OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Estany Blanc

L'Estany Blanc és un estany d’origen glacial a la capçalera de la Noguera de Cardós. És un estany relativament gran, amb una superfície de 6.2 ha, per l’altitud on es troba, 2513 m. La seva conca de 74 ha està orientada de nord a sud, amb el Pic de Flamisella (2785 m) a l’oest i el Pic de Certascan (2853 m) a l'est com a punts més alts. L'estany desaigua en el riu de Guerossos, nom del riu de Noarre en el seu curs alt.
Una de les característiques més particulars d’aquest estany és que la pràctica totalitat de la seva conca es troba sense vegetació. Només hi ha un 15% de la superfície recoberta per gespets (prats de Festuca eskia), la resta són tarteres i blocs de granit o roca mare. A l'estany no hi ha plantes aquàtiques, i les aigües són molt transparents a causa de la ultraoligotròfia de les condicions. L’aspecte més interessant sobre la fauna vertebrada, és la presència de granota roja (Rana temporaria) i la manca de poblacions de peixos. És un estany amb un estat de conservació excel·lent. L'estat ecològic és molt bo segons la Directiva marc de l'aigua, i es troba englobat dins del Parc Natural de l’Alt Pirineu.

## Referències

* 1 2 «Estany Blanc». Fitxes descriptives de zones humides. Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural de la Generalitat de Catalunya (CC-BY-SA). [Consulta: 25 febrer 2014].
* ↑ ICGC, 2025.

## Bibliografia

* ICGC. «Riu de Noarre» (HTML). Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya, 2025. [Consulta: 23 febrer 2025].
# Concha

Concha (en llatí concha o conca, del grec de κόγχη konkhé, conchè) que en llatí significa mol·lusc, va ser una unitat de mesura de líquids romana i grega amb dos models: La petita concha que era la meitat d'un cyathus i la gran concha (equivalent a un oxybaphum) que era tres vegades més gran que la petita. És l'origen de la paraula conca.
Era un recipient en forma de petxina que s'usava amb diferents propòsits. S'havia usat com a saler (concha salis puri, diu Horaci) i per a posar-hi perfums i ungüents, oli, les pintures dels pintors, i per altres funcions on es necessitaven petits contenidors. Les de mides més grans s'usaven per a rentar-se.

## Referències

* ↑ Chambers, Efraimo. Dizionario universale delle arti e delle scienze (en italià). Traducció de l'original en anglès, 1749, p. 390.
* ↑ Raynouard, M. Lexique Roman ou Dictionnaire de la Langue des Troubadors comparée avec les autres langues de l'Europe latine (en francès). París: Chez Sylvestre, 1836, p. 455.
* ↑ Bruguera i Talleda, Jordi; Fluvià i Figueras, Assumpta. «conca». A: Diccionari etimològic. 2004, 4a edició. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 1996, p. 230-231. ISBN 9788441225169.
* ↑ Horaci. Sàtires, I, 3, 14
* ↑ Smith, William (ed.). «Concha». A Dictionary of Greek and Roman Antiquities (1890). [Consulta: 29 març 2022].
Viccionari
# Probing Lensing Anomalies Network

La col·laboració Probing Lensing Anomalies NETwork (PLANET) coordina una xarxa de telescopis per mostrejar ràpidament mesures de fotomètrica de l'ampliació d'estrelles a la protuberància galàctica de microlents gravitatòries mitjançant estrelles en primer pla (o altres objectes massius compactes). Aquesta xarxa consta de cinc telescopis òptics de classe 1m distribuïts en longitud al voltant de l'hemisferi sud per tal de realitzar un seguiment de precisió quasi continu durant les 24 hores del dia.
En funció de l'objectiu d'oportunitat, les mesures espectroscòpiques menys freqüents complementen la fotometria ràpida per a objectius principals seleccionats. Des de 2005, PLANET realitza una campanya de microlent comuna amb RoboNet-1.0, una xarxa de telescopis robòtics de 2,0 m operats pel Regne Unit.
El gener de 2009, PLANET s'ha fusionat amb la col·laboració de MicroFUN.

