OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Antic consolat britànic (Tunis)

L'antic consolat britànic és un edifici que va acollir el consolat del Regne Unit a Tunísia, i més tard la seua ambaixada després de la independència del país en 1956. Es troba a la plaça de la Victòria (antiga plaça de la Borsa) a Tunis.

## Història

La història de les relacions diplomàtiques entre la regència de Tunis i el Regne Unit va començar el 1662, data de la signatura d'un tractat de pau i navegació. El primer edifici del consolat es va construir al segle xvii, abans de ser substituït per un segon edifici d'estil europeu a principis del segle xix.
L'any 1914, es va construir l'edifici actual d'estil neoàrab. L'any 2003, l'ambaixada va ser traslladada a Bouhaïra i l'edifici es va restituir a l'Estat tunisià. Des de 2016 és la seu de l'hotel Royal Victoria.

## Referències

* 1 2 El Ghali, Adnen. La routes des consuls : les territoires de la diplomatie à Tunis. París: Les Points sur les i, 2015, p. 87. ISBN 978-2-35930-127-4.
* ↑ Piaton, Claudine; Hueber, Juliette. Tunis : architectures 1860-1960. Tunis: Elyzad, 2010, p. 256. ISBN 978-2-918371-08-3.
* ↑ «Accueil». Arxivat de l'original el 2019-03-09. [Consulta: 2 setembre 2020].
# Emissió estimulada

L'emissió estimulada és el procés pel qual un electró d'un àtom o molècula en un estat excitat és pertorbat per un fotó incident i cau a un estat de menor energia, amb la consegüent emissió d'un segon fotó, idèntic al fotó incident (mateixa freqüència i fase). Es tracta d'un dels processos bàsics d'interacció radiació-matèria (els altres dos són l'absorció i l'emissió espontània). A diferència del que passa a l'absorció, en aquest procés el fotó incident no desapareix. El procés és totalment quàntic, tot i que es pot entendre amb un tractament semiclàssic (descripció clàssica del camp electromagnètic i descripció quàntica de l'àtom), i és la base de funcionament del làser, per exemple.
En presència d'un camp electromagnètic extern, un àtom oscil·larà com un dipol i una conseqüència d'aquesta oscil·lació és que afavoreix la caiguda dels electrons cap a nivells més baixos d'energia i, consegüentment, l'emissió de radiació electromagnètica. Quan els fotons incidents (és a dir, el camp electromagnètic) tenen una freqüència que coincideix amb alguna transició entre dos estats electrònics qualssevol de l'àtom o molècula, els fotons emesos tindran la mateixa fase, la mateixa freqüència i la mateixa direcció que els incidents.
Per modelar el procés suposem que un electró es troba inicialment en un estat excitat d'energia E₂ i que també existeix l'estat de menor energia E$_1$; si aquest àtom és pertorbat per un fotó la freqüència del qual és
    $\nu ={\frac {E_{2}-E_{1}}{h}}$
és a dir, coincideix amb l'interval d'energia entre els dos nivells, s'emetrà un fotó idèntic al primer (h és la constant de Planck). El procés està representat esquemàticament a continuació:
En un grup de N àtoms o molècules en estat excitat i pertorbats per una densitat de fotons ρ(ν) la velocitat a què es produeix el procés d'emissió estimulada (i, per tant, l'emissió de fotons) és donada per la relació
    ${\frac {\partial N}{\partial t}}=-B_{21}\rho (\nu )N$
on B$_{21}$ s'anomena coeficient B d'Einstein i és particular per a cada transició entre estats considerada. Fixem-nos que el ritme de transició és directament proporcional al nombre d'àtoms en estat excitat i també a la densitat de fotons de la radiació incident. Malgrat que la solució d'aquesta equació diferencial és una funció exponencial decreixent (vegeu emissió espontània), en presència de fotons incidents també es produeix el procés d'absorció, de manera que en realitat s'ha de solucionar aquesta equació però ampliada amb el terme corresponent a l'absorció. Cal remarcar que el punt clau de l'emissió estimulada és que els fotons emesos són idèntics als incidents, i això fa que la llum emesa sigui coherent, característica bàsica per comprendre els processos d'interferència en òptica.
# Edifici d'apartaments Garbí

L'Edifici d'apartaments Garbí és una obra de les darreres tendències de Torroella de Montgrí (Baix Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Gran edifici d'apartaments situat a l'Estartit, davant del mar. Té planta irregular i en la seva composició hi ha un clar predomini de l'horitzontalitat. Consta de planta baixa, tres pisos i terrat; la planta baixa és ocupada per botigues, i als pisos hi ha apartaments amb balcó al passeig Marítim. A la part posterior l'edifici s'adapta al traçat del carrer, i presenta obertures petites, quadrades.

