OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Autoritat Territorial de la Mobilitat de les Comarques Centrals

L'Autoritat Territorial de la Mobilitat de les Comarques Centrals (ATM Comarques Centrals) és un consorci que s'està constituint, integrat per la Generalitat de Catalunya, el Consell Comarcal del Bages i l'Ajuntament de Manresa. La seva finalitat és coordinar el transport públic a la comarca del Bages i en un futur de les Comarques Centrals.
Es començà a constituir entre l'any 2007 i el 2008, actualment està duent a terme plans de millora del transport augmentant fins a un 47% els serveis actuals d'autobusos urbans i interurbans. L'any 2009 l'ATM completarà el seu àmbit d'actuació amb la integració tarifària i més endavant altres comarques.
Aquesta ATM presenta una peculiaritat comparada amb la resta de noves Autoritats Metropolitanes, ja que les dues línies de ferrocarril que transcorren pel Bages estan integrades també a l'ATM de Barcelona en tres zones (zona 4, 5 i 6).

## Sistema tarifari integrat

L'ATM gestionarà un sistema tarifari integrat al seu àmbit d'actuació que permetrà utilitzar diversos mitjans de transport amb una única targeta. Hi haurà dues corones: la zona 1, la zona 2.1 i la zona 2.2.
Els serveis integrats seran els següents:
* Totes les línies d'autobusos urbans.
* Totes les línies interurbanes.
* El tram de la línia R5 de FGC al seu pas pel Bages.
* El tram de la línia R4 de Rodalies Barcelona al seu pas pel Bages.
La integració tarifària funcionarà plenament des del de 2009. Tota la gamma de títols comercialitzats s'ofereixen amb targetes sense contacte.

### Preus dels diferents títols

El bitllet senzill no és un títol integrat.
| Bitllet senzill | 2008 | 2009 |
| Zona 1 | 1,25 |
| Zona 2 | 1,85 |
| T-10 | 2008 | 2009 |
| Zona 1 | 6,90 |
| Zona 2 | 13,80 |
| T-50/30 | 2008 | 2009 |
| Zona 1 | 28,60 |
| Zona 2 | 47,95 |
| T-Mes | 2008 | 2009 |
| Zona 1 | 44,35 |
| Zona 2 | 63,95 |

## Enllaços externs

* Web oficial de l'ATM Comarques Centrals Arxivat 2008-12-12 a Wayback Machine.

## Referències

* 1 2 3 Consorci del transport públic de l'àrea del Bages Arxivat 2010-06-22 a Wayback Machine..
# Wolfgang Rott

Wolfgang Rott (Mettmann, 28 de novembre de 1946) és un jugador d'hoquei sobre herba alemany, ja retirat, que va competir sota bandera de la República Federal Alemanya durant les dècades de 1960 i 1970. Jugava de porter.
El 1968 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Ciutat de Mèxic, on fou quart en la competició d'hoquei sobre herba. Quatre anys més tard, als Jocs de Munic, va guanyar la medalla d'or en la mateixa competició. El 1976, a Montreal, va disputar els seus tercers, i darrers, Jocs Olímpics. En ells fou cinquè en la competició d'hoquei sobre herba. En el seu palmarès també destaca una medalla d'or al Campionat d'Europa de 1970 i una de plata al de 1974, així com dues medalles de bronze al Campionat del Món, el 1973 i 1975. Entre 1966 i 1977 va disputar 100 partits amb la selecció alemanya.
A nivell de clubs va jugar al THC Mettmann.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Olympedia – Wolfgang Rott». [Consulta: 24 febrer 2025].
* ↑ «hockey.de». [Consulta: 24 febrer 2025].
# Antiga Llotja de Peix de l'Ametlla de Mar

L'Antiga Llotja de Peix de l'Ametlla de Mar és una obra de l'Ametlla de Mar (Baix Ebre) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

La llotja de pescadors consta de dos espais, per una banda els porxos i per l'altra la planta baixa. Propietat de la Generalitat de Catalunya i la Confraria de pescadors respectivament.
Inicialment, es construeix l'edifici adjacent a l'actual llotja amb planta baixa i dues plantes superiors. Es construeix el cos principal de l'actual llotja adossat a l'edifici preexistent i a la vegada es fa un edifici al costat de les escales del carrer Sol. En aquesta època també s'obren forats en la planta baixa per comunicar la llotja amb l'immoble. Posteriorment s'amplia afegint un mòdul lateral i es canvia la coberta. A més, s'amplia una planta. A posteriori se substitueix la coberta de la llotja i es col·loca a la seva posició original.

