# Krystyna Skarbek

Krystyna Skarbek (Varsòvia, 1 de maig de 1908 - Kensington, 15 de juny de 1952) va ser una agent polonesa de la Direcció d'Operacions Especials (SOE) durant la Segona Guerra Mundial. Es va fer coneguda per les seves atrevides gestes d'intel·ligència i missions de guerra irregular a la Polònia i la França ocupades pels nazis. El periodista Alistair Horne, que es va descriure a si mateix el 2012 com una de les poques persones encara vives que havia conegut Skarbek, la va definir la "més valenta dels valents". La mestra d'espies Vera Atkins, del SOE, va descriure Skarbek com a "molt valenta, molt atractiva, però solitària i una llei per a ella mateixa".
Es va convertir en agent britànica mesos abans que es fundés el SOE el juliol de 1940. Va ser la primera agent britànica que va servir al camp i la que més va treballar entre les agents britàniques en temps de guerra. El seu enginy i el seu èxit s'han acreditat per haver influït en la decisió de reclutar més dones com a agents als països ocupats pels nazis. El 1941 va començar a utilitzar l'àlies Christine Granville, un nom que va adoptar legalment després de la naturalització com a subjecte britànic el desembre de 1946.
La fita més coneguda de Skarbek va ser aconseguir l'alliberament dels agents del SOE Francis Cammaerts i Xan Fielding d'una presó alemanya hores abans que fossin executats. Ho va fer reunint-se amb el comandant de la Gestapo a Dinha, on li va dir que era una agent britànica i on el va persuadir amb amenaces, mentides i un suborn de dos milions de francs per alliberar els agents. L'esdeveniment està ficcionat en l'últim episodi del programa de televisió britànic Wish Me Luck.
Skarbek es caracteritza sovint en termes com "l'espia més glamur" de Gran Bretanya. Va morir apunyalada el 1952 a Londres per un pretendent obsessionat i rebutjat que posteriorment va ser penjat.

## Referències

* ↑ Horne, Alistair (2012), "Bravest of the Brave," The Spectator,, accessed 23 Jan 2020
* ↑ Clare Mulley, The Spy Who Loved, pp. 259–60.
* ↑ Mulley, Clare, The Spy who Loved, New York: St. Martens Griffin, p. 333.
* ↑ Marcus Binney, The Women Who Lived for Danger, pp. 4–5.
* ↑ C. Mulley, The Spy Who Loved, pp. 3, 287, 333.
* ↑ The London Gazette: no. 37887. p. 867. 21 February 1947. "Gizycka, Krystyna (known as Christine Granville); Poland; Crown Service; c/o General Headquarters, Middle East, Cairo. 17 December 1946."
* ↑ Garmen, Emma, "World War II's Most Glamorous Spy," , accessed 3 Jan 2020

## Bibliografia

* Marcus Binney, The Women Who Lived for Danger: The Women Agents of SOE in the Second World War, London, Hodder and Stoughton, 2002, ISBN 0340818409.
* Xan Fielding, Hide and Seek: The Story of a War-Time Agent, London, Secker & Warburg, 1954. (Dedicated to Krystyna Skarbek; includes the Digne incident.)
* Christopher Kasparek, "Krystyna Skarbek: Re-viewing Britain's Legendary Polish Agent", The Polish Review, vol. XLIX, no. 3 (2004), pp. 945–953.
* Christopher Kasparek, letter to the editor (corrigenda to Kasparek's article in vol. XLIX, no. 3, 2004, and response to Ronald Nowicki's letter in vol. L, no. 1, 2005), The Polish Review, vol. L, no. 2 (2005), pp. 253–255.
* Jan Larecki, Krystyna Skarbek: agentka o wielu twarzach (Krystyna Skarbek: Agent with Many Faces), Warsaw, Książka i Wiedza, 2008, ISBN 978-83-05-13533-7.
* Madeleine Masson, Christine: A Search for Christine Granville, G.M., O.B.E., Croix de Guerre, with a Foreword by Francis Cammaerts, D.S.O., Légion d'Honneur, Croix de Guerre, US Medal of Freedom, London, Hamish Hamilton, 1975. (Republished by Virago, 2005.)
* Clare Mulley, The Spy Who Loved: The Secrets and Lives of Christine Granville, Britain's First Special Agent of World War II, London, Macmillan, 2012, ISBN 978-1-4472-2565-2.
* Ronald Nowicki, "Krystyna Skarbek: a Letter", The Polish Review, vol. L, no. 1 (2005), pp. 93–101.

## Enllaços externs

* Biography of Christine Granville, nigelperrin.com; consulta 27 de juny de 2014
* Online Biography, notablebiographies.com; consulta 27 de juny de 2014
* Clare Heal, "Glamorous Wartime Spy Who Loved Life... and Dashing Men", Express.co.uk, Home of the Daily and Sunday Express, 8 de juliol de 2012.
* "Glamorous wartime spy who loved life...and dashing men", The Spy Who Loved, de Clare Mulley: crítica de Nigel Jones, The Telegraph, 14 de juliol de 2012.
* "Michael Morpurgo remembers his heroic uncle, Francis Cammaerts", de Michael Morpurgo, The Telegraph, 30 de maig de 2019; consulta 6 de juny de 2019.