## Telescopis

Per a la temporada d'observació de 2006, els telescopis implicats van ser (a part dels telescopis RoboNet):
* Telescopi danès d'1,54 m a l'ESO, La Silla, Xile
* Telescopi d'1,0 metre a l'Observatori Canopus de la Universitat de Tasmània, Austràlia
* Telescopi de 0,6 metres a l'Observatori de Perth
* Telescopi de l'Observatori astronòmic sud-africà d'1,0 metre a Sutherland, Sud-àfrica
* Telescopi Rockefeller d'1,52 metres a l'Observatori Boyden (Bloemfontein), Sud-àfrica

## Membres

A finals de 2006, PLANET tenia 31 membres d'11 països: França, Regne Unit, Alemanya, Dinamarca, Àustria, Xile, Austràlia, Nova Zelanda, Sud-àfrica i els Estats Units.

## Referències

* ↑ Former PLANET homepage

## Enllaços externs

* Pàgines heretades de PLANET (1995-2007)
* uFUN-PLANET
# Gastone Nencini

Gastone Nencini (Barberino di Mugello, Toscana, 1 de març de 1930 - Florència, 1 de febrer de 1980) va ser un ciclista italià que fou professional entre 1953 i 1965. Era anomenat el lleó de Mugello.
Durant la seva carrera esportiva aconseguí 23 victòries, entre elles el Giro d'Itàlia de 1957 i el Tour de França de 1960. Va ser el primer guanyador del Tour i del Giro que va participar en la Volta a Catalunya.

## Palmarès

* 1953
** 1r al Gran Premi Ciutat de Camaiore
** 1r al Giro del Casentino
* 1954
** 1r de la Copa Campagni a Barberino
** 1r del Gran Premi de Porretta Terme
* 1955
** 1r a Locarno (amb Pietro Giudici i Agostino Coletto)
** Vencedor de 2 etapes al Giro d'Itàlia i del Gran Premi de la Muntanya
* 1956
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
** 1r del Circuit de les Tres Valls Varesines
* 1957
** 1r del Giro d'Itàlia
** 1r al Giro de la Província de Reggio de Calàbria
** Vencedor de 2 etapes al Tour de França i del Gran Premi de la Muntanya
* 1958
** Vencedor de 2 etapes al Giro d'Itàlia
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
** 1r del Premi de Lokeren
** 1r del Premi d'Omegna
* 1959
** Vencedor d'una etapa al Giro d'Itàlia
** Vencedor d'una etapa del Gran Premi Ciclomoturístic
* 1960
** 1r del Tour de França
** Vencedor de 2 etapes al Giro d'Itàlia
** 1r del Gran Premi de Niça
** 1r del Premi de Montélimar
* 1961
** 1r del Premi d'Acireale

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 1955. 3r de la classificació general. Vencedor de 2 etapes. 1r del Gran Premi de la Muntanya
* 1956. Abandona
* 1957. 1r de la classificació general
* 1958. 5è de la classificació general i vencedor de 2 etapes
* 1959. 10è de la classificació general i vencedor d'una etapa
* 1960. 2n de la classificació general i vencedor de 2 etapes
* 1962. 13è de la classificació general
* 1963. Abandona
* 1964. Abandona

### Resultats al Tour de França

* 1956. 22è de la classificació general i vencedor d'una etapa
* 1957. 6è de la classificació general. Vencedor de 2 etapes. 1r del Gran Premi de la Muntanya
* 1958. 5è de la classificació general i vencedor d'una etapa
* 1960. 1r de la classificació general. Porta el mallot groc durant 14 dies
* 1962. Abandona (14a etapa)

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1955. 18è de la classificació general
* 1957. 9è de la classificació general
* 1958. Abandona

## Referències

* ↑ R. Torres «Por primera vez en la historia» (en castellà). El Mundo Deportivo, 02-09-1962 [Consulta: 24 agost 2021].

