFA» (en castellà). Besoccer, 23-03-2018. [Consulta: 7 juliol 2019].
# Lluís Dolsa i Ramon

Lluís Dolsa i Ramon (Vila-seca, 9 d'octubre 1850 – Barcelona, 1909) va ser un metge psiquiatre i regidor de Barcelona.
Fill de Tomàs Dolsa i Ricart, i d'Isabel Ramon i Serra. El seu pare, Tomàs Dolsa i Ricart, metge de prestigi, va ser pioner en el tractament de malalties mentals i fundador de l'Institut Frenopàtic de Les Corts l'any 1863.
Va treballar a la Fundació Dolsa, on va dur a terme una sèrie d'experiments psiquiàtrics, com ara l'estimulació intel·lectual dels malalts. En jubilar-se el seu pare, el va succeir com a director de la Fundació. És considerat un dels psiquiatres precursors de la socioteràpia moderna.
L'any 1903 fou admès a l'Acadèmia de Medicina de Barcelona amb el discurs Consciència individual i social. Compaginà el seu treball de psiquiatre amb el càrrec de regidor de l'Ajuntament de Barcelona, ciutat on va morir l'any 1909.

## Referències

* ↑ Josep Morell i Pineda Vaquer, Vila-seca, Barcelona, Cossetània Edicions, 2001, pàgina 122, ISBN 9788489890916
* 1 2 3 «Dolsa Ramon, Lluís». Biografies - Història local. Biblioteca de Vila-seca. Arxivat de l'original el 29 d’octubre 2013. [Consulta: 26 agost 2013].
* ↑ «Lluís Dolsa i Ramon». Acadèmics numeraris antics. Reial Acadèmia de Medicina de Catalunya. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 26 agost 2013].
# Ermita de Santa Maria (Biosca)

L'Ermita de Santa Maria, és una església romànica del municipi de Biosca, a la comarca del Solsonès.

## Situació

Està situada a la part superior de la vila, a la part baixa de les ruïnes del que fou el castell. Per anar-hi cal travessar l'interior del poble per la part de ponent, pujant pel carrer Pasterola. A poc més de cent metres de l'última edificació (41° 50′ 41.34″ N, 1° 21′ 28.4″ E﻿ / ﻿41.8448167°N,1.357889°E﻿ / 41.8448167; 1.357889) s'ha de girar a la dreta en direcció al cementiri. Des de la corba abans d'arribar-hi, caldrà caminar un centenar de metres fins a l'antiga església del castell, on cal extremar les precaucions per circular-hi a causa de l'estat tan ruïnós de les restes.

## Descripció

Vora el castell hi ha l'antiga capella del castell, que era dedicada a Santa Maria. És d'una sola nau, hi ha dues capelles laterals amb volta de creueria. Al mur sud, hi ha quatre capelles obertes al mur. L'absis semicircular, amb arcuacions llombardes i bell aparellat, que fou sobrealçat. Conserva la volta primitiva, probablement del segle xii. S'afegiren dues capelles gòtiques a migdia. Posteriorment fou dedicada a Sant Abdó i Sant Senén

## Notícies històriques

La primera notícia d'aquesta església és del 1093, any en què Berenguer de Brocard, castlà del lloc, va fer un llegat testamentari de dues unces per al campanar de santa Maria de Biosca. L'any 1100 l'església de Santa Maria de Biosca i altres del seu terme foren donades a l'església de Solsona per Pere de Brocard. L'any 1102 l'església fou consagrada. L'església de Santa maria de Biosca fou la parròquia de la vila fins al començament del segle xviii, època en què s'edificà una nova església parroquial al centre del poble, sota la mateixa advocació. Durant els darrers temps s'hi veneraven els sants màrtirs Abdó i Senén, segons titulars de l'església.

## Referències

* 1 2 «Ermita de Santa Maria». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 novembre 2012].
# Arigany

L'arigany, rabassola o múrgola (Morchella conica) és una espècie de bolet pertanyent a l'ordre de les pezizals.

