OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Aeroport Internacional d'Incheon

L'Aeroport Internacional d'Incheon (coreà: 인천국제공항, Incheon Gukje Gonghang) (codi IATA: ICN, codi OACI: RKSI) és un aeroport internacional, el més important de Corea del Sud i un dels deu aeroports més transitats de l'Àsia. De vegades se l'anomena Aeroport Internacional de Seül-Incheon perquè dona servei a l'àrea metropolitana de Seül encara que està situat a la localitat d'Incheon.
L'aeroport inclou un camp de golf, spa, hotels, una pista de gel, un casino, jardins interiors, un saló de videojocs i el Museu de Cultura Coreana. De mitjana, les sortides triguen 19 minuts, i les arribades 12 minuts, molt per sota de les mitjanes mundials de 60 i 45 minuts respectivament. Això fa que es consideri un dels més ràpids en tràmits de controls i duanes. També té una ràtio d'errors en la gestió d'equipatges de només 0.0001%.
L'Aeroport Internacional d'Incheon es troba a l'oest del centre urbà d'Incheon, en una illa artificial al voltant de l'illa de Yeongjongdo. Administrativament forma part del districte de Jung del municipi d'Incheon. L'aeroport es va inaugurar el 21 de març de 2001.

## Història

Després dels Jocs Olímpics d'Estiu de 1988, el trànsit aeri internacional a Corea va augmentar i es va fer evident que l'Aeroport Internacional de Gimpo no podia gestionar-lo completament. Per a reduir-ne la càrrega, el govern sud-coreà va decidir construir un nou aeroport internacional.
El nou aeroport originalment s'havia de construir a Cheongju, 124km al sud-est de Seül, però aquesta gran distància no era ben vista pels habitants de Seül i de la regió de Gyeonggi-do. Finalment es va optar per triar Incheon, molt més pròxim a la capital.
La construcció va començar el novembre de 1992, fent una illa artificial entre les illes de Yeongjong i Youngyu, que van acabar unides. Els treballs van trigar vuit anys més sis mesos addicionals de test. S'esperava que s'hagués completat l'any 1997 però es va allargar i es va inaugurar oficialment el 21 de març de 2001.

## Referències

* ↑ «A Guide to Spa on Air – Incheon Airport's Secret Treasure» (en anglès). Escape From Custody, 28-08-2019. [Consulta: 26 octubre 2019].
* ↑ «Incheon International named Best Airport Worldwide 7 years in a row». Rus Tourism News, 21-02-2012. [Consulta: 4 juliol 2013].
* ↑ «25 Reasons Incheon International Airport is the Best Airport in the World». Seulistic, 12-07-2012. [Consulta: 29 abril 2013].
* ↑ «Incheon». Arxivat de l'original el 22 September 2020. [Consulta: 22 maig 2019].

## Enllaços externs

* Lloc web oficial (coreà) (anglès) (japonès) (xinès)
* Historial d'accidents de l'Aeroport Internacional d'Incheon a Aviation Safety Network (anglès)
* Informació de l'aeroport del World Aero Data
# Albert Hammond, Jr.

Albert Louis Hammond, Jr. (Los Angeles, 11 d'abril de 1980) és un músic i cantautor nord-americà, més conegut com a guitarrista i teclista de la banda de rock The Strokes. Hammond, Jr. també té una carrera en solitari, que de moment comprèn tres àlbums: Yours to Keep (2006), ¿Cómo Te Llama? (2008) i Momentary Masters (2015). Sovint es citen com a influències importants sobre ell els Beach Boys, Buddy Holly, Frank Black, Guided By Voices, John Lennon, Matthew Sweet i The Velvet Underground.
Son pare, Albert Hammond, emprengué una carrera musical els anys 60 i 70, en què tengué èxit a les llistes de senzills com a compositor i ocasionalment cantant.

