OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Monestir de Cozia

El monestir de Cozia el va fer construir Mircea I de Valàquia prop de Călimănești el 1388 i hi ha també la seva tomba. És un dels monuments d'art i arquitectura medievals més importants de Romania.

## Història

El nom del monestir és d'origen cumà i significa "noguer", de la paraula turca koz, que vol dir noguera. El nom original del lloc era l'equivalent romanès, Nucetul. Tanmateix, ja el 1387, un document de Mircea cel Bătrân utilitza el nom actual.
El claustre fortificat data de la fundació (1388) i és l'únic d'estil bizantí que es conserva a Romania. Disposa de dues capelles al costat cap al riu Olt i les seves cúpules romanes d'Orient es reflecteixen a l'aigua. És un dels punts de referència cultural i natural més emblemàtics de Romania.
L'aspecte de l'església el van modificar Neagoe Basarab (1517), i també Şerban Cantacuzino i Constantin Brâncoveanu (1707), que van afegir una galeria, una nova font, una capella i una torre de vigilància, afegint a la seva arquitectura l'"estil brâncovenesc".
Les decoracions de les facetes de les parets amb rosetes de pedra, fileres horitzontals de maó i pedra d'estil bizantí i marcs verticals no tenen precedents en l'arquitectura valaca. La semblança amb l'església de Lazarica indica que Mircea I el vell va fer optar també per artesans serbis de l'Escola de Morava.
Cozia es va pintar entre 1390 i 1391. Alguns dels frescs originals (1390) encara estan ben conservats.

## Museu

Cozia disposa d'un museu d'exposició d'art antic: manuscrits i gravats antics, brodats i objectes de culte.

## Enterraments

* Mircea I de Valàquia

## Referències

* ↑ Iordan, Iorgu. Toponimia romînească. Bucharest: Editura Academiei Republicii Populare Romîne, 1963, p. 84. OCLC 460710897.

## Enllaços externs

* El monestir de Cozia, lloc oficial, però actualment (3 de setembre de 2015) piratejat per algun sistema de programari maliciós.
* (in Romanian) Mănăstirea Cozia, a Episcopia Râmnicului
* Visita virtual al monestir de Cozia Arxivat 2014-02-28 a Wayback Machine.
# Aligot pit-roig

L'aligot pit-roig (Buteo rufofuscus) és una espècie d'ocell de la família dels accipítrids (Accipitridae). Habita les muntanyes i praderies de l'Àfrica Meridional, a Namíbia, sud-oest de Botswana i de Moçambic i Sud-àfrica. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.
Se l'ha considerat coespecífic amb Buteo augur i Buteo archeri.

## Referències

* ↑ «Aligot pit-roig». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 desembre 2022 (català)
* ↑ «Hoatzin, New World vultures, Secretarybird, raptors» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022.
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 286. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Jackal Buzzard. Buteo rufofuscus» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 7 novembre 2022].
# Acreditació

L'acreditació és l'acte pel qual un estat sobirà (acreditant) comunica la seva voluntat de considerar una determinada persona com a agent diplomàtic al seu servei per actuar en l'esmentada qualitat sigui davant d'un altre estat sobirà o d'una organització internacional.
Es parla d'acreditació múltiple quan un cap de missió o els agents diplomàtics en general han estat acreditats davant diversos estats o davant diverses organitzacions internacionals a un mateix temps.
Viccionari
# American Medical Brigade

L'American Medical Brigade (AMB) va ser una iniciativa desplegada el gener del 1937 per l'American Medical Bureau to Aid Spanish Democracy, que va permetre enviar material sanitari i voluntaris per a acompanyar el contingent nord-americà que estava arribant a Espanya per combatre amb les Brigades Internacionals en la Guerra Civil espanyola.
En foren integrants, entre d'altres: el metge Edward Barsky, les infermeres Fredericka Martin i Salaria Kee o l'administradora hospitàlaria i traductora Mildred Rackley.
La seva tasca solidària i humanitària permeté obrir els primers mesos del 1937 el primer hospital nord-americà d'ajuda als ferits republicans durant la guerra: l'Hospital de Villa Paz, a Saelices (Conca).

