# Casa Gralla

La Casa Gralla, també coneguda com a del Marquès d'Aitona, fou un palau renaixentista situat al carrer de la Portaferrissa de Barcelona, enderrocat el 1856. L'arquitecte Josep Puig i Cadafalch es va inspirar en la seva ornamentació per a resoldre la composició de la façana de la Casa Serra (1903-1908). El pati va ser recuperat, i després de sofrir diverses vicissituds, es troba des del 1994 a l'Hospitalet de Llobregat.

## Història

Segons la documentació notarial, l'origen del palau prové de l'adquisició feta el 1336 per Pere Desplà a Maria Ferrari d'una propietat situada al carrer de la Portaferrissa. Els Desplà, tot i mantenir el senyoriu familiar d'Alella (vegeu Les Quatre Torres), van construir en aquest lloc un dels casals privats de més anomenada de la ciutat, que el 1461 ja devia ser important si pogué acollir un hoste de tant compromís com el príncep de Viana. Més tard, també hi residí el rei Ferran el Catòlic.
Pel que sembla, la residència familiar va ser objecte d'alguna campanya d'obres en l'últim decenni del segle xv, en ocasió del matrimoni entre Anna Desplà i de Corbera, filla i hereva de Guerau Desplà i d'Oms, i el cavaller lleidatà Miquel Joan de Gralla, alt funcionari reial i mestre racional de Catalunya, el 1491. El primer episodi constructiu ben documentat data del 25 de novembre del 1504, quan els mestres de cases Mateu Capdevila i Antoni Carbonell «menor» van capitular obres amb Miquel Joan de Gralla, gendre i procurador del cap de família. El següent període d'activitat constructiva (1517-1518) és posterior a la mort de Guerau Desplà i coincideix amb el reconeixement de Miquel Joan de Gralla com a cavaller, concedit el 30 de gener del 1517 per la reina Joana i el seu fill Carles, poc abans de l'elecció imperial del jove rei. El 25 de novembre del 1518, els consellers li van concedir l'ús de l'aigua que abastia la font de la casa, atenent a que la gran obra que hi feia contribuïa a l'embelliment de la ciutat. En aquest moment, el palau adquirí la seva fesomia definitia, associada al llinatge del nou cap de la família. A part dels mestres de cases ja esmentats i Gabriel Pellicer, hi és documentada la intervenció de l'escultor Pedro Fernàndez. Una hipòtesi no confirmada atribueix la decoració de la façana a Damià Forment, que també hauria realitzat la decoració de la casa Dusai, un altre gran palau barceloní del segle xvi, enderrocat a la mateixa època que la casa Gralla.
El 1522, Lucrècia Gralla i d'Hostalric es va casar amb Francesc de Montcada i de Cardona, primer marquès d'Aitona, i el palau passaria a mans d'aquest llinatge. Cap al 1716, Guillem Ramon de Montcada i de Portocarrero-Meneses va ampliar la propietat amb l'adquisició de tres cases adjacents. El 1722, la seva filla Maria Teresa de Montcada i Benavides es va casar amb Luis Antonio Fernández de Córdoba y Spínola, duc de Medinaceli, per la qual cosa fou heretada pel seu fill Pedro de Alcántara Fernández de Córdoba y Moncada.

### Demolició

A mitjan segle xix, el palau era llogat en gran part al col·legi de les Senyores de Loreto. Malgrat els advertiments de la premsa local i les protestes de persones i grups sensibilitzats sobre el risc d'una destrucció imminent, el juliol del 1856, l'apoderat del duc Luis Tomás Fernández de Córdoba y Ponce de León va vendre la propietat a Josep Martí i Fàbregas, que la faria enderrocar per a obrir-hi l'actual carrer del Duc, aleshores anomenat de les Delícies, obra que es va completar el desembre d'aquell any. Una part del solar seria ocupada per la casa Traveria-Jover, projectada el 1857 per l'arquitecte Josep Oriol Mestres amb un disseny dels ornaments evocadors del monument històric que substituïa.
L'any 1882, el pati fou instal·lat a la Torre Brusi de Sant Gervasi de Cassoles, i quan aquesta fou enderrocada el 1964, es va tornar a desmuntar i es va traslladar a un dipòsit de Cornellà. Després d'anys perdut, va ser adquirit per l'empresari argentí Herberto Gut Beltramo (1946-1997), president executiu de Prosegur, que el 1994 el va fer instal·lar a les seves oficines de l'Hospitalet.

## Descripció

La casa Gralla va ser descrita per Antoni Ponç en la visita que va fer a la ciutat al final del segle xviii: «Una casa perteneciente á los Señores Cardonas en la plazuela de la Cucurulla de estilo semigótico, tiene una gentil portada, con ornato de dos columnas corintias arrimadas, en cuyos pedestales se lee: Publicae Venustati, Privatae utilitati. En lo demas de la fachada se ven muchas labores diligentes, de escudos de armas, niños, festones, etc. Cada ventana tiene su cuerpecito de arquitectura con columnas, y otros adornos, etc. Se ignora quien fuese el Artífice; pero merece que se le considere, como restaurador del buen gusto.»