## Referències

* ↑ «Albert Hammond, Jr. - Discography». Allmusic. [Consulta: 25 agost 2015].
# Amanina

L'amanina és un pèptid cíclic. És una de les amatoxines, totes les quals es troben en diversos membres de l'Amanita gènere de fongs. Com altres amatoxines, l'amanina és un inhibidor de la RNA polimerasa II. Després de la ingestió, s'uneix a l'enzim RNA de la polimerasa II el qual prevén del tot la síntesi d'ARNm, efectivament causant citòlisi d'hepatòcits (cèl·lules de fetge) i cèl·lules de ronyó.

## Vegeu també

* Bolet verinós

## Referències

* ↑ M. Cochet-Meillhac and Chambon P. «Animal DNA-dependent RNA polymerases. 11. Mechanism of the inhibition of RNA polymerases B by amatoxins». Biochim Biophys Acta, 353, 2, 1974, pàg. 160–184. PMID: 4601749.
# Ajawa

L'Ajawa és una llengua afroasiàtica extinta que es parlava a l'estat de Bauchi, Nigèria. S'extingí entre el 1920 i el 1940, ja que els membres de l'ètnia adoptaren el haussa.

## Referències i notes

* ↑ Raymond G. Gordon, Jr, ed. 2005. Ethnologue: Languages of the World. 15th edition. Dallas: Summer Institute of Linguistics.
* Entrada d'Ethnologue per Ajawa
# Nobusuke Kishi

Nobusuke Kishi (岸 信介, Kishi Nobusuke) (13 de novembre de 1896 - 7 d'agost de 1987) va ser un buròcrata i polític japonès que va exercir com a Primer Ministre del Japó des de 1957 fins a 1960. És recordat per la seva gestió econòmica explotadora de l'estat titella japonès de Manchukuo a la Xina als anys trenta, l'empresonament com a presumpte criminal de guerra després de la protesta massiva de la Segona Guerra Mundial i una provocació retrospectiva com a primer ministre. rebent el sobrenom de "Monstre de l'era Shōwa" (昭和の妖怪; Shōwa no yōkai). Kishi va ser el fundador de la dinastia Satō-Kishi-Abe en la política japonesa, amb el seu germà petit Eisaku Satō i el seu nét Shinzō Abe, tots dos servint després com a primers ministres del Japó.

## Referències

* ↑ 岩見隆夫. 昭和の妖怪岸信介. 中央公論新社, 2012. ISBN 978-4122057234. The author Takao Iwami (under his pseudonym 田尻育三) originally used the nickname "Monster of Manchuria" in "Monster of Manchuria: A Study on Kishi Nobusuke," a piece he wrote for the magazine Bungei Shunjū (「満州の妖怪―岸信介研究」『文藝春秋』1977年11月号) and another piece for the same magazine the following year entitled "A Study on Kishi Nobusuke: The Postwar Period" (「岸信介研究—戦後編」『文藝春秋』1978年7月号), but when he subsequently published the two together in book form in 1979, he entitled it "Monster of Shōwa". Both phrases are inventions that can be traced back to Iwami and were not used by Kishi's contemporaries during his career. Of the two, the nickname that is actually used today is "Monster of Shōwa".
# Michela Marzano

Michela Marzano (nascuda el 20 d'agost de 1970 a Roma), és una filòsofa italiana contemporània, formada a la Universitat de Pisa amb Remo Bodei. Va arribar a França l'any 1999 i l'any següent s'integrà com a investigadora al CNRS francès, dins el CERSES (Centre de Recherche Sens, Éthique, Société), a la Universitat Paris V. L'any 2008, la revista Le Nouvel Observateur, va considerar-la un dels cinquanta intel·lectuals més importants de França (dels quals només set eren dones).
Treballa en l'àmbit de l'ètica aplicada i la filosofia política i a França és considerada una de les renovadores de l'antropologia filosòfica actual. Ha publicat una gran quantitat de llibres sobre filosofia moral i política i especialment sobre el tema del cos i l'ésser humà en tant que carnal. L'anàlisi de la fragilitat de la condició humana representa, segons ella, el punt d'inici de la reflexió filosòfica.
Per a Marzano, el cos és el mirall de la fragilitat humana, el lloc on es troben dues menes de violència: la física i la simbòlica. La primera fa referència a la materialitat de la condició humana, al fet de ser cos, pura carnalitat, mentre que la segona remet a una realitat psíquica capaç de pensar el cos. La deshumanització consisteix a negar aquest segon aspecte, a negar la raó i reduir l'altre a pura fisicitat. Bloc de Eugènia Cros