## Referències

* Referència al diari The Volunteer (anglès)
* Healing the Wounds of Fascism: The American Medical Brigade and the Spanish Civil War. Interessant estudi sobre el tema escrit per Ashley Johnson del Departament d'Història del Mount Holyoke College] (anglès)
# Dance

El dance és un estil musical, subgènere de la música electrònica, nascut als anys 80 però l'explosió del qual no es va produir fins als anys 90. Es caracteritza principalment pel seu peculiar ritme, compost per quatre cops de percussió per compàs, i per tenir un tempo d'entre 120 i 150 bpm.

## Gèneres

Tot i que el dance és un gènere específic, sovint s'anomena dance a tota música electrònica pròpia de la discoteca. En aquest sentit, el dance té diversos gèneres:
* techno
* trance
* happy hardcore: és l'estil més ràpid de tots, caracteritzat per melodies alegres i veus agudes, de caràcter infantil
* eurodance
* hardcore
* house
* progressiu: és l'equivalent a la fuga en la música electrònica
* UK garage: variant més fosca del house, basada en la repetició del tema central
* jump
* eurobeat
* màkina
* pop dance

## Vegeu també

* Monstercat
Viccionari
# Arctic Race of Norway 2017

L'Arctic Race of Norway 2017, 5a edició de l'Arctic Race of Norway, es disputà entre el 10 i el 13 d'agost de 2017 sobre un recorregut de 680 km repartits quatre etapes. L'inici de la cursa va tenir lloc a Engenes, mentre el final fou a Tromsø. La cursa formava part del calendari de l'UCI Europa Tour 2017, amb una categoria 2.HC.
El vencedor final fou el belga Dylan Teuns (BMC Racing Team), que també s'emportà la classificació dels joves i la dels punts, així com la victòria a la primera i quarta etapes. Segon quedà el noruec August Jensen (IAM Cycling) i el neerlandès Michel Kreder (Aqua Blue Sport) els acompanyà al podi. L'austríac Bernhard Eisel (Team Dimension Data) guanyà la classificació de la muntanya i el Joker Icopal la classificació per equips.

## Etapes

| Etapa | Data | Ciutats d'etapa | type | Distància (km) | Vencedor de l'etapa | Líder de la general |
| 1a etapa | 10 de ago | Engenes – Narvik | etapa accidentada | 156,5 | Dylan Teuns | Dylan Teuns |
| 2a etapa | 11 de ago | Sjøvegan – Bardufoss Airport | etapa plana | 177,5 | Alexander Kristoff | Dylan Teuns |
| 3a etapa | 12 de ago | Lyngseidet – Tromsø | etapa accidentada | 185,5 | August Jensen | Dylan Teuns |
| 4a etapa | 13 de ago | Tromsø – Tromsø | etapa accidentada | 160,5 | Dylan Teuns | Dylan Teuns |

## Classificació final

Font: ProCyclingStats :

## Enllaços externs

* (francès) (anglès) (noruec) Web oficial Arxivat 2015-12-22 a Wayback Machine.
# Aligot ullblanc

L'aligot ullblanc (Butastur teesa) és una espècie d'ocell de la família dels accipítrids (Accipitridae). Habita boscos oberts i terres de conreu de l'Àsia meridional al sud-est de l'Iran, Afganistan, el Pakistan, l'Índia, sud del Tibet i la major part de Myanmar. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Referències

* ↑ «Aligot ullblanc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 11 desembre 2022 (català)
* ↑ «Hoatzin, New World vultures, Secretarybird, raptors» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022.
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 282. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «White-eyed Buzzard. Butastur teesa» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2016. [Consulta: 7 novembre 2022].
# American Philosophical Association

