OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bârsana

Bârsana (en hongarès: Barcánfalva) és una comuna al comtat de Maramureș (Romania). Està compost per dos pobles, Bârsana i Nănești (Nánfalva). També va incorporar el poble d'Oncești fins al 2004, quan es va dividir per formar una comuna separada. El 2002, Bârsana tenia 6.352 habitants, tots menys deu que eren d'ètnia romanesa. El 86,7% eren ortodoxos romanesos, el 7,8% grec-catòlic i el 3,1% pentecostal.
L'església de la presentació de la Mare de Déu al temple de Bârsana és una de les vuit esglésies de fusta de Maramureș, declarades Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO. Després de la revolució romanesa del 1989, es va construir un altre monestir de fusta a Bârsana.

## Referències

* ↑ «Rezultate | Recensamant 2011» (en romanès). [Consulta: 22 maig 2021].
# El infierno

El infierno és una pel·lícula mexicana escrita, produïda i dirigida per Luis Estrada, protagonitzada per Damián Alcázar, Joaquín Cosio, Ernesto Gómez Cruz, María Rojo, Elizabeth Cervantes i Daniel Giménez Cacho. La cinta tracta de manera satírica la problemàtica del narcotràfic i el crim organitzat a Mèxic. Es va estrenar poc abans de les celebracions del Bicentenari de la Independència de Mèxic, el 3 de setembre del 2010. La família Reyes és una paròdia de la Sagrada Família: el pare es diu José, la mare es diu María i el fill es diu Jesús. L'escena en la qual Benny i el Cochiloco li compren armes a un traficant nord-americà és una referència a com aconsegueixen armes els grups delictius, comprant-les a la frontera amb els Estats Units. A la tomba de Benny es pot apreciar que va morir el 27 de setembre, el mateix dia en què es va consumar la Guerra d'Independència de Mèxic, un dels principals temes que es toquen a la pel·lícula.

## Argument

Benjamin "Benny" García (Damián Alcázar) és deportat dels Estats Units al seu poble natal al nord de Mèxic. De tornada a casa, es troba amb un panorama desolador, no pot trobar un treball ben remunerat i la major part de la ciutat es manté amb el negoci del tràfic de drogues, incloses les seves velles amistats. Benny s'involucra en el negoci dels estupefaents, un espectacular "treball" en el qual es veu envoltat de grans quantitats de diners, dones i diversió. Però Benny aviat descobreix que la violenta vida criminal no és fàcil, i molt menys divertida.

## Producció

La pel·lícula es va rodar entre el novembre i el 19 de desembre del 2009, principalment a San Luis Potosí i Ciutat de Mèxic.

## Repartiment

* Damián Alcázar: Benny García
* Joaquín Cosío: El Cochiloco
* Ernesto Gómez Cruz: Don José Reyes / Don Francisco Reyes
* María Rojo: Doña Mary Reyes
* Elizabeth Cervantes: La Lupe
* Daniel Giménez Cacho: Capità Ramírez
* Jorge Zárate: El Huasteco
* Mario Almada: El Texano
* Salvador Sánchez: Don Rogaciano, el padrí
* Angelina Peláez: Mamá García
* Kristian Ferrer: Benjamín García, el Diablito
* Dagoberto Gama: El sergent
* Mauricio Isaac: El J.R.
* Alejandro Calva: El cap de policia
* Emilio Guerrero: El president municipal Félix
* Silverio Palacios: Cucaracha / Pánfilo
* Isela Vega: Doña Rosaura
* Tony Dalton… El traficant d'armes nord-americà

## Premis i nominacions
### Premis

* 2011. Festival de L'Havana com a Millor pel·lícula

### Nominacions

* 2010. Goya a la millor pel·lícula estrangera de parla hispana

## Referències

* ↑ Huerta, Cesar «El infierno en “Narcángel”» (en castellà). El Universal (México), 02-09-2009.
* ↑ Huerta, Cesar «Una temporada en el infierno». El Universal (México), 19-12-2009.
# Dragomirești (Maramureș)

