OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# José Antonio Santesteban

José Antonio Santesteban (Sant Sebastià, 18 d'octubre de 1835 – Sant Sebastià, 21 de setembre de 1906) va ser un compositor basc, el més famós de la família musical d'aquest nom (el seu pare era José Juan Santesteban i el seu fill era el pianista Jesús de Santesteban), que va escriure Pudente, la primera òpera en basc, sobre un llibret de Serafin Baroja. El 1879 va succeir el càrrec del seu pare com a organista a Santa Maria, Donostia.
L'any 1863 va inaugurar el lliurament d'un orgue Cavaillé-Coll a Santa Maria i l'any 1879 va succeir el càrrec del seu pare com a organista de la parròquia.

## Obres

* Pudente, la primera òpera basca (2 actes, 15 números musicals, inclòs Gernikako Arbola)
* 12 misses per a gran orquestra
* 2 Misereres (1 per a 4 veus)
* Salms
* Motets
* 24 Préludes pour piano, op. 84 (amb dedicatòria "al meu amic Tomás Bretón⁣")
* Cantos y Bailes Tradicionales Vascongados

## Referències

* ↑ Pío Baroja The city of the discreet Page 1 1917 Introduction: "He composed the libretto of the first Basque opera ever produced, the music of which was by Santesteban. He is said to have been responsible for the libretto of one other opera — a Spanish one."
* ↑ Samuel Edward Hill Initiation, satiation, resignation: the development of Baroja's ... – Page 10 1964 "His father was a mining engineer and, by avocation, a writer of popular cantos in the Basque language as well as Spanish. Prudente, written by Baroja's father [i.e. by Serafín Baroja], is the first Basque opera known. Baroja himself attributed his interest in literature to ..."
* ↑ Obituaries from the Times, 1951–1960 Page 45 Frank C. Roberts – 1979 "His father was the author of the first Basque opera and of popular songs in the Basque language. The young Baroja studied medicine at Valencia and took a medical degree in Madrid at the age of 21."
* ↑ Ramón Zallo -Les basques, aujourd'hui – Page 198 2007 Le premier (Pudente), avec une musique de José Antonio Santesteban sur un livret de Serafin Baroja, fut représenté por la première fois en 1884 à Donostia.
* ↑ Donostia - San Sebastián. Aristide Cavaillé-Coll organ (1863), Basílica Santa Maria del Coro.
* ↑ ISO journal: – Numéros 22 à 24 – Page 36 International Society of Organbuilders – 2006 – Extraits "Sein Sohn José Antonio Santesteban, ebenfalls Organist in Santa Maria, fährt in dieser Tätigkeit fort und wird schließlich zum "Vertreter des Hauses Cavaillé-Coll in San Sebastian". Auf die selbe Art und Weise veranlasst José ..."
* ↑ Échanges musicaux franco-espagnols: – Page 206 François Lesure, Académie musicale de Villecroze – 2000 Several Spanish pianists worked with him; among others, Eduardo Compta, Isaac Albéniz, Joaquîn Canals, José Antonio Santesteban, Esteban Martî et Agustî Salvans"
# Ramón d'Andrés

Ramón d'Andrés (Madrid, 28 de maig de 1959) o Ramón de Andrés Díaz és un filòleg relacionat amb l'estudi de la llengua asturiana.

## Biografia

És professor titular de Filologia Espanyola i Asturiana de la Universitat d'Oviedo. El seu camp d'especialització són temes vinculats a l'asturià. De fet, va ser redactor de les Normes ortográfiques i del Diccionariu de la llingua asturiana, obra de l'Acadèmia de la Llengua Asturiana, de la qual és membre numerari. A més, ha publicat altres llibres, tots sobre l'asturià. Va ser responsable de l'Oficina de Política Lingüística d'Astúries.
Ha guanyat dues vegades el Premi Máximo Fuertes Acevedo d'Assaig en Llengua Asturiana, atorgat per la Conselleria de Cultura, Política Lingüística i Turisme del Govern d'Astúries; primer el 1997 amb Llingua y xuiciu, i el 2021 amb Una ciencia sin enfotu. Ensayu sobre la deserción social de la llingüística científica.
També ha estat coautor d'un estudi sobre la transició lingüística asturiana a la zona d'Eo-Navia, amb Fernando Álvarez-Balbuena, Xosé Miguel Suárez i Miguel Monteavaro.

