OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Orbayando

Orbayando. Revista asturiana d'informació. va ser una revista asturiana d'informació que es va editar a Gijón (Espanya) entre els anys 1988 i 1990 de forma bimestral. Es va tractar del primer intent seriós de publicació generalista en asturià.
En l'esbós del número zero de la revista, que es va publicar al setembre de 1988, es va justificar l'elecció del nom de la revista dient que provenia de la resposta als requeriments fets a Patricio Adúriz, cronista oficial de Gijón, en memòria d'una altra revista, de caràcter literari, que va publicar el grup Los Ruxidores en els anys 1950 i que estava format, entre d'altres, per Luciano Castañón, Tomás Montero i Enrique García Rendueles.
La revista va néixer amb l'objectiu de defensar els interessos d'Astúries, els seus valors, els seus senyals d'identitat, la llengua, maneres, tradicions i l'existència de poder polític per a Astúries, declarant-se independent de qualsevol partit polític o grup socioeconòmic de pressió. Utilitzava indistintament l'asturià i el castellà en els seus continguts, que tractaven temes d'actualitat, cultura, política o sindicalisme. El consell de direcció estava format per Humberto Gonzali, Juan Bonifacio Lorenzo Benavente i Xicu Monteserín. Va tenir cinc nombres, l'últim dels quals va ser publicat al maig de 1990.

## Refereències

* ↑ Actes del I Conceyu Internacional de Lliteratura Asturiana: Uviéu, 5, 6, 7 y 8 de payares 2001 (en asturià). Academia Llingua Asturiana, 2003. ISBN 84-8168-343-4.
* ↑ Gonzali, Humberto. «Acerca de mi». Arxivat de l'original el 2016-02-16. [Consulta: 14 febrer 2016].
# Magnús Scheving

Magnús Örn Eyjólfsson Scheving (Borgarnes, 10 de novembre de 1964) és un exgimnasta, escriptor, productor i actor islandès, més conegut pel seu paper a Vilamandra (LazyTown).
Va apostar amb un amic seu que haurien de ser els millors en un esport. A Magnús li va tocar la gimnàstica aeròbica, disciplina en què fou campió europeu el 1994 i 1995. Va crear i participar en la sèrie infantil Vilamandra, que fou retransmesa a més de 109 països de tot el món i traduïda a 18 idiomes. Interpretava el paper protagonista, Sportacus. És l'autor del best-seller "Àfram Latibær!", en el qual es promovia la salut dels infants d'una manera divertida. També participà en la pel·lícula The Spy Next Door juntament amb Jackie Chan. Va ser-li atorgat el premi Guinness per ser el protagonista amb més diners invertits en una sèrie infantil, en la setena posició, amb 249 milions d'euros.

## Referències

* ↑ Mills, Simon «Simon Mills talks to LazyTown's Magnús Scheving aka 'Sportacus'» (en anglès). The Guardian, 24-11-2006. ISSN: 0261-3077.
* ↑ «Fit for purpose». The Economist. ISSN: 0013-0613.
* ↑ «Frá dauða til lífs» (en islandès). [Consulta: 14 març 2020].
# London Boys

London Boys va ser un duo britànic de pop dance amb seu a Alemanya format per Edem Ephraim (1 de juliol de 1959, Londres, Regne Unit - 21 de gener de 1996) i Dennis Fuller (19 de juny de 1959, Jamaica - 21 de gener de 1996). Se'ls recorda millor pels èxits Rèquiem i London Nights. El duet va tenir un tràgic final a l'any 1996 en un accident de cotxe als Alps orientals.