## Enllaços externs

* Palmarès de Gastone Nencini (francès)
* Gastone Nencini a ProCyclingStats
# Gran Premi de França del 1975

Resultats del Gran Premi de França de la Fórmula 1 de temporada 1975, disputat al circuit de Paul Ricard el 6 de juliol del 1975.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 12 | Niki Lauda | Ferrari | 54 | 1h 40' 19. 1 | 1 | 9 |
| 2 | 24 | James Hunt | Hesketh - Ford | 54 | + 1.59 s | 3 | 6 |
| 3 | 2 | Jochen Mass | McLaren - Ford | 54 | + 2.31 s | 7 | 4 |
| 4 | 1 | Emerson Fittipaldi | McLaren - Ford | 54 | + 39.77 s | 10 | 3 |
| 5 | 27 | Mario Andretti | Parnelli - Ford | 54 | + 1' 02.08 min. | 15 | 2 |
| 6 | 4 | Patrick Depailler | Tyrrell - Ford | 54 | + 1' 07.40 min. | 13 | 1 |
| 7 | 23 | Tony Brise | Hill - Ford | 54 | + 1' 09.61 min. | 12 | |
| 8 | 17 | Jean-Pierre Jarier | Shadow - Ford | 54 | + 1' 19.78 min. | 4 | |
| 9 | 3 | Jody Scheckter | Tyrrell - Ford | 54 | + 1' 31.68 min. | 2 | |
| 10 | 5 | Ronnie Peterson | Lotus - Ford | 54 | + 1' 36.02 min. | 17 | |
| 11 | 21 | Jacques Laffite | Williams - Ford | 54 | + 1' 36.77 min. | 16 | |
| 12 | 15 | Jean-Pierre Jabouille | Tyrrell - Ford | 54 | + 1' 37.13 min. | 21 | |
| 13 | 18 | John Watson | Surtees - Ford | 53 | + 1 Volta | 14 | |
| 14 | 7 | Carlos Reutemann | Brabham - Ford | 53 | + 1 Volta | 11 | |
| 15 | 31 | Gijs Van Lennep | Ensign - Ford | 53 | + 1 Volta | 22 | |
| 16 | 22 | Alan Jones | Hill - Ford | 53 | + 1 Volta | 20 | |
| 17 | 14 | Bob Evans | BRM | 52 | + 2 Voltes | 25 | |
| 18 | 10 | Lella Lombardi | March - Ford | 50 | + 4 Voltes | 26 | |
| Ret | 8 | Carlos Pace | Brabham - Ford | 26 | Transmissió | 5 | |
| Ret | 6 | Jacky Ickx | Lotus - Ford | 17 | Frens | 19 | |
| Ret | 30 | Wilson Fittipaldi | Fittipaldi - Ford | 14 | Motor | 23 | |
| Ret | 9 | Vittorio Brambilla | March - Ford | 6 | Xassís | 8 | |
| Ret | 11 | Clay Regazzoni | Ferrari | 6 | Motor | 9 | |
| Ret | 28 | Mark Donohue | Penske - Ford | 6 | Transmissió | 18 | |
| Ret | 16 | Tom Pryce | Shadow - Ford | 2 | Transmissió | 6 | |
| NVS | 20 | François Migault | Williams - Ford | 0 | No va sortir | 24 | |

## Altres

* Pole: Niki Lauda 1' 47. 82
* Volta ràpida: Jochen Mass 1: 50. 60 (a la volta 38)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-06-11. [Consulta: 5 abril 2010].
# Gran Premi de San Marino de 2004

Resultats del Gran Premi de San Marino de la temporada 2004 disputat a l'Autodromo Enzo e Dino Ferrari el 25 d'abril de 2004.

