# Rosi Braidotti

Rosi Braidotti (Latisana, 28 de setembre de 1954) és catedràtica de Filosofia i directora del Centre per les Humanitats de la Universitat d'Utrecht.

## Trajectòria

Tot i néixer a Itàlia, va créixer a Austràlia, on va llicenciar-se a la Universitat Nacional Australiana a Canberra, i va fer els estudis de doctorat en Filosofia a La Sorbona de París. Des del 1988 ha estat professora a la Universitat d'Utrecht.
És considerada una de les pioneres en els estudis de la dona a Europa. La seva carrera ha rebut múltiples reconeixements, com el doctorat honoris causa de la Universitat de Linköping (Suècia, 2013) i de la Universitat de Hèlsinki (2007), i el Premi Erasmus de la Comissió Europea (2010).

## Bibliografia

Braidotti ha publicat extensament, en diferents llengües i en diversos països, i els seus llibres també han estat àmpliament traduïts.

### Llibres

* 1991, Patterns of Dissonance: an Essay on Women in Contemporary French Philosophy, Cambridge: Polity Press; USA: Routledge, 316 pp. 2a ed: 1996.
* 1994, amb Ewa Charkiewicz, Sabine Hausler i Saskia Wieringa: Women, the Environment and Sustainable Development. Towards a Theoretical Synthesis, Londres: Zed Books, pp. 220.
* 1994, Nomadic Subjects. Embodiment and Sexual difference in Contemporary Feminist Theory. Cambridge: Columbia University Press, pp. 326.
* 1996, Madri, mostri e macchine, Roma: Manifesto Libri, amb un postfaci d’Anna Maria Crispino. 2a ed, revisada i ampliada, 2005.
* 2002, Nuovi soggetti nomadi, Roma: Luca Sossella editore, pp. 201.
* 2002, Metamorphoses: Towards a Materialist Theory of Becoming, Cambridge: Polity Press, pp. 317.
* 2003, Baby Boomers: Vite parallele dagli anni Cinquanta ai cinquant’anni, Florència: Giunti, pp. 191.
* 2004, Feminismo, diferencia sexual y subjetividad nómada, Barcelona: Gedisa, pp. 234.
* 2004, Op doorreis: nomadisch denken in de 21ste eeuw, Amsterdam: Boom, pp. 298.
* 2006, Transpositions: On Nomadic Ethics, Cambridge: Polity Press pp. 304.
* 2007, Egy nomád térképei. Feminizmus a posztmodern után, Budapest: Balassi Kiado, pp. 137.
* 2009, La philosophie, là où on ne l’attend pas, Paris: Larousse, pp. 286.
* 2011a, Nomadic Subjects. Embodiment and Sexual Difference in Contemporary Feminist Theory, 2a ed, Nova York: Columbia University Press, pp. 334.
* 2011b, Nomadic Theory. The Portable Rosi Braidotti, Nova York: Columbia University Press, pp. 416.
* 2013, The Posthuman. Cambridge, Polity Press.
* 2017a, Les posthumanitats a debat, Barcelona: CCCB, col·lecció Breus
* 2017b, Per una politica affermativa . Milà: Mimesis/I Volti.
* 2017, Posthuman Knowledge. Cambridge, Polity Press. Traducció catalana: Coneixement Posthumà (Arcàdia, 2020).
* 2022, Posthuman Feminism. Cambridge, Polity Press.

## Referències

* ↑ «Rosi Braidotti». +Humans. CCCB. [Consulta: 19 novembre 2015].
* ↑ Fernández, Lola. «“La izquierda no ha querido saber nada del feminismo: lo descarta como un movimiento cultural”» (en castellà), 13-06-2018. [Consulta: 21 desembre 2020].
* ↑ Goula, Elisabet. «Un nou 'nosaltres'». Ara, 25-09-2020. [Consulta: 21 desembre 2020].
* ↑ Claret, Jaume. «Entre intel·ligència artificial i emergència climàtica». Ara, 03-10-2020. [Consulta: 21 desembre 2020].
* ↑ Burdeus, Joan. «Posthumà, massa posthumà». El País, 19-12-2020.

## Enllaços externs

* Entrevista a Rosi Braidotti: «Cal una transformació radical, seguint les bases del feminisme, l’antiracisme i l’antifeixisme» (CCCB, 2 d'abril de 2019)