## Història

Malgrat que tots dos residien a Hamburg (Alemanya) des del 1981, Ephraim nascut a Londres i Fuller a Jamaica es van conèixer a l'escola, en el barri de Greenwich (Londres). Procedents del món del ball, el productor discogràfic Ralf-René Maué els va descobrir, i a l’any 1986 es va crear el duet. El seu estil era una barreja de música soul i eurobeat amb coreografies, sovint acrobàtiques, fruit de l’experiència de tots dos com a ballarins sobre patins. Les seves actuacions i vídeos musicals es basaven sobretot en la seva destresa en el ball.
El seu senzill Requiem (1988) va arribar al número 4 de la llista de singles del Regne Unit. Junt amb l’altre tema d’èxit London Nights, les dues a l'àlbum The Twelve Commandments of Dance (Atlantic Records), van assolir el segon lloc a les llistes de senzills i àlbums del Regne Unit. Un altre senzill, Harlem Desire, va arribar al número 17. Les cançons My Love (1987), Chapel of Love (1990) i Freedom (1991), també van entrar a les llistes de singles sense arribar a llocs destacats. Després d'això, els seus enregistraments posteriors van tenir poc èxit. No obstant això, els London Boys van vendre 4,5 milions de discos a tot el món.
Després d’abandonar l'escena musical, London Boys va reaparèixer el 1995. Van editar un àlbum crossover amb Polydor anomenat Hallelujah Hits, que incorporava arranjaments d'eurodance a composicions religioses tradicionals.

## Mort

Ephraim i Fuller van morir el 21 de gener de 1996 quan en una carretera de muntanya als Alps austríacs, de camí a una estació d'esquí, el cotxe on viatjaven va ser envestit per un conductor ebri. L'esposa d'Ephraim també va morir en l'accident, deixant orfe el seu fill de tres anys, així mateix com la filla de Fuller, de deu anys.

## Discografia
### Àlbums

* The Twelve Commandments of Dance (1988/89)
* Sweet Soul Music (1991)
* Chapel of Love (1991)
* Love 4 Unity (1993)
* Hallelujah Hits (1995) com a "New London Boys"

## Referències

* ↑ «THE LONDON BOYS | Ralf-René Maué official homepage» (en alemany). [Consulta: 22 setembre 2023].
* 1 2 «The tragic story of '80s duo London Boys is utterly heartbreaking» (en anglès). [Consulta: 20 setembre 2023].
* ↑ «London Boys» (en anglès). [Consulta: 22 setembre 2023].
* ↑ «The New London Boys - Hallelujah Hits» (en anglès), 1995. [Consulta: 22 setembre 2023].
# Gran Premi de Gran Bretanya del 1997

Resultats del Gran Premi de la Gran Bretanya de Fórmula 1 de la temporada 1997, disputat al circuit de Silverstone el 13 de juliol del 1997.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 3 | Jacques Villeneuve | Williams - Renault | 59 | 1h 28' 02. 3 | 1 | 10 |
| 2 | 7 | Jean Alesi | Benetton - Renault | 59 | + 10.205 s | 11 | 6 |
| 3 | 8 | Alexander Wurz | Benetton - Renault | 59 | + 11.296 s | 8 | 4 |
| 4 | 10 | David Coulthard | McLaren - Mercedes | 59 | + 31.229 s | 6 | 3 |
| 5 | 11 | Ralf Schumacher | Jordan - Peugeot | 59 | + 31.880 s | 5 | 2 |
| 6 | 1 | Damon Hill | Arrows - Yamaha | 59 | + 1' 13.552 min. | 12 | 1 |
| 7 | 12 | Giancarlo Fisichella | Jordan - Peugeot | 58 | + 1 Volta | 10 | |
| 8 | 14 | Jarno Trulli | Prost - Mugen - Honda | 58 | + 1 Volta | 13 | |
| 9 | 17 | Norberto Fontana | Sauber - Petronas | 58 | + 1 Volta | 14 | |
| 10 | 21 | Tarso Marques | Minardi - Hart | 58 | + 1 Volta | 21 | |
| 11 | 15 | Shinji Nakano | Prost - Mugen - Honda | 57 | Motor | 15 | |
| Ret | 9 | Mika Häkkinen | McLaren - Mercedes | 52 | Motor | 3 | |
| Ret | 23 | Jan Magnussen | Stewart - Ford | 50 | Motor | 16 | |
| Ret | 18 | Jos Verstappen | Tyrrell - Ford | 45 | Motor | 20 | |
| Ret | 6 | Eddie Irvine | Ferrari | 44 | Palier / Eix | 7 | |
| Ret | 19 | Mika Salo | Tyrrell - Ford | 44 | Motor | 18 | |
| Ret | 16 | Johnny Herbert | Sauber - Petronas | 42 | Part elèctrica | 9 | |
| Ret | 5 | Michael Schumacher | Ferrari | 38 | Pressió rodes | 4 | |
| Ret | 22 | Rubens Barrichello | Stewart - Ford | 37 | Motor | 22 | |
| Ret | 2 | Pedro Diniz | Arrows - Yamaha | 29 | Motor | 17 | |
| Ret | 4 | Heinz-Harald Frentzen | Williams - Renault | 0 | Col·lisió | 2 | |
| Ret | 20 | Ukyo Katayama | Minardi - Hart | 0 | Virolla | 19 | |