## Descripció

* No fa més de 12 cm d'alçària.
* El conjunt és buit.
* Barret cònic, adherit al peu, amb alvèols ben marcats constituïts per un enreixat de costelles verticals -més gruixudes- i horitzontals -més primes-, d'un bru groguenc que tendeixen a ennegrir-se.
* El peu és blanc solcat de dalt a baix, tan gruixut com el capell, bastant regular o bé engruixit al capdamunt.
* La carn és prima, fràgil, blanquinosa, fa una olor suau i de gust és dolç.

## Hàbitat

Surt a la primavera (des de finals del març fins a mitjans del maig), a la muntanya mitjana, en boscos aclarits o cremats i habita, generalment, els marges dels rius.

## Ús gastronòmic

És comestible i d'una qualitat excel·lent sempre que hom tingui la precaució de cuinar-lo molt bé, ja que, en cru, resulta tòxic (conté hemolisina). Hom el considera la millor de les múrgoles i pot guardar-se sec per a ésser consumit fora de temporada.

## Risc de confusió amb altres espècies

Les possibles confusions d'aquest bolet no comporten cap perill perquè només pot prendre's per altres espècies de rabassoles, les quals són comestibles i apreciades.

## Referències

* 1 2 «Arigany». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ www.alzinar.com Arxivat 2010-10-17 a Wayback Machine. (català)
* ↑ www.isona.org (català)
* 1 2 www.kirfis.com Arxivat 2009-02-28 a Wayback Machine. (castellà)
* ↑ Fungipedia.es Arxivat 2010-06-10 a Wayback Machine. (castellà)
* ↑ www.directoalpaladar.com (castellà)

## Bibliografia

* H. E. Laux: Der große Kosmos-Pilzführer. Franckh-Kosmos, Stuttgart, 2001. ISBN 3-440-08457-4.
* F. Breitenbach, J. Kränzlin: Pilze der Schweiz. Bd 1. Ascomycetes. Mykologia, Lucerna, 1984, ISBN 3-85604-011-0.

## Enllaços externs

* Index Fungorum (anglès)
* Receta de pasta con setas: Morchella Cónica (castellà)
* Antioxidant and antimicrobial activities of Morchella conica Pers. (anglès)
# Enciclopèdia Soviètica Azerbaidjanesa

L'Enciclopèdia Soviètica Azerbaidjanesa (en àzeri, Azərbaycan Sovet Ensiklopediyası, però en alfabet ciríl·lic, Азәрбајҹан Совет Енсиклопедијасы) és una enciclopèdia universal en deu volums publicada a Bakú (República Socialista Soviètica de l'Azerbaidjan) entre 1976 i 1987 per l'Acadèmia Nacional de Ciències de l'Azerbaidjan. Els directors editorials foren Rasul Rza i Jemil Kuliyev. S'havia programat la publicació d'un volum especial monogràfic sobre Azerbaidjan després dels deu volums del cos principal de l'enciclopèdia, però els problemes polítics i la crisi econòmica ho van impedir.

## Llista de volums amb la data de publicació

| Volum | Any | Mots |
| 1 | 1976 | А-БАЛЗАК |
| 2 | 1978 | БАЛЗАМ-ГАЈДАР |
| 3 | 1979 | ГАЈБІБОВ-ЕЛДАРОВ |
| 4 | 1980 | ЕЛДЭКЭЗ-ИТАВИРА |
| 5 | 1981 | ИТАЛИЈА-КУБА |
| 6 | 1982 | КУБА-МИСИР |
| 7 | 1983 | МИСИЛ-ПРАДО |
| 8 | 1984 | ПРАДО-СПРИНТ |
| 9 | 1986 | СПУТНИК-ФРОНТОН |
| 10 | 1987 | ФРОСТ-ШҮШТЭР |