## Classificació

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 1 | Michael Schumacher | Ferrari | 62 | 1h 26' 19. 670 | 2 | 10 |
| 2 | 9 | Jenson Button | BAR - Honda | 62 | + 9.702 s | 1 | 8 |
| 3 | 3 | Juan Pablo Montoya | Williams - BMW | 62 | + 21.617 s | 3 | 6 |
| 4 | 8 | Fernando Alonso | Renault | 62 | + 23.654 s | 6 | 5 |
| 5 | 7 | Jarno Trulli | Renault | 62 | + 36.216 s | 9 | 4 |
| 6 | 2 | Rubens Barrichello | Ferrari | 62 | + 36.683 s | 4 | 3 |
| 7 | 4 | Ralf Schumacher | Williams - BMW | 62 | + 55.730 s | 5 | 2 |
| 8 | 6 | Kimi Räikkönen | McLaren - Mercedes | 61 | + 1 Volta | 20 | 1 |
| 9 | 11 | Giancarlo Fisichella | Sauber - Petronas | 61 | + 1 Volta | 18 | |
| 10 | 12 | Felipe Massa | Sauber - Petronas | 61 | + 1 Volta | 12 | |
| 11 | 17 | Olivier Panis | Toyota | 61 | + 1 Volta | 13 | |
| 12 | 5 | David Coulthard | McLaren - Mercedes | 61 | + 1 Volta | 11 | |
| 13 | 14 | Mark Webber | Jaguar - Cosworth | 61 | + 1 Volta | 8 | |
| 14 | 15 | Christian Klien | Jaguar - Cosworth | 60 | + 2 Voltes | 14 | |
| 15 | 21 | Zsolt Baumgartner | Minardi - Cosworth | 58 | + 4 Voltes | 19 | |
| 16 | 10 | Takuma Sato | BAR - Honda | 56 | Motor | 7 | |
| Ret | 18 | Nick Heidfeld | Jordan - Ford | 48 | Palier | 16 | |
| Ret | 16 | Cristiano da Matta | Toyota | 32 | Accident | 10 | |
| Ret | 20 | Gianmaria Bruni | Minardi - Cosworth | 22 | Frens | 17 | |
| Ret | 19 | Giorgio Pantano | Jordan - Ford | 6 | Hidràulics | 15 | |

## Altres

* Pole : Jenson Button 1' 19. 753
* Volta ràpida : Michael Schumacher 1' 20. 411 (a la volta 10)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2015-01-17. [Consulta: 5 juliol 2010].
# Gran Premi de Sud-àfrica del 1970

Resultats del Gran Premi de Sud-àfrica de Fórmula 1 de la temporada 1970, disputat al circuit de Kyalami el 7 de març del 1970.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 12 | Jack Brabham | Brabham - Ford | 80 | 1h 49' 35. 4 | 3 | 9 |
| 2 | 6 | Denny Hulme | McLaren - Ford | 80 | + 8.1 s | 6 | 6 |
| 3 | 1 | Jackie Stewart | March - Ford | 80 | + 17.1 s | 1 | 4 |
| 4 | 3 | Jean Pierre Beltoise | Matra | 80 | + 1' 13.1 min. | 8 | 3 |
| 5 | 10 | John Miles | Lotus - Ford | 79 | + 1 Volta | 14 | 2 |
| 6 | 11 | Graham Hill | Lotus - Ford | 79 | + 1 Volta | 19 | 1 |
| 7 | 4 | Henri Pescarolo | Matra | 78 | + 2 Voltes | 18 | |
| 8 | 23 | John Love | Lotus - Ford | 78 | + 2 Voltes | 22 | |
| 9 | 20 | Pedro Rodríguez | BRM | 76 | + 4 Voltes | 16 | |
| 10 | 16 | Jo Siffert | March - Ford | 75 | + 5 Voltes | 9 | |
| 11 | 24 | Peter de Klerk | Brabham - Ford | 75 | + 5 Voltes | 21 | |
| 12 | 25 | Dave Charlton | Lotus - Ford | 73 | Motor | 13 | |
| 13 | 9 | Jochen Rindt | Lotus - Ford | 72 | Motor | 4 | |
| Ret | 17 | Jacky Ickx | Ferrari | 60 | Motor | 5 | |
| Ret | 7 | John Surtees | McLaren - Ford | 60 | Motor | 7 | |
| Ret | 21 | George Eaton | BRM | 58 | Motor | 23 | |
| Ret | 2 | Johnny Servoz-Gavin | March - Ford | 57 | Motor | 17 | |
| Ret | 5 | Bruce McLaren | McLaren - Ford | 39 | Motor | 10 | |
| Ret | 22 | Piers Courage | De Tomaso - Ford | 39 | Accident | 20 | |
| Ret | 8 | Mario Andretti | March - Ford | 26 | Sobreescalfament | 11 | |
| Ret | 14 | Rolf Stommelen | Brabham - Ford | 23 | Motor | 15 | |
| Ret | 19 | Jackie Oliver | BRM | 22 | Caixa canvi | 12 | |
| Ret | 15 | Chris Amon | March - Ford | 14 | Sobreescalfament | 2 | |

