OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Edifici al carrer Sant Llorenç 27 d'Alcoi

L'edifici al carrer Sant Llorenç número 27, situat a la ciutat d'Alcoi (l'Alcoià), País Valencià, és un edifici residencial d'estil modernista valencià construït l'any 1913, que va ser projectat per l'arquitecte Vicent Pascual Pastor.
L'edifici va ser realitzat per l'arquitecte alcoià Vicent Pascual Pastor en 1913. Consta de planta baixa, quatre plantes i àtic.
A l'edifici, de dimensió estreta, destaquen els seus finestrals d'estil modernista, així com les balconades i les baranes de ferro forjat amb ornamentació vegetal.
El baix de l'edifici apareix numerat en un rètol amb el número 33, que ha de correspondre a l'antiga numeració del carrer.

## Referències

* 1 2 3 4 Doménech Romá, Jorge (2010). Modernismo en Alcoy, su contexto histórico y los oficios artesanales. Editorial Aguaclara. p. 296. ISBN 978-84-613-8233-0.
# Arly

L'Arly és un riu francès, que neix a Megève i és afluent de l'Isèra, al qual s'ajunta a Albertville. Flueix pels Departaments de l'Alta Savoia i la Savoia i té 32.06 km de llargada.
En el seu curs es troben les Gorges de l'Arly que es poden visitar, ja que hi passa la RN 212.

## Municipis per on flueix

Municipis per on flueix L'Arly.
Megève ~ Praz-sur-Arly ~ Flumet ~ Saint-Nicolas-la-Chapelle ~ Crest-Voland ~ Héry-sur-Ugine ~ Cohennoz ~ Ugine ~ Marthod ~ Albertville.

## Referències

* 1 2 3 «L'Arly» (en francès). sandre.eaufrance. [Consulta: 7 gener 2023].
# Aston Martin 2-Litre Sports

L'Aston Martin 2-Litre Sports més conegut com a DB1, de 1948, va ser el primer Aston Martin de la saga DB. Aquestes inicials corresponen al nom de David Brown, que va adquirir la companyia a la dècada dels 40.

## Detalls del cotxe

Aquest model va ser presentat l'any 1948 al Saló de l'Automòbil de Londres. Estava basat en l'Atom, un prototip que Aston Martin va dissenyar durant la Segona Guerra Mundial. Duia un motor 1.9 de quatre cilindres en línia que aportava 90 cavalls de potència. El 1948 el DB1 era tan sols un prototip i es va estrenar a la cursa de les 24 Hores de Spa en la que va sortir guanyador. El model exhibit al Saló de l'Automòbil de Londres era conegut com a "Spa Replica". Tot i el seu èxit al circuit, el DB1 no va acabar d'agradar i tot i la seva baixa producció no se'n va vendre cap.
Poc després, David Brown va dirigir la construcció d'un nou model de dues portes anomenat 2-Litre Sports. Equipava el mateix motor que l'"Spa Replica" però la carrosseria era més convencional. El motor del nou model aportava 90 cavalls de potència i era capaç d'arribar fins als 150 km/h. El 1950, es va introduir el DB2 i el 2-Litre Sports va passar a ser el DB1.

### Fitxa tècnica

| Fitxa tècnica | Aston Martin 2-Litre Sports |
| Motor | 4 cilindres en línia amb 2 vàlvules per cilindre. |
| Cilindrada | 1.970 centímetres cúbics (2 litres). |
| Potencia màxima | 90 CV a 4750 RPM. |
| Parell màxim | 183 Nm a 3000 RPM. |
| Transmissió | Caixa de canvis manual de 4 velocitats. |
| Frens | Frens de tambor Girling hidràulics a les 4 rodes. |
| Velocitat màxima | 150 km/h. |

## Referències

* ↑ «1948→1950 Aston Martin DB1 2-Litre Sports». supercars.net. [Consulta: 14 maig 2013].
* ↑ «Aston Martin DB1 Drop Head Coupe». ultimatecarpage.com, 12-04-2004 [Consulta: 14 maig 2013].
# Millcayac

Millcayac (Milykayak) va ser una de les llengües huarpes. Era originària de la província de Cuyo a l'Argentina, però havia estat desplaçada a Xile a finals del segle XVI. Luis de Valdivia va escriure una gramàtica, vocabulari i textos religiosos. La gent es va mestissar i va perdre la seva llengua poc després.