## Obres

* Diccionariu temático de la Llingua asturiana (1991)
* Encuesta sociolingüística nuna parroquia asturiana (1993)
* Gramática práctica del asturiano (1997)
* Llingua y xuiciu (1997)
* Cuestiones d'asturianu normativu (2001-2003)
* Juicios sobre la lengua asturiana. Algunas cuestiones básicas acerca del debate lingüístico en Asturias (2002)
* Gramática comparada de las lenguas ibéricas (2013)
* Averamientu a la llingua asturiana (2019)

## Referències

* ↑ Normes ortogràfiques, Academia de la Llingua Asturiana, 7.ª, ed. revisada, 2012.
* 1 2 3 «Ramón d'Andrés gana'l premiu Máximo Fuertes Acevedo d'ensayu cola obra 'Una ciencia ensin enfotu'» (en asturià). Europa Press, 02-09-2021.
* ↑ «Ramón d'Andrés presenta la so renuncia como responsable de la Oficina de Política Llingüística» (en asturià). Asturies.com, 03-08-2007. [Consulta: 22 novembre 2021].
* ↑ «Ramón d'Andrés, sobre les llingües: «La mayoría de les conocencies son una colección d'idees precientífiques»» (en asturià). La Voz de Asturias, 08-09-2021.
# Raquel Friera

Raquel Friera (Tarragona, 1978) és una artista catalana. Llicenciada en Econòmiques, va finalitzar els seus estudis de Belles Arts el 2006. En les seves obres tracta temes que afecten de manera incisiva els temps que vivim, com són la immigració, el valor del temps, les dones o l'economia.
L'any 2007 presenta Sobre perder el tiempo, una videoinstal·lació sobre la importància del temps i com s'utilitza a la nostra societat. En la mateixa línia, Tiempo libre és un sèrie fotogràfica que va obtenir el Premi Compra de la Biennal d'Art Ciutat d'Amposta Biam 2010. Amb la temàtica del temps afegeix el concepte de l'espera amb el vídeo A La Habana- Gáimaro (2010).
A Istanbul l'any 2008 comença a treballar amb una altra temàtica que serà essencial en la seva producció: Les dones. Cal destacar dos instal·lacions, From the window i Space of possibles.
El 2012 reprèn el tema de la immigració amb la videoinstal·lació 1.432.327 m2 amb aquest vídeo Raquel Friera va guanyar la Biennal d'Art d'Amposta 2012. I pel que fa a la temàtica de l'economia, podem destacar Lo prometido es deuda, Pseudo peregrinació, Barcelona-Montserrat (2013); Deudas sin intereses.
L'any 2012 va rebre el premi Biennal d'art Ciutat d'Amposta Biam. Ha rebut diverses beques: de recerca i creació del Consell Nacional de la Cultura i les Arts (Conca) per desenvolupar el seu projecte Space of possibles a Istanbul; Trans-missions de Künstainer per realitzar el projecte La Selva laboral a Tarragona; de formació del Conca, que li va permetre realitzar la residència a Platform Garanti, a Istanbul; i de formació i perfeccionament, també del Conca, amb la qual va anar a Nova York a fer un curs de cinema a la NYFA (New York Film Academy).
El 2021, juntament amb el filósof Xavier Bassas va fundar un exposició anomenada l'Instituto del Tiempo Suspendido (ITS) al Musac de Lleó, on els visitants aprofundeixen sobre la seva relació amb el temps i poden millorar la seva "ansietat temporal” o "cronofòbia galopant”.

## Referències

* ↑ «Història de les mans_RaquelFriera - Difusión artística - Diputació de Barcelona». [Consulta: 12 gener 2024].
* ↑ Vallés, M. Elena. «Raquel Friera: "Las mujeres están en una situación de pobreza de tiempo"» (en castellà). Diario de Mallorca, 21-01-2020. [Consulta: 16 gener 2022].
* 1 2 SALCEDO MILIANI, Antonio, Plural Femení. Dones artistes a les comarques de Tarragona. Fotografia. Audiovisual, Diputació de Tarragona, Tarragona, 2016.
* ↑ Fanjul, Sergio C. «El museo que considera “delito” meter prisa a los demás e impacientarse en una sala de espera existe» (en castellà). El País, 18-04-2021. [Consulta: 16 gener 2022].
# Carlos Alberto Parreira

Carlos Alberto Gomes Parreira (Rio de Janeiro, 27 de febrer de 1943) és un entrenador de futbol brasiler.