L'American Philosophical Association (APA) és la principal organització professional i societat científica de filòsofs als Estats Units d'Amèrica. Fundada l'any 1900, el seu propòsit és promoure l'intercanvi d'idees, fomentar l'activitat creativa i erudita, facilitar el treball professional i l'ensenyament de la filosofia i representar la filosofia com a disciplina. El govern de l'APA ha inclòs Robert Audi, Linda Martin Alcoff, Jaegwon Kim i Ruth Barcan Marcus.
L'associació té tres àrees regionals: Pacífic, central i oriental. Cada divisió organitza una gran conferència anual. La reunió de la divisió oriental sol atraure uns 2.000 filòsofs i té lloc a una ciutat de la Costa Est diferent cada desembre. La presidència d'una àrea regional de l'American Philosophical Association es considera un honor professional. Alguns presidents de l'àrea oriental han estat Daniel Clement Dennett, Jerry Fodor, Seyla Benhabib, Kwame Anthony Appiah i Robert Nozick, de la divisió central Valerie Tiberius Martha Nussbaum, i de la divisió del Pacífic Richard Wollheim.
L'American Philosophical Association atorga diversos premis. Un exemple destacat és l'American Philosophical Association Book Prize (abans conegut com a Matchette Foundation Book Prize, un dels premis més antics de filosofia). S'atorga semestralment al millor llibre publicat en la matèria durant un període de dos anys per un «estudiós més jove» (definit com algú de 40 anys o menys en el moment de la publicació). Atorgat per primera vegada l'any 2000, s'atorga ara en anys senars, alternant-se amb l'Article Prize que s'atorga en anys parells. L'APA Book Prize l'han guanyat figures com David Kellogg Lewis. Un altre dels premis més distingits és el Royce Lectures in the philosophy of mind, que s'atorga cada quatre anys a un filòsof distingit i s'ha lliurat a Jerry Fodor, Hilary Putnam, Saul Kripke i Elizabeth Anscombe, entre d'altres. Un altre d'aquests premis és el premi Rockefeller. El Premi Rockefeller (1.000 dòlars) s'atorga cada dos anys a la millor obra de filosofia inèdita d'un filòsof no associat. A continuació el treball guanyador es publica al Journal of Value Inquiry.

## Referències

* ↑ Gutting, Gary «Bridging the Analytic–Continental Divide». , 19-02-2012.
* ↑ Ballarin, Roberta. Ruth Barcan Marcus. Spring 2024. Metaphysics Research Lab, Stanford University, 2024.
* ↑ «Richard Wollheim» (en anglès). The Times, 31-05-2024. ISSN: 0140-0460.
* ↑ American Philosophical Association Prizes and Fellowships
* ↑ Princeton Professor David Lewis dies at 60
* ↑ Michael Smith. Brief biography
* ↑ American Philosophical Association Book Prize
* ↑ Royce Lectures in the Philosophy of Mind
* ↑ Rockefeller Prize Arxivat 2013-09-27 a Wayback Machine.

## Vegeu també

* Journal of the History of Philosophy
# Chorinea sylphina

Chorinea sylphina és una espècie de lepidòpter papilionoïdeu de la família dels riodínids (Riodinidae). Viu a l'Equador, el Perú i Bolívia. Solen volar quan fa sol i sovint s'aturen a la part inferior de les fulles.

## Referències

* ↑ Chorinea a funet
* ↑ Butterflies of the Andes - Chorinea sylphina (anglès)
# Ardealita

L'ardealita és un mineral de la classe dels fosfats. Va ser anomenada per Josef Schadler i Franz Halla l'any 1931 per "Ardeal," el nom romanès antic per Transylvania, on es troba la seva localitat tipus.

## Característiques

L'ardealita és un fosfat de fórmula química Ca₂(HPO₄)(SO₄)·4H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic formant cristalls aplanats i molt prims. També s'hi troba en forma de crostes primes i pols de grans molt fins. La seva duresa a l'escala de Mohs oscil·la entre 1 i 1,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'ardealita pertany a «02.CJ: Fosfats sense anions addicionals, amb H₂O, només amb cations de mida gran» juntament amb els següents minerals: stercorita, mundrabillaita, swaknoita, nabafita, nastrofita, haidingerita, vladimirita, ferrarisita, machatschkiïta, faunouxita, rauenthalita, brockita, grayita, rhabdofana-(Ce), rhabdofana-(La), rhabdofana-(Nd), tristramita, smirnovskita, brushita, churchita-(Y), farmacolita, churchita-(Nd), mcnearita, dorfmanita, sincosita, bariosincosita, catalanoïta, guerinita i ningyoïta.

## Formació i jaciments

Es troba en coves de pedra calcària, formant-se en una etapa primerenca de la descomposició de guano de ratapinyada, en reacció amb la calcita. Sol trobar-se associada a altres minerals com: brushita, guix, carbonathidroxilapatita, newberyita o taranakita. La seva localitat tipus es troba a la cova Cioclovina, a Boșorod, (Hunedoara, Romania), on va ser descoberta l'any 1931.

