OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Álvaro Valles Rosa

Álvaro Valles Rosa (nascut el 25 de juliol de 1997) és un futbolista professional espanyol que juga a la UD Las Palmas com a porter.

## Carrera

Nascut a La Rinconada, Sevilla, Andalusia, Valles va acabar la seva formació amb el Reial Betis. Va fer el seu debut com a sènior amb el filial el 16 d'octubre de 2016, començant com a titular en una victòria fora de casa per 3-0 a Tercera Divisió contra el CD Guadalcacín.
El 6 de setembre de 2017, després de ser poc utilitzat, Valles va ser cedit al CD Gerena de quarta divisió, per un any. El 10 de juliol de l'any següent va passar a un altre equip filial, la UD Las Palmas Atlético de la Segona Divisió B.
Vallés va debutar amb el primer equip amb els canaris el 13 d'octubre de 2019, jugant els 90 minuts sencers en la victòiria per 3-0 a casa contra el Deportivo de La Corunya a Segona Divisió. Posteriorment s'ha consolidat com a titular de l'equip principal amb Pepe Mel, superant al seu company de formació juvenil Josep Martínez i Raúl Fernández.

## Referències

* ↑ «Àlvaro Valles» (en castellà). UD Las Palmas. [Consulta: 13 octubre 2022].
* ↑ «Valles, cedido al Gerena» (en castellà). Estadio Deportivo, 06-09-2017. [Consulta: 14 octubre 2019].
* ↑ «Álvaro Valles nuevo fichaje de Las Palmas Atlético» (en castellà). UD Las Palmas, 10-07-2018. [Consulta: 14 octubre 2019].
* ↑ «La sociedad Pedri-Pekhart lanza a Las Palmas y hunde al Dépor» (en castellà). Marca, 13-10-2019. [Consulta: 14 octubre 2019].

## Enllaços externs

* Álvaro Valles Rosa a BDFutbol
* Beticopedia profile (en castellà)
* Álvaro Valles Rosa a La Preferente (castellà)
* Álvaro Valles Rosa, Fitxa a Soccerway
# Adnan Januzaj

Adnan Januzaj (Brussel·les, el 5 de febrer de 1995) és un jugador professional de futbol belga que juga com a lateral a la UD Las Palmas, cedit pel Sevilla FC. És internacional amb la selecció de futbol de Bèlgica.

## Palmarès
### Manchester City

* 1 Copa anglesa: 2015-16
* 1 Community Shield: 2013

### Reial Societat

* 1 Copa del Rei: 2019-20

## Referències

* ↑ «Barclays Premier League Squad Numbers 2013/14». premierleague.com. Premier League, 16-08-2013 [Consulta: 17 agost 2013]. Arxivat 21 August 2013$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2013-08-21. [Consulta: 1r desembre 2015].
* ↑ «A. JANUZAJ». Soccerway. [Consulta: 18 juny 2016].
* ↑ «Adnan Januzaj». Premier League. Premier League. Arxivat de l'original el 8 de març 2016. [Consulta: 21 febrer 2015].