Dragomirești (en hongarès: Dragomérfalva; ídix: דראגאמירעשט) és una ciutat del comtat de Maramureș, Maramureș, Romania. Va ser declarada ciutat el 2004.
Entre els primers jueus que es van establir a Dragomirești hi va haver R. Shemuel Stern de la dinastia hassida kosovar, el 1780. El van seguir altres Hasidim de Galícia que treballaven a les seves fàbriques de fusta. El 1920, hi havia 756 jueus, que representaven el 28% de la població. Després que el Segon Arbitratge de Viena de 1940 va concedir la Transsilvània del Nord a Hongria, els jueus locals de 20 a 40 anys van ser inclosos en batallons de treball a Ucraïna. El 15 d'abril de 1944, 2000 jueus, inclosos de pobles propers, van ser guetitzats. Un mes després, se’ls va fer anar a l'estació de ferrocarril de Vișeu de Sus: homes de 12 a 60 anys a peu; dones, nens i homes grans en vagons. Des de Vișeu, els trens els portaven al camp de concentració d'Auschwitz.

## Demografia

Segons el cens del 2011, el 99,5% de la població era romanès d’ètnia i el 0,4% romaní. 94,8% eren ortodoxos romanesos i el 4,9% grec-catòlics.

## Referències

* ↑ Shmuel Spector, Geoffrey Wigoder (eds.), The Encyclopedia of Jewish Life Before and During the Holocaust: A-J, p. 328. NYU Press, 2001, ISBN 978-081-4793-76-3
* ↑ Populația stabilă după etnie - județe, municipii, orașe, comune Arxivat 2016-01-18 a Wayback Machine., National Institute of Statistics; accessed September 3, 2015
# Ozark (sèrie de televisió)

Ozark és una sèrie de televisió estatunidenca de drama criminal creada per Bill Dubuque i Mark Williams per a Netflix. És protagonitzada per Jason Bateman i Laura Linney en el paper d'un matrimoni que es veu forçat a traslladar-se als llacs d'Ozark després d'una operació fallida d'emblanquiment de diners. La primera temporada, de deu episodis, es va estrenar el 21 de juliol del 2017, i fins ara se n'han emès tres temporades.
Ozark ha estat ben rebuda per la crítica, i se n'ha valorat especialment el to, la direcció i les interpretacions. Ha rebut 14 nominacions als Premis Primetime Emmy, Bateman guanyà el guardó de millor direcció en una sèrie dramàtica, i Julia Garner el de millor actriu secundària en una sèrie dramàtica, el 2019.

## Argument

L'assessor financer Martin "Marty" Byrde fa traslladar la seva família de Chicago a Osage Beach (Missouri). Després que no li surti bé una operació d'emblanquiment de diners per a un càrtel de la droga mexicà, es veu obligat a muntar una operació encara més gran al llac d'Ozark. Quan els Byrde arriben a Missouri, s'enxarxen amb delinqüents locals com els Langmore i els Snell.

## Repartiment

* Jason Bateman com a Martin "Marty" Byrde, marit de la Wendy i pare de la Charlotte i en Jonah.
* Laura Linney com a Wendy Byrde, esposa d'en Marty i mare de la Charlotte i en Jonah.
* Sofia Hublitz com a Charlotte Byrde, filla adolescent d'en Marty i la Wendy.
* Skylar Gaertner com a Jonah Byrde, fill adolescent d'en Marty i la Wendy.
* Julia Garner com a Ruth Langmore, una jove que forma part d'una família de delinqüents locals.
* Jordana Spiro com a Rachel Garrison, propietària de l'hotel Blue Cat hotel i sòcia d'en Marty (temporades 1–2).
* Jason Butler Harner com a Roy Petty, agent de l'FBI que investiga en Marty (temporades 1–2).
* Esai Morales com a Camino "Del" Del Rio (temporada 1).
* Peter Mullan com a Jacob Snell (temporades 1–2)
* Lisa Emery com a Darlene Snell
* Charlie Tahan com a Wyatt Langmore
* Janet McTeer com a Helen Pierce (temporades 2–3)
* Tom Pelphrey com a Ben Davis (temporada 3)
* Jessica Frances Dukes com a Maya Miller (temporada 3)