## Carrera com a entrenador

Va dirigir la Selecció del Brasil a la victòria en la Copa del Món de Futbol de 1994 i va dirigir-la novament en el Mundial d'Alemanya de 2006, on van ser eliminats davant França a la ronda de quarts de final, amb un pèssim joc, que va provocar que deixés el càrrec, davant les crítiques de la premsa del Brasil, que l'assenyalaven com el culpable que el Brasil no desplegués el seu jogo bonito.
Parreira és conegut per haver estat un dels dos tècnics que ha dirigit a cinc diferents seleccions nacionals en la Copa del Món: Kuwait el 1982, Emirats Àrabs Units el 1990, Brasil el 1994, Aràbia Saudita el 1998 i Sud-àfrica el 2010. L'altre tècnic que ha aconseguit aquesta marca és el serbi Bora Milutinovic, qui va completar el seu cinquè mundial quan va dirigir la República Popular de la Xina, el 2002.
El 1997, Parreira va dirigir els MetroStars de la Major League Soccer. També va entrenar dos famosos clubs del Brasil: Fluminense i SC Corinthians, als quals els va donar dos dels trofeus nacionals més importants de 2003: La Copa del Brasil i el Campionat Paulista. Després del Mundial dels Estats Units, el 1994, fitxà pel València CF de la mà de Paco Roig. A mitjan temporada, però, fou destituït perquè no s'aconseguiren les expectatives desitjades. Va dirigir l'amfitriona Selecció de futbol de Sud-àfrica durant el Mundial 2010.

## Referències

* ↑ Parreiras Nachfolger: Mosimane ist Favorit
* ↑ «"Carlos Alberto Parreira new coach South Africa for Fifa 2010"». Arxivat de l'original el 2006-10-15. [Consulta: 29 juliol 2006].. Cape Town Magazine.com. 15 octubre 2006.
* ↑ «Parreira quits as SA coach». BBC Sport, 21-04-2008. [Consulta: 21 abril 2008].
* ↑ «South Africa reappoint Parreira». BBC Sport, 23-10-2009. [Consulta: 24 octubre 2009].
* ↑ «World Cup 2010: Domenech snubs Parreira handshake». BBC Sport, 23-06-2010 [Consulta: 12 desembre 2012].
# Gran Premi del Canadà del 1986

Resultats del Gran Premi del Canadà de Fórmula 1 de la temporada 1986, disputat al circuit urbà de Gilles Villeneuve a Mont-real el 15 de juny del 1986.

## Resultats de la cursa

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retir. | Pos. de sort. | Punts |
| 1 | 5 | Nigel Mansell | Williams - Honda | 69 | 1h 42' 26. 4 | 1 | 9 |
| 2 | 1 | Alain Prost | McLaren - TAG | 69 | + 20.659 s | 4 | 6 |
| 3 | 6 | Nelson Piquet | Williams - Honda | 69 | + 36.262 s | 3 | 4 |
| 4 | 2 | Keke Rosberg | McLaren - TAG | 69 | + 1' 35.673 min. | 6 | 3 |
| 5 | 12 | Ayrton Senna | Lotus - Renault | 68 | + 1 Volta | 2 | 2 |
| 6 | 25 | René Arnoux | Ligier - Renault | 68 | + 1 Volta | 5 | 1 |
| 7 | 26 | Jacques Laffite | Ligier - Renault | 68 | + 1 Volta | 8 | |
| 8 | 27 | Michele Alboreto | Ferrari | 68 | + 1 Volta | 11 | |
| 9 | 3 | Martin Brundle | Tyrrell - Renault | 67 | + 2 Voltes | 19 | |
| 10 | 15 | Alan Jones | Lola - Ford | 66 | + 3 Voltes | 13 | |
| 11 | 4 | Philippe Streiff | Tyrrell - Renault | 65 | + 4 Voltes | 17 | |
| 12 | 29 | Huub Rothengatter | Zakspeed | 63 | + 6 Voltes | 24 | |
| Ret | 7 | Riccardo Patrese | Brabham - BMW | 44 | Turbo | 9 | |
| Ret | 21 | Piercarlo Ghinzani | Osella - Alfa Romeo | 43 | Caixa canvi | 23 | |
| Ret | 23 | Andrea de Cesaris | Minardi - Motori Moderni | 40 | Caixa canvi | 21 | |
| Ret | 18 | Thierry Boutsen | Arrows - BMW | 38 | Part elèctrica | 12 | |
| Ret | 20 | Gerhard Berger | Benetton - BMW | 34 | Turbo | 7 | |
| Ret | 28 | Stefan Johansson | Ferrari | 29 | Accident | 18 | |
| Ret | 11 | Johnny Dumfries | Lotus - Renault | 28 | Accident | 16 | |
| Ret | 14 | Jonathan Palmer | Zakspeed | 24 | Motor | 22 | |
| Ret | 8 | Derek Warwick | Brabham - BMW | 20 | Motor | 10 | |
| Ret | 24 | Alessandro Nannini | Minardi - Motori Moderni | 17 | Turbo | 20 | |
| Ret | 19 | Teo Fabi | Benetton - BMW | 13 | Bateria | 15 | |
| Ret | 22 | Christian Danner | Osella - Alfa Romeo | 6 | Turbo | 25 | |
| Ret | 16 | Patrick Tambay | Lola - Ford | 0 | Accident | 14 | |