## Altres

* Pole: Jacques Villeneuve 1' 21. 598
* Volta ràpida: Michael Schumacher 1' 24. 475 (a la volta 34)

## Referències

* «La web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-10-29. [Consulta: 24 març 2010].
# Columna de Segimon

La columna de Segimon (en polonès: Kolumna Zygmunta), és un monument dels més famosos de Varsòvia. situat sobre la Plac Zamkowy (plaça del palau reial). El monument commemora el rei Segimon Vasa, que l'any 1596, havia traslladat la capital de Polònia de Cracòvia a Varsòvia.
De 22 metres d'alçada, la columna adornada amb quatre àguiles suporta l'estàtua del rei, vestit amb una cuirassa arcaica, portant una creu a una mà i brandant la seva espasa a l'altra.

## Història

Erigida a l'origen l'any 1644, la columna (abans en marbre vermell) és destruïda i l'estàtua en bronze greument deteriorada en la Insurrecció de Varsòvia l'u de setembre de 1944.
Després de la guerra, l'estàtua és reparada i l'any 1949, i instal·lada a alguns metres del lloc d'origen, sobre una nova columna de granit provinent de la mina de Strzegom. Els trossos trencats de la columna original són visibles al costat del palau reial.

## Referències

* 1 2 «Kolumna Zygmunta III Wazy w Warszawie» (en anglès). [Consulta: 18 febrer 2020].
* ↑ «Start - Warszawa 19115». [Consulta: 18 febrer 2020].
* ↑ «sztuka.net - Kolumna Zygmunta III Wazy», 19-05-2006. Arxivat de l'original el 2006-05-19. [Consulta: 18 febrer 2020].
# Ostreids

Els ostreids o ostrèids (Ostreidae) són una família de mol·luscs bivalves de l'ordre Pteriomorpha (ex-Ostreoida) que, entre d'altres, comprèn les espècies d'ostres i ostions (gèneres: Anomiostrea, Dendostrea, Ostreola, Booneostrea, Planostrea, Pustulostrea, Pycnodonta, Ostrea, Crassostrea, Striostrea, Saccostrea, Tiostrea, Lopha i Alectryonella).

## Referències

* ↑ «Ostreids». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Martha Cooper

Martha Cooper és una fotoperiodista estatunidenca. Va treballar com a fotògrafa personal del New York Post durant la dècada de 1970. És més coneguda per documentar l'escena del grafit de la ciutat de Nova York de les dècades del 1970 i 1980.
El 1984, Cooper i Henry Chalfant van publicar les seves fotografies del grafit de la ciutat de Nova York al llibre Subway Art , que s'ha descrit com la «bíblia del grafiti» i el 2009 n'havia venut mig milió de còpies.

## Publicacions

* Subway Art. By Cooper and Henry Chalfant. Thames & Hudson, London, 1984; Henry Holt, New York, 1984. ISBN 0-03-071963-1
* R.I.P.: New York Spraycan Memorials. Thames & Hudson, 1994. ISBN 0-500-27776-1
* Hip Hop Files: Photographs 1979-1984. From Here to Fame, 2004. ISBN 3-937946-05-5
* Street Play. From Here to Fame, 2005. ISBN 3-937946-16-0
* We B*Girlz. text by Nika Kramer, PowerHouse, 2005. ISBN 1-57687-269-6
* Tag Town. Dokument Press, 2007. ISBN 978-9185639052
* New York State of Mind. PowerHouse, 2007. ISBN 1-57687-408-7
* Going Postal. Mark Batty, 2009. ISBN 0-9799666-5-5
* Name Tagging. Mark Batty, 2010. ISBN 0-9819600-6-5
* Tokyo Tattoo 1970. Dokument, 2012. ISBN 978-9185639274
* Postcards from New York City. Dokument, 2012. ISBN 978-9185639557
* One Week With 1UP. Publikat GmbH, 2021. ISBN 9783939566519
* Spray Nation: 1980s NYC Graffiti Photos. Prestel, 2022. ISBN 9783791388748