## Referències

* ↑ Johnson, Julie. «New Netflix Series 'Ozark' Starring Jason Bateman Slated to Debut in 2017», 02-03-2016. [Consulta: 28 març 2016].
* ↑ Debnath, Neela «Ozark Season 2 Cast: Who is Lulu Actress Kiley Casciano?». The Daily Express [London, UK], 01-09-2018.
* ↑ Pedersen, Erik. «'Ozark': Season 3 Premiere Date & First-Look Photo For Jason Bateman-Laura Linney Netflix Drama». Deadline Hollywood, 08-01-2020.
* 1 2 Sciretta, Peter. «Jason Bateman's New Series Goes To Netflix, Will Be Dark Dangerous Drama», 25-02-2016. [Consulta: 25 febrer 2016].
* ↑ Roshanian, Arya «Netflix Drama 'Ozark' Adds Julia Garner Opposite Jason Bateman and Laura Linney». Variety, 25-10-2016 [Consulta: 26 octubre 2016].
Sèries originals de Netflix :
Sèries en emissió :
Sèries acabades :
Sèries continuades :
# Soldats de joguina

Soldats de joguina (títol original:Toy Soldiers) és una pel·lícula estatunidenca d'acció i drama de 1991, dirigida per Daniel Petrie, Jr. i protagonitzada per Sean Astin, Wil Wheaton, Keith Coogan, Louis Gossett, Jr., Denholm Elliott, Andrew Divoff, T.I. Russell, George Pérez, i R. Lee Ermey. Ha estat doblada al català.

## Argument

Un narcotraficant colombià, Enrique Cali, és a punt de ser extradit als Estats Units per un acord entre els governs de tots dos països, per això, Luis Cali, fill i col·laborador d'Enrique, determina, ajudat per gent que treballa en la seva organització criminal, prendre per assalt el palau de justícia de la ciutat de Barranquilla, Colòmbia, amb l'objecte de pressionar al govern del seu país perquè no dugui a terme l'extradició del seu pare.
Els mitjans de comunicació cobreixen el terrible fet en el qual estan involucrats funcionaris i empleats de la seu de justícia, entre ells el jutge que deuria, teòricament, presidir el judici contra I. Cali. Aquest jutge intenta convèncer a Luis Cali que el seu pare va ser extradit i es troba en aquest moment ja en poder del govern nord-americà. Luis refusa de creure-ho i intenta pressionar al jutge, donant ordre de llançar per la finestra una de les empleades del tribunal, el cos cau cap a les escales d'accés al palau de justícia mentre les càmeres transmeten en directe l'escena, mentre, el més proper col·laborador de Luis, un nord-americà anomenat Jack, li mostra, en un petit televisor que han portat, les imatges del seu pare que recentment arriba a la base aèria de Hommesttead, Florida, demostrant amb això que el jutge diu la veritat i que no està a les seves mans ni en les del govern Colombià alliberar a Enrique Cali. Summament disgustat, Luis Cali dona ordres als seus homes de protegir la retirada i portant com a ostatge al jutge, aconsegueixen sortir del palau de justícia sense que la policia pugui fer res per detenir-los, ja que col·loquen la resta dels ostatges com a escuts humans mentre el grup puja a un helicòpter i s'allunya, i quan van a certa altura, Luis empeny fora de l'helicòpter al jutge.