## Enllaços externs

* Adnan Januzaj – Fitxa i estadístiques a la UEFA
* Fitxa a la Real Sociedad (castellà)
* Dades estadístiques sobre Adnan Januzaj a soccerbase.com
* Fitxa d'Adnan Januzaj a ManUtd.com
* Fitxa d'Adnan Januzaj a StretfordEnd.co.uk
Adnan Januzaj amb la selecció belga - Plantilles de navegació :
Selecció de futbol de Bèlgica – Copa del Món de futbol 2014
1 Courtois •
2 Alderweireld •
3 Vermaelen •
4 Kompany  •
5 Vertonghen •
6 Witsel •
7 De Bruyne •
8 Fellaini •
9 Lukaku •
10 Hazard •
11 Mirallas •
12 Mignolet •
13 Bossut •
14 Mertens •
15 Van Buyten •
16 Defour •
17 Origi •
18 Lombaerts •
19 Dembélé •
20 Januzaj •
21 Vanden Borre •
22 Chadli •
23 Ciman •
Entrenador: Wilmots
Selecció de futbol de Bèlgica – Copa del Món de futbol 2018
1 Courtois •
2 Alderweireld •
3 Vermaelen •
4 Kompany •
5 Vertonghen •
6 Witsel •
7 De Bruyne •
8 Fellaini •
9 Lukaku •
10 Eden Hazard  •
11 Carrasco •
12 Mignolet •
13 Casteels •
14 Mertens •
15 Meunier •
16 Thorgan Hazard •
17 Tielemans •
18 Januzaj •
19 Dembélé •
20 Boyata •
21 Batshuayi •
22 Chadli •
23 Dendoncker •
Entrenador: Robert Martínez :
# Coll de Juell (Dorres)

El Coll de Juell és una collada de muntanya situada a 1.632,5 m alt del límit dels termes comunals de Dorres i d'Enveig, tots dos de la comarca de l'Alta Cerdanya, a la Catalunya del Nord.
És a ponent de la zona meridional del terme de Dorres, a l'oest d'aquest poble i al nord-est del de Brangolí.

## Referències

* ↑ El Coll de Jouell en els ortofotomapes de l'IGN
# Aprendre a aprendre

Aprendre a aprendre, deprendre a deprendre o saber aprendre sol, fora de l'aula es considera en la didàctica com una de les competències bàsiques que s'han d'assolir a la fi de l'escolarització obligatòria. Com a objectiu final, l'aprenentatge ha d'esdevenir «una actitud vital que acompanyi la persona durant tota la vida».
Per tal de preparar l'individu a un món canviant, no tan sols s'ha d'aprendre «coses» o destreses (llegir, calcular...) sinó també s'ha d'aprendre com es pot aprendre i adquirir noves competències, després d'acabar l'escolarització, per tal de poder adaptar-se amb més eficàcia a situacions o tècniques que encara no existien al moment de l'escolarització. Saber aprendre de manera autònoma, crítica i creativa és fonamental per assolir una plena integració en la societat i per al desenvolupament personal i professional. Implica també el desenvolupament d'un esperit crític, capaç de trobar, triar i autoavaluar informació nova i, doncs, millorar els processos de metacognició de l'individu.
En l'aprenentatge de llengües engloba desenvolupar tres objectius: la competència lingüística, la competència d'aprenentatge i els propis mètodes d'aprenentatge. Un dels problemes de l'ensenyament de llengües sovint ha sigut la transferència mecànica de saber (regles i vocabulari), i massa poc el saber parlar, comunicar i comprendre paraules noves no ensenyades. Per això, es considera necessari «ensenyar a aprendre» una llengua, perquè la persona pugui continuar adaptant-se i trobant respostes de manera autònoma quan es troba fora de l'aula.

## Referències

* ↑ «"Deprendre" és una variant normativa de "aprendre" segons l'AVL». Acadèmia Valenciana de la Llengua. [Consulta: 20 març 2018].
* 1 2 Joan Teixidó Saballs, «'Aprendre a aprendre' a l'escola i a l'institut. Desenvolupament de la competència daprendre a aprendre' a l'educació obligatària», Revista Catalana de Pedagogia, 2011, pàgines 137-162, Institut d'Estudis Catalans
* ↑ «Àmbit d'aprendre a aprendre». [Consulta: 6 octubre 2024].
* ↑ Mireia Bosch i Galceran, «Aprendre a aprendre? Ensenyar a aprendre?», Llengua i ús: revista tècnica de política lingüística, 1997, Núm.: 9, pàgines 51-57

## Vegeu també

Viccionari
* Estil cognitiu
* Metaemoció
# Gheorghe Craioveanu

Gheorghe Craioveanu, també conegut com a Gica (Hunedoara, Romania, 14 de febrer de 1968), és un futbolista romanès, ja retirat, que ocupava la posició de davanter.