## Referències

* ↑ Tornello, Pablo José; Roig, Antruo Andres; Nora Díaz; Luis Aguirre. 2011. Introducción al Millcayac: Idioma de los Huarpes de Mendoza. Mendoza: Zeta.
* ↑ Márquez Miranda, Fernando. 1943. Los textos Millcayac del P. Luis de Valdivia con su vocabulario español-Allentiac = Millcayac. Revista del Museo de la Plata (Nueva Série): Antropología II: 61-223.
# Emirat de Qàlat al-Ayyub

L'emirat de Qàlat al-Ayyub fou un estat musulmà centrat a la ciutat de Qàlat al-Ayyub que va existir per un temps breu vers el 1046 fins al 1055.
Formà part inicialment de la taifa de Saraqusta (1019) i va esdevenir separat el 1046 a la mort de Sulayman ibn Muhàmmad al-Mustaín sota el seu fill Muhàmmad al-Múndhir ibn Sulayman, per tornar a Saraqusta vers el 1055.
El 1120 Qàlat al-Ayyub va passar al regne d'Aragó en ser conquerida per Alfons I d'Aragó dies després de la batalla de Cutanda.

## Referències

* ↑ (castellà) Alberto Cañada Juste, La batalla de Cutanda (1120)
# Edifici al carrer de Llovera, 11

L'Habitatge al carrer de Llovera, 11, és un edifici del municipi de Reus (Baix Camp) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

És un edifici entre mitgeres situat al carrer de Llovera, de planta baixa, quatre pisos i terrat. Presenta a la façana una composició simètrica a partir de les obertures de planta baixa, que es repeteixen en totes les plantes a excepció de la quarta, on passa a tenir tres obertures i balcó corregut. Les obertures del primer i segon pis són allindanades, i les del tercer d'arc de mig punt amb motllura, peça clau, cornisa i esgrafiat a manera de sanefa amb medallons. L'última planta té tres obertures d'arc de mig punt, peça clau amb modilló, motllures, balcó corbat corregut i suportat per mènsules i esgrafiats. La barbacana presenta dentellons. La planta baixa presenta una obertura més gran, d'accés a l'activitat comercial, i, més petita, la d'accés a la casa de veïns, que presenta un ull de bou al damunt, que la iguala en alçada a l'entrada comercial. La part més interessant de l'edifici és la composició del balcó de l'últim pis i la barbacana que corona el conjunt.

## Referències

* ↑ «Edifici al carrer Llovera 11». PatMapa. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26-VII-2015].
# Creu de Sant Miquel (Montserrat)

La Creu de Sant Miquel és una creu monumental de Collbató (Baix Llobregat) situada al mirador de Sant Miquel, dalt d'un penya-segat, al camí de Sant Miquel, a uns 100 metres de la Capella de Sant Miquel, a la muntanya de Montserrat.

## Descripció

És una creu de ferro forjat que descansa sobre una basa graonada de pedra. Al voltant hi ha una placeta i una barana de ferro que tanca el complex. Des d'aquest indret es pot gaudir d'una vista panoràmica extraordinària que abraça des dels Pirineus fins al delta del Llobregat.

## Història

Fou plantada durant les festes jubilars de l'any 1931 en substitució d'una més senzilla existent en aquest indret.

## Referències

* ↑ «Creu de Sant Miquel». Mapes de Patrimoni Cultural. Diputació de Barcelona.
* ↑ «Camí de Sant Miquel». Tot Montserrat.
# Edifici al carrer de Rosich, 10-14

L'edifici al carrer de Rosich, 10-14, de Reus (Baix Camp) és un edifici inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Fins als anys vuitanta era l'edifici més alt del centre històric de Reus, ja que té cinc plantes. Els balcons de la primera i segona planta són correguts, i el de la segona planta té sis mènsules. A la tercera i quarta planta hi ha tres balcons amb dos mènsules per a cadascun. Cada obertura té uns muntants amb motllures clàssiques. Els ferros forjats de tots els balcons són iguals. La façana està arrebossada simulant carreus rectangulars. La cornisa, amb volada, també consta de sis mènsules.

## Referències

* ↑ «Edifici al carrer Rosich 10-12-14». PatMapa. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 21-VII-2015].
# Armadillo de cua nua del Chaco

L'armadillo de cua nua del Chaco (Cabassous chacoensis) és una espècie d'armadillo de la subfamília dels tolipeutins. Viu a l'Argentina, el Paraguai i, possiblement, el Brasil. Habita els boscos secs tropicals o subtropicals i els matollars subtropicals o tropicals. Està amenaçat per la pèrdua d'hàbitat.