## Repartiment

* Sean Astin: Billy Tepper
* Wil Wheaton: Joey Trotta
* Keith Coogan: Snuffy
* Andrew Divoff: Luis Cali
* R. Lee Ermey: General Kramer
* Mason Adams: Otis Brown
* Denholm Elliott: Director
* Louis Gossett, Jr.: Dean Parker

## Referències

* ↑ «Soldats de joguina». esadir.cat.
* ↑ «Toy Soldiers». The New York Times.
# Força Delta 2: La connexió colombiana

Força Delta 2: La connexió colombiana (títol original: Delta Force 2: Operation stranglehold) és una pel·lícula estatunidenca d'acció d'Aaron Norris estrenada l'any 1990. És una continuació de Força Delta (1986) i el protagonista és igualment Chuck Norris. Ha estat doblada al català.

## Argument

Per decisió del general, un comando de la Força Delta, sota les ordres dels coronel Scott McCoy i el major Bobby Chavez, és enviat a Colòmbia per alliberar ostatges americans de les mans del narcotraficant Ramon Cota.

## Repartiment

* Chuck Norris: Coronel Scott McCoy
* Billy Drago: Ramon Cota
* John P. Ryan: General Taylor
* Richard Jaeckel: Agent de la DEA John Page
* Begoña Plaza (amb el nom Begonia Plaza): Quiquina Esquintla
* Paul Perri: Major Bobby Chavez
* Héctor Mercado (amb el nom de Hector Mercado): Miguel
* Mark Margolis: General Olmedo

## La saga

* Força Delta (1986)
* Delta Força 2 (1990)
* Delta Força 3 (1991)

## Referències

* ↑ «Força Delta 2: La connexió colombiana». esadir.cat.
* ↑ «Delta Force 2: Operation stranglehold». The New York Times.
# Patrick McDonough

Ralph Patrick "Pat" McDonough (Long Beach, 22 de juliol de 1961) va ser un ciclista nord-americà que destacà en proves de pista. El seu èxit més importants és la medalla de plata als Jocs Olímpics de 1984 a Los Angeles.

## Palmarès

* 1981
** Campió dels Estats Units en Persecució per equips
* 1982
** Campió dels Estats Units en Persecució per equips
* 1984
** Medalla de plata als Jocs Olímpics de Los Angeles en Persecució per equips (amb Leonard Nitz, David Grylls i Steve Hegg)

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Eduardo Mayo Rodríguez

Eduardo Mayo Rodríguez (n. Madrid; 3 de febrer de 1980) és un actor espanyol.
Va saltar a la fama interpretant a Arrieta en la sèrie Los hombres de Paco, durant la sisena temporada, que s'emet en horari de màxima audiència en Antena 3. També va participar en Servir y proteger.
El març de 2009 co-protagonitzà la minisèrie Una bala para el rey, amb Carlos Blanco (Soto), Víctor Clavijo (Torres) i Mon Ceballos (Zárate), en la que interpretaba a Imanol, en la qual interpretava a Imanol, un dels etarres que van intentar atemptar contra la vida del Rei Joan Carles I en l'estiu de 1995.

## Trajectòria professional

* Cuéntame cómo pasó (2013) - episòdic
* La que se avecina (2012) - episòdic
* Punta escarlata (2011) - com Chema (Paper secundari).
* El internado (2010) - com Curro Bermúdez / Marionetista, episòdic
* Águila Roja (2010) - episòdic
* Los hombres de Paco (2008-2009) - com Joan Arrieta
* Una bala para el rey (2009) - com Imanol
* Hospital Central (2008) - episòdic
* El internado (2007) - episòdic
* Cuenta atrás (2007) - episòdic
* Servir y proteger (2018-2019) - com Gonzo (Paper recurrent).

## Referències

* ↑ Eduardo Mayo Arxivat 2020-06-05 a Wayback Machine. a redteatral.net
* ↑ Una bala para el rey: el reparto Arxivat 2009-03-21 a Wayback Machine., a antena3.com
* ↑ Eduardo Mayo Arxivat 2020-06-05 a Wayback Machine. al web d'El Internado

## Enllaços externs

* Web oficial d'Eduardo Mayo
* Video sobre Eduardo Mayo, a YouTube
* Entrevista radiofònica a Eduardo Mayo (29/11/10) Arxivat 2020-06-05 a Wayback Machine.
# Eva Soriano Sánchez

Eva Soriano Sánchez (Reus, 4 de març de 1990) és una humorista i presentadora de televisió catalana.