## Referències

* ↑ "Азәрбајҹан Совет Енсиклопедијасы (Azərbaycan Sovet Ensiklopediyası)" Azərbaycan Respublikası Prezidentinin İşlər İdarəsinin Prezident Kitabxanası Arxivat 2014-09-02 a Wayback Machine. (àzeri)
# Cúbica centrada en les cares

L'Estructura cúbica centrada en les cares (ccc) és una estructura cristal·lina que, com el seu nom indica, la cel·la unitat és cúbica i té àtoms als vèrtexs i al centre de les cares del cub, o sia, en les posicions dels nusos de la xarxa de Bravais del mateix nom.
En l'estructura CCCares hi ha buits tetraèdrics. Un buit tetraèdric es genera quan un àtom o ió se situa entre altres tres àtoms o ions.
En la forma cúbica de sulfur de zinc, ZnS, blenda, els ions sulfur es troben formant una xarxa cúbica compacta i els ions zinc ocupen la meitat dels buits tetraèdrics.
En l'òxid de liti, Li2O els ions òxid formen una xarxa cúbica compacta i els ions liti ocupen tots els bits tetraèdrics.

## Referències

* uv.es
# Xavier Lluís Chavarria

Xavier Lluís i Chavarria (Tortosa, 8 de març de 1993) és un bibliotecari i escriptor català.
És graduat en Informació i Documentació per la Universitat de Barcelona (2016), i postgrau en Expressió Oral per la mateixa universitat (2018). Ha cursat diversa formació en l'àmbit de la literatura. Des del 2011 resideix a Barcelona. Les seves narracions han estat reconegudes en diversos premis literaris d’arreu del país, entre els quals s’hi troben el Premi Imagina un Amor, convocat per l'Associació d’Escriptors en Llengua Catalana, i que ha rebut en dues ocasions (2018 i 2019), el Premi Llibres Ebrencs de Móra d’Ebre, el Premi Bolleré de Blanes o el Premi Solstici de Taradell, entre d'altres. El mes d'abril de 2020 guanya el III Premi Literari Vila de Porreres per la seva obra Les vides excepcionals dels passatgers, un recull de 12 relats curts.

## Obra

* Les vides excepcionals dels passatgers. Palma: Edicions Balèria, 2020. 129 p. (Col·lecció Novel·la). ISBN 9788412153743

## Referències

* ↑ «Concurs "Imagina un amor"». Associació d'Escriptors en Llengua Catalana. [Consulta: 26 novembre 2020].
* ↑ Ologaray, Òscar «L'escriptor Xavier Lluís presenta el seu primer llibre, ‘Les vides excepcionals dels passatgers’». Marfanta.com, 27-09-2020.
* ↑ «Andreu Arranz i Xavier Lluís, premis de poesia i novel·la "Vila de Porreres 2020"». Ajuntament de Porreres, 30-04-2020. [Consulta: 26 novembre 2020].
# Arkéa-B&B Hotels

L'Arkéa-B&B Hotels (codi UCI: ARK) és un equip ciclista professional francès, de categoria continental professional des del 2011. Es creà el 2005 amb el nom de Bretagne-Jean Floc'h, el 2007 prengué el nom de Bretagne Armor Lux, el 2009 Bretagne-Schuller, del 2013 al 2015 s'anomenà Bretagne-Séché Environnement, del 2015 a mitjans del 2017 Fortuneo-Vital Concept, a partir del juliol del 2017 Fortuneo-Oscaro i a partir de 2018 s'anomena Fortuneo-Samsic. El 2019 agafà el nom d'Arkéa-Samsic. Des del 2024 porta el nom Arkéa-B&B Hotels.