## Història

La construcció data de 1944. Antigament les subhastes es feien al davant de l'edifici propietat de la confraria però degut al volum de transaccions que es feien es decidí construir aquest immoble.

## Referències

* 1 2 3 «Antiga Llotja de Peix de l'Ametlla de Mar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 desembre 2018].

## Enllaços externs

* «Antiga Llotja de Peix de l'Ametlla de Mar». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Edifici al carrer de Llovera, 32

L'Edifici al carrer de Llovera, 32 és un habitatge del municipi de Reus (Baix Camp) inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

És un edifici cantoner de planta baixa (comercial) i tres pisos, situat al carrer de Llovera, i que fa cantonada amb el carrer de Boule. Presenta una composició simètrica a partir dels buits de la planta baixa i que tenen continuïtat amb les obertures de les plantes. Hi ha obertures balconeres amb llinda i balcó corregut al segon pis de la façana al carrer Llovera. Al tercer pis són dos balcons. Les obertures corresponents al carrer de Boule són finestres amb timpà i cornisa a la part baixa, com a solució per aconseguir la unitat volumètrica amb el conjunt de l'altre carrer. Cal destacar l'ornamentació: mènsules amb modilló, amb continuïtat en les semi-pilastres dels muntants; i plaques amb filigrana en les obertures centrals de l'edifici. El coronament de la façana es realitza amb una barbacana i mènsules que divideixen l'espai amb ornament de plafons envoltats de motllures. La fusteria és de fusta. L'arrebossat i la pedra artificial són els elements utilitzats en la façana.

## Referències

* ↑ «Edifici al carrer Llovera, 32». PatMapa. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25-VII-2015].
# Altiplà de Sornià

L'Altiplà de Sornià és una zona geogràfica situada entre les comarques del Conflent i la Fenolleda, a la Catalunya Nord. Rep també el nom dels Aspres, nom que comparteix amb la subcomarca natural dels Aspres del Rosselló. Orogràficament, totes dues formen part d'un sol altiplà que ocupa l'est del Conflent i l'oest del Rosselló, tallat en dos pel pas del riu Tet. L'Alitplà de Sornià forma part de la Serra de Madres, amb el riu Aglí com a límit septentrional. En termes de la divisió comarcal tradicional, l'Altiplà de Sornià ocupa una gran part de la Fenolleda i només una petita franja del nord del Conflent. Administrativament, correspon a grans trets al cantó de Sornià però també inclou alguns municipis a l'oest que no en són part. Els límits de la subcomarca corren des de la roca Rossellonesa a Arboçols, Tarerac i Montalbà del Castell al sud fins a Bellestar, Planeses, Rasigueres (la Tor de França ja és a les Corberes), Sant Martí de Fenollet, Fossa i Virà al nord.
El límit de la llengua catalana també passa enmig d'aquesta zona, si bé la major part de l'Altiplà és occitanoparlant. La vila més significant i la que dona nom a la subcomarca és Sornià, i una gran part dels municipis pertanyen a la Mancomunitat de municipis de Vinçà-Canigó. El territori és, a grans trets, aspre i mediterrani, i conegut per les roques granítiques i arrodonides que sobreïxen del terra per a formar sorprenents accidents geogràfics.

## Referències

* ↑ Enciclopèdia Catalana:Fenolleda
* 1 2 GREC:Massís de Madres
* ↑ GGCC, Arxivat 2015-09-24 a Wayback Machine. les Corberes.
# Autoritat Territorial de la Mobilitat de les Terres de l'Ebre

L'Autoritat Territorial de la Mobilitat de les Terres de l'Ebre (ATM Terres de l'Ebre) serà un consorci públic integrat per la Generalitat de Catalunya i ajuntaments. La seva finalitat serà coordinar el transport públic a l'interior de les Terres de l'Ebre així com amb la resta d'ATM de Catalunya.
L'ATM es constituirà a principis de 2024, i el mes de juny de 2024 assolirà la integració tarifària amb l'ATM del Camp de Tarragona, fet que suposarà la creació de la nova zona 3 al sistema tarifari integrat del Camp de Tarragona, que estarà formada per les comarques del Baix Ebre, Montsià, Ribera d’Ebre i Terra Alta, i que s'aplicarà a autobusos urbans, interurbans i serveis ferroviaris d'aquestes comarques. Posteriorment, el 2025 s'assolirà la integració amb la resta de Catalunya.