## Referències

* ↑ «Ardealite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* ↑ «Ardealite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 16 de juliol 2012. [Consulta: 7 novembre 2015].
# Aligot vesper fosc

L'aligot vesper fosc (Henicopernis infuscatus) és un ocell rapinyaire de la família dels accipítrids (Accipitridae). Habita zones boscoses de l'illa de Nova Bretanya, a Papua Nova Guinea. El seu estat de conservació es considera vulnerable.

## Referències

* ↑ «Aligot vesper fosc». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 8 desembre 2022 (català)
* ↑ «Hoatzin, New World vultures, Secretarybird, raptors» (en anglès). IOC World Bird List Version 12.2. International Ornithologists' Union, 01-07-2022.
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 268. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Black Honey-buzzard. Henicopernis infuscatus» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2018. [Consulta: 7 novembre 2022].
# Resclosa de Serinyà i illa del Fluvià

La resclosa de Serinyà i illa del Fluvià és una resclosa que genera una zona estanyada a cavall dels municipis de Serinyà, Maià de Montcal i Sant Ferriol.

## Descripció

Es tracta d'un espai de gran interès ecològic declarat l'any 1992 reserva natural de fauna salvatge, amb una superfície total de 26 hectàrees. La totalitat de les finques englobades en aquesta Reserva són de titularitat pública. Al fons de les aigües hi creixen petits claps de Potamogeton i a les vores hi ha petits retalls de bogar i canyissar.
L'aspecte ecològic més rellevant és, però, la vegetació forestal de ribera. Aquesta està constituïda per verneda i salzeda, acompanyades d'altres arbres de ribera com el pollancre (Populus alba), el freixe de fulla petita (Fraxinus angustifolia), el gatell (Salix atrocinerea), l'om (Ulmus minor), etc. Es tracta d'un bosc molt ben estructurat i de gran interès per a l'avifauna.
L'escassa accessibilitat d'aquest espai facilita que l'indret aculli una important població d'ocells. Hi nidifica, per exemple, el bernat pescaire (Ardea cinerea), el martinet de nit (Nycticorax nycticorax), el martinet blanc (Egretta garzetta), el blauet (Alcedo atthis), la polla d'aigua o gallineta (Gallinula chloropus), l'ànec coll verd (Anas platyrhynchos), etc.
Els principals impactes sobre l'espai són l'eutrofització de les aigües i la substitució del bosc de ribera per conreus i plantacions de pollancres. L'espai va ser declarat, com s'ha mencionat anteriorment, reserva natural de fauna salvatge e'l 1992. El tram de riu inclòs a la zona humida de les rescloses d'en Bassols i del Molí també forma part de l'espai de la Xarxa Natura 2000.

## Referències

* ↑ «Resclosa de Serinyà i illa del Fluvià». Fitxes descriptives de zones humides. Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural de la Generalitat de Catalunya (nota).
* ↑ (hàbitat d'interès comunitari prioritari, codi 91E0)
* ↑ (hàbitats d'interès comunitari: codi 92A0)
* ↑ ES5120021 "Riu Fluvià"
# Acta de consagració i dotació de la catedral d'Urgell

L'Acta de consagració i dotació de la catedral de la Seu d'Urgell, també coneguda com a Acta de consagració de la catedral de la Seu d'Urgell, fou escrita en llatí es creia que l'any 819 o el 839, dona testimoni del català primitiu i recull els primers noms de lloc amb forma plenament catalana, com Ferrera o Palomera, al Pallars. En els anys vuitanta del segle xx, diversos historiadors van posar en dubte la cronologia del document. Es conserva a l'Arxiu Capitular d'Urgell.
Un estudi del 2017 dels doctors en història i membres de l'Institut d'Estudis Comarcals de l'Alt Urgell, Carles Gascón i Oliver Vergès, ha posat de manifest que aquest document es va redactar entre 1016 i 1024. En el document consta la firma del bisbe Sisebut i el comte Sunifred amb data del primer de novembre del 819, però el pontificat de Sisebut va tenir lloc entre el 834 i el 840 (raó per la qual alguns historiadors dataven el document el 839). A més, el tipus de lletra emprat és com a mínim de finals del segle ix.
Fixar la data del document entre 1016 i 1024 obeeix a les següents raons: en l'Acta s'esmenten esglésies que, en realitat, no van arribar a mans del bisbat fins anys més tard, com ara la de Bescaran (988) o la de Tuixent (993), per tant no hi haurien de sortir perquè encara no eren propietat del bisbat. També hi surt la de Cornellana, que no reverteix en el bisbat fins al 1016. D'altra banda, el primer de novembre del 1024 va tenir lloc a Ponts un judici on apareix documentada per primera vegada l'Acta. Si l'Acta hagués estat anterior hauria aparegut esmentada en altres documents: com a mínim en les butlles papals i els privilegis carolingis, i no és així.
El perquè del falsejament de les dades no se sap del cert, però el 1010 moren Ermengol I i el bisbe Sala. El nou home fort és el bisbe Ermengol, amb un comte (Ermengol II) acabat de néixer. L'Acta era una manera d'afirmar la propietat sobre la catedral des de temps immemorials, com a mínim des del 819. D'aquesta manera s'afermava el poder eclesiàstic, en conflicte amb el poder civil.