## Trajectòria

Graduada en Turisme i Oci per la Universitat Rovira i Virgili, va concloure els seus estudis el 2013. Interessada per l'actuació es va formar en interpretació a l'escola de cinema i teatre Metropolis de Madrid. Durant aquesta etapa va participar, com a part de la seva formació, en representacions teatrals i musicals, va col·laborar en diversos curtmetratges realitzats per l'escola, i va fer també microteatre i monòlegs.
El 2017 va participar en El club de la comedia. El 2018 va participar a La Resistencia i va assistir com a convidada a Ilustres ignorantes. Va treballar a Late motiv del canal de televisió #0 com a col·laboradora en la secció «Gente random» el 2018. Va ser copresentadora d'Ese programa del que usted me habla de La 2 a partir de gener de 2019 en substitució de Marta Flich, havent-ne estat prèviament col·laboradora. Va formar part del programa d'humor Las que faltaban de #0, estrenat al març de 2019, un late night en el qual les dones humoristes eren les protagonistes destacades.

## Referències

* ↑ 15x15px «XIV concurso de monólogos 2016». Concurso de monólogos, 12-02-2016. [Consulta: 2 febrer 2019].
* ↑ «🔊 Cultura en temps de confinament. 21: entrevista a la còmica reusenca Eva Soriano», 15-04-2020. [Consulta: 7 juliol 2021].
* ↑ Contreras, Antonio. «Eva Soriano y el peligro de hablar sin conocer» (en castellà), 13-09-2020. [Consulta: 7 juliol 2021].
* ↑ «Eva Soriano y Andreu Casanova, el sexo en el humor» (en castellà). RTVE, 28-04-2021. [Consulta: 7 juliol 2021].
* ↑ «Dossier d'Eva Soriano» (pdf). Divertia. Arxivat de l'original el 2021-07-09. [Consulta: 7 juliol 2021].
* ↑ «Eva Soriano». Divertia. Arxivat de l'original el 2023-02-09. [Consulta: 7 juliol 2021].
* ↑ Yebenes, Marta. «Eva Soriano, el humor como forma de vida». Va por nosotras, 05-04-2018. [Consulta: 2 febrer 2019].
* ↑ «"Ese programa del que usted me habla" contesta a sus haters con ayuda de Resines: "¡A estudiar!"». Ver tele, 15-01-2019. [Consulta: 2 febrer 2019].
* ↑ «Hoy se estrena el late night presentado por Ibai». 3D juegos e-Sports, 19-02-2019. Arxivat de l'original el 2019-02-23. [Consulta: 22 febrer 2019].
# Lourdes Elizarrarás

María de Lourdes del Pozo Elizarrarás (Ciutat de Mèxic, 2 de juny de 1959) és una actriu, directora, guionista i productora de cinema mexicana. Va estar casada amb Gabriel Retes.
Va a començar a estudiar psicologia a la UNAM, però la va deixar per estudiar cinematografia. Començà a treballar com a ajudant de direcció amb directors prestigiosos Ignacio Retes, Felipe Cazals, José Estrada Aguirre i Gabriel Retes, amb qui es casaria. Com actriu va participar en Mujeres salvajes d'Alberto Isaac (1995) i al es pel·lícules del seu marit La ciudad al desnudo (1988) i El bulto (1991), en la que també fou guionista. El 2003 debutaria com a directora conjuntament amb el seu marit a La mudanza, i va dirigir tres pel·lícules entre 2003 i 2006.