## Referències

* ↑ Carot Bladé, Joan Josep «La regió de l’Ebre tindrà ATM i integració tarifària del transport públic el 2024». Setmanari l'Ebre, 17-12-2023 [Consulta: 30 desembre 2023].
* ↑ «Territori crearà l’ATM de les Terres de l’Ebre». Mobilicat.cat, 29-12-2023. [Consulta: 30 desembre 2023].
* ↑ «La Generalitat creará la ATM de las Terres de l'Ebre (Tarragona) en 2024» (en castellà). Europa Press, 14-12-2023. [Consulta: 30 desembre 2023].
* ↑ Bonet, Cinta «Capella anuncia la creació de l’ATM de les Terres de l’Ebre, una ‘fita històrica’». La Marfanta, 14-12-2023 [Consulta: 30 desembre 2023].
# Antiga capella del castell

L'Antiga capella del castell és una església gòtica de Maials (Segrià) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Antiga església d'origen medieval, amb portal dovellat, que ha esdevingut habitatge entre mitgeres.

## Història

L'any 1788 el segon baró de Maials Joan Procopi de Bassecourt trossejà el castell i el vengué a alguns veïns. Al Dr. Orrit li correspon l'edifici de la capella.

## Referències

* 1 2 «Antiga capella del castell». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 2 agost 2021].
# Pere Tuyet i Casafont

Pere Tuyet i Casafont (Berga, 27 d'octubre de 1913 - 15 de gener de 1937) fou un poeta berguedà llicenciat en teologia. Fou ordenat sotsdiaca. Morí afusellat per la seva condició de religiós durant la guerra civil espanyola a l'edat de 23 anys.
Se l'ha comparat, entre d'altres, amb Salvat-Papasseit o Màrius Torres. Juntament amb Josep Maria Claret i Huch i Climent Peix i Armengou formen un grup literari molt cohesionat dins la intel·lectualitat berguedana del moment. Part de la seva obra està publicada conjuntament amb la de Climent Peix i Josep Maria Claret al llibre poesia escollida, d'Edicions L'Albí. Tot i que va morir jove, va deixar una obra admirable. Com a poeta combina el moviment romàntic, el noucentista i arriba a incloure pinzellades surrealistes. Fou un enamorat de Catalunya i de Berga i plasmant-ho als seus poemes.

## Obres

* Poemes, diaris i altres escrits (1975)
* Poesia escollida (1987) (antologia d'autors catalans)
* Prosa escollida (1990) (antologia d'autors catalans)

## Referències

* ↑ «Pere Tuyet i Casafont». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Poesia escollida, Peix, Tuyet i Claret, Col·lecció escriptors berguedans, Edicions l'Albí, 1987, 182 pàgines, ISBN 84-86631-01-7
# Edifici al carrer de les Galanes, 15 (Reus)

L'edifici al carrer de les Galanes, 15 de Reus (Baix Camp) és un edifici inclòs en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Fa cantonada amb el carrer de la Presó i forma un dels que s'anomenen «quatre cantons» a Reus, cruïlla entre el carrer de la Presó, el de Santa Anna i el de les Galanes. La planta baixa té usos comercials. L'edifici està format per tres plantes d'habitatges i una petita torre a la mateixa cantonada. El balcó del primer pis és corregut, seguint tota la línia perimetral de l'edifici, on a la seva cantonada hi ha un xamfrà. La porta balconera constitueix un element molt singular, ja que presenta un estil clàssic, amb els seus muntants i un frontó recolzat en quatre mènsules. Damunt hi ha un escut amb les quatre barres catalanes. Seguint la vertical hi ha un balcó, amb dues mènsules. Les sortides al balcó de la primera planta estan envoltades per arcs de mig punt i emmarcades per elements petris, que sobresurten dels arrebossats de la façana. Cal destacar també les volades dels balcons, ja que desenvolupen el perfil d'unes motllures. Els ferros de les baranes presenten dibuixos geomètrics.