## Història

El projecte de l'obra va ser realitzada l'any 1987 i s'executà el 1988, sota la direcció de l'arquitecte Carles Ferrater i Lambarri.

## Referències

* 1 2
# Aromanès

L'aromanès, o macedoromanès, és una llengua romànica considerada per alguns lingüistes com a pertanyent a la branca oriental amb el dacoromanès, altrament dit romanès, el meglenoromanès i l'istroromanès. Altres lingüistes, sobretot romanesos, la cataloguen com a dialecte del romanès, mentre que una escola alemanya i hongaresa, fan del dacoromanès un dialecte de l'aromanès. La controvèrsia sobre l'estatus d'aquest idioma continua viva en l'actualitat, àdhuc entre els intel·lectuals aromanesos. L'única certitud sobre la qual els lingüistes i toponimistes es posen d'acord és que estes llengües o dialectes, individualitzades a partir del segle x, provenen de l'evolució d'un tronc comú romànic en la península Balcànica i la conca baixa del Danubi, que anomenen protoromanès.

## Referències

* ↑ «Council of Europe Parliamentary Assembly».

## Enllaços externs

* "Le valaque/aromoune-aroumane en Grèce". [Consulta: 6 d'abril de 2014]. Euromosaic. 1996. Institut de Sociolingüística Catalana.
* «Ethnologue report for language code: rup». [Consulta: 27 octubre 2012]. Report etnològic de xifres "maximum/minimum".
* Macedon Armans Council.
* Macedon Armans Association from France.
* Consiliul A Tinirlor Armanj, webpage about Youth Aromanians and their projects.
# Gran Premi dels Estats Units de motociclisme de 2013

El Gran Premi dels Estats Units de motociclisme de 2013, oficialment 2013 Red Bull U.S. Grand Prix, fou la novena cursa de la temporada 2013 de motociclisme.
La cursa es disputà al Circuit de Laguna Seca (Monterey, Estats Units) el 21 de juliol de 2013 i només tingué la prova de MotoGP.

## Classificació
### MotoGP

| Pos | No | Pilot | Moto | Voltes | Temps | Sortida | Punts |
| 1 | 93 | Marc Márquez | Honda | 32 | 44:00.695 | 2 | 25 |
| 2 | 6 | Stefan Bradl | Honda | 32 | +2.298 | 1 | 20 |
| 3 | 46 | Valentino Rossi | Yamaha | 32 | +4.498 | 4 | 16 |
| 4 | 19 | Álvaro Bautista | Honda | 32 | +4.557 | 3 | 13 |
| 5 | 26 | Dani Pedrosa | Honda | 32 | +9.257 | 7 | 11 |
| 6 | 99 | Jorge Lorenzo | Yamaha | 32 | +12.970 | 6 | 10 |
| 7 | 35 | Cal Crutchlow | Yamaha | 32 | +15.304 | 5 | 9 |
| 8 | 69 | Nicky Hayden | Ducati | 32 | +33.963 | 10 | 8 |
| 9 | 4 | Andrea Dovizioso | Ducati | 32 | +34.129 | 8 | 7 |
| 10 | 8 | Hèctor Barberà | FTR | 32 | +1:02.369 | 13 | 6 |
| 11 | 15 | Alex de Angelis | Ducati | 32 | +1:02.604 | 14 | 5 |
| 12 | 5 | Colin Edwards | FTR Kawasaki | 32 | +1:03.593 | 15 | 4 |
| 13 | 9 | Danilo Petrucci | Ioda-Suter | 32 | +1:20.420 | 16 | 3 |
| 14 | 17 | Karel Abraham | ART | 31 | +1 lap | 19 | 2 |
| 15 | 68 | Yonny Hernández | ART | 31 | +1 lap | 18 | 1 |
| 16 | 7 | Hiroshi Aoyama | FTR | 31 | +1 lap | 21 | |
| 17 | 67 | Bryan Staring | FTR Honda | 31 | +1 lap | 22 | |
| 18 | 52 | Lukáš Pešek | Ioda-Suter | 31 | +1 lap | 23 | |
| Ret | 38 | Bradley Smith | Yamaha | 7 | Mechanical | 9 | |
| Ret | 41 | Aleix Espargaró | ART | 5 | Accident | 11 | |
| Ret | 14 | Randy de Puniet | ART | 4 | Mechanical | 12 | |
| Ret | 71 | Claudio Corti | FTR Kawasaki | 3 | Mechanical | 17 | |
| Ret | 70 | Michael Laverty | PBM | 1 | Accident | 20 | |
| WD | 79 | Blake Young | APR | | Bike damaged | | |
| OFFICIAL MOTOGP REPORT ||||||||
# Antic edifici de les Escoles d'Argelaguer