## Altres

* Pole: Jackie Stewart 1' 19. 3
* Volta ràpida: Jack Brabham 1' 20. 8 (a la volta 71)

## Referències

* «La web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2013-10-31. [Consulta: 19 març 2010].
# Gran Premi de Suïssa del 1953

Resultats del Gran Premi de Suïssa de Fórmula 1 de la temporada 1953, disputat al circuit de Bremgarten, prop de Berna el 23 d'agost del 1953.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps /Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 46 | Alberto Ascari | Ferrari | 65 | 3h 01' 34. 4 | 2 | 9 |
| 2 | 24 | Nino Farina | Ferrari | 65 | + 1' 12.93 min. | 3 | 6 |
| 3 | 26 | Mike Hawthorn | Ferrari | 65 | + 1' 35.96 min. | 7 | 4 |
| 4 | 30 | Juan Manuel Fangio Felice Bonetto | Maserati | 64 | + 1 Volta | 1 | 1.5 1.5 |
| 5 | 34 | Hermann Lang | Maserati | 62 | + 3 Voltes | 11 | 2 |
| 6 | 28 | Luigi Villoresi | Ferrari | 62 | + 3 Voltes | 6 | |
| 7 | 20 | Ken Wharton | Cooper - Bristol | 62 | + 3 Voltes | 9 | |
| 8 | 40 | Max de Terra | Ferrari | 51 | + 14 Voltes | 19 | |
| 9 | 18 | Albert Scherrer | HWM - Alta | 49 | + 16 Voltes | 18 | |
| Ret | 4 | Chico Landi | Maserati | 54 | Caixa de canvi | 20 | |
| Ret | 42 | Toulo de Graffenried | Maserati | 49 | Transmissió | 8 | |
| Ret | 36 | Onofre Marimon | Maserati | 46 | Motor | 5 | |
| Ret | 8 | Maurice Trintignant | Gordini | 43 | Eix | 4 | |
| Ret | 6 | Jean Behra | Gordini | 37 | Pressió d'oli | 12 | |
| Ret | 32 | Juan Manuel Fangio Felice Bonetto | Maserati | 29 | Motor | 10 | |
| Ret | 16 | Lance Macklin | HWM - Alta | 29 | Motor | 15 | |
| Ret | 38 | Peter Hirt | Ferrari | 17 | Motor | 17 | |
| Ret | 14 | Paul Frere | HWM - Alta | 1 | Motor | 16 | |
| Ret | 2 | Jacques Swaters | Ferrari | 0 | Accident | 13 | |
| Ret | 10 | Louis Rosier | Ferrari | 0 | Accident | 14 | |

## Altres

* Pole: Juan Manuel Fangio 2' 40. 1
* Volta ràpida: Alberto Ascari 2' 41. 300 (a la volta 2)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2015-01-18. [Consulta: 25 maig 2010].
# Gran Premi de l'Argentina del 1978