## Altres

* Pole: Nigel Mansell 1' 24. 118
* Volta ràpida: Nelson Piquet 1' 25. 443 (a la volta 63)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-11-13. [Consulta: 26 abril 2010].
# Plaça d'Artós

La plaça d'Artós de Barcelona és el punt on conflueixen els carrers Major de Sarrià i de Bonaplata, a l'extrem del nucli urbà de l'antic municipi homònim.

## Història i descripció

Porta el nom de Delfí Artós i Mornau (1830-1903), que el 1859 va cedir part dels terrenys de la Torre Artós per a promoure la urbanització de la zona.
El 1960, l'Ajuntament de Barcelona va aprovar la dedicació a Dorotea de Chopitea y de Villota (Santiago de Xile, 1816 - Barcelona, 1891), impulsora de la primera fundació salesiana de Catalunya, dels jardins situats entre el passeig de Sant Joan Bosco i els carrers de Benet Mateu i de Santa Amèlia, ja al barri de les Tres Torres i que formen part de l'actual plaça, coneguts per ser el punt de trobada de grups neonazis de la ciutat.

## Transport
### Línies d'autobús
#### Autobús diürn

* Línia 130: Pl. d'Artós - Can Caralleu

#### Autobús nocturn

* Nitbus N7: Pedralbes - Fòrum

## Referències

* ↑ «Font de la Plaça Artós». El poble de Sarrià entre 1800 i 1900.
* ↑ «La Plaza de Artós». ABC, 27-08-2006.
* ↑ «Artós, plaça d'». Nomenclàtor dels carrers. Ajuntament de Barcelona.
* ↑ Mestre, Jesús. «La plaça Artós: de principal entrada a l'antiga vila de Sarrià a punt de trobada de l'extrema dreta», 11-02-2024.
* ↑ «Dorotea Chopitea, jardins de». Nomenclàtor dels carrers. Ajuntament de Barcelona.
* ↑ «Instància presentada per Amadeo Burdeos, per que es doni el nom de Dorotea de Chopitea a una plaça que es projecte junt al pg. Sant Joan bosco i c. Artòs». Q118 Gestió Urbanística 8758. AMCB, 18-07-1959.
* ↑ «Denominació de Jardins de Dorotea Chopitea als situats al pg. Sant Joan Bosco enfront a l'edifici dels Salesians». Q118 Gestió Urbanística 9896. AMCB, 13-10-1960.
* ↑ «Parcel·la cadastral 7032101DF2873A». Punt d'Informació Urbanística de Barcelona. Ajuntament de Barcelona.
* ↑ Daniel, Carlos Márquez «Furor en plaza Artós». El Periódico de Catalunya, 17-10-2019.
* ↑ «Línia 130 bus Barcelona | Transports Metropolitans de Barcelona». [Consulta: 30 juny 2020].
* ↑ «Línia - AMB - Mobilitat. Àrea Metropolitana de Barcelona». [Consulta: 30 juny 2020].