## Referències

Espècies vivents de cingulats :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Xenarthra :
Família Chlamyphoridae :
Família Dasypodidae :
Categoria :
# República Valenciana-Estat Valencià

República Valenciana-Estat Valencià (RVEV) és un partit polític valencià sobiranista, europeista i republicà fundat el 26 de novembre del 2007 per Josep Alamar, Josep Algarra, Víctor Baeta i Vicent Gisbert que van considerar que el Bloc Nacionalista Valencià renunciava a una acció política sobiranista i republicana i calia una oferta política valenciana en aquest sentit.
Originalment anomenat República Valenciana-Partit Valencianiste Europeu, el febrer del 2025 canvia la denominació per a adoptar l'actual.
La Coordinadora del partit és Dolors Alexandre Ivorra i el representant legal de la formació és Víctor Baeta i Subias.

## Història

En les eleccions generals del 9 de març del 2008 RV/PVE va formar part de la coalició Per la República Valenciana (plRV) ensems amb Esquerra Nacionalista Valenciana (ENV) i Estat Valencià i va obtenir 645 vots (0.08%).
En les eleccions autonòmiques del 22 maig del 2011, el RV/PVE es van presentar amb ENV en coalició, i va obtenir 677 vots (0.03%).
En les eleccions autonòmiques del 24 de maig del 2015 RV/PVE es va presentar dins de la Coalició Junts, amb ENV i Los Verdes Ecopacifistas i va obtenir 1.476 vots (0.06%).
El 4 de febrer del 2017 ha estat un dels partits que va promoure la Coordinadora de Partits Republicans amb Unión Republicana, Esquerra Nacionalista Valenciana, Bloque Aragonés, Tierra Aragonesa i Izquierda Republicana.
A les eleccions generals espanyoles del 2023 van participar en la coalició Estat Valencià del Benestar, obtenint 1.400 vots (0.05%).

## Referències

* ↑ «República Valenciana canvia nom i estatuts». Diari La Veu, 26-11-2024. [Consulta: 18 febrer 2025].
* ↑ Levante-EMV. «Soñadores de la república valenciana - Levante-EMV». [Consulta: 24 febrer 2017].
* ↑ «La coalició JUNTS es presenta a les tres circumscripcions de la Comunitat Valenciana. A Castelló la Junta Electoral accepta dos tipus de papereta.». ANNA notícies, 23-05-2015. Arxivat de l'original el 2017-02-24 [Consulta: 24 febrer 2017].
* ↑ «Coordinadora de Partidos Republicanos» (en espanyol europeu). [Consulta: 24 febrer 2017].
# Emirat de Wase

L'emirat de Wase fou un estat i avui dia un emirat tradicional, a Nigèria, a l'estat de Plateau, a la regió del riu Wase. La capital és Wase. La ciutat de Wase va ser fundada al voltant de 1820 per Hassan, membre de la família de Giwa i funcionari fulani de Bauchi, 137 km al nord, en una zona tradicionalment habitada pel poble basherawa i en aquest moment governada pels jukuns. El seu successor Abdu o Abdullahi la va convertir en la seu d'un cacicat, que va ser ampliat per la conquesta dels pobles veïns i devia lleialtat a l'emir de Bauchi. Tropes de la Royal Niger Company van entrar a la ciutat emmurallada el 1898; després de l'ocupació britànica de Bauchi el 1902, Wase es va declarar independent de l'emirat de Bauchi, i el seu Sarkin ("cap") es va titular emir.
L'emirat de Wase segueix funcionant com una unitat, dins de l'estat de Plateau, per a alguns fins tradicionals. La majoria dels seus habitants són yergums (yergam), angas i pobles basherawa (tots predominantment no musulmans) i els fulanis musulmans. L'agricultura és la principal ocupació; els cultius bàsics són la melca i el mill. La mineria ha estat durant molt de temps important a l'entorn de Zurak, 64 quilòmetres al nord-est de la ciutat de Wase; la producció principal a Wase i Zurak és el plom i el zinc, una part del qual s'exporta a Europa; aquests minerals ara estan controlats per l'emir de Wase. La zona està poblada per musulmans però tota la regió a l'entorn és cristiana.