Resultats del Gran Premi de l'Argentina de Fórmula 1 de la temporada 1978, disputat al circuit Oscar Alfredo Galvez de Buenos Aires, el 15 de gener del 1978.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 5 | Mario Andretti | Lotus - Ford | 52 | 1h 37' 04. 4 | 1 | 9 |
| 2 | 1 | Niki Lauda | Brabham - Alfa Romeo | 52 | + 13.21 s | 5 | 6 |
| 3 | 4 | Patrick Depailler | Tyrrell - Ford | 52 | + 13.64 s | 10 | 4 |
| 4 | 7 | James Hunt | McLaren - Ford | 52 | + 16.05 s | 6 | 3 |
| 5 | 6 | Ronnie Peterson | Lotus - Ford | 52 | + 1' 14.85 min. | 3 | 2 |
| 6 | 8 | Patrick Tambay | McLaren - Ford | 52 | + 1' 19.90 min. | 9 | 1 |
| 7 | 11 | Carlos Reutemann | Ferrari | 52 | + 1' 22.60 min. | 2 | |
| 8 | 12 | Gilles Villeneuve | Ferrari | 52 | + 1' 38.88 min. | 7 | |
| 9 | 14 | Emerson Fittipaldi | Fittipaldi - Ford | 52 | + 1' 40.60 min. | 17 | |
| 10 | 20 | Jody Scheckter | Wolf - Ford | 52 | + 1' 43.50 min. | 15 | |
| 11 | 9 | Jochen Mass | ATS - Ford | 52 | + 1' 49.07 min. | 13 | |
| 12 | 10 | Jean Pierre Jarier | ATS - Ford | 51 | + 1 Volta | 11 | |
| 13 | 30 | Brett Lunger | McLaren - Ford | 51 | + 1 Volta | 24 | |
| 14 | 3 | Didier Pironi | Tyrrell - Ford | 51 | + 1 Volta | 23 | |
| 15 | 17 | Clay Regazzoni | Shadow - Ford | 51 | + 1 Volta | 16 | |
| 16 | 26 | Jacques Laffite | Ligier - Matra | 50 | Motor | 8 | |
| 17 | 16 | Hans Joachim Stuck | Shadow - Ford | 50 | + 2 Voltes | 18 | |
| Ret | 19 | Vittorio Brambilla | Surtees - Ford | 50 | + 2 Voltes | 12 | |
| Ret | 2 | John Marshall Watson | Brabham - Alfa Romeo | 41 | Motor | 4 | |
| Ret | 27 | Alan Jones | Williams - Ford | 36 | Alim. combustible | 14 | |
| Ret | 22 | Danny Ongais | Ensign - Ford | 35 | Distribuïdor | 21 | |
| Ret | 23 | Lamberto Leoni | Ensign - Ford | 28 | Motor | 22 | |
| Ret | 37 | Arturo Merzario | Merzario - Ford | 9 | Diferencial | 20 | |
| Ret | 18 | Rupert Keegan | Surtees - Ford | 4 | Sobreescalfament | 19 | |
| NVC | 25 | Hector Rebaque | Lotus - Ford | | | | |
| NVC | 32 | Eddie Cheever | Theodore - Ford | | | | |
| NVC | 24 | Divina Galica | Hesketh - Ford | | | | |

## Altres

* Pole: Mario Andretti 1' 47. 75
* Volta ràpida: Gilles Villeneuve 1' 49. 76 (a la volta 3)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-09-03. [Consulta: 9 abril 2010].
# Cantó de Conhac-Nord

Conhac-Nord és un cantó francès al districte de Conhac (departament de la Charente). Inclou sis municipis completament (Bréville, Boutiers-Saint-Trojan, Cherves-Richemont, Mesnac, Saint-Brice i Saint-Sulpice-de-Cognac)i part del de Conhac.
Llista dels consellers generals successius :
| Data d'elecció | Identitat | Partit |
| 1949-1973 | M. Castillon du Perron | Divers droite |
| 1979-1985 | Bernard Villette | PS |
| 1985-1992 | Francis Hardy | RPR |
| 1992-2004 | Jerôme Mouhot | RPR, després UMP |
| 2004- | Robert Richard | PS |
| les dades anteriors no són pas conegudes ||||
# Obra Cultural de l'Alguer

Obra Cultural de l'Alguer (abreujat OCA) és una entitat creada el 1985 a l'Alguer que té com a finalitat fonamental promocionar la cultura algueresa i sobretot la peculiaritat lingüística del català.
Promou la funció cultural de la col·lectivitat catalana de l'Alguer, dins un quadre de programació sòcio-político-econòmica, a l'esfera mediterrània en general, privilegiant les relacions entre les nacionalitats emergents i en particular les relacions entre l'Alguer i la resta de Països Catalans. La Generalitat de Catalunya considera l'OCA com una entitat que «des de la societat civil i amb el pas del temps, s'ha convertit en defensora del passat, del present i del futur de la cultura, la llengua i la identitat catalanes» junts amb Òmnium Cultural, l'Ateneu Barcelonès, Acció Cultural del País Valencià (ACPV), l'Obra Cultural Balear (OCB), el Centre de Cultura Catalana d'Andorra.