## Filmografia
### Com a directora, conjuntament amb el seu marit Gabriel Retes

* 2003: La mudanza
* 2004: @Festivbercine.ron
* 2006: Bienvenido/Welcome 2

### Com a guionista, conjuntament amb el seu marit Gabriel Retes

* 1992: El bulto
* 1995: Bienvenido-Welcome
* 2004: @Festivbercine.ron
* 2006: Bienvenido/Welcome 2

### Com a productora

* 2004: @Festivbercine.ron
* 2004: Caribe d'Esteban Ramírez
* 2006: Bienvenido/Welcome 2

### Com a actriu

* 1989: La ciudad al desnudo de Gabriel Retes
* 1991: Futuro sangriento de Daniel Dominguez
* 1992: El bulto de Gabriel Retes
* 1995: Bienvenido-Welcome de Gabriel Retes
* 1995: Mujeres insumisas d'Alberto Isaac
* 1995: La ley de las mujeres de Billy Arellano i Ricardo Padilla
* 1996: La nave de los sueños de Ciro Durán
* 2003: La mudanza d'ella i Gabriel Retes
* 2003: Despedida de amor de Gabriel Retes
* 2004: @Festivbercine.ron d'ella i Gabriel Retes
* 2006: Bienvenido/Welcome 2 d'ella i Gabriel Retes

## Referències

* ↑ Murió Gabriel Retes, murió el cine mexicano, noticine, 20 d'abril de 2020
* ↑ Lourdes Elizarraras, una mujer de película Arxivat 2022-01-18 a Wayback Machine. New SOn Magazine, 3 d'octubre de 2017
* ↑ Lourdes Elizarrarás a escritores.cinemexicano.unam
# Albina Grčić

Albina Grčić (Split, 6 de febrer del 1999) és una cantant croata.

## Biografia

El 2015, Grčić va participar en X Factor Adria, una caça de talent per països de l'antiga Iugoslàvia. Va passar les audicions, però després es va retirar de la competició. Al final del 2019 va aparèixer en la versió croata de The Voice, on va acabar en tercer lloc. Al principi del 2021 va guanyar Dora, la preselecció croata pel Festival de la Cançó d'Eurovisió. Amb la cançó Tick-Tock va representar Croàcia al Festival de la Cançó d'Eurovisió 2021, que se celebrava a la ciutat neerlandesa de Rotterdam. No va arribar a la final.

## Referències

* ↑ «Albina clocks up a win in Croatia with Tick-Tock» (en anglès). Eurovision.tv, 13-02-2021. [Consulta: 13 maig 2021].
# Africada postalveolar sorda

L'africada postalveolar sorda és un so de la parla que se simbolitza [ʧ] en l'AFI (sovint amb una lligadura superior, [tʃ͡], per indicar que es tracta d'un so únic format per dues fases). En la notació romànica es representava [č]. És un so bastant freqüent en els idiomes del món, present a paraules com la castellana "coche" o l'albanesa "çelur"

## Característiques

* És un so africat perquè té una primera fase oclusiva, on es talla el corrent d'aire i després una fricció
* És una consonant sorda, ja que no hi ha vibració de les cordes vocals en produir-la
* És un so oral, l'aire només surt per la boca

## En català

El català posseeix aquest so, que apareix a mots com "despatx". Pot escriure's amb el dígraf "tx", amb el dígraf "ig" a final de mot (raig) o sorgir de l'ensordiment puntual del fonema /dʒ͡/, o de l'africació del fonema /ʃ/ habitual en català occidental a principi de mot o rere de nasal, com al mot "panxa".
Alfabet fonètic internacional :
Vocals :
Anterior
Quasi- anterior
Central
Quasi- posterior
Posterior
Tancada
•iy
•ɨʉ
•ɯu
•ɪʏ
•ɪ̈ʊ̈
ʊ
•eø
•ɘɵ
•ɤo
•e̞ø̞
•əɵ̞
•ɤ̞o̞
•ɛœ
•ɜɞ
•ʌɔ
•æ
ɐ
•aɶ
•äɒ̈
•ɑɒ
Quasitancada
Semitancada
Mitjana
Semioberta
Quasioberta
Oberta :
Consonants :
Les taules contenen símbols fonètics que potser no es mostrin correctament en alguns navegadors. :
# Castell de Viļaka

El Castell de Viļaka (en letó: Viļakas pilsdrupas, alemany Burg Marienhausen) era un castell medieval, situat al costat de la població de Viļaka en una illa del llac de Viļaka (municipi de Balvi), a la regió històrica de Latgàlia a l'est de Letònia.

