OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Escàndol de Panamà

L'escàndol de Panamà (també conegut com a Afer de Panamà) va ser un assumpte de corrupció que va sorgir durant la Tercera república francesa el 1892, lligat a la construcció del Canal de Panamà. Prop de mil milions de francs es van perdre pels suborns del govern francès per tal de silenciar el problemes financers de la Companyia del canal de Panamà, aquest es considera l'escàndol econòmic per corrupció més important del segle xix.
L'any 1892 uns 800.000 francesos havien signat bons de la Companyia del Canal de Panamà per una suma d'uns 1,8 mil milions de francs or.
De 1892 a 1893, un gran nombre de ministres francesos (incloent-hi Clemenceau) van ser acusats per nacionalistes francesos d'haver acceptat suborns de part de Ferdinand de Lesseps l'any 1888, i al mateix temps 510 membres del parlament francès, incloent-hi sis ministres, van ser acusats de rebre suborns del la Companyia del Canal de Panamà per silenciar la seva situació financera. Lesseps, el seu fill Charles, i Gustave Eiffel, van rebre sentències de presó però que es van anul·lar.
En el judici l'exministre Bethaut va rebre una pena de cinc anys de presó. El Baró Reinach - conseller financer de la companyia del Canal de Panamà es va suïcidar.
A conseqüència de l'escàndol Georges Clemenceau va ser derrotat en les eleccions de 1893. L'electorat va perdre gran part de la confiança en els polítics i pels monàrquics francesos provava que la república era corrupta.
Segons Hannah Arendt l'afer va desenvolupar l'antisemitisme francès per la implicació de dos jueus d'origen germànic: Jacques Reinach i Cornelius Herz. Aquest tema va permetre al periòdic antisemita d'Edouard Drumont molta popularitat i està connectat amb l'Afer Dreyfus.

## Referències

* ↑ Why de Lesseps failed to build the Panama Canal, THE PANAMA CANAL 1880-1914
* ↑ «Stephen Tonge».The Third Republic 1870–1914 by Stephen Tonge
* ↑ Arendt, Hannah. The Origins of Totalitarianism. New. Harvest Books, 1973-03-21, p. 576. ISBN 0156701537. p. 95-99.
# Alcipe de Java

L'alcipe de Java (Alcippe pyrrhoptera) és un ocell de la família dels alcipeids (Alcippeidae) que habita els boscos de Java.

## Referències

* ↑ «Alcipe de Java». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Aeroport de Sanza Pombo

L'aeroport de Sanza Pombo (codi IATA: ---, codi OACI: FNPB) és un aeroport que serveix Sanza Pombo a la província de Uíge a Angola. La pista d'aterratge es troba a 7,5 kilòmetres al nord-oest de la ciutat. De construcció recent podria haver allargat la pista utilitzable aproximadament 1400 m.

## Referències

* ↑ Bing Maps - Sanza Pombo

## Enllaços externs

* OurAirports - Sanza Pombo
# Pere Gol i Teixidor

Pere Gol i Teixidor (Badalona, 24 de març de 1905 - Badalona, 15 de juliol de 2000) fou un jugador, entrenador i promotor esportiu català. Dos dels seus fills, en Guifré Gol i na Maria Gol també van fer carrera esportiva.

## Biografia

Nascut a Badalona va començar a treballar als onze anys en una fleca familiar, alhora que practicava l'atletisme en l'Ateneu Obrer. Va destacar en la pràctica de l'atletisme, el futbol i el basquetbol.
Pel que fa al futbol, el 1924 fitxà per la secció de futbol del Club de Futbol Badalona, però una lesió en 1929 l'obligà a deixar aquest esport. En els anys trenta hi tornà com a tècnic i el 1936 aconseguí que l'equip assolís el quart lloc a Segona divisió espanyola de futbol, la major fita esportiva assolida pel club. El 1947 tornà a entrenar el club en Segona Divisió, restant-hi cinc temporades.
Va ser un dels jugadors del primer equip de bàsquet que es va celebrar a Badalona. Va ser un dels fundadors, el 1926, de la Societat Gimnàstica de Badalona, i va ser el creador el 1937 del primer equip de bàsquet femení de Badalona. L'any 1979 funda el club de bàsquet femení «Grup Gamma» a la ciutat de Badalona, juntament amb Josep Torras i Josep Maria Pi.
El 2000 va rebre la Creu de Sant Jordi.