## Trajectòria

Craioveanu es va iniciar en equips inferiors del seu país, com l'Constructorul Slatina, el Metalurgistul Slatina o el Drobeta Turnu Severin. El 1990 fitxa per un gran, l'Universitatea Craiova, on romandria cinc anys. A l'equip de Craiova va destacar especialment les dues darreres campanyes, tot marcant fins a 49 gols en 61 partits. Eixes bones xifres van fer que la Reial Societat el fitxar el 1995.
A l'equip donostiarra va romandre tres anys, on va disputar força partits, però no va tenir l'encert golejador que l'avalava. El 1998 fitxa pel Vila-real CF. És la temporada de debut de l'equip groguet i Craioveanu seria un dels destacats, al marcar 13 gols en 35 partits. Tot i així, no pot evitar el descens de l'equip valencià.
És peça clau en el retorn del Vila-real a la màxima categoria, sent el davanter de referència de l'equip. Però, a la campanya 01/02 es veu relegat a la suplència: juga 16 partits i només marca un gol. A l'any següent fitxa pel Getafe CF, de Segona Divisió. Amb els madrilenys hi juga tres temporades, sent titular de nou, i col·labora en l'històric ascens de l'equip a primera divisió. El 2005, després d'una campanya en blanc, penja les botes.
Va ser 25 vegades internacional amb la selecció de futbol de Romania, i va marcar 4 gols, entre 1993 i 1999. Va formar part del combinat del seu país que va acudir al Mundial de França de 1998.
Posteriorment, Craioveanu ha aparegut en diversos mitjans de comunicació com a comentarista esportiu. També va entrar en el món de la política en presentar-se a les eleccions municipals de Getafe amb el Partit Popular.
# Vasile Stîngă

Vasile Stîngă (Hunedoara, Romania 1957) és un jugador d'handbol, ja retirat, que jugà al Balonmano Avidesa Alzira. Jugava d'extrem esquerre.

## Biografia

Va néixer el 21 de gener de 1957 a la ciutat de Hunedoara, població situada a la província del mateix nom, que en aquells moments formava part de la República Popular de Romania i que avui en dia forma part de Romania.

## Carrera esportiva
### Trajectòria per clubs

A nivell de clubs va jugar al Steaua Bucureşti entre 1977 i 1989, en què guanyà 10 lligues romaneses i va arribar a la final de la Lliga de Campions de l'EHF de 1989. Entre 1989 i 1992 va jugar al Balonmano Avidesa Alzira, on va ser fonamental en la victòria de la Copa del Rei de 1992 contra el Barcelona.
Una vegada retirat va exercir d'entrenador en diferents equips. El 2006 va portar el Steaua a la victòria de la Copa Europea de l'EHF.
| Temporades | Club | Lliga | País |
| 1977 - 1989 | Steaua Bucureşti | Lliga romanesa | Romania |
| 1989 - 1992 | Balonmano Avidesa Alzira | ASOBAL | Espanya |

#### Títols

* 10 Lligues romaneses: 1978-79, 1979-80, 1980-81, 1981-82, 1982-83, 1983-84, 1984-85, 1986-87, 1987-88 i 1988-89
* 1 Copa del Rei: 1992

### Trajectòria amb la selecció

Va participar, als 23 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1980 realitzats a Moscou (Unió Soviètica), on aconseguí guanyar la medalla de bronze en la competició olímpica masculina d'handbol al derrotar en la final pel tercer lloc la selecció hongaresa. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1984 realitzats a Los Angeles (Estats Units) aconseguí revalidar aquesta medalla al derrotar la selecció danesa.
Va marcar 1.414 gols amb la selecció romanesa, i ocupa el primer lloc en la classificació històrica de màxims golejadors de tots els temps amb Romania.