## Sarkins

* 1820 - 1828 Hasan dan Giwa (títol Madakin)
* 1828 - 1848 Abd Allahi I dan Giwa
* 1848 - 1866 Hamman I dan Abd Allahi
* 1866 - 1869 Hamman II dan Umaru
* 1869 - 1874 Sulaymanu dan Hasan
* 1874 - 1877 Muhammadu I dan Abd Allahi
* 1877 - 1878 Muhammadu II dan Abd Allahi
* 1878 - 1902 Muhammadu III dan Musa

## Emirs

* 1902 - 1909 Muhammadu III dan Musa
* 1909 - 1919 Abd Allahi II dan Muhammadu
* 1919 - 1928 Muhammadu IV dan Abd Allahi
* 1928 - 1947 Abu Bakar dan Muhammadu
* 1947 - 2001 Abd Allahi III Mai Kano dan Abd Allahi
* 2001 - 2010 Haruna dan Abd Allahi
* 2010 -. Muhammadu V Sambo Haruna

## Referències

* Notes on the tribes, provinces, emirates and states of the northern provinces of Nigeria; per O. Temple
* Enciclopèdia Britànica
* Worldstatesmen, per Ben Cahoon
# Edifici al passeig Marítim, 18 (Sant Vicenç de Montalt)

L'Edifici al passeig Marítim, 18 és una obra noucentista de Sant Vicenç de Montalt (Maresme) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici noucentista del primer quart del segle xx. De planta baixa i dos pisos, amb una torre elevada i un porxo a la planta baixa, a l'entrada. Galeria amb barana de pedra. Coberta a diferents nivells, a quatre vents, igual que la torre. Presenta un petit ràfec que l'envolta, i un jardí gran.
El coronament de la façana està fet de pedra, amb gerros decoratius també de pedra.

## Referències

* 1 2
# Armadillo de cua nua septentrional

L'armadillo de cua nua septentrional (Cabassous centralis) és una espècie d'armadillo tolipeutí. La seva distribució s'estén des del sud de Mèxic fins a Colòmbia i Veneçuela i és una de les dues úniques espècies d'armadillo que es troben fora de Sud-amèrica.
Espècies vivents de cingulats :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Xenarthra :
Família Chlamyphoridae :
Família Dasypodidae :
Categoria :
# AWS Glue

AWS Glue és una plataforma informàtica sense servidor basada en esdeveniments proporcionada per Amazon com a part d'Amazon Web Services. Es va presentar l'agost de 2017.

## Visió general

L'objectiu principal de Glue és escanejar altres serveis al mateix núvol privat virtual (o un element de xarxa accessible equivalent encara que no el proporcioni AWS), especialment S3. Les feines es facturen segons el temps de càlcul, amb un recompte mínim d'1 minut. Glue descobreix les dades d'origen per emmagatzemar les metadades associades (per exemple, l'esquema de la taula de noms de camps, longituds de tipus) al catàleg de dades d'AWS Glue (al qual després es pot accedir mitjançant la consola AWS o les API).

## Llenguatges admesos

Scala i Python són oficialment compatibles A 2020.

## Interrogació del catàleg mitjançant API

El catàleg es pot llegir a la consola AWS (a través del navegador) i mitjançant l'API dividit en temes que inclouen:
* API de base de dades
* API de taula
* API de particions
* API de connexió
* API de funció definida per l'usuari
* Importació d'un catàleg d'Athena a AWS Glue

## Referències

* ↑ «AWS Services List». ParkMyCloud. [Consulta: 6 octubre 2020].
* ↑ «AWS Glue: crawlers and use cases» (en anglès), 05-01-2022. [Consulta: 13 juliol 2022].
* ↑ «AWS Glue version 2.0 featuring 10x faster job start times and 1-minute minimum billing duration» (en anglès). AWS, 10-08-2020. [Consulta: 6 octubre 2020].
* ↑ «AWS Glue API Documentation» (en anglès). AWS. [Consulta: 6 octubre 2020].
* ↑ «AWS Glue Now Supports Scala in Addition to Python» (en anglès). AWS, 12-01-2018. [Consulta: 6 octubre 2020].
* ↑ «Catalog API» (en anglès). AWS. [Consulta: 8 octubre 2020].
* ↑ «What is AWS Glue? | Definition from TechTarget» (en anglès). [Consulta: 24 febrer 2025].
# Emissivitat