### Pati

És de planta quadrangular, de 5,50 per 6,33 m, i té tres plantes. A la planta baixa hi ha quatre arcades rebaixades sobre quatre columnes angulars de fust llis i capitell corinti. A la primera planta hi ha una galeria de tres arcades ogivals per costat que descarreguen sobre columnes estriades, molt llargues i primes, amb capitell corinti; la galeria es recolza sobre una barana de pedra decorada amb claustres calats, sota els arcs, i amb bandes de doble arquet cec, sota les columnes. Tant els arcs inferiors com aquests estan resseguits per una motllura amb bossells però els de la galeria superior l'última línia de bossells acaben en un petit cap esculpit. En l'últim nivell hi ha una galeria amb cinc finestres d'arc pla. Per sobre, una petita cornisa corona el pati.

## Notes

* ↑ Pi i Arimon, en la seva obra Barcelona antigua y moderna, ó descripcion é historia de esta ciudad desde su fundacion hasta nuestros dias (1854), cita la data 1306 i el cognom de la venedora com a Julià.

## Referències

* 1 2 3 4 Pi i Arimon, Andreu Avel·lí. Barcelona antigua y moderna, ó descripcion é historia de esta ciudad desde su fundacion hasta nuestros dias, 1854, p. 418-420.
* 1 2 3 4 «Pati de la casa Gralla». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Generalitat de Catalunya. Departament de Cultura. Direcció General del Patrimoni Cultural.
* ↑ MUHBA, 2016.
* 1 2 3 4 5 AHPB, notari Ferran Moragas i Ubach, manual 1.278/58, f. 528-545v, 28-07-1856.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 Garriga, 2004.
* ↑ «Anna DESPLA y de CORBERA». geneanet. Martín Rodríguez.
* ↑ «Guerau DESPLA y de OMS». geneanet. Martín Rodríguez.
* ↑ «Miquel Joan de GRALLA». geneanet. Martín Rodríguez.
* ↑ «Miquel Joan de Gralla». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Francesc de MONTCADA y de CARDONA». geneanet. Martín Rodríguez.
* ↑ «Guillem Ramón de MONTCADA y PORTOCARRERO-MENESES». geneanet. Martín Rodríguez.
* ↑ «Teresa de MONTCADA y de BENAVIDES». geneanet. Martín Rodríguez.
* ↑ «Luis Fernández de Córdoba y Spínola Figueroa de la Cerda». geneanet. chamecu.
* ↑ «Pedro de Alcántara Fernández de Córdoba Figueroa de la Cerda». geneanet. chamecu.
* ↑ «Luis Tomás de Villanueva Fernández de Córdoba Figueroa y Ponce de León». geneanet. chamecu.
* ↑ Urbano, 2018.
* ↑ Duran i Sanpere, 1972, p. 537.
* ↑ «Herberto Gut Beltramo» (en castellà). Db-e. Real Academia de la Historia.
* ↑ «Viage de España, ó Cartas, en que se da noticia de las cosas mas apreciables, y dignas de saberse que hay en ella. Tomo XIV, Carta primera, §85» p. 42, 1787.

## Vegeu també

* Lluís Desplà i d'Oms
* Casa de l'Ardiaca

## Bibliografia

* Duran i Sanpere, Agustí «La Casa Gralla». Barcelona i la seva història. La formació de una gran ciutat. Curial. Documents de Cultura, 1972, pàg. 535-541.
* Garriga, Joaquim «La peripècia de la casa Gralla i un quadern d’Elies Rogent de 1856». Butlletí de la Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi, 18, 2004, pàg. 211-231.
* Peñarroja, Jordi. Edificis viatgers de Barcelona. Llibres de l'Índex, 2007. ISBN 9788496563261.
* Urbano, Judith «Noves aportacions sobre la façana i el pati de la Casa Gralla». Matèria. Revista d'art, 8, 2014, pàg. 157-168.
* Urbano, Judith «Los relieves "a la romana" de la desaparecida Casa Gralla en Barcelona». Vestir la Arquitectura. Grup de Recerca Història, Arquitectura i Disseny [Burgos], 19-22 juny 2018.
* «La casa Gralla. El periple d'un monument». Museu d'Història de Barcelona, 2016.

## Enllaços externs

* «CASA GRALLA. Portaferrissa (1518 - 1856)». Barcelofília (blog). Miquel Barcelonauta, 02-04-2011.
* «La Casa Gralla (àudio)». En guàrdia!. Catalunya Ràdio, 02-01-2022.