## Vegeu també

* Palau Mornau
* Font de la plaça d'Artós
# Gnatostomats

Els gnatostomats (Gnathostomata, gr. "boca amb mandíbula") o vertebrats mandibulats són un clade de vertebrats proveïts de mandíbules articulades. El grup tradicionalment es considera una superclasse i s'hi inclouen les classes més conegudes de peixos, amfibis, rèptils, ocells i mamífers. Recents estudis genètics estan fent que s'estigui replantejant la classificació dels gnatostomats com a grup.
Altres característiques distintives dels gnatostomats són les beines de mielina al voltant de les neurones i un sistema immunitari amb capacitat d'adaptar-se.

## Taxonomia

Les classes tradicionals dels gnatostomats són:
* Placodermi (extints)
* Chondrichthyes (peixos cartilaginosos)
* Acanthodii (extints)
* Osteichthyes (osteïctis)
   * subclasse Sarcopterygii
   * subclasse Actinopterygii
* Amphibia (amfibis)
* Reptilia (rèptils)
* Aves (ocells)
* Mammalia (mamífers)
Aparegueren durant el període Ordovicià i es diversificaren durant el Devonià.

## Relacions filogenètiques

Els clades de Gnathostomata són els següents:
| Gnathostomata | Chondrichthyes Teleostomi Actinopterygii (peixos ossis d'aletes amb radis) ______ Sarcopterygii (peixos ossis d'aletes lobulades) Tetrapoda Amphibia Amniota Synapsida Mammalia Sauropsida Lepidosauria (llangardaixos, serps) Testudines (tortugues) Archosauria Crocodilia (cocodrils) Aves |

## Referències

* ↑ «maxil·la». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ «Gnathostomata | Encyclopedia.com». [Consulta: 18 febrer 2025].
* ↑ Chatterjee, Anushka. «Gnathostomes - Classes, Characteristics, Classification, & Pictures» (en anglès americà), 10-07-2024. [Consulta: 18 febrer 2025].
* ↑ Hickman, C. P., Ober, W. C. & Garrison, C. W., 2006. Principios integrales de zoología, 13ª edición. McGraw-Hill-Interamericana, Madrid (etc.), XVIII+1022 pp. ISBN 84-481-4528-3

## Enllaços externs

* Tree of Life Discussió sobre els Gnathostomata
* The Gill Arches: Meckel's Cartilage Arxivat 2006-02-21 a Wayback Machine.
# Lifespan

Lifespan és una pel·lícula de suspens neerlandesa de 1976 dirigida per Sandy Whitelaw i protagonitzada per Hiram Keller, Tina Aumont i Klaus Kinski.

## Argument

L'estatunidenc Dr. Ben Land viatja a Amsterdam per reunir-se amb el Dr. Linden, un expert en envelliment que suposadament està a prop d'un avenç. Malauradament, el Dr. Linden és trobat penjat i Ben només es queda amb pistes desconcertants. Intima amb l'Anna, que treballava com a model fetitxista per al metge. En una escena extensa i controvertida, els dos es dediquen al bondage lleuger Kinbaku d'Anna, el primer exemple de bondage d'aquest tipus als mitjans de comunicació convencionals. Més tard, Ben descobreix que l'Anna sap més del que hauria sobre el misteriós "home suís", Nicholas Ulrich.

## Repartiment

* Hiram Keller - Dr. Ben Land
* Tina Aumont - Anna
* Klaus Kinski - Nicholas Ulrich
* Adrian Brine - Dr. Winston
* Rudi Falkenhagen - Inspector de policia
* Rudolf Lucieer - Periodista
* Sacco van der Made - Alimentador d'animals
* Paul Melton - Periodista
* Helen van Meurs - Psiquiatra
* Onno Molenkamp - Director
* Frans Mulder - Pim Henke
* Lydia Polak - Lydia
* Fons Rademakers - Prof. van Arp
* Joan Remmelts - metge de família
* Dick Scheffer - oficial del ministeri de ciència
* Eric Schneider - Linden
* André van den Heuvel - Felix Dolda
* Albert Van Doorn - Emile van der Lutte

## Referències

* ↑ Rosenberg, Karen «New York Times: Lifespan». The New York Times. Baseline & All Movie Guide, 2011 [Consulta: 26 octubre 2008]. Arxivat 21 de maig 2011 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2011-05-21. [Consulta: 20 setembre 2022].
* ↑ Thompson, Nathaniel. DVD Delirium: The International Guide to Weird and Wonderful Films on DVD. 3. Godalming, England: FAB Press, 2006, p. 211–212. ISBN 1-903254-40-X.