L'emissivitat (e) d'un cos és el quocient entre l'energia radiada per aquest cos a una certa temperatura T i l'energia radiada per un cos negre a la mateixa temperatura T. Constitueix una mesura de la capacitat del cos d'absorbir i radiar energia. Òbviament un cos negre perfecte té e = 1, mentre que qualsevol altre cos té e < 1.
L'emissivitat depèn de factors com la temperatura, l'angle d'emissió i la longitud d'ona. Tot i així, en certes aplicacions es pot assumir que l'emissivitat no depèn de la longitud d'ona (suposició coneguda com del cos gris).
# Edifici al raval del Pallol, 4

L'Edifici al raval del Pallol, 4 és un edifici del municipi de Reus (Baix Camp) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya

## Descripció

És un edifici enter mitgeres, de planta baixa, entresòl, tres pisos i terrat. La planta baixa i l'entresòl presenten la façana amb simulació de carreus. L'entresòl té dues obertures balconeres de llinda i una altra de mig punt. Al primer pis presenta un balcó corregut amb tres obertures, dues pilastres als extrems i balustrada de balustres en pedra artificial. Hi ha obertures de llinda i balcons a la resta de la façana. Els buits del primer pis presenten cornisa, llinda i muntants en pedra a manera d'ornamentació. Al damunt de cada balcó del tercer pis hi ha un ull de bou. Una barbacana i una barana de balustres rematen l'edifici. Tota la façana presenta un acabat simulant un encoixinat i una sanefa d'esgrafiats en relleu entre les obertures de l'últim pis.

## Referències

* ↑ «Pat.Mapa». Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31-I-2015].
# Sástago

Sástago és un municipi d'Aragó situat a la província de Saragossa i enquadrat a la comarca de la Ribera Baixa de l'Ebre.
# Antic cementiri de Lloberola

L'Antic cementiri de Lloberola és una obra al poble de Lloberola, del municipi de Biosca (Solsonès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'antic cementiri conserva diversos nínxols encastats al mur i dos interessants sarcòfags esculpits amb decoracions geomètriques i nobiliàries força malmeses, que eren propietat de la família Sacicera de Cervera del segle xiv. Els dos sarcòfags estan encabits dins del mur, dins arcs de mig punt.
El primer, a l'esquerra, és de pedra de marès i es recolza sobre sis peus, a manera de petites columnetes de base cilíndrica. El vas té esculpits en alt relleu a la cara frontal dos escuts i al mig una creu de planta grega, així com una inscripció molt erosionada. La tapa és de secció triangular amb una sanefa de fulles i nusos que la decoren i cinc escuts com els del vas de la cara frontal.
El segon és realitzat en pedra de sauló, molt erosionat a causa dels fenòmens atmosfèrics. El vas té una sanefa que l'emmarca a la cara frontal, dos escuts per banda semblants als de l'altre sarcòfag i una flor central. La tapa és de secció triangular amb bisell i ja no se li veu la decoració. El nínxol de més a la dreta, té arc conopial. Al cementiri hi ha altres tombes més modernes.
A la porta del cementiri hi ha una llinda de marès on es pot llegir la següent llegenda: MORS MORTIS / MORTI MORTEM / MORTE DEDIT

## Referències

* 1 2 3 4 «Cementiri de Lloberola». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 6 febrer 2015].
# Astronomia de raigs gamma

L'astronomia de raigs gamma es defineix com l'estudi astronòmic de cosmos a través dels raigs gamma (fotons d'energia superior als raigs X). L'atmosfera terrestre protegeix el planeta de la radiació gamma, per això les primeres observacions astronòmiques dels fotons gamma van haver de realitzar-se mitjançant globus sonda i coets (per a temps d'observació molt curts) abans que es fabriquessin els primers satèl·lits artificials.
La radiació gamma és extremadament potent, la seva detecció requereix aparells de grans dimensions, formats per una sèrie de gruixudes plaques metàl·liques. El seu funcionament guarda certes similituds amb el del comptador Geiger.
L'astronomia de raigs gamma és de vegades anomenada la de l'univers "violent" pel fet que les fonts de raigs gamma són, en general, explosions, col·lisions a gran velocitat, dolls de partícules, etc.