## Referències

* ↑ Pere Gol, una leyenda escapulada
* ↑ «En Jaume Eres i en Pere Gol. Dos mestres de l'esport». Revista de Badalona, 03-11-1989 [Consulta: 25 gener 2023].
* ↑ Gual i Lloberes, Josep «L'Ajuntament prepara un homenatge a Pere Gol, gran esportista badaloní». Revista de Badalona, 27-01-1984, p. 22 [Consulta: 11 setembre 2022].
* ↑ «Pedro Gol. Forjador de promesas». verd i negre, 2, 1-1965, pàg. 12-13 [Consulta: 27 gener 2023].
* ↑ «Grup Gamma». Revista de Badalona, 04-11-1988 [Consulta: 6 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Biografia de Pere Gol: forjador de l'Esport Català Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine.
# Amstel Gold Race 1967

L'Amstel Gold Race 1967 fou la 2a edició de l'Amstel Gold Race. La cursa es disputà el 15 d'abril de 1967, sent el vencedor final el neerlandès Arie den Hartog, que s'imposà a l'esprint als seus companys d'escapada.
137 ciclistes hi van prendre part, acabant la cursa 49 d'ells.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Arie den Hartog | Bic-Hutchinson | 4h 51' 00" |
| 2 | Cees Lute | Romeo-Smiths | m. t. |
| 3 | Harry Steevens | Caballero | m. t. |
| 4 | Wim Schepers | Caballero | m. t. |
| 5 | Bart Zoet | Televizier-Batavus | m. t. |
| 6 | Eddy Beugels | Mercier-Hutchinson-BP | m. t. |
| 7 | Jean-Louis Bodin | Mercier-Hutchinson-BP | m. t. |
| 8 | Georges Chappe | Mercier-Hutchinson-BP | m. t. |
| 9 | Jos van der Vleuten | Televizier-Batavus | m. t. |
| 10 | Jan Tummers | Willem II-Gazelle | m. t. |

## Enllaços externs

* Resultats complets
* Web oficial de la cursa
# Manuel Benet Novella

Manuel Benet Novella (València, octubre de 1897) fou un pintor valencià. Va estudiar a l'Escola Superior de Belles Arts de Sant Carles de València. Va ser membre del Grupo Z. Va tenir diferents premis pel seu treball, com la Medalla de Plata en l'Exposició del Real Círculo Artístico de Barcelona l'any 1918 o el premi Nacional de gravat de 1931.
El 1963 era professor de dibuix de l'Institut Lluís Vives de València i va treballar en televisió. El 1967 se li va concedir l'Antena de oro de honor en la categoria de Televisió Va exposar el 1938 i 1940 a The Art Institute of Chicago. L'any 1963 realitzà una exposició a la galeria Estil de València i l'any 1964 va participar en una exposició benèfica col·lectiva a l'Ateneu Mercantil de València.

## Referències

* ↑ Exemplar Revista Destino. Any 1965, No. 1439-1442, p. 62
* ↑ ABC 14 d'octubre de 1967 [Accés 17/12/2013]
* ↑ Fullet de l'exposició a la Biblioteca del MUVIM amb signatura: A.R. C.001/106
* ↑ Fullet de l'exposició a la Biblioteca del MUVIM amb signatura: A.R. C.001/128

## Bibliografia

* La pintura valenciana desde la posguerra hasta el Grupo Parapalló (1939-1956) / [exposición comisariada por Manuel Muñoz Ibáñez]. ISBN 8478221778
* Artistas valencianos de la vanguardia de los años 30 : del 13 de junio al 10 de julio [198?], Salas de Exposiciones del Ayuntamiento de Valencia
* La pintura valenciana de la posguerra / Manuel Muñoz Ibañez; Valencia : Universitat de València, 1994. ISBN 8437016290
# Alcipe del Nepal

L'alcipe del Nepal (Alcippe nipalensis) és un ocell de la família dels alcipeids (Alcippeidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos humits i de estatge montà a la llarga dels Himàlaies centrals i orientals fins Myanmar i est de Bangladesh.