## Referències

* 1 2 [Urban Discipline 2001: Graffiti-Art, p. 104, a Google Books Urban Discipline 2001: Graffiti-Art] (en en, de). 2. 1st. Hamburg (Germany): getting-up, 2001, p. 104. ISBN 3-00-007960-2.
* ↑ Andrea Kurland, "Martha Cooper: The photographer who introduced graffiti to the world: Creative Decay Arxivat 2018-06-25 a Wayback Machine.". Huck (magazine), 9 December 2016. Accessed 2 March 2018.
* ↑ Amy Newson, "The woman who captured NYC’s graffiti gangs". Dazed, 4 February 2016. Accessed 2 March 2018.
* ↑ Graustark, Barbara «Chronicler of the Furtive Arts». The New York Times, 10-04-2009 [Consulta: 8 març 2018].
# Francesc Orteu

Francesc Orteu (Lleida, 1963) és un filòsof, escriptor i guionista català. Com a guionista ha col·laborat en programes com Pasta Gansa, Les Tres Bessones, Persones humanes o El Capità enciam. Ha publicat diversos llibres, incloent Doctor Soler: conflictes avançats de la parella (Quaderns Crema, 1997) i Petita Enciclopèdia Catalana (Quaderns Crema, 1998). Col·labora o ha col·laborat amb mitjans com l'Avui, el Diari Ara, Catalunya Ràdio i RAC1.

## Publicacions

* Doctor Soler: conflictes avançats de la parella (Quaderns Crema, 1997)
* Petita Enciclopèdia Catalana (Quaderns Crema, 1998)
* Per què no llegeixo? (Ara llibres, 2003)
* Economia corporal (A contravent, 2009)
* Pensa, manifest inquietant a favor de la ignorància (Catedral, 2017)

## Referències

* ↑ «Francesc Orteu: “A Europa tots els idiotes sobreviuen, a l’Àfrica no”». [Consulta: 19 agost 2019].
* ↑ «Francesc Orteu és el nou director del segell editorial Rata», 22-11-2018. [Consulta: 19 agost 2019].
* ↑ «Francesc Orteu». [Consulta: 19 agost 2019].
* ↑ «Ara Llibres | Catàleg | Per què no llegeixo?». Arxivat de l'original el 2019-08-19. [Consulta: 19 agost 2019].
* ↑ «Àrtic: Entrevista a Francesc Orteu», 16-03-2017. [Consulta: 19 agost 2019].
* ↑ TV3. «Francesc Orteu ens ajuda a enamorar-nos del nostre pensament amb "Pensa"». [Consulta: 19 agost 2019].
# Gran Premi de Gran Bretanya del 2003