L'Antic edifici de les Escoles d'Argelaguer és una obra noucentista d'Argelaguer (Garrotxa) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de planta rectangular amb teulat a quatre vessants que va ésser utilitzat durant molts anys com escola pública. Té dues portes d'accés (una a llevant i una altra a ponent) amb petita escala i porxos d'entrada; a cada costat d'aquests hi ha una finestra rectangular.
Les obertures de les aules (deu a cada costat) s'obren a migdia i tramuntana; en aquestes mateixes façanes hi ha dos cossos de planta rectangular, que es prolonguen vers l'exterior, que havien estat destinats a serveis. Les façanes de l'edifici estan pintades i les obertures emmarcades amb pedra adossada.

## Història

Les escoles d'Argelaguer varen ésser construïdes a la tercera dècada de la nostra centúria.

## Referències

* 1 2 3 «Antic edifici de les Escoles d'Argelaguer». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 28 febrer 2019].
# Atac a Albalat

L'atac a Albalat fou un dels episodis de la Conquesta del Regne de València per Jaume el Conqueridor.

## Antecedents

Un cop aconseguida Borriana, l'objectiu principal de Jaume el Conqueridor va ser València, pressionant pel seu flanc sud.

## L'atac

Des de Borriana Jaume el Conqueridor va realitzar dues incursions cap a la línia del Xúquer, uns 100 quilòmetres cap al sud, segons el Llibre dels fets va ser per obtenir aliments i botí, obviant el sistema defensiu de Balànsiya, va arribar fins a Albalat de la Ribera, deu quilòmetres al nord d'Alzira. Se sospita que l'objectiu era aquesta plaça i així poder actuar sobre València tant des del nord com pel sud, ja que crida l'atenció que Jaume I es desplacés fins a un punt tan allunyat amb l'única missió d'aconseguir recursos per subsistir.

## Conseqüències

L'acció no va donar resultat i Jaume el Conqueridor va haver de tornar a Borriana.

## Referències

* ↑ Coll i Alentorn, Miquel. Història. vol.2. L'Abadia de Montserrat, 1992, p. 342. ISBN 8478263616.
* ↑ «Comença la conquesta del Regne de Valencia, capítol XLIIII». A: Chronica, o commentari del gloriosissim e invictissim Rey en Iacme. Vídua de Joan Mey Flandro, 1557, p. folis LVIIr i LVIIv.

## Bibliografia

* Jaume I el Conqueridor. Chronica, o commentari del gloriosissim e invictissim Rey en Iacme. Vídua de Joan Mey Flandro, 1557.
# Edifici d'apartaments Puig-Porret

L'edifici d'apartaments Puig-Porret és una obra de les darreres tendències arquitectòniques de Vic (Osona) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'edifici Puig-Porret s'emplaça en un solar de grans dimensions que dona a un dels carrers més importants de la ciutat. La profunditat edificable i l'amplada del solar projecten un edifici de planta baixa i cinc pisos en alineació de façana, amb quatre habitatges per planta repartits en dues escales. Els dormitoris estan ubicats a la façana de carrer, mentre que les sales d'estar, les cuines i els menjadors queden a la banda posterior. Cada habitatge disposa d'una tribuna octagonal que permet incrementar Ia superfície d'assolellament d'aquesta façana. A la part interior del solar hi ha un segon cos, més baix, de planta baixa, ocupat per habitatges dúplex. Des del carrer s'accedeix directament al pati que queda entre totes dues edificacions.