## Referències

* ↑ «Alcipe del Nepal». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/12/2021(català)
# Amstel Gold Race 1977

L'Amstel Gold Race 1977 fou la 12a edició de l'Amstel Gold Race. La cursa es disputà el 9 d'abril de 1977, sent el vencedor final el neerlandès Jan Raas, que s'imposà a l'esprint als seus companys d'escapada en la meta de Meerssen. Aquesta fou la primera de les cinc victòries, quatre d'elles consecutives, que aconseguí Jan Raas en aquesta competició.
145 ciclistes hi van prendre part, acabant la cursa 54 d'ells.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Jan Raas | Frisol-Gazelle-Thirion | 5h 45' 55" |
| 2 | Gerrie Knetemann | TI-Raleigh | m. t. |
| 3 | Hennie Kuiper | TI-Raleigh | m. t. |
| 4 | Jos Schipper | Ebo-Superia | + 20" |
| 5 | Freddy Maertens | Flandria-Velda-Latina | m. t. |
| 6 | Roger de Vlaeminck | Brooklyn | m. t. |
| 7 | Francesco Moser | Sanson | m. t. |
| 8 | Walter Godefroot | Ijsboerke-Colnago | + 44" |
| 9 | Eddy Merckx | Fiat France | m. t. |
| 10 | Patrick Béon | Peugeot-Esso-Michelin | m. t. |

## Enllaços externs

* Resultats complets
* Web oficial de la cursa
# David Rees

David Rees (Màlaga, 24 d'agost de 1994) és un cantant espanyol d'ascendència britànica. Ha aconseguit popularitat fent versions de cançons al seu canal de Youtube, on també publica cançons originals des de l'any 2016.
Va néixer a Màlaga en una família d'origen britànic establerta a Espanya. Des de petit, la seva família es va traslladar diverses vegades: va viure primer a San Roque (Cadis) i posteriorment a Zafra (Badajoz). És graduat en Psicologia per la Universitat de Salamanca. La música l'ha acompanyat des de petit. Està format professionalment en flauta travessera i va aprendre pel seu compte a tocar el piano, la guitarra i l'ukelele.
Va començar a pujar vídeos de versions al seu canal de Youtube l'any 2014 i actualment té més de dos milions de seguidors. En 2016, va començar a compartir cançons originals, algunes de la quals van aconseguir gran popularitat (De ellos aprendí, amb més de 380 milions de reproduccions només a Youtube). L'any 2018, es va auto-publicar un EP amb tres cançons originals. El 8 de juny de 2020 va anunciar la publicació del seu primer àlbum d'estudi, Amarillo, per al 26 de juny del mateix any.

## Referències

* 1 2 «David Rees, la nueva sensación adolescente: de Youtube a los festivales al ritmo de su ukelele» (en espanyol europeu). yasss, 01-07-2019. [Consulta: 10 juny 2020].
* ↑ Rees, David. «Graduat en Psicologia». David Rees. [Consulta: 20 desembre 2023].
* ↑ Rees, David. «He escrito una canción solo con frases de mi infancia». Youtube, 06-02-2019. [Consulta: 4 desembre 2024].
* ↑ «David Rees presenta ‘Ojos' - Vives por ella» (en castellà), 15-05-2018. [Consulta: 21 desembre 2023].
* ↑ Montoya, Elia. «David Rees: "Amarillo será un álbum visual en el que todas las canciones tendrán videoclip"» (en castellà). El Rescate Musical, 10-06-2020. [Consulta: 10 juny 2020].
# Rahm Emanuel