## Principals victòries
### Clàssiques

* Tro-Bro Léon: 2021 (Connor Swift), 2022 (Hugo Hofstetter)

### Curses per etapes

* Tour La Provence: 2020 i 2022 (Nairo Quintana)
* Tour dels Alps Marítims i del Var: 2020 i 2022 (Nairo Quintana), 2023 (Kévin Vauquelin)

### Grans voltes

* Tour de França
** 11 participacions (2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024)
** 1 victòria d'etapa
*** 1 el 2024: Kévin Vauquelin
* Giro d'Itàlia
** 2 participacions (2023, 2024)
* Volta a Espanya
** 3 participacions (2022, 2023, 2024)

### Campionats nacionals

* Campionat de França en ruta: Dimitri Champion (2009), Warren Barguil (2019)

## Classificacions UCI

En el moment de la seva creació, el 2005, l'equip Bretagne-Jean Floc'h obtingué una categoria d'equip continental, la qual mantingué fins al 2010. Amb aquesta categoria, participà principalment a les proves de l'UCI Europa Tour. Aquesta taula presenta les classificacions de l'equip als circuits, així com el seu millor corredor en la classificació individual.
UCI Africa Tour
UCI America Tour
UCI Asia Tour
UCI Europe Tour
El 2016 la Classificació mundial UCI passa a tenir en compte totes les proves UCI. Durant tres temporades existeix paral·lelament amb la classificació UCI World Tour i els circuits continentals. A partir del 2019 substitueix definitivament la classificació UCI World Tour.

## Referències

* ↑ ProCyclingStats. «Fortuneo - Vital Concept 2016». Arxivat de l'original el 2016-09-25. [Consulta: 23 gener 2019].
* ↑ «Look Cycle - Bretagne-Séché Environnement will become Fortuneo Vital Concept - News - About Look».
* ↑ «Fortuneo-Vital Concept loses sponsorship | Cyclingnews.com» (en anglès). Cyclingnews.com [Consulta: 1r juny 2017].
* ↑ Fortuneo confirm new name Fortuneo-Samsic and unveil 2018 jersey
* ↑ Fortuneo-Samsic devient Arkéa-Samsic

## Vegeu també

* Arkéa-B&B Hotels

## Enllaços externs

* Web oficial
# Endocrinologia

L'endocrinologia és la branca de la medicina que tracta les disfuncions del sistema endocrí i les seves secrecions específiques, anomenades hormones.

## Funcions dels òrgans endocrins, les hormones i els receptors

Les hormones són molècules que actuen com a transmissors de senyals entre una cèl·lula i una altra. La majoria d'aquestes hormones arriben als seus receptors a través de la sang.
Tots els organismes pluricel·lulars necessiten sistemes per coordinar i regular les funcions de les diferents cèl·lules. Hi ha dos mecanismes per a dur a terme aquesta funció en els animals superiors: el sistema nerviós i el sistema endocrí. El sistema endocrí actua alliberant agents químics a la sang i és vital pel correcte desenvolupament i funcionament de l'organisme.
L'endocrinologia es basa en l'estudi de la biosíntesi, l'emmagatzematge, la química i la funció fisiològica de les hormones i les cèl·lules de les glàndules i teixits endocrins que les secreten.
El sistema endocrí està compost per diverses glàndules, a diferents parts del cos, que secreten hormones directament al torrent sanguini. Les hormones tenen diferents funcions i maneres d'actuar; una hormona pot tenir diversos efectes depenent dels òrgans diana, i alhora, un òrgan pot ser diana de diverses hormones.
Les hormones actuen unint-se específicament als receptors de l'òrgan diana. Un receptor ha de tenir dos components bàsics:
* Una zona de reconeixement, on l'hormona s'unirà.
* Una zona efectora, per on començarà la cadena enzimàtica.

## Malalties

    Veure article principal Malalties endocrines
Una malaltia causada per un trastorn hormonal és coneguda popularment com a desequilibri hormonal, encara que tècnicament es coneix com una endocrinopatia o endocrinosi.

## Vegeu també

* Sistema endocrí
* Malalties endocrines