## Referències

* ↑ Martí Castells, Joan. Els orígens de la llengua catalana. Barcelona: Ediuoc; ECSA, 2011, p. 168 (Àgora. Biblioteca Obert; 11). ISBN 84-7306-650-2; 84-8429-174-3.
* ↑ Ferrando, Antoni; Nicolás, Miquel. Història de la llengua catalana. Nova ed. revisada i ampliada. Barcelona: UOC, 2011, p. 86. ISBN 978-84-9788-280-1.
* ↑ Moran, Josep; Rabella, Joan Anton. Primers textos de la llengua catalana. Barcelona: ECSA, 2001, p. 16. ISBN 84-8437-156-5.
* ↑ GASCÓN CHOPO, Carles i VERGÉS PONS, Oliver: “L'acta de consagració de la catedral d'Urgell. Un fals del temps del bisbe Ermengol redactat entre 1016 i 1024” a Afers. Fulls de Recerca i Pensament. Núm. 86. Catarroja. 2017. p. 191-220.

## Bibliografia addicional

* Baraut, Cebrià. Les actes de consagracions d'esglésies de l'antic bisbat d'Urgell: segles IX-XII. La Seu d'Urgell: Societat Cultural Urgel·litana, Dl 1986. [CHCC Centre d'Història Contemporània de Catalunya (CHCC). Biblioteca Josep Benet.
# American Society of Health-System Pharmacists

L'American Society of Health-System Pharmacists (ASHP) (Societat americana de farmacèutics del Sistema de salut) és una organització professional que representa els interessos dels farmacèutics que exerceixen en hospitals, organitzacions de manteniment de la salut, centres d'atenció de llarga estada, cura en la llar, i altres components de l'atenció de la salut.
El 2009, l'ASHP tenia 36.000 membres, amb una plantilla de més de 175 empleats i un pressupost que supera els 40 milions de dòlars. Anteriorment era conegut com la American Society of Hospital Pharmacists (Societat americana de farmacèutics hospitalaris).

## Enllaços externs

* American Society of Health-System Pharmacists
# Acte del Consell per la República a Perpinyà de 2020

L'Acte del Consell per la República a Perpinyà va ser un esdeveniment polític que tingué lloc a la capital de la Catalunya del Nord al voltant dels exiliats polítics i eurodiputats Clara Ponsatí, Carles Puigdemont i Toni Comín el 29 de febrer del 2020. Organitzat per la delegació nord-catalana del Consell per la República amb el suport tècnic i logístic de la batllia de Perpinyà (mitjançant l'adjunta del batlle Annabelle Brunet) va representar un gran èxit de participació. S'hi van aplegar més de 100.000 persones (200.000 segons els organitzadors) al Parc de les Exposicions de la ciutat.
L'acte també va comptar amb vídeos enregistrats d'altres exiliats o presos polítics com ara el vicepresident Oriol Junqueras, Marta Rovira, Jordi Turull, Josep Rull, Joaquim Forn, Jordi Sànchez i Jordi Cuixart. Després de la introducció feta per l'escriptor perpinyanenc, vicepresident i portaveu de la delegació nord-catalana Joan-Lluís Lluís i els parlaments de Clara Ponsatí, Toni Comín i Carles Puigdemont, van amenitzar l'acte diversos artistes del Principat (Lloll Bertran, Lluís Llach i Roger Mas) i de Catalunya del Nord (Gerard Jacquet).