Rahm Israel Emanuel (n. 29 novembre 1959) és un polític nord-americà del Partit Demòcrata i Alcalde de Chicago. Va ser membre de la Cambra de Representants des del 2003 fins al 2009 pel 5è districte d'Illinois. Des de gener de 2009 fins a octubre de 2010 va ser el cap de Gabinet de la Casa Blanca amb Barack Obama.
Emanuel va ser cap de campanya del Partit Demòcrata per a les eleccions al Congrés de 2006. Després que el partit obtingués la majoria a la Cambra de Representants, va ser elegit com a president per al següent Caucus. Entre els demòcrates de la Cambra ocupa el quart lloc en importància, per darrere de la presidenta Nancy Pelosi, el líder Steny Hoyer i Jim Clyburn.
La seva activitat política es caracteritza per un marcat estil i l'habilitat per a la recaptació de fons. És coautor, juntament amb el president del Consell Demòcrata Bruce Reed, del llibre de 2006, The Pla: Big Idees for America. Forma part de la New Democrat Coalition, una agrupació de congressistes amb una ideologia afí. El 5 de novembre de 2008, després de la victòria de Barack Obama, aquest va oferir a Emanuel ser el cap del Gabinet amb la nova administració a partir de gener de 2009, càrrec que va acceptar un dia més tard. El 2 octubre 2010 que va decidir allunyar-se del lloc per presentar-se com candidat a l'Alcaldia de Chicago que va guanyar el dia 24 de febrer de 2011.
El 22 de gener de 2013 va sumar a la llarga llista de polítics i institucions a fer una crida a la població en general perquè abandonin el consum de productes animals i adoptin una almentación vegana, com a manera de frenar la creixent mortalitat prematura per malalties com cardiovasculars, càncer, diabetis, etc. i per frenar l'emissió de gasos amb efecte d'hivernacle.

## Referències i notes

* ↑ http://smoda.elpais.com/articulos/el-veganismo-toma-el-poder/2976 Arxivat 2013-01-24 a Wayback Machine.
* ↑ http://elcomercio.pe/gastronomia/1524765/noticia-alcalde-chicago-le-pide-ciudad-que-se-vuelva-vegana
# Alció capbrú

L'alció capbrú (Halcyon albiventris) és una espècie d'ocell de la família dels alcedínids (Alcedinidae) que habita zones obertes amb arbres de l'Àfrica Subsahariana, principalment al sud de l'Equador, a la República del Congo, sud-est i sud-oest de la República Democràtica del Congo, sud de Somàlia, Kenya, Tanzània, Zàmbia, Malawi, Moçambic, Zimbàbue, est d'Angola, nord de Namíbia, Botswana i Sud-àfrica.
# Asa Akira

Asa Akira (2 de gener de 1986, Nova York, Estats Units) és una actriu de cinema pornogràfic i model estatunidenca. Entre els 6 i 13 anys va viure al Japó, va estudiar en escoles estatunidenques. Entre els anys 2006 i 2007 va formar part de l'equip del programa radiofònic Bubba the Love Sponge, on estigué un any, i era coneguda com a Show Whore. La seva primera escena amb un home va ser amb l'actor Travis Knight per a l'empresa productora de Gina Lynn, després d'haver fet diverses escenes amb noies, principalment amb Gina Lynn.Actualment resideix a Los Angeles, Califòrnia.

## Premis

* AVN Female Performer of the Year (2013)
* XBIZ Award Female Performer of the Year (2012)
* XRCO Award Female Performer of the Year (2012)
* AEBN VOD Award Female Performer of the Year (2012)
* Urban X Award Best female porn star (2011)

## Referències

* ↑ Paul Cantor. «The Top 100 Hottest Porn Stars (Right Now)». Complex Magazine, 11-07-2011. [Consulta: 22 desembre 2013].
* 1 2 Jared Rutter. «Vouyer Media Ships Asa Akira Release». AVN.com, 23-12-2008.
* ↑ «Interview: AVN Female Performer of the Year Asa Akira» (en anglès). AVN, 27-02-2013. [Consulta: 23 desembre 2013].