## Història

L'edifici és interessant per la composició de les façanes i per la configuració volumètrica. La seva particularitat s'ha de situar en el context de l'arquitectura dels habitatges col·lectius a la ciutat de Vic. Manel Anglada és l'autor d'alguns dels edificis d'habitatges més interessants construïts al centre de Vic durant els anys setanta. En la seva prolífica producció, va desenvolupar gairebé totes les tipologies d'edificis i va introduir una renovació formal a l'arquitectura de la comarca d'Osona.

## Referències

* 1 2
# Aromitalia 3T Vaiano

L'Aromitalia 3T Vaiano (codi UCI: VAI) és un equip ciclista femení italià. Creat al 2010, té categoria UCI Women's Team.

## Classificacions UCI

Aquesta taula mostra la plaça de l'equip a la classificació de la Unió Ciclista Internacional a final de temporada i també la millor ciclista en la classificació individual de cada temporada.
Del 2010 al 2015 l'equip va participar en la Copa del món
A partir del 2016, l'UCI Women's WorldTour va substituir la Copa del món

## Composició de l'equip

2014 :
2015 :
2016 :
2017 :
2018 :
2019 :
2020 :
2021 :
2022 :

## Referències

* ↑ Rànquings a la pàgina de l'UCI

## Enllaços externs

* Plantilles i resultats a cyclebase.nl
* Plantilles i resultats a procyclingstats.com
# Antic estudi d'Estac

L'Antic estudi d'Estac és una obra de Soriguera (Pallars Sobirà) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

L'edifici és de planta rectangular amb la façana principal orientada cap a l'est. És de dues plantes i sotacoberta amb una superfície total construïda de 214 m². La coberta és a dues aigües.
Els materials emprat són bàsicament pedra del país utilitzada pels murs principals, fusta per a l'embigat, la coberta, les portes i finestres; enllosat de llosa del país. Els paraments dels mur estan arrebossats amb guix elaborat in situ artesanalment.
L'escola i el pati estan envoltats per un mur de pedra seca. A la façana principal destaca un cos central a manera de pòrtic que dona pas a l'interior de la planta baixa, té una coberta plana. A l'extrem nord s'hi observa l'escala i porta d'accés a la planta superior. Quatre finestres i la balconera donen llum a l'interior de les dues plantes principals. Les façanes nord, oest i sud també disposen d'obertures a l'exterior.
La planta baixa estava distribuïda en un sala principal que feia funció d'aula, un lavabo i una petita habitació per emmagatzemar la llenya.
A la primera planta hi havia l'habitatge del mestre. Aquest es compon de cuina amb llar de foc, menjador, tres habitacions, rebost i lavabo.
El sota cobert, de poca alçada i al qual s'accedeix per una escala des de la primera planta, feia la funció de golfes.
L'edifici es conserva en bon estat encara que no és habitable. No hi ha patologies estructurals greus.

## Història

La majoria de població de la zona era analfabeta entorn la segona meitat del segle xix. Aquesta dada es coneix gràcies a les llistes d'empadronament. Se sap també que al 1860 hi havia un mestre a Estac que donava classe a l'antiga rectoria. A finals del segle xix Estac era la capital del districte escolar, a més de cap de municipi, i centre d'acollida de tots els alumnes provinents d'Escós, Baro, Arcalís i Mencui.
Al 1918 l'inspector provincial autoritzava la construcció de la casa-escola d'Escós.
L'edifici d'Estac es va inaugurar l'any 1930, data que podem veure damunt la porta. A finals dels anys 30, tots els pobles de Soriguera tenien una escola mixta i Estac continuava sent la capital del districte escolar.
Es procurava compaginar els horaris escolar s'adaptaven als requeriments de les feines del camp. Ja que en determinats moments feien falta totes les mans per atendre el camp. D'aquesta manera s'intentava evitar l'absentisme escolar.
Entorn els anys 50 i primera meitat de la dècada dels 60 es produeix un augment del cens escolar. A partir dels anys 60-70 es produeix una concentració escolar cap a les àrees urbanes de més població.
L'escola va tancar al finalitzar el curs 1974-195