## Referències

* ↑ Amigó, Ramon. Materials per a l'estudi dels noms de lloc i de persona, i renoms, del terme de Reus. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1988, p. 470. ISBN 8486387655.
* ↑ «Edifici al carrer Galanes 15». PatMapa. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 21-VII-2015].
# Arthur Kill

L'Arthur Kill (del neerlandès kille, que significa curs d'aigua) és un estret marí que separa Staten Island (un dels cinc boroughs de New York) de les costes del Nova Jersey. En el transcurs de la història, l'Arthur Kill, també ha estat anomenat Staten Island Sound ("estret de Staten Island"). El nom Arthur Kill és una anglicització de l'holandès achter kill que significa canal posterior, que es referiria a la seva ubicació “darrere” de Staten Island i té les seves arrels a principis del segle XVII durant l'era colonial holandesa quan la regió formava part de Nova Holanda.
L'Arthur Kill aproximadament 16 quilòmetres de llarg, i connecta la Newark Bay amb la Raritan Bay.

## Referències

* ↑ «Arthur Kill» (en anglès). USGS. [Consulta: 15 juliol 2023].
* ↑ «Bayonne & South Hudson | PDF | Jersey City | New Jersey».

## Vegeu també

* Hudson River
* Lower New York Bay
# Enzo Vogrincic

Enzo Vogrincic (Montevideo, 22 de març de 1993) és un actor uruguaià. És conegut per interpretar a Numa Turcatti en la pel·lícula La societat de la neu.
Va néixer a Montevideo el 1993, fill del futbolista Guillermo Vogrincic, jugador del Montevideo Wanderers Fútbol Club. És d'ascendència eslovena per part paterna, i espanyola i italiana per part materna. Va créixer en el barri de Gruta de Lorda i va cursar els seus estudis en el Liceu Jubilar Juan Pablo II. En la seva adolescència va decidir dedicar-se a l'actuació, i el 2013 va entrar en l'Escola Multidisciplinària d'Art Dramàtic Margarita Xirgu.
Com a estudiant de teatre, va participar com a actor convidat en diverses produccions de la Comèdia Nacional, com l'El gato de Schrödinger en 2016 i El lugar de las luciérnagas el 2017.
El 2023, va protagonitzar la pel·lícula La societat de la neu dirigida per Juan Antonio Bayona i basada en l'accident aeri dels Andes. Va interpretar a Numa Turcatti, un jove que no pertanyia al planter del Old Christians Club, però que va embarcar en el viatge per invitació d'un amic.

## Referències

* ↑ El País. «De Gruta de Lourdes a recorrer el mundo: cómo "La sociedad de la nieve" cambió la vida de Enzo Vogrincic» (en castellà), 13-12-2023. Arxivat de l'original el 23 de gener de 2024. [Consulta: 9 gener 2024].
* ↑ Montevideo Portal. «Enzo Vogrincic: de ser un actor “invisible” del under a la fama mundial gracias a Netflix» (en castellà), 19-01-2024. Arxivat de l'original el 23 de gener de 2024. [Consulta: 23 gener 2024].
* ↑ «Enzo Vogrincic de La sociedad de la nieve aclara cómo se pronuncia su nombre y el origen de su raro apellido» (en castellà), 19-02-2024. [Consulta: 27 març 2024].
* ↑ Error: hi ha arxiuurl o arxiudata, però calen tots dos paràmetres.Canal 12. «'Es una reflexión sobre los vínculos y sobre aquello que dejamos a los demás', adelantó el director de 'La sociedad de la nieve' a días de su estreno» (en castellà), 09-12-2023. Arxivat de l'original el 23 de gener de 2024. [Consulta: 9 gener 2024].
* ↑ «Pasión futbolística y física cuántica» (en anglès). El País, 20-05-2016. [Consulta: 25 gener 2024].
* ↑ «Donde lo imposible se torna posible» (en anglès). El País, 10-06-2016. [Consulta: 25 gener 2024].
* ↑ GQ. «J.A. Bayona y Enzo Vogrincic: “La sociedad de la nieve es una conversación entre los vivos y los muertos”» (en castellà), 04-01-2024. Arxivat de l'original el 23 de gener de 2024. [Consulta: 9 gener 2024].
* ↑ El País. «Quién fue Numa Turcatti, por qué es el personaje central de "La sociedad de la nieve" y quién lo interpreta» (en castellà), 08-01-2024. Arxivat de l'original el 23 de gener de 2024. [Consulta: 9 gener 2024].
# Autovia Costa de la Luz

L'autovia Costa de la Luz o A-48 és una autovia que discorre al costat de l'antiga N-340 (Cadis – Barcelona) al seu pas per la província de Cadis, fins a arribar a Algesires, on conclou i comença l'itinerari de l'A-7 fins a Barcelona.