## Enllaços externs

* Asa Akira a Freeones.com (anglès)
# Amstel Gold Race 1986

L'Amstel Gold Race 1986 fou la 21a edició de l'Amstel Gold Race. La cursa es disputà el 26 d'abril de 1986, sent el vencedor final el neerlandès Steven Rooks, que s'imposà a l'esprint en la meta de Meerssen al seu company d'escapda, Joop Zoetemelk.
154 ciclistes hi van prendre part, acabant la cursa 51 d'ells.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Steven Rooks | PDM | 6h 08' 12" |
| 2 | Joop Zoetemelk | Kwantum | m. t. |
| 3 | Ronny van Holen | Lotto | + 37" |
| 4 | Joey McLoughlin | ANC-Halfords | m. t. |
| 5 | Teun van Vliet | Panasonic | m. t. |
| 6 | Adri van der Poel | Kwantum | m. t. |
| 7 | Francesco Moser | Supermercati Brianzoli | m. t. |
| 8 | Marc Sergeant | Lotto | m. t. |
| 9 | Claude Criquielion | Hitachi | m. t. |
| 10 | Nico Emonds | Kwantum | m. t. |

## Enllaços externs

* Resultats complets
* Web oficial de la cursa
# David Soto Rodríguez

David Soto Rodríguez (Irun, Guipúscoa, 7 de juny de 1990) és un advocat i polític basc.
Va ser diputat del Parlament Basc entre 2020 i 2024. També és el secretari d'organització de Podem Euskadi.

## Biografia

Es va llicenciar en Dret per la Universitat del País Basc i va fer un Màster en Assessoria Fiscal a la Universitat de Deusto i un altre en Advocacia, altra vegada, a la Universitat del País Basc.

## Trajectòria política

Va ser elegit regidor de l'ajuntament d'Irun en el marc de les eleccions municipals espanyoles de 2015, a les quals s'havia presentat com cap de llista i aspirant a l'alcaldia. Com regidor va ser el portaveu del Grup Municipal de Podem a l'ajuntament. Va ser elegit Secretari General de Podemos a la ciutat. Va servir de regidor un segon mandat, després de les eleccions municipals de 2019.
L'any 2020 es va unir a l'equip de Miren Gorrotxategi, després que aquesta guanyés les primàries de Podem Euskadi, i va ser nomenat Secretari d'Organització del partit, amb Pilar Garrido de coordinadora.
Va ser cap de llista de la coalició Elkarrekin Podemos per Guipúscoa a les eleccions al Parlament Basc de 2020, guanyant un escó com diputat.

## Referències

* ↑ Albert. «Equipos» (en espanyol europeu). Ahal Dugu. [Consulta: 20 agost 2023].
* ↑ «PODEMOS - David Soto Rodriguez». transparencia.podemos.info. Arxivat de l'original el 29 de julio de 2020. [Consulta: 29 juliol 2020].
* ↑ «David Soto Rodriguez elegido Secretario General de Podemos Irun | Angula Berria». www.angulaberria.info. [Consulta: 29 juliol 2020].
* ↑ Bidasoa, Conecta. «David Soto, oficialmente candidato de Podemos Irun a la alcaldía | CONECTA BIDASOA» (en castellà). [Consulta: 29 juliol 2020].
* ↑ «Cuatro vascos en la dirección de Podemos» (en espanyol europeu). El Correo, 12-02-2017. [Consulta: 29 juliol 2020].
* ↑ «Boletín Oficial del País Vasco - BOPV» (en castellà). www.euskadi.eus. [Consulta: 29 juliol 2020].
# Alció capgrís

L'alció capgrís (Halcyon leucocephala) és una espècie d'ocell de la família dels alcedínids (Alcedinidae) que habita corrents fluvials i aiguamolls de la major part de l'Àfrica Subsahariana i el sud-oest de la Península Aràbiga.