## Història

Construït per l'Arquebisbat de Riga el 1342 com un castell de fusta, va ser reconstruït com una fortalesa de pedra cap al 1516. El castell va ser destruït el 1702 durant la Gran Guerra del Nord. Els murs exteriors, dels que queden només fragments, són 1,6 metres de gruix i de fins a 2 metres d'alçada.

## Vegeu també

* Llista de castells de Letònia

## Referències

* ↑ Tuulse, Armin. Die Burgen in Estland unt Lettland (en alemany). Dorpater Estnischer Verlag, 1942, p. 102….
* ↑ Zarāns, 2006.

## Bibliografia

* Zarāns, Alberts. Latvijas pilis un muižas. Castles and manors of Latvia (en anglès/letó), 2006. ISBN 9984-785-05-X.
# Joan Roca i Casals

Joan Roca i Casals (Vic, Osona, 1955) és un escriptor i pedagog català. Ha treballat com a professor de llengua i literatura catalanes des del 1978 a l'Escola Vedruna de Tona a l'etapa d'ESO (Escola Secundària Obligatòria). Jubilat recentment, ara dedica més temps a la seva segona vocació: la creació literària. Per la novel·la Aquell capvespre va rebre el Premi de Novel·la Ciutat de Mollerussa; pel text dramàtic Penombres el Premi de Teatre Inicia't de Badalona; per Cota 705, un text dramàtic situat a la Batalla de l'Ebre, el Premi Micalet de Teatre de València; per Olor de resclosit el III Premi de Narrativa de la Fundació Món Rural; i per Maleïda pandèmia, un recull de narracions, el Premi Joan Marquès i Arbona de Sóller.

## Obra

* Oratges, poesia, 2000
* Demà encara volaran les orenetes, novel·la juvenil, Barcanova, Barcelona 2007
* Aquell capvespre, novel·la, Pagès Editors, Lleida 2007
* Entrebancs i capgirells, narracions, Emboscall, Vic 2008
* Penombres, teatre, Ajuntament de Badalona 2009
* Concert per a ploma i veus trencades, poesia, SetzeVents 2009
* Verdeta volia volar, conte infantil, El Toll, Ontinyent, 2010
* Arrels de pedra, novel·la, El Toll, Ontinyent, 2011
* Caramels de menta, novel·la infantil, Stonberg, Barcelona, 2014
* Cota 705, teatre, Publicacions de la Universitat de València, 2017
* Bon viatge, Blaveta!, conte infantil, Stonberg, Barcelona, 2017
* Olor de resclosit, novel·la, Cossetània edicions. Barcelona, 2019
* Crònica en blanc i negre, novel·la, Stonberg. Barcelona, 2021
* Llàgrimes eixutes, novel·la, Stonberg. Barcelona, 2022
* Maleïda pandèmia, narracions, Documenta Balear. Palma, 2023
* Un llarg comiat, novel·la, Stonberg. Barcelona, 2024

## Enllaços externs

* Petit racó literari - pàgina de l'autor Arxivat 2011-07-20 a Wayback Machine.
* Vilaweb: Presentació de la novella Aquell capvespre Arxivat 2007-11-06 a Wayback Machine.
* Blog de l'autor
* https://el9nou.cat/video/joan-roca-2/ Entrevista relacionada amb Olor de resclosit
* https://el9nou.cat/video/joan-roca-3/ Entrevista relacionada amb Crònica en blanc i negre