## Bibliografia

* Penser le corps, PUF, 2002
* La pornographie ou l'épuisement du désir, Buchet-Chastel, 2003
* La fidélité ou l'amour à vif, Buchet-Chastel, 2005
* Alice au pays du porno (avec Claude Rozier), Ramsay, 2005
* Le Corps: Films X : Y jouer ou y être, entretien avec Ovidie, Autrement, 2005
* Malaise dans la sexualité, JC Lattès, 2006
* Je consens, donc je suis... Éthique de l'autonomie, PUF, 2006 - edició en espanyol: Barcelona: Ed. Proteus, 2009
* Philosophie du corps, PUF, 2007
* Dictionnaire du corps, PUF, 2007
* L'ethique apliqué. PUF, 2008.- edició en català: Barcelona: Ed. Proteus, 2009
* Extension du domaine de la manipulation, de l'entreprise à la vie privée, Grasset, 2008
* Le Fascisme. Un encombrant retour ?, Paris, Larousse, coll. « Philosopher », 2009.

## Enllaços externs

* Plana web de Michela Marzano, a la Universitat París-Descartes Arxivat 2009-02-09 a Wayback Machine.
* Les 50 stars de la pensée, article de Le Nouvel Observateur, octubre 2008
* Entrevista amb Michela Marzano a La Vanguardia: Tu mala suerte es culpa tuya porque el sistema es perfecto, 11 maig 2009 Arxivat 16 de maig 2009 a Wayback Machine.

## Referències

* ↑ «Michela Marzano. La pornografía o el agotamiento del deseo». Goodreads. [Consulta: 7 juliol 2020].
* ↑ «Michela Marzano». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 10 març 2016].
* ↑ «Marzano, Michela» (en italià). Enciclopedia Treccani. [Consulta: 7 juliol 2020].
# Amarant de Landana

L'amarant de Landana (Lagonosticta landanae) és una espècie d'ocell de la família dels estríldids (Estrildidae) considerat per alguns autor una subespècie de l'amarant fosc (Lagonosticta rubricata).

## Descripció

* Bec rosa amb una línia longitudinal superior negra.
* Mascle amb dors, ales i clatell grisenc. Cap, pit, carpó i abdomen vermell. Cobertores caudals inferiors negres. Als flancs unes poques pigues blanques.
* Femella amb els colors vermells menys vius.

## Hàbitat i distribució

Habita matolls i pastures del nord-oest i centre d'Angola i Cabinda.

## Referències

* ↑ J del Hoyo, NJ Collar, DA Christie, A Elliott, LDC Fishpool, P Boesman i GM Kirwan.2016. HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World. Volum 2: Passerines. Lynx Edicions and BirdLife International, Barcelona i Cambridge.
# Black Mesa

«Black Mesa» té aquests significats:
* Topònims:
** Black Mesa (Oklahoma), unitat fisiogràfica a cavall de Colorado, Nou Mèxic, Oklahoma
** Black Mesa Test Range, instal·lacions de prova de coets als EUA
** Black Mesa (Altiplà del Colorado), zona muntanyosa amb carbó als comtats de Navajo i Apache, Arizona
** Black Mesa (White Mountains), mont a les White Mountains d'Arizona
* Videojocs :
** Black Mesa Research Facility, complex d'investigació científica a Nou Mèxic al videojoc Half-Life
** Black Mesa East, base de resistència fictícia a l'Europa de l'Est a Half-Life 2
** Black Mesa (videojoc), remake del videojoc Half-Life
# Michèle Lalonde