## Referències

* 1 2 «Vasile Stanga - Comitetul Olimpic si Sportiv Roman». [Consulta: 25 febrer 2024].
* ↑ Oliver, Chente. «25 años del mejor partido de balonmano de la historia» (en castellà), 26-03-2017. [Consulta: 25 febrer 2024].
* ↑ «Olympedia – Vasile Stîngă». [Consulta: 25 febrer 2024].
* ↑ Popescu, Constantin. «Handbal în 7 Jucători: seniori (7/A), senoiri B (7/B), tineret (7/tin.), juniori (7/jun.) (nr. jocur/ nr.goluri) pînă la 15.01.2012) (ordine alfabetică)». A: PALMARESUL INDIVIDUAL ŞI AL ECHIPELOR NAŢIONALE ÎN JOCURILE INTERŢĂRI 1936-2012 (PDF) (en romanès). II. Bucharest: Romanian Handball Federation, 2012, p. 35. Arxivat 3 de març 2016 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* (anglès) www.databaseolympics.com - Vasile Stîngă
# Marius Urzică

Marius Daniel Urzică (Toplița, República Popular de Romania 1975) és un gimnasta artístic romanès, especialitzat en cavall amb arcs, ja retirat, guanyador de quatre medalles olímpiques. Juntament amb Miroslav Cerar i Zoltán Magyar és considerat un dels grans dominadors del cavall amb arcs. Conegut com el "El rei del cavall amb arcs", el 2001 va aconseguir la puntuació màxima de 10.00 en aquest aparell al Gran Premi de Glasgow. Dos elements de la gimnàstica artística, un sobre cavall amb arcs i un altre sobre barres paral·leles reben el seu nom.

## Biografia

Va néixer el 30 de setembre de 1975 a la ciutat de Toplița, població situada a la província de Harghita, que en aquells moments formava part de la República Popular de Romania i que avui dia forma part de la República de Romania.

## Carrera esportiva

Va participar, als 20 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1996 a Atlanta (Estats Units), on va aconseguir la medalla de plata en la prova de cavall amb arcs, a més de finalitzar novè en la prova masculina per equips com a resultat més destacat. Aels Jocs Olímpics d'Estiu de 2000 a Sydney (Austràlia) va aconseguir la medalla d'or en la prova de cavall amb arcs. Quedà així mateix sisè en la prova masculina per equips i vuitè an la prova de barres paral·leles, posicions per les quals guanyà sengles diplomes olímpics. Als Jocs Olímpics d'Estiu de 2004 a Atenes (Grècia) aconseguí la medalla de plata en la prova de cavall amb arcs i la medalla de bronze en la prova masculina per equips.
Al llarg de la seva carrera ha guanyat cinc medalles al Campionat del Món de gimnàstica artística, entre elles tres medalles d'or, i quatre medalles al Campionat d'Europa de l'especialitat, entre elles tres medalles d'or.
El 2008 va exercir d'entrenador al CS Dinamo de Bucarest juntament amb el seu antic company d'equip Marian Drăgulescu.

## Referències

* 1 2 Fédération Internationale de Gymnastique Arxivat 2009-07-05 a Wayback Machine. Marius Urzicǎ
* ↑ Gymn-Forum Results 2001 Glasgow Grand Prix Men Final Events
* ↑ Fédération Internationale de Gymnastique Arxivat 2011-07-21 a Wayback Machine. Code of points Men Artistic Gymnastics 2009–2012 page 69
* ↑ Fédération Internationale de Gymnastique Arxivat 2011-07-21 a Wayback Machine. Code of points Men Artistic Gymnastics 2009–2012 page 114
* 1 2 3 «Olympedia – Marius Urzică». [Consulta: 21 desembre 2023].
# Xepo W.S.