## Antecedents

Arran de l'organització d'un referèndum sobre la independència l'1 d'octubre de 2017 i de la posterior declaració d'independència de Catalunya (27 d'octubre), l'aleshores president del país Carles Puigdemont, amb altres membres del govern es van veure acusats de rebel·lió, sedició i malversació de fons públics per la justícia espanyola. El 30 d'octubre del mateix any, Puigdemont, Antoni Comín, Lluís Puig, Meritxell Serret i Clara Ponsatí s'exiliaren a Brussel·les per a evitar les persecucions judicials a l'estat espanyol mentre que alguns altres membres del govern català com ara Oriol Junqueras i Joaquim Forn acabaren empresonats ulteriorment. L'elecció de Puigdemont, Comín i Ponsatí com a diputats al Parlament Europeu el 2019 va significar un canvi notable a la situació jurídica de tots tres exiliats.

## Referències

* ↑ «RECULL FOTOGRÀFIC Les imatges que no us podeu perdre d'un dia històric a Perpinyà». Vilaweb, 29-02-2020 [Consulta: 1r març 2020].
# Bernat Soler i Pla

Bernat Soler i Pla (Barcelona, 30 de gener de 1973) és un periodista català. Va començar la seva carrera periodística com a estudiant en pràctiques a la Ràdio de Barcelona, ha treballat en diversos programes de ràdio, durant quatre anys va ser el director del programa Els millors anys de la nostra vida de Catalunya Ràdio. Actualment treballa com a comentarista a la Transmissió d'en Torquemada de Catalunya Ràdio. on des de 2009 fa les transmissions dels partits de futbol.
El periodista català és un dels comentaristes més ben valorats per l'audiència i l'any 2019 va rebre el premi al periodista esportiu de l'any, a la gala de les estrelles organitzada per la Federació Catalana de Futbol. L'acte va tenir lloc a l'antiga fàbrica d'Estrella Damm, on també va acabar aconseguint un premi la flamant perla de Matadepera, l'actual jugador del Los Angeles Galaxy, Riqui Puig.

## Referències

* ↑ «Bernat Soler: "Sense Mourinho guanyem tranquil·litat. Jo estava saturadíssim d'ell'"». El Periódico de Catalunya, 06-09-2013 [Consulta: 16 març 2016].
* ↑ «Bernat Soler retransmetrà el futbol per a TV3». El Punt Avui, 21-07-2009 [Consulta: 16 març 2016].
* ↑ Escales, Carme «Bernat Soler: "Sant Gervasi es como yo, tranquilo pero no aburrido"» (en castellà). elperiodico, 02-09-2016.
# Argentobaumhauerita

L'argentobaumhauerita és un mineral de la classe dels sulfurs, que pertany al grup de la sartorita. Originalment era coneguda amb el nom de baumhauerita-2a degut a la seva similaritat amb la baumhauerita.

## Característiques

L'argentobaumhauerita és una sulfosal de fórmula química Pb$_{11}$Ag(As,Sb)$_{18}$S$_{36}$. Cristal·litza en el sistema monoclínic fent intercreixements amb la baumhauerita. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'argentobaumhauerita pertany a «02.HC: Sulfosals de l'arquetip SnS, amb només Pb» juntament amb els següents minerals: baumhauerita, chabourneïta, dufrenoysita, guettardita, liveingita, parapierrotita, pierrotita, rathita, sartorita, twinnita, veenita, marumoïta, dalnegroïta, fülöppita, heteromorfita, plagionita, rayita, semseyita, boulangerita, falkmanita, plumosita, robinsonita, moëloïta, dadsonita, owyheeïta, zoubekita i parasterryita.

## Formació i jaciments

L'argentobaumhauerita es troba en dolomites, com és el cas de la pedrera Lengenbach, Fäld, a la comuna de Binn (Valais, Suïssa), on va ser descoberta. També se n'ha trobat a la mina Quiruvilca, la província de Santiago de Chuco (Perú). Sol trobar-se associada a altres minerals com: baumhauerite, altres sulfarsenats de plom, realgar, pirita i dolomita.

## Referències

* ↑ «Argentobaumhauerite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 8 novembre 2015].
* ↑ «Baumhauerite-2a» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 8 novembre 2015].