Michèle Lalonde (Montreal, 28 de juliol de 1937 - Montreal, 22 de juliol de 2021) va ser un escriptora, poetessa, dramaturga i assagista quebequesa nascuda a Mont-real, el 28 de juliol de 1937. Les seves obres se centren en la identitat del Quebec.
Va escriure el famós poema Speak White, el 1968, creat com a part dels recitals Poema i cançons de la resistència, que va llegir a La Nit de la Poesia el 27 de març del 1970, basat en l'insult que feien els angloparlants cap els francòfons del Canadà quan es va utilitzar la llengua francesa en públic.
El 1960, va participar a la revista Llibertat, acompanyat per Fernand Ouellette, Jacques Godbout, Andrée Belleau Yves Préfontaine i Hubert Aquin.
Els fons d'arxiu de Michèle Lalonde es conserven al centre d'arxius de Mont-real de "Bibliothèque et Archives nationaux du Quebec".

## Teatre

* 1957 - Ankrania o El que plora
* 1977 - Última crida del baptista a Catherine

## Col·leccions de poesia

* 1958 - Somni de la núvia destruïda
* 1959 - Presons
* 1967 - Terre des hommes, ambientada per André Prévost
* 1979 - Faltes escombraries
* 1980 - Metàfora d'un món nou

## Proves

* 1979 - Defensa i il·lustració de la llengua del Quebec
* 1981 - Causa comuna. Manifest per a les petites cultures internacionals (amb Denis Monière)

## Cinema

* El 1968, Michèle Lalonde va escriure el text de la pel·lícula De mère en fille, dirigida per Anne-Claire Poirier.

## Honors

* 1979 - Premi Ludger-Duvernay
* 1985 - Membre de l'Ordre dels Francòfons d'Amèrica
* 2004 - Premi de poesia

## Referències

* ↑ Michel Biron, Francois Dumont, Élisabeth Nardout-Lafarge amb la col·laboració de Martine Emmanuelle Lapointe, Història de la literatura del Quebec, Montréal, Boreal,2007 (ISBN 978-2-7646-0522-6), pàg.373
* ↑ Lalonde, Michèle," La dona de 1837-1838: còmplice o contrarevolucionària?", Liberty, vol. 7, n.os 1-2,1965 (ISSN 0024-2020 i 1923-0915, llegit en línia, consultat el 8 de març de 2018)
* ↑ Biron, Michel, el 5 de març de 1963 i Nardout-Lafarge, Élisabeth, 1957-, Història de la literatura del Quebec, Montréal, Boreal, 2007 (ISBN 9782764605226, OCLC 173846999, llegiu en línia) [arxiu], p.416
* ↑ La revista Liberty i el"art polític del contratemps", HistoireEnggée.ca ,27 d'octubre de 2016 (llegiu en línia [arxiu], accediu el 8 de març de 2018)
* ↑ Aficionats a Michèle Lalonde (MSS309) [ arxiu ] - Biblioteca i Arxius Nacionals del Quebec (BAnQ).
# Alessandro Altobelli

Alessandro Altobelli (Sonnino, Latina el 28 de novembre de 1955) és un exfutbolista italià, que va jugar com a davanter, i que va guanyar el Mundial de 1982 amb Itàlia. Anomenat Spillo ("agulla") per la seva esvelta figura,Altobelli va ser un golejador prolífic, i es va convertir en un dels majors i més eficaços davanters italians de finals dels anys 1970 i 1980.
# Amazona cuavermella

L'amazona cuavermella (Amazona brasiliensis) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita els boscos de les terres litorals del sud-est del Brasil.
# James Wong

James Wong (黄毅瑜) (20 d'abril de 1959, Hong Kong) és un director, guionista i productor hongkonès-estatunidenc. És conegut per dirigir i escriure pel·lícules com L'únic, Final Destination, Destinació final 3 i Dragonball Evolution.