## Història

Molt abans que els experiments detectessin l'emissió de raigs gamma procedent de fonts còsmiques, els científics ja suposaven que l'univers produïa aquest tipus de fotons. El treball realitzat per Eugene Feenberg i H. Primakoff el 1948, Sachi Hayakawa i I.B. Hutchinson el 1952, i, especialment, Philip Morrison el 1958, deixa constància que un gran nombre de diferents processos que es produeixen en l'univers provoquen l'emissió de raigs gamma. Aquests processos inclouen interaccions de raigs còsmics amb gas interestel·lar, supernoves, interaccions d'electrons amb camps magnètics. No obstant això, no és fins a la dècada dels 60 quan es desenvolupa la capacitat real de detectar aquest tipus d'emissions.
El telescopi pioner va ser el telescopi de 10 metres de l'Observatori Whipple que va detectar per primera vegada una font de raigs gamma (la Nebulosa del Cranc) que va ser identificat com un dels objectes celestes més brillants en raigs gamma el 1967. en aquest nivell d'energia. Actualment (2009), gairebé un centenar de fonts han estat identificades utilitzant aquesta tècnica. Els observatoris més importants són el projecte dels Estats Units VERITAS i els projectes europeus HESS i MAGIC.

## Vegeu també

* Radiació de Txerenkov
* Telescopi de Txerenkov
* Nebulosa del Cranc

## Referències

* ↑ R. C. Haymes, D. V. Ellis, G. J. Fishman, J. D. Kurfess, W. H. Tucker: "Observation of Gamma Radiation from the Crab Nebula", Astrophysical Journal, vol. 151, p. L9, gener de 1968.
# Emissió de protons

L'emissió de protons (també coneguda com a radioactivitat de protons) és un tipus de desintegració radioactiva en la qual un protó és ejectat d'un nucli atòmic.
L'emissió de protó pot ocórrer des d'estats excitats en un nucli seguint la desintegració beta, o en un estat d'isòmer nuclear que en aquest cas és similar a la desintegració alfa. Perquè un protó escapi del nucli l'energia de separació del protó ha de ser negativa. L'emissió de protons no ocorre de manera natural en els isòtops, els emissors de protons es poden produir via reaccions nuclears, normalment utilitzant algun tipus d'accelerador de partícules

## Enllaços externs

* Nuclear Structure and Decay Data - IAEA with query on Proton Separation Energy
# Edifici d'Europa

L'Edifici d'Europa és un bloc d'oficines situat a l'avinguda d'Aragó a València i molt conegut pel seu estil modern. És un dels edificis més alts de l'avinguda, i concentra gran part de l'activitat econòmica de la ciutat. A sota, hi ha un aparcament privat i molt a prop, l'estació de metro d'Aragón. Fita amb el carrer d'Èol i el carrer d'Ernest Ferrer.
# Frits Bolkestein

Frits Bolkestein (Amsterdam, 4 d'abril de 1933 - Rosa Spier Huis, 17 de febrer de 2025) va ser un polític neerlandès que fou membre de la Comissió Europea entre 1999 i 2004 així com ministre al seu país.

## Biografia

Va néixer el 4 d'abril de 1939 a la ciutat d'Amsterdam, essent net del polític i antic ministre neerlandès Gerrit Bolkestein. Va estudiar física, grec i filosofia a la Universitat d'Amsterdam, ampliant posteriorment els seus estudis als Estats Units d'Amèrica i Anglaterra. Així mateix es llicencià el 1965 en dret a la Universitat de Leiden.
Va iniciar la seva activitat professional a la companyia Royal Dutch Shell, treballant a Hondures, El Salvador, diversos països d'Àfrica i Indonèsia, establint-se finalment a París per esdevenir director de la secció Shell-Química.

### Activitat política

Membre del Partit Popular per la Llibertat i la Democràcia, l'any 1978 fou escollit diputat a la Cambra de Representants dels Països Baixos, esdevenint entre 1982 i 1986 subsecretari de comerç exterior. L'any 1988 fou nomenat ministre de Defensa per part del primer ministre dels Països Baixos Ruud Lubbers, càrrec que va mantenir fins al 1990. Aquell any fou nomenat líder del partit liberal al parlament neerlandès, càrrec que va abandonar el 1999. El mateix any, fou nomenat membre de la Comissió Prodi, esdevenint Comissari Europeu de Mercat Interior i Fiscalitat i Unió Duanera. El seu nomenament fou molt criticat per les seves conegudes declaracions racials sobre la immigració.

## Referències

* ↑ Ballester Esquivias, José María. «El primer comisario que soliviantó a los europeos» (en castellà), 22-02-2025. [Consulta: 24 febrer 2025].
* ↑ «Frits Bolkestein - Homepage». [Consulta: 24 febrer 2025].