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Gran Premi del Canadà del 1996

Resultats del Gran Premi del Canadà de Fórmula 1 de la temporada 1996, disputat al circuit urbà de Gilles Villeneuve a Mont-real el 16 de juny del 1996.

## Resultats de la cursa

| Posició | Número | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Posició de sortida | Punts |
| 1 | 5 | Damon Hill | Williams - Renault | 69 | 1h 36' 03,4" | 1 | 10 |
| 2 | 6 | Jacques Villeneuve | Williams - Renault | 69 | + 4.183 " | 2 | 6 |
| 3 | 3 | Jean Alesi | Benetton - Renault | 69 | + 54.656 " | 4 | 4 |
| 4 | 8 | David Coulthard | McLaren - Mercedes | 69 | + 1' 03.673 min. | 10 | 3 |
| 5 | 7 | Mika Häkkinen | McLaren - Mercedes | 68 | + 1 Volta | 6 | 2 |
| 6 | 12 | Martin Brundle | Jordan - Peugeot | 68 | + 1 Volta | 9 | 1 |
| 7 | 14 | Johnny Herbert | Sauber - Ford | 68 | + 1 Volta | 15 | |
| 8 | 21 | Giancarlo Fisichella | Minardi - Ford | 67 | + 2 voltes | 16 | |
| Retirada | 20 | Pedro Lamy | Minardi - Ford | 44 | Col·lisió | 19 | |
| Retirada | 22 | Luca Badoer | Forti F1 - Ford | 44 | Caixa de canvis | 20 | |
| Retirada | 4 | Gerhard Berger | Benetton - Renault | 42 | Virolla | 7 | |
| Retirada | 1 | Michael Schumacher | Ferrari | 41 | Palier | 3 | |
| Ret | 9 | Olivier Panis | Ligier - Mugen - Honda | 39 | Motor | 11 | |
| Ret | 19 | Mika Salo | Tyrrell - Yamaha | 39 | Motor | 14 | |
| Ret | 10 | Pedro Diniz | Ligier - Mugen - Honda | 38 | Motor | 18 | |
| Ret | 11 | Rubens Barrichello | Jordan - Peugeot | 22 | Embragatge | 8 | |
| Retirada | 23 | Andrea Montermini | Forti F1 - Ford | 22 | Part elèctrica | 22 | |
| Retirada | 15 | Heinz-Harald Frentzen | Sauber - Ford | 19 | Caixa de canvis | 12 | |
| Retirada | 17 | Jos Verstappen | Footwork - Hart | 10 | Motor | 13 | |
| Ret | 16 | Ricardo Rosset | Footwork - Hart | 6 | Col·lisió | 21 | |
| Ret | 18 | Ukyo Katayama | Tyrrell - Yamaha | 6 | Col·lisió | 17 | |
| Ret | 2 | Eddie Irvine | Ferrari | 1 | Suspensions | 5 | |

## Altres

* Pole: Damon Hill 1' 21. 059
* Volta ràpida: Jacques Villeneuve 1' 21. 916 (a la volta 67)

## Referències

* «La web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-11-01. [Consulta: 23 març 2010].
# Seal

Seal Henry Olusegun Olumide Adeola Samuel, més conegut com a Seal (Londres, 19 de febrer de 1963) és un cantant britànic de música soul i R&B. Es feu conèixer mundialment arran de l'èxit del títol Crazy el 1991. Va ser casat amb la model Heidi Klum fins al 2012.

## Guardons
### Premis

* 1996: Grammy a la gravació de l'any
* 1996: Grammy a la cançó de l'any

### Nominacions

* 1992: Grammy al millor nou artista
* 1995: Grammy al millor àlbum de pop vocal
* 1995: Grammy a l'àlbum de l'any
* 2019: Grammy al millor àlbum de pop vocal tradicional
Viccionari
# Gran Premi del Canadà del 2002

Resultats del Gran Premi del Canadà de Fórmula 1 de la temporada 2002, disputat al circuit urbà de Gilles Villeneuve a Mont-real el 9 de juny del 2002.