## Biografia

Wong va néixer a Hong Kong, però es va traslladar als Estats Units amb la seva família quan tenia 10 anys. Va conèixer Glen Morgan a l'institut, i junts van començar a escriure guions.
Morgan i Wong van començar després com a guionistes de molts episodis de l'aclamada sèrie d'èxit The X-Files, i van guanyar molts Premis Emmy i Globus d'Or el 1996. Varen treballar plegats també a 21 Jump Street, protagonitzada per Johnny Depp. L'equip va crear la sèrie de ciència-ficció Space: Above and Beyond i van treballar com a productors executius i guionistes de la sèrie dramàtica Millennium.
Després van començar a crear les seves pròpies pel·lícules i varen crear la pel·lícula d'èxit Final Destination, produïda per Craig Perry, Warren Zide i Glen Morgan, escrita per ell, Morgan i Jeffrey Reddick. Després fou director, productor i guionista de L'únic, protagonitzada per Jet Li. També va treballar com a productor a Willard, de Morgan.
Es va prendre un descans amb Final Destination 2 i la va dirigir David R. Ellis. Després va tornar amb Destinació final 3, però no va participar en Final Destination 4 perquè estava treballant a Dragonball Evolution.
El 2006 va treballar de nou amb Glen Morgan al remake de la pel·lícula de 1974 Black Christmas, de la qual fou productor. Van ser també els productors executius de la sèrie The Others per a DreamWorks Television i els estudis NBC.
El 2010 va estrenar dues sèries, Tower Prep i The Event.

## Filmografia
### Pel·lícules

| Any | Pel·lícula | Paper | Notes |
| 2012 | Beyond And Back | Actor, ell mateix | Documental |
| 2012 | Designs for a Future War | Actor, ell mateix | Documental |
| 2009 | Dragonball Evolution | Director | |
| 2007 | May All Your Christmases be Black | Actor, ell mateix | Curtmetratge documental |
| 2006 | Black Christmas | Productor | |
| 2006 | Dead Teenager Movie | Actor, ell mateix | Curt documental |
| 2006 | Destinació final 3 | Director | |
| 2001 | L'únic | Director | |
| 2000 | Final Destination | Director | |

### Sèries de televisió

| Sèrie | Paper |
| Final Destination | Director i guionista |
| The X-Files | Director i guionista |
| Millennium | Director i guionista |
| Space: Above and Beyond | Director i guionista |
| The Others | Productor executiu |
| American Horror Story: Coven | Director i guionista |
| The X-Files 2016 | Director i guionista |
# Aeroport Internacional de Memphis

L'aeroport internacional de Memphis (IATA: MEM, ICAO: KMEM, FAA LID: MEM) és un aeroport civil-militar situat a 11 km al sud-est del centre de Memphis al comtat de Shelby, Tennessee, Estats Units. És el principal aeroport internacional que dona servei a Memphis. Ocupa 1.600 i té quatre pistes.
És la llar del centre global de FedEx Express, sovint conegut com a FedEx Superhub o simplement Superhub, que processa molts dels paquets de l'empresa. Les destinacions sense escales de FedEx des de Memphis inclouen ciutats dels Estats Units continentals, Canadà, Europa, Orient Mitjà, Àsia i Amèrica del Sud.
De 1993 a 2009, Memphis International va tenir les operacions de càrrega més grans de qualsevol aeroport del món. Va caure a la segona posició el 2010, just per darrere de Hong Kong. Va continuar sent l'aeroport de càrrega més ocupat dels Estats Units i de l'hemisferi occidental, fins al 2020, quan va tornar a ser l'aeroport de manipulació de càrrega més ocupat del món a causa de l'augment del comerç electrònic causat en part per la pandèmia de la COVID-19.
L'aeroport fa una mitjana de més de 80 vols de passatgers per dia. La 164a Ala de Transport Aeri de la Guàrdia Nacional Aèria de Tennessee té la seu a la base de la Guàrdia Nacional Aèria de Memphis, que opera un avió de transport C-17 Globemaster III.