## Activitats

L'OCA organitza convenis i debats, com per exemple la Diada de la cultura, encontres amb autors de llibres; organitza cada dos anys el Premi Josep Sanna per a tesis de làurea i obres inèdites sobre el seu territori, la història, la llengua i tot allò que és la cultura algueresa, en col·laboració amb l'Escola d'Alguerès Pascual Scanu. També organitza cada any el premi de poesia i prosa Rafael Sari, el Premi «Una cançó per a l'Alguer» i el Premi fotogràfic «L'Alguer, la gent, el territori».
Des del 1988 ha promocionat la Biblioteca Catalana de l'Alguer, que rep suport del govern regional de Sardenya i algunes donacions de la Generalitat de Catalunya i que té més de 10.000 volums. Edita publicacions en català, col·labora amb periòdics i amb altres organismes de formació i instituts de recerca, Universitats i altres associacions culturals, organitza representacions amb el Grup Teatral El Teló, espectacles musicals de cançons, i líriques alguereses. Té cura del servei d'assistència i traducció a les escoles de l'Alguer i als estudiants universitaris i disposa del servei lingüístic de traducció per a tots els algueresos.

## Referències

* 1 2 «Obra Cultural de l'Alguer». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «L'alguerès», Corpus oral de l'Alguerès
* ↑ «Entitats culturals emblemàtiques dels Països Catalans» Arxivat 2013-12-19 a Wayback Machine., Generalitat de Catalunya, s.d., [consultat 15 d'agost de 2013]
* ↑ «L'Obra Cultural de l'Alguer convoca el trentè premi literari Rafael Sari», Vilaweb, 24 de febrer de 2013
# Giorgio Giorgis

Giorgio Giorgis (Roma, 23 d'abril de 1897 - Mar Mediterrani, 28 de març de 1941) va ser un militar italià.

## Biografia

Va néixer a Roma i fins i tot abans de fer 16 anys es va allistar a la Regia Marina, començant els seus estudis a l'Acadèmia Naval de Livorno i deixant-la el maig de 1916 amb el grau de guardiamarina. Va participar en la Primera Guerra Mundial i primer es va embarcar a l'Andrea Doria i després va passar al comandament del monitor Vortice; va ser ascendit a sotstinent de vaixell el 1917 i després a tinent de vaixell el 1918. Al final del conflicte va ser destinat a la Comissió de Control Internacional de Viena, mentre que entre 1922 i 1923 va assistir al curs superior i va obtenir càrrecs importants a casa i a l'estranger (per exemple on es va distingir en la reorganització de les forces navals iranianes. El 1933 va comandar el submarí Delfino.
El 1936 va ser assignat a l'Alt Comandament d'Àfrica Oriental i va ser ascendit a capità de vaixell el 1938 i després enviat a Tòquio com a agregat naval. Amb l'entrada d'Itàlia a la guerra a la Segona Guerra Mundial va tornar a Itàlia al comandament del creuer Fiume, amb el qual va participar en les batalles de Punta Stilo, del Cap Teulada i del cap Matapan; just al cap Matapan la nit del 28 de març de 1941, Fiume, que va intervenir per rescatar el Pola danyat per un torpede aeri, va ser colpejat per alguns cuirassats britànics i es va enfonsar. Giorgis, segons les informacions, tot i estar ferit, va decidir rebutjar qualsevol possibilitat de salvar-se i va intentar evitar l'enfonsament del creuer fins a l'últim moment.
Va ser guardonat amb la medalla d'or al valor militar a títol pòstum i va rebre un títol honorífic en enginyeria per la Universitat de Pàdua.

## Dates de promoció

    Capita de navili – 1938
    Tinent de vaixell – 1918
    Sotstinent de vaixell - 1917
    Guardiamarina – 1916

## Condecoracions

    Medalla d'Or al Valor Militar (a títol pòstum)
    Medalla de Bronze al Valor Militar (1917 i 1940)
    Creu de Guerra al Valor Militar (1940)
    Medalla commemorativa de la guerra 1915-1918
    Medalla commemorativa italiana de la Victòria de 1918
    Medalla commemorativa de la Unitat d'Itàlia

## Referències

* 1 2 3 «Giorgio Giorgis». Marina Militare.