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 «Antic estudi d'Estac». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 setembre 2017].
# Tord roquer

«Tord roquer» té aquests significats:
* Tord roquer o Blennius ocellaris, peix d'hàbits nocturns de la família dels blènnids
* Tord roquer o Labrus merula, espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes
* Tord roquer o Symphodus mediterraneus, espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes
* Tord roquer o Symphodus roissali, espècie de peix de la família dels làbrids i de l'ordre dels perciformes
# Empaquetament preperitoneal

L'empaquetament pelvià preperitoneal o, senzillament, empaquetament preperitoneal, és una opció de tractament per a aquells pacients amb una fractura de pelvis que sagnen i tenen un xoc hipovolèmic o hi van en camí. Es recomana quan l'embolització angiogràfica no està disponible de manera oportuna.
S'utilitza quan el sagnat és d'origen ossi o del plexe venós, que n'és la causa habitual de sagnat, i no s'estabilitza la pressió malgrat la transfusió de sang urgent. Consisteix en la introducció de gasses (a través d'una incisió per línia mitja suprapúbica) que comprimeixen el lloc de sagnat.

## Referències

* ↑ Burlew, CC «Preperitoneal pelvic packing for exsanguinating pelvic fractures.». International orthopaedics, 41, 9, 9-2017, pàg. 1825–1829. DOI: 10.1007/s00264-017-3485-3. PMID: 28447123.
* ↑ ATLS - Advanced Trauma Life Support - Student Course Manual. 10. American College of Surgeons, 2018, p. 89, 96–97. ISBN 9780996826235.
* ↑ Burlew, Clay Cothren «Preperitoneal pelvic packing for exsanguinating pelvic fractures». International Orthopaedics, 41, 9, 9-2017, pàg. 1825–1829. DOI: 10.1007/s00264-017-3485-3. ISSN: 1432-5195. PMID: 28447123.
* ↑ «Pelvic packing surgery LIVE "real-time" instructional video». [Consulta: 28 febrer 2022].
# Edifici d'habitatges a l'avinguda Caresmar, 40 (Igualada)

L'Edifici d'habitatges a l'avinguda Caresmar, 40 és una obra monumentalista academicista d'Igualada (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici de configuració estilística típicament ceoclàssica que agafa la forma d'arc de triomf de tres entrades amb arcs de mig punt i a sobre cada un tres petits quadrants que, en un principi, podien haver estat pensats per introduir-hi una petita decoració en baix relleu de pedra, encara que avui dia no ho podem assegurar del tot. L'acabament de l'edifici està constituït per un frontó circular que ocupa la part central sustentant-se sobre dos pilars de pedra, i finalment un petit cos de forma irregular amb línies .../... sinuoses i que culmina tot el conjunt.
# El Moviment de la Ruralitat

El Moviment de la Ruralitat, anteriorment Cacera, Natura, Pesca i Tradicions, és un partit polític francès creat el setembre de 1989 sota forma d'associació per André Goustat i Jean Saint-Josse amb la finalitat de defensar els valors tradicionals de la França rural, especialment la cacera. Forma part del Grup per l'Europa de les Democràcies i les Diversitats del Parlament Europeu. El seu president és Frédéric Nihous.
A les eleccions europees de 1989 i 1994 no va obtenir representació, però sí a les de 1999, quan va obtenir 6 eurodiputats, un d'ells Jean Saint-Josse. A les eleccions regionals franceses de 1992 va obtenir 29 consellers regionals (10 a Aquitània) i 32 a les de 1998, però a les de 2004 es presentà a 8 regions, però no va obtenir representació a cap.
A les eleccions europees de 2004 no va arribar al 3% dels vots, percentatge necessari per a sufragar les despeses de la campanya. Perdé els eurodiputats i tenia 300.000 € en pèrdues. Això provoca nombroses fugues a l'UMP i al Moviment per França. Tot i això, el 2 de setembre de 2006 va presentar Frédéric Nihous com a candidat a les eleccions presidencials franceses de 2007, però només obté l'1,5% dels vots (420.645 vots). A la segona volta va instar als seus votants a rebutjar l'ecologisme punitiu que representava Ségolène Royal. El 14 de gener de 2008, en una reunió a Orly (Val-de-Marne) Saint-Josse dimití com a president i Nihous el va substituir.