## Estat

Actualment, solament el primer tram està en servei (des del polígon Tres Caminos a Chiclana de la Frontera) construït sobre l'antiga N-340 i recentment ampliat a tres carrils per sentit, i el segon (Chiclana de la Frontera fins a l'encreuament de Caños de Meca a Vejer de la Frontera).
Amb 10 anys de retard es van inaugurar els 20 quilòmetres entre Chiclana i Conil, el dia 27 de juny de 2006, amb una inversió de 66 milions d'euros.
El tram de Conil a Vejer es va inaugurar el 29 de gener de 2007, té 10 quilòmetres i va tenir un cost de 32,6 milions d'euros.

## Futur

Fins fa poc, la N-340 havia estat la carretera més utilitzada per als viatges a Cadis des del litoral andalús mediterrani i des de la Badia d'Algesires, fins que es va concloure l'A-381 (Autovia Jerez-Los Barrios).
Des de llavors, és habitual que els automobilistes que es dirigeixin a Cadis usin l'A-381 (popularment coneguda com la Ruta del Toro) fins a Jerez de la Frontera per enllaçar amb l'A-390 o l'A-408 i realitzar tot el recorregut.
El Ministeri de Foment va estimar la finalització dels 75 quilòmetres d'autovia per a l'any 2016, la qual cosa no ha complert.

## Vegeu també

* Annex:Autovies interurbanes d'Espanya
* N-340

## Referències

* ↑ Cadiz, La Voz de. «LA VOZ DIGITAL | CÁDIZ - Los 21 kilómetros de autovía entre Conil y Chiclana abren tras 10 años de retrasos». www.lavozdigital.es. [Consulta: 31 març 2018].
* ↑ Córdoba, Diario «Abierto el tramo de la Autovía de la Luz entre Conil y Vejer» (en castellà). [Consulta: 31 març 2018].
* ↑ La autovía entre Vejer y Algeciras será de nueva construcción y no afectará a viviendas

## Enllaços externs

* Vídeo del Ministeri de Foment sobre l'A-48
# Tessalis

Els tessalis (en grec antic: Θεσσαλοί, 'Thessaloi') van ser els pobladors de la terra grega clàssica anomenada Tessàlia.
Eren una tribu dels tesprotis que van envair l'occident de la zona anomenada després Tessàlia sota la guia d'un suposat descendent d'Hèracles, i van reduir als habitants eolis a la condició de penestes (penestae). D'allí es van estendre a la resta del país i van sotmetre als perrebis, magnets, i aqueus de la Phthiotis i altres pobles menors a la seva autoritat i al pagament de tribut.
Els tessalis estaven dividits en tres classes; els penestes, condició similar als ilotes, els sotmesos, els països dels quals no s'havien ocupat i eren lliures pagant un tribut i no participaven en el govern, i els conqueridors, que tenien el monopoli del poder i les terres dels quals eren cultivades per penestes.
Durant un temps el país fou governat per reis Heràclides, que es creu que eren electius entre les grans famílies aristocràtiques tessàlies. Sota un d'aquestos reis, de la família dels aleuades, el país es va dividir en quatre districtes: Ftiòtida, Hestieòtida, Tessaliòtida, i Pelasgiòtida, que sembla que eren una mena de consells provincials. Quan era necessari s'elegia un cap suprem o tagos (llatí tagus). Aquesta divisió es va mantenir fins a la dominació romana.
Encara avui diu és el gentilici dels habitants de la regió administrativa grega de Tessàlia.
Els habitants de la regió de Tessàlia, i especialment les dones, eren famosos per les seves pràctiques de bruixeria. Es coneixen els noms d'algunes fetilleres, com ara Aglaonice o Filina, de la que es conserven diversos conjurs. Lucà, a La Farsàlia, dona el nom d'Ericto, Meroe i Mícale, i explica que eren endevines, a més de bruixes, i practicaven l'astrologia.

## Referències

* ↑ Montero, Santiago. Diccionario de adivinos, magos y astrólogos de la antigüedad. Valladolid: Trotta, 1997, p. 292-294. ISBN 8481641618.
# Anna Kíkina