Xepo W.S. (Dénia, 1980) és un fotògraf valencià.
Es va sentir atret per la fotografia en repassant els àlbums familiars: les diapositives de paisatges de son pare consten com a influència junt amb l'obra de Robert Capa, Henri Cartier-Bresson, William Klein o Ferdinando Scianna. La seua primera màquina de retratar va ser una Yashica Minister D. Als vint anys es va traslladar a Barcelona a estudiar fotografia, on va començar a retratar els moviments antiglobalització contra el G8, als quals va seguir a Copenhague, Stirling i Davos: a Escòcia, el 2005 va ser identificat per la policia durant una manifestació per alteració de l'orde, una acusació de la qual va ser jutjat l'any següent.
Més tard començà a treballar com a professional en rellotges Omega, empresa per a la qual cobrí la Copa de l'Amèrica a València, els Jocs Olímpics d'Estiu de 2008, els Jocs Olímpics d'Hivern de 2010 o sessions publicitàries amb Michael Schumacher, Cindy Crawford, Buzz Aldrin, Michael Phelps o Sergio García Fernández.
Lligat al moviment de la música en valencià, Xepo va iniciar el projecte Músics Sense Fotògraf, amb el qual retratava concerts d'artistes valencianòfons i acompanyà Obrint Pas de gira pel Japó, orxata sound system durant la gravació del tercer disc a Islàndia i, sobretot, Pau Alabajos en nombrosos projectes: durant la seua residència com a artiste en Swatch Art Peace Hotel a Xangai, Xepo el convidà per a fer-li les fotos i vídeos promocionals del disc Una amable, una trista, una petita pàtria.
El 2015 va rebre un dels XXII Premis de la Tardor del col·lectiu denier de la coalició Compromís. El 2022 va fer de jurat del VII Concurs de Fotografia Vila de Pedreguer.
Com a fotoperiodiste, ha col·laborat amb La Directa.

## Referències

* ↑ Guillem Calatrava. «Entrevistas a fotógrafos: Xepo W.S.» (en castellà). NaturPixel, 20-06-2011. [Consulta: 13 agost 2024].
* ↑ «Entrevista a Xepo WS, fotógrafo» (en castellà). La Imprenta CG. [Consulta: 13 agost 2024].
* 1 2 Vicent Xavier Contrí. «El fotógrafo de Cindy Crawford y Pep Gimeno, "Botifarra"» (en castellà). Levante-EMV, 02-06-2010. [Consulta: 13 agost 2024].
* ↑ S. G. «Los «presuntos delitos» cometidos por Xepo en Gran Bretaña» (en castellà). Levante-EMV, 02-02-2006. [Consulta: 13 agost 2024].
* ↑ Amàlia Garrigós. «David Garcia Sirvent: “Volem donar a conèixer el fenomen de la música al País Valencià”». El Temps, 04-06-2021. [Consulta: 13 agost 2024].
* ↑ «Xepo W.S.» (en anglés). Swatch Art Peace Hotel. [Consulta: 16 agost 2024].
* ↑ «Entrevistem el fotògraf musical Xepo WS». Tres Deu, 05-10-2013. [Consulta: 13 agost 2024].
* ↑ Celia Marín. «Fotografia, música i dansa protagonitzen el lliurament dels Premis de la Tardor de Compromís». Dénia.com, 23-11-2015. [Consulta: 13 agost 2024].
* ↑ «La Casa de Cultura de Pedreguer acull les obres guanyadores del VII Concurs de Fotografia Vila de Pedreguer». Pedreguer, 11-05-2022. [Consulta: 13 agost 2024].
* ↑ «Xepo W.S.». La Directa. [Consulta: 13 agost 2024].
# Felix O'Neille