## Resultats de la cursa

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retir. | Pos. de sort. | Punts |
| 1 | 1 | Michael Schumacher | Ferrari | 70 | 1h 33' 36. 111 | 2 | 10 |
| 2 | 3 | David Coulthard | McLaren - Mercedes | 70 | + 1.132 s | 8 | 6 |
| 3 | 2 | Rubens Barrichello | Ferrari | 70 | + 7.082 s | 3 | 4 |
| 4 | 4 | Kimi Räikkönen | McLaren - Mercedes | 70 | + 37.563 s | 5 | 3 |
| 5 | 9 | Giancarlo Fisichella | Jordan - Honda | 70 | + 42.812 s | 6 | 2 |
| 6 | 14 | Jarno Trulli | Renault | 70 | + 48.947 s | 10 | 1 |
| 7 | 5 | Ralf Schumacher | Williams - BMW | 70 | + 51.518 s | 4 | |
| 8 | 12 | Olivier Panis | BAR - Honda | 69 | + 1 Volta | 11 | |
| 9 | 8 | Felipe Massa | Sauber - Petronas | 69 | + 1 Volta | 12 | |
| 10 | 10 | Takuma Sato | Jordan - Honda | 69 | + 1 Volta | 15 | |
| 11 | 23 | Mark Webber | Minardi - Asiatech | 69 | + 1 Volta | 21 | |
| 12 | 7 | Nick Heidfeld | Sauber - Petronas | 69 | + 1 Volta | 7 | |
| 13 | 20 | Heinz-Harald Frentzen | Arrows - Cosworth | 69 | + 1 Volta | 19 | |
| 14 | 22 | Alex Yoong | Minardi - Asiatech | 68 | + 2 Voltes | 22 | |
| 15 | 15 | Jenson Button | Renault | 65 | Caixa canvi | 13 | |
| Ret | 6 | Juan Pablo Montoya | Williams - BMW | 56 | Motor | 1 | |
| Ret | 25 | Allan McNish | Toyota | 45 | Virolla | 20 | |
| Ret | 16 | Eddie Irvine | Jaguar - Cosworth | 41 | Sobrecalfament | 14 | |
| Ret | 24 | Mika Salo | Toyota | 41 | Frens | 18 | |
| Ret | 17 | Pedro de la Rosa | Jaguar - Cosworth | 29 | Caixa canvi | 16 | |
| Ret | 21 | Enrique Bernoldi | Arrows - Cosworth | 16 | Suspensions | 17 | |
| Ret | 12 | Jacques Villeneuve | BAR - Honda | 8 | Pressió de l'oli | 9 | |

## Altres

* Pole: Juan Pablo Montoya 1' 12. 836
* Volta ràpida: Juan Pablo Montoya 1' 15. 960 (a la volta 50)

## Referències

* «La web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-06-25. [Consulta: 23 abril 2010].
# Caquetá

«Caquetá» té aquests significats:
* Departament de Caquetá, divisió administrativa de Colòmbia
* Riu Caquetá, afluent del riu Amazones que neix als Andes
* Territori del Caquetá (1845 1886), territori nacional de la República de la Nova Granada, passant a formar part dels Estats Units de Colòmbia fins a la seva extinció
# Retrat de la Senyora d'Artal

Retrat de la Senyora d'Artal és una escultura de Miquel Blay i Fàbrega, esculpida entre el 1900 i el 1905. Aquesta escultura de guix es troba al Museu de la Garrotxa, a Olot. Es dona el cas que Mariano Benlliure també va modelar el bust de la mateixa dama.

## Tema

La dona representada és la Senyora d'Artal, la dona d'Artal un important marxant d'art tarragoní que treballava a Sudamerica.

## Descripció

Bust fins al pit d'una dona amb un vestit d'escot ampli amb flors, que recolza el cap a la seva mà dreta, també inclòs en aquest bust.
Modelat acurat amb textures al cabell i al vestit, així com a la part de la roba i a les flors.

## Exposicions

Figurava a la Sala Blay del Museu Arqueològic d'Olot.
Exposició Commemorativa del 1er Centenari del naixement de Miquel Blay i Fàbrega, Olot, 1966.
Cinquantenari de la mort de Miquel Blay i Fàbrega, Olot, Escola de Belles Arts d'Olot, 1986.

## Bibliografia

* Miquel Blay i Fàbrega : 1866-1936 : l'escultura del sentiment. Girona: Fundació Caixa de Girona, DL 2000. ISBN 84-931615-0-0.