Anna Iurievna Kíkina (en rus, Анна Юрьевна Кикина; Novosibirsk, 27 d'agost de 1984) és una enginyera russa i cosmonauta instructora, seleccionada el 2012. És l'única dona astronauta en servei actiu a Roscosmos. El juny de 2020, Oleg Kononenko va dir que s'esperava que Kíkina volés en una missió de tardor de 2022 a l'Estació Espacial Internacional i realitzés una caminada espacial durant la missió. El setembre de 2021, RIA Novosti va informar que Kíkina havia estat assignada a la missió Soiuz MS-22, que es llançaria el 21 de setembre de 2022, per a una missió de 188 dies.
El desembre de 2021, el director general de Roscosmos, Dmitri Rogozin, va anunciar que volaria en una "nau espacial comercial americana" el setembre de 2022, mentre que un astronauta de la NASA ocuparia el seu seient a la Soiuz. D'aquesta manera, es va convertir en la primera persona cosmonauta de Rússia que va fer volar un Crew Dragon i en el primer astronauta de Roscosmos en volar a bord d'una nau espacial estatunidenca des del 2002. L'octubre de 2022, el vol comercial es va llançar com a SpaceX Crew-5.
Kikina es va graduar amb honors a l'Acadèmia Estatal de Transport Aquàtic de Novossibirsk.

## Referències

* ↑ «Russia's 2nd Post-Soviet Female Cosmonaut in Line for Space Station Mission». themoscowtimes.com, 03-09-2014. Arxivat 4 de març 2016 a Wayback Machine.
* ↑ «Russia's only woman cosmonaut inspires one-of-a-kind Barbie doll». collectSPACE, 16-03-2021. [Consulta: 26 setembre 2021].
* ↑ «Россиянка-космонавт может полететь в космос через два года (English translation: "Russian cosmonaut can fly into space in two years")». Gazeta. Arxivat de l'original el 22 de març 2021. [Consulta: 28 juny 2020].
* ↑ «Кикина может побить рекорд пребывания россиянок в космосе» (en rus), 26-09-2021. [Consulta: 26 setembre 2021].
* ↑ «Roscosmos: Anna Kikina may be Russia's first cosmonaut on U.S. Crew Dragon in 2022», 08-12-2021. [Consulta: 17 desembre 2021].
* ↑ «Распоряжение Правительства Российской Федерации от 10.06.2022 № 1532-р ∙ Официальное опубликование правовых актов ∙ Официальный интернет-портал правовой информации». publication.pravo.gov.ru. [Consulta: 11 juny 2022].
* ↑ «Cosmonaut Biography: Anna Kikina». Spacefacts, 21-05-2021. [Consulta: 17 desembre 2021].
# Antiga creu de terme de la plaça de la Sang

L'Antiga Creu de Terme de la plaça de la Sang és una obra del municipi de Reus (Baix Camp) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És una Creu de terme feta amb pedra calcària que porta la figura de Crist crucificat a la part del davant, i la Verge amb el Nen a la del darrere. Als laterals del braç vertical de la creu hi ha representats, a l'esquerra, un grup amb Santa Anna, la Verge i el Nen i, a la dreta, un home amb un escut i una llança. Sota la creu una magolla amb quatre sants. Se sosté damunt un fragment de fust de secció octogonal. Està dipositada al Museu Salvador Vilaseca, al raval de santa Anna, 57, a Reus.

## Història

Segons la fitxa d'inventari del Museu consta com a procedent de la plaça de la Sang de Reus. No obstant això, en el mateix museu, amb el registre 2503 es conserva una creu procedent del Camí de Riudoms, la reproducció de la qual corona la font de la plaça de la Sang.

## Referències

* ↑ «Creu de Terme». PatMapa. Generalitat de Catalunya. [Consulta: 19 setembre 2015].
# Edifici al carrer del Forn, 17 (Caldes de Montbui)

L'Edifici al carrer del Forn, 17 és una casa de Caldes de Montbui (Vallès Oriental) protegida com a bé cultural d'interès local.

## Descripció

Edifici entre mitgeres fent cantonada de planta baixa i dos pisos. L'estructura és de parets de càrrega i pilars de formigó. L'edifici presenta tres panys de façana degut a la seva situació en un xamfrà. En el pany del mig hi ha una gran arcada rebaixada de pedra i a la clau hi ha un petit relleu amb dos personatges que aguanten un petit escut. La resta d'obertures s'ordenen de forma regular; les del primer i segon pis donen a petits balcons i són d'arc rebaixat o allindades. La façana està arrebossada i pintada i queda rematada per un ràfec a mode de cornisa.

## Història

Aquest edifici es va construir al voltant del 1990 però es van incorporar elements de les cases anteriors. El solar que ocupa la casa antigament hi havia tres cases petites: la casa del gel de Cal Carmelito, la casa de queviures denominada Casa Tiot i la coneguda com a casa de Maria del Centro.

## Referències

* 1 2