Felix O'Neille (Irlanda, 1720 - Saragossa, 12 de juliol de 1792) fou un militar espanyol d'origen irlandès. Era fill de Catherine O'Neill, filla de Hugh O'Neill, rei de l'Ulster. Es casà amb Jacoba Ignacia Varela Sarmiento.
Ingressà a l'exèrcit Espanyol i va lluitar a les campanyes d'Itàlia. En 1745 va salvar la vida al pretendent Carles Eduard Stuart a la batalla de Culloden. Fet presoner pels britànics, fou condemnat a mort i empresonat durant 15 mesos al castell d'Edimburg. En 1779 va ascendir a tinent general. De 1774 a 1778 fou Capità general de Galícia i en 1784 va ser nomenat capità general d'Aragó i president de la Reial Audiència d'Aragó, càrrec que va ocupar fins a la seva mort. També fou temporalment Capità general de Catalunya.
Decidit impulsor dels avanços tècnics proposats per la Reial Societat Econòmica Aragonesa d'Amics del País, en fou el seu director en 1791 i 1792 Entre les seves intervencions destaquen el seu desig de millorar els vins aragonesos per exportar-los al País Basc, el seu suport a la difusió del carbó d'Utrillas com a combustible industrial i domèstic, i la seva resolta recomanació per convertir l'Escola de Dibuix en Reial Acadèmia. El seu biògraf Antonio Arteta de Monteseguro el qualifica com un home persuadit que l'agricultura era el ressort principal de les riqueses d'un país -i en la qual es fundava tot el seu poder sòlid i constant-, és a dir d'il·lustrat fisiòcrata.

## Referències

* ↑ Elogio del ... D. Felix O. Neille teniente general de los reales exercitos ..
* ↑ Caballeros de la Orden de Santiago, siglo XVIII, Volum 5
* ↑ Retrato y biografía del Excmo. Sr. D. Félix O’Neille y O’Neille Arxivat 2018-05-25 a Wayback Machine. a la Reial Acadèmia de San Luis
* ↑ Felix O’Neille, un irlandés que llegó a ser Capitán General y Gobernador del Reino de Galicia entre 1774 y 1778, ultureduca.com
* ↑ «Féilim Ó Néill un irlandès a Girona». Revista de Girona 281/2013.
* ↑ «Felix O'Neille». Gran Enciclopedia Aragonesa. Saragossa: DiCom Medios SL, sota llicència Creative Commons.
# Aurora Massip i Treig

Aurora Masip i Treig (Flix, 1971) és una periodista catalana que va ser portaveu del Govern de José Montilla.
Llicenciada en Ciències Econòmiques per la Universitat de Barcelona i en Periodisme per la Universitat Pompeu Fabra. Va estudiar el batxillerat a Flix i després va venir a Barcelona. Quan va acabar els seus estudis, va ser professora ajudant del Grau de Comunicació Audiovisual a la Pompeu Fabra, on va cursar el Doctorat en Periodisme. Al cap de dos anys, Josep Cuní li va proposar formar part de l'equip del seu nou programa a una nova emissora anomenada COM Ràdio. Va treballar amb ell durant onze anys en diversos programes de televisió i ràdio. Va ser editora del programa L’aventura quotidiana i guionista al programa Els Matins a TV3,on també presentava un espai d’economia. Ha col·laborat amb diversos mitjans de comunicació escrits, com la publicació Món Empresarial, on va ser directora durant tres anys, o Mundo Deportivo, on va col·laborar amb articles d’economia i esport. L’any 2007 va ser nomenada Directora General de Comunicació de la Generalitat amb funcions de Portaveu. L’any 2010, amb el canvi de Govern, va iniciar un nou projecte al Banc de Sang i Teixits com a Directora de Comunicació. La seva vinculació amb Flix ha estat molt estreta. Ha col·laborat en diverses ocasions amb els mitjans de comunicació locals Ràdio Flix i La Veu de Flix. Ha participat en la presentació de nombrosos actes institucionals que han tingut lloc a Flix.
En l’àmbit acadèmic, ha sigut coordinadora del Màster en Periodisme BCNY de la Universitat de Colúmbia i de la Universitat de Barcelona, on impartia classes de Llenguatge Radiofònic. A la UB ha fet classes d’Anàlisi dels discursos dels Mitjans de Comunicació al Grau de Comunicació i Indústries Culturals. Ha conduït diversos cursos de formació de comunicació i de portaveus per a entitats com la Fundació Vicente Ferrer, La Caixa, l'Institut Català del Sòl, l'empresa Tous, Bonpreu, entre d'altres.