## Referències

* ↑ Alció capgrís a CERCATERM Rev. 24/04/2012
# Aeròdrom Agostinho Neto

L'Aeròdrom Agostinho Neto (codi IATA: NTO, codi OACI: GVAN) és un aeroport de Cap Verd situat prop de la localitat de Ponta do Sol, a l'extrem nord de l'illa de Santo Antão. Posteriorment l'aeroport va ser Agostinho Neto, un polític angolès. A causa dels vents perillosos i del temps sovint sota dels mínims VFR, l'aeroport està tancat des de març de 2007 sine die, i l'aeroport de l'illa mai no tornarà a estar ubicat a Ponta do Sol. El servei d'aeroport de l'illa es troba a São Vicente. Juntament amb Brava, és l'única illa sense aeroport propi.
El 2010, hi havia plans per reactivar l'aeroport i la topografia de la zona per localitzar-lo en una nova ubicació segura i sense vents de costat, ubicat al voltant de Porto Sul, a 7 quilòmetres de Porto Novo.

## Referències

* ↑ (portuguès) « A porta que um dia se fechou (à tranca) », 30 de març de 2007, Sinta 10
* ↑ «Novo aeroporto de Santo Antão será em Ponte Sul, no Porto Novo» (en portuguès). Neves Travel, 01-02-2010. Arxivat de l'original el 2012-09-03. [Consulta: 7 juny 2016].

## Enllaços externs

* Great Circle Mapper
# Franz von Bayros

Franz von Bayros (Zagreb, Imperi Austrohongarès, 28 de maig de 1866 - Viena, 3 d'abril de 1924) fou un marquès i artista comercial austríac, il·lustrador i pintor conegut sobretot pels seus controvertits Contes del tocador (Erzählungen vom Toilettentisch) que foren duts als tribunals. Von Bayros pertany al moviment decadent, sovint centrant les seves obres en temes eròtics i imatges fantasmagòriques. També és conegut per als seus ex-libris, 320 heliogravats de tema galant-eròtico-sensual «de gran refinament neorococó».
Ix d'una nissaga de nobles militars en servei dels habsburguesos, que van marxar d'Espanya amb Carles VI després de la desfeta del 1714. Amb disset anys, superà l'examen d'accés a l'Acadèmia de Viena amb Eduard von Engerth. Von Bayros es barrejà entre l'elegant societat vienesa de finals del segle xix i ràpidament entrà al cercle d'amistats de Johann Strauss II, i va casar-se amb la seva fillastra, Alice, el 1896, un matrimoni que només va durar un any. L'any següent, von Bayros es traslladà a Múnic. El 1904 feu la seva primera exposició a Múnic, amb un gran èxit. Entre 1904 i 1908, viatjà a París i Itàlia per estudis. El 1911 fou perseguit per la policia de Múnic i fou obligat a abandonar la ciutat.
Quan tornà a Viena, se sentí un estrany. L'inici de la Primera Guerra Mundial fou un altre revés per a von Bayros. L'artista morí a Viena, d'un vessament cerebral. Von Byros deixà més de 2.000 il·lustracions.
La col·lecció permanent del Museu de l'Eròtica de Barcelona conté gravats de Bayros.

## Bibliografia

* Bayros, Franz von. (Editor: Karl-Ludwig Leonhardt). The Amorous Drawings of the Marquis von Bayros (33x26 cm) (en anglès). Nova York: Cythera Press, 1968, p. 238.

## Referències

* 1 2 3 «Franz Von Bayros»Fitxa biogràfica a la Comiclopedia, 2013
* ↑ Orenes, Francesc «Contribució de l'exlibrisme europeu del primer terç del s. XX. En favor de la pervivència del gravat calcogràfic» (PDF). Butlletí de la Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi, vol. 13, 1999, pàg. 74. ISSN: 2340-3802 [Consulta: 30 juliol 2014]. «Fem especial menció de Franz Von Bayros [...] també autor prolífic de 320 heliogravats, de tema galant-eròtico-sensual, de gran refinament neorococó.»
* ↑ «Press book erotic museum». Barcelona: Museu de l'Eròtica de Barcelona, 2014. Arxivat de l'original el 2014-08-08. [Consulta: 30 juliol 2014].
# Amstel Gold Race 1996