## Resultats electorals

* Eleccions europees de 1989: llista encapçalada per André Goustat - 749 741 vots (4,13% dels vots) - cap diputat
* Eleccions regionals de 1992: 29 electes a 13 regions (d'ells 10 a Aquitània).
* Eleccions europees de 1994: llista encapçalada per André Goustat - 771 061 vots (3,96% dels vots) - cap elegit
* Eleccions regionals de 1998: 32 elegits a 17 regions. A Llenguadoc-Rosselló, els caçadors presentaren dues llistes al cantó d'Erau.
* Eleccions europees de 1999: llista encapçalada per Jean Saint-Josse. 1 195 727 vots (6,77%) i sis eurodiputats : Jean Saint-Josse, Michel Raymond, Véronique Mathieu, Yves Butel, Jean-Louis Bernié i Alain Esclopé.
* Eleccions cantonals de 2001: 52 candidats - 4 elegits : 2 al Somme: Nicolas Lotin i Yves Butel (després deixà CPNT); 1 a Gironda: Francis Magenties (Cantó de Lesparre-Médoc); i 1 a l'Erau: Christophe Morgo (cantó de Mèze). Aquest darrer arrabassa un cantó dominat pels Verts des de 1971.
* Eleccions presidencials de 2002 (1a volta) : Jean Saint-Josse - 1 204 689 vots (4,23% dels vots).
* Eleccions presidencials de 2007 (1a volta) : Frédéric Nihous - 420 645 vots (1,15% dels vots).

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2003-10-28 a Wayback Machine.
* Plataforma de discussió
* Plataforma de la pesca
# Antideuteri

L'antideuteri és l'antipartícula completa del deuteri, consistent en un antiprotó, un antineutró i un positró. El símbol proposat és D, o sigui el símbol del deuteri amb una barra a sobre. El seu nucli s'anomena antideuteró i va ser produït el 1965 al sincrotró de protons del CERN, però el 2012 seguia sense haver-se aconseguit un deuteri sencer amb el positró.

## Referències

* ↑ Chardonnet, P; Orloff, Jean; Salati, Pierre «The production of anti-matter in our galaxy». Physics Letters B, 409, 1997, pàg. 313. arXiv: astro-ph/9705110. Bibcode: 1997PhLB..409..313C. DOI: 10.1016/S0370-2693(97)00870-8.
* ↑ Massam, T; Muller, Th.; Righini, B.; Schneegans, M.; Zichichi, A. «Experimental observation of antideuteron production». Il Nuovo Cimento, 39, 1965, pàg. 10–14. Bibcode: 1965NCimS..39...10M. DOI: 10.1007/BF02814251.
* ↑ Dorfan, D. E; Eades, J.; Lederman, L. M.; Lee, W.; Ting, C. C. «Observation of Antideuterons». Phys. Rev. Lett., 14, 24, June 1965, pàg. 1003–1006. Bibcode: 1965PhRvL..14.1003D. DOI: 10.1103/PhysRevLett.14.1003.
# Tord

«Tord» té aquests significats:
* Aus: nom donat a diversos ocells de la família dels túrdids, especialment els del gènere Turdus
** Tord comú (Turdus philomelos)
** Tord ala-roig (Turdus iliacus)
* Peixos: nom donat a diversos peixos de la família dels làbrids que pertanyen als gèneres Symphodus i Labrus
** Tord flassader (Symphodus doderleini)
** Tord massot (Labrus merula)
** tord, tord roquer o tord enrocador (Symphodus melops)
** Tord roquer o Symphodus mediterraneus
** Tord lloro (Symphodus tinca)