## Referències

* ↑ «Aurora Masip se estrena hoy como portavoz del Gobierno catalán» (en castellà). El País [Madrid], 03-09-2007. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «Josep Cuní porta l'exposició "Made in CataluNYa" de Nova York a "Els matins"». ccma.cat, 22-03-2007. [Consulta: 14 maig 2023].
* ↑ «"Els matins" tornen a TV3 dilluns». ccma.cat, 01-09-2006. [Consulta: 14 maig 2023].
* ↑ «La flixanca Aurora Masip serà la nova portaveu del Govern». riberaonline.info. [Consulta: 14 maig 2023].
* ↑ «Aurora Massip, la nova portaveu del govern català». ccma.cat, 04-07-2007. [Consulta: 14 maig 2023].
* ↑ «‘La Vanguardia’ y RAC1 impulsan la campaña para la donación de sangre» (en castellà). lavanguardia.com, 10-05-2018. [Consulta: 14 maig 2023].
# Big Brother & the Holding Company (àlbum)

Big Brother & the Holding Company és l'àlbum debut de la banda de rock psicodèlic de San Francisco Big Brother and the Holding Company, de la qual Janis Joplin era la seva cantant principal.
Va ser enregistrat durant tres dies al desembre de 1966 per Mainstream Records i publicat a l'estiu de 1967, poc després del gran èxit de la banda al Monterrey Pop Festival.
Columbia es va fer càrrec del contracte de la banda i va tornar a publicar l’àlbum, afegint dos cançons extres i posant el nom de Janis Joplin a la portada.
Diverses cançons de l'àlbum es van publicar com a senzills, el més reeixit va ser «Down on Me» en el seu segon llançament, el 1968.

## Enregistrament

La banda va signar amb Mainstream Records, el segell discogràfic de Bob Shad, productor de notables artistes com Charlie Parker, Sarah Vaughan i Quincy Jones entre d'altres, mentre es van veure atrapats a Chicago després que un promotor es va quedar sense diners al no tenir, els concerts, l’assistència esperada.
Els primers enregistraments es van dur a terme a Chicago al setembre de 1966, però no van ser satisfactoris i la banda va tornar a San Francisco.
La banda va enregistrar «Blindman» i «All Is Loneliness» a Los Angeles, i van ser publicats com a singles tot i que sense arribar a tenir bones ventes. Després d’una sèrie de concerts al nord de California van tornar a Los Angeles al desembre per enregistrar la resta de títols sota la producció de Bob Shad.

## Personal

Big Brother and the Holding Company
* Janis Joplin – veu
* Peter Albin – baix
* David Getz – bateria
* James Gurley – guitarra
* Sam Andrew – guitarra

## Referències

* ↑ Viglione, Joe. «Big Brother & the Holding Company Featuring Janis Joplin - Big Brother & the Holding Company Featuring Janis Joplin». AllMusic.
* ↑ Friedman, Myra. Buried Alive: The Biography of Janis Joplin (en anglès). Crown, 2011-04-27. ISBN 978-0-307-79052-1.
* ↑ «Bob Shad» (en castellà). [Consulta: 13 març 2022].
* ↑ Moskowitz, David V. The 100 Greatest Bands of All Time: A Guide to the Legends Who Rocked the World [2 volumes: A Guide to the Legends Who Rocked the World] (en anglès). ABC-CLIO, 2015-11-10. ISBN 978-1-4408-0340-6.
* 1 2 Salewicz, Chris. 27: Janis Joplin (en anglès). Quercus, 2013-03-28. ISBN 978-1-78087-541-5.