## Referències

* ↑ «MEM airport data at skyvector.com». [Consulta: 25 agost 2022].
* ↑ «U.S. Secretary of Energy Steven Chu Visits FedEx Memphis Superhub» (en anglès), 29-01-2011. [Consulta: 4 març 2021].
* ↑ «Memphis - Land Use - Global Airport Cities». Arxivat de l'original el 29 novembre 2014.
* ↑ «Global Airport Cities 2013 – Welcome». Globalairportcities.com, 11-08-2013. Arxivat de l'original el 22 abril 2016. [Consulta: 11 agost 2013].
* ↑ «MEM March passengers drive 9.1% traffic increase». [Consulta: 30 abril 2019].
* ↑ «164th Airlift Wing».
# Malefici

Malefici (títol original: American Haunting ) és una pel·lícula de terror estatunidenco-britànico-canadenco-romanesa dirigida per Courtney Solomon, estrenada l'any 2005. Ha estat doblada al català.

## Argument

Una descendent de la família Bell descobreix el relat d'esdeveniments estranys que han tingut lloc al passat, redactat per una àvia. Reviu així la terrible nit on va néixer l'Esperit i descobreix l'horrorosa veritat que l'ha empès a manifestar-se. L'any 1817, sorolls estranys i manifestacions sobrenaturals van envair la granja de la família Bell. L'Esperit que freqüenta l'estada agredeix Betsy, la noia adorada de la família: sembla posseïda des que ressonen les dotze de mitjanit. Els Bell intenten comprendre per què aquest Esperit els ataca a ells, però ni les sessions d'exorcisme, ni la temptativa de fugida de Betsy lluny de la maleïda granja no arriben a posar fi a aquesta irrupció de violència. Al contrari, el terror els envaeix quan l'Esperit es posa a parlar-los, amb veus diferents. Sempre més amenaçador, no es deixa ja cap membre de la família i fins i tot pronuncia una sentència de mort respecte un d'ells.

## Repartiment

* Donald Sutherland: John Bell
* Sissy Spacek: Lucy Bell
* James De Arcy: Richard Powell
* Rachel Hurd-Wood: Betsy Bell / la veu de l'entitat
* Matthew Marsh: James Johnston
* Thom Fell: John Bell Jr.
* Zoe Thorne: Theny Thorn
* Gaye Brown: Kathe Batts
* Sam Alexander: Joshua Gardner
* Miquel Brown: Chloe
* Vernon Dobtcheff: el fill gran
* Shauna Shim: Anky
* Madalina Stan: la fila eterea
* Isabelle Almgren-Doré: Jane
* Susan Almgren: Elizabeth Powell, la mare.
* Howard Rosenstein: David, el pare

## Al voltant de la pel·lícula

* El rodatge s'ha desenrotllat del 4 d'agost de 2004 al 16 de febrer de 2005 a Bucarest i Mont-real.
* La novel·la de Brent Monahan va ser igualment adaptada al cinema per Ric White amb Bell Witch Haunting (2004) i Shane Marr amb Bell Witch: The Movie (2007).

## Crítica

* "Successió rutinària d'elements típics i tòpics (...) conté la seva inevitable dosi de moralisme, tan indesitjat com fal·laç. (...) Puntuació: ★★ (sobre 5)."
* "És més probable que et doni mal de cap que esgarrifances, i no és prou ximple com per ser entretinguda. (...) Puntuació: ★ (sobre 5)."
* "Una pel·lícula ben feta i és estèticament atractiva, però (...) produeix molts crits, plors i crueltat, però no gaire drama."

## Premis i nominacions

* Nominació al premi del millor thriller i del millor crit de terror per a Rachel Hurd-Wood, en els Premis Teen Choice l'any 2006.