L'Amstel Gold Race 1996 fou la 31a edició de l'Amstel Gold Race. La cursa es disputà el 27 d'abril de 1996, sent el vencedor final l'italià Stefano Zanini, que s'imposà en solitari en la meta de Maastricht.
192 ciclistes hi van prendre part, acabant la cursa 84 d'ells.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Stefano Zanini | Gewiss-Playbus | 5h 55' 36" |
| 2 | Mauro Bettin | Refin-Mobilvetta | + 22" |
| 3 | Johan Museeuw | Mapei-GB | m. t. |
| 4 | Alexandre Gontxenkov | Roslotto-ZG Mobili | m. t. |
| 5 | Fabiano Fontanelli | MG Maglificio | m. t. |
| 6 | Andrei Txmil | Lotto | m. t. |
| 7 | Emmanuel Magnien | Festina | m. t. |
| 8 | Gianluca Bortolami | Mapei-GB | m. t. |
| 9 | Jens Heppner | Team Deutsche Telekom | m. t. |
| 10 | Beat Zberg | Carrera Jeans | m. t. |

## Enllaços externs

* Resultats complets
* Web oficial de la cursa
# Debra Katz

Debra S. Katz és una advocada estatunidenca de drets civils i laboral i sòcia fundador ade Katz Banks Kumin (abans Katz, Marshall & Banks) a Washington DC. És coneguda per representar presumptes víctimes d'agressions sexuals i assetjament sexual, en particular la doctora Christine Blasey Ford, Vanessa C. Tyson, Chloe Caras i les acusadores dels congressistes Pat Meehan i Eric Massa, a banda d'alertadors que s'enfronten a represàlies, inclòs Rick Bright. Les principals àrees de pràctica de Katz al seu despatx són el dret laboral i d'alertadors, on representa víctimes de discriminació i represàlies en el lloc de treball.

## Referències

* ↑ «Profile», 28-08-2015. [Consulta: 11 gener 2018].
* ↑ «For top #MeToo legal duo, a pandemic year brings no pause».
* ↑ «Brett Kavanaugh has been accused of sexual misconduct with a woman in a letter that's been passed to the FBI: Report». Newsweek, 13-09-2018.
* ↑ Schmidt, Samantha «For Vanessa Tyson, speaking out on sexual assault began long before she accused Fairfax». The Washington Post, 08-02-2019 [Consulta: 12 febrer 2019].
* ↑ «Lawsuit accuses celebrity chef Mike Isabella of 'extraordinary' sexual harassment». Washington Post, 19-03-2018 [Consulta: 16 juny 2018].
* ↑ «Rep. Pat Meehan resigns, will pay back $39,000 used for harassment settlement». Philadelphia Inquirer, 27-04-2018 [Consulta: 30 abril 2019].
* ↑ «Staffers' accounts paint more detailed, troubling picture of Massa's office» (en anglès). The Washington Post [Consulta: 6 març 2019].
* ↑ «Ousted Scientist Taps DC's Katz, Takes Aim at Blank Rome Lawyer in Whistleblower Complaint | National Law Journal» (en anglès). National Law Journal [Consulta: 27 maig 2020].
# Asya Abdullah

Asya Abdullah és la co-presidenta del Partit de la Unió Democràtica, partit que encapçala la revolució que està tenint lloc a Rojava. Asya ha presentat nombroses conferències i s'ha dirigint activament a activistes, acadèmics i líders mundials per obtenir suport per a Rojava i la seva revolució feminista, ecologista i democràtica.

## Referències

* ↑ Taştekin, Fehim.

## Enllaços externs

* Entrevista a Asya Abdullah, Copresidenta del Partit de la Unió Democràtica.
# Alció coronat

L'alció coronat (Todiramphus australasia) és una espècie d'ocell de la família dels alcedínids (Alcedinidae) que habita boscos a les illes Petites de la Sonda.