## Referències

* ↑ «ésAdir > Filmoteca: pel·lícules > Malefici». [Consulta: 17 gener 2019].
* ↑ Lee, Nathan «An American Haunting - Review - Movies» (en anglès). The New York Times, 05-05-2006. ISSN: 0362-4331.
* ↑ «AMERICAN HAUNTING - Chronique/Critique/Review Film & DVD (http://www.devildead.com)». [Consulta: 17 gener 2019].
* ↑ Palacios, Jesús «American Haunting». Fotogramas.
* ↑ Newman, Kim «American Haunting». Empire.
* ↑ Anderson, John «American Haunting». Variety.
# Amazona d'espatlles grogues

L'amazona d'espatlles grogues (Amazona barbadensis) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita zones moderadament àrides, amb arbres o arbusts, del nord de Veneçuela, incloent l'illa Margarita i altres.
# The Cabrians

The Cabrians és un grup de ska de Mataró format el 2001, però només conegut des de 2003 quan van crear el seu propi estil de música, definit com a "Porno Ska mafiós".
Al llarg de la seva dilatada trajectòria han tocat arreu dels Països Catalans així com per tot Espanya. També han actuat a nivell europeu amb concerts a França i Itàlia i han compartit escenari amb cèlebres artises jamaicans com Derrick Morgan, Dave Barker i The Skatalites entre d'altres. També han gravat col·laboracions amb músics de la talla de Dennis Alcapone i, més recentment, Fermín Muguruza.

## Discografia

* 2002 - Aires Marítims, autoeditat.
* 2003 - Live at Showcase, bootleg.
* 2006 - Black Momerota, Redstar73 Records
* 2006 - Boss Porn Sound (feat. Dennis Alcapone), 7'' Liquidator Records.
* 2006 - Every Tah, 7'' Split with Rubén López and flight 404.
* 2007 - For A Few Pussies More, Redstar73 Records, Liquidator Records.
* 2016 - Sun & Shadow Heroes, Liquidator Records.
* 2018 - Welcome to Turistan (feat. Fermín Muguruza), 7'' Propaganda pel Fet.
* 2024 - Dirty Affaire, 7'' Liquidator Records.

## Referències

* ↑ «Els mítics The Cabrians duen ritmes jamaicans i ska de primera fornada al Sonic». Diari de Girona, 10-06-2010. [Consulta: 18 març 2017].
* 1 2 «The Cabrians a RedStar73». Arxivat de l'original el 2009-10-12. [Consulta: 2 setembre 2009].
# Ajuntament (Vilanova de la Barca)

L'Ajuntament és una obra monumentalista academicista de Vilanova de la Barca (Segrià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta baixa i dos pisos, situat com a cap d'una plaça de regust clàssic. Arcuacions a la planta baixa i de dimensions més petites a l'últim pis. Composició simètrica i absolutament racional. Interior amb una gran sala d'acollida que dona pas a una gran escala imperial que distribueix els despatxos al pis principal. Obra arrebossada i fusta.

## Història

Construït després de la guerra però queda destruït el poble.

## Referències

* 1 2 «Ajuntament». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 octubre 2018].
# Amazona de Guadalupe

L'amazona de Guadalupe (Amazona violacea) era un ocell, actualment extint, de la família dels psitàcids que habitava l'illa de Guadalupe, a les Antilles
# Aeroport Internacional de Vnúkovo

L'Aeroport Internacional de Vnúkovo A. N. Túpolev (rus: Аэропорт Вну́ково имени А. Н. Туполева, Aeroport Vnúkovo ímeni A. N. Túpoleva) és un dels tres principals aeroports que serveixen la capital russa de Moscou. Situat al raion homònim, fou anomenat en honor d'Andrei Túpolev, un dels gegants de la història aeronàutica de la Unió Soviètica. Té dues pistes d'aterratge (06/24 i 01/19). Es compon de tres terminals de passatgers i una de mercaderies. Té la seva pròpia estació de metro.

## Referències

* ↑ «Указ Президента Российской Федерации от 31.05.2019 № 246 «О присвоении аэропортам имен лиц, имеющих особые заслуги перед Отечеством»» (en rus). Arxivat de l'original el 3 juny 2019. [Consulta: 4 novembre 2019].
* ↑ «Moscow/Vnukovo Airport» (en anglès). SkyVector. [Consulta: 23 març 2024].