Resultats del Gran Premi de la Gran Bretanya de Fórmula 1 de la temporada 2003, disputat al circuit de Silverstone el 20 de juliol del 2003.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 2 | Rubens Barrichello | Ferrari | 60 | 1h 28' 37. 554 | 1 | 10 |
| 2 | 3 | Juan Pablo Montoya | Williams - BMW | 60 | + 5.462 s | 7 | 8 |
| 3 | 6 | Kimi Räikkönen | McLaren - Mercedes | 60 | + 10.656 s | 3 | 6 |
| 4 | 1 | Michael Schumacher | Ferrari | 60 | + 25.648 s | 5 | 5 |
| 5 | 5 | David Coulthard | McLaren - Mercedes | 60 | + 36.827 s | 12 | 4 |
| 6 | 7 | Jarno Trulli | Renault | 60 | + 43.067 s | 2 | 3 |
| 7 | 21 | Cristiano da Matta | Toyota | 60 | + 45.085 s | 6 | 2 |
| 8 | 17 | Jenson Button | BAR - Honda | 60 | + 45.478 s | 20 | 1 |
| 9 | 4 | Ralf Schumacher | Williams - BMW | 60 | + 58.032 s | 4 | |
| 10 | 16 | Jacques Villeneuve | BAR - Honda | 60 | + 1' 03.569 min. | 9 | |
| 11 | 20 | Olivier Panis | Toyota | 60 | + 1' 05.207 min. | 13 | |
| 12 | 10 | Heinz-Harald Frentzen | Sauber - Petronas | 60 | + 1' 05.564 min. | 14 | |
| 13 | 12 | Ralph Firman | Jordan - Ford | 59 | + 1 Volta | 17 | |
| 14 | 14 | Mark Webber | Jaguar - Cosworth | 59 | + 1 Volta | 11 | |
| 15 | 19 | Jos Verstappen | Minardi - Cosworth | 58 | + 2 Voltes | 19 | |
| 16 | 18 | Justin Wilson | Minardi - Cosworth | 58 | + 2 Voltes | 18 | |
| 17 | 9 | Nick Heidfeld | Sauber - Petronas | 58 | + 2 Voltes | 16 | |
| Ret | 8 | Fernando Alonso | Renault | 52 | Caixa canvi | 8 | |
| Ret | 11 | Giancarlo Fisichella | Jordan - Ford | 44 | Suspensions | 15 | |
| Ret | 15 | Antônio Pizzonia | Jaguar - Cosworth | 32 | Motor | 10 | |

## Altres

* Pole: Rubens Barrichello 1' 21. 209
* Volta ràpida: Rubens Barrichello 1' 22. 236 (a la volta 38)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-12-26. [Consulta: 4 juny 2010].
# Francesco Novello da Carrara

Francesco II de Carrara (Pàdua, 19 de maig de 1359 - Venècia,16 de gener de 1405), conegut com Francesco il Novello ('Francesco el Jove'), va ser senyor de Pàdua després que el seu pare, Francesc I il Vecchio, renunciés al senyoriu el 29 de juny de 1388; era membre de la família dels Carraresi . Es casà amb Taddea, filla de Niccolò II d'Este, senyor de Mòdena.
Va lluitar a la batalla de Castagnaro (1387) pel bàndol de Pàdua.
Va ser executat per oficials venecians després de la seva captura durant la guerra entre Venècia i Pàdua. Burckhardt escriu: "Quan l'últim Carrara ja no va poder defensar les muralles i les portes de la Pàdua, afectada per la pesta, tancada per tots els costats pels venecians, els soldats de la guàrdia el van sentir cridar al diable "que vingués a matar-lo"." Els seus fills Francesco i Jacopo que també havien estat capturats van ser executats l'endemà.

## Família

Francesc II va tenir diversos fills legítims:
* Francesco III, va ser estrangulat pocs dies després del seu pare. Es va casar amb Alda Gonzaga, filla de Francesco I Gonzaga i Agnès Visconti.
* Jacopo, fet presoner després de la rendició de Verona, estrangulat pocs dies després del seu pare. Casat amb Costanza da Varano.
* Ubertino
* Marsili
* Nicolò, va morir en la infància
* Gigliola da Carrara
* Valpurga, abadessa de Santa Àgata a Pàdua
També va tenir una sèrie de descendència il·legítima:
* Stefano
* Gionata
* Milone
* Agnese, es va casar amb Ognibene da Mantova

## Fonts

* Ganguzza Billanovich, Maria Chiara. «CARRARA, Francesco da, il Novello». Dizionario Biografico degli Italiani. Treccani, 1977.

## Referències

* ↑ A modern account of his dramatic career is L. Panzarino, Il Potere e la Nemesi, Francesco il Novello da Carrara e i suoi tempi, (Tipografia Rigoni Piove di Sacco), 2001.
* ↑ Burckhardt, Jacob. The Civilization of the Renaissance in Italy. London: Phaidon Press, 1944, p. 7.
* ↑ "An Account of the End of the Carrara Dynasty, 1406," from A., B., and G. Gatari, Cronaca carrarese.
# Charles De Geer

    Aquest autor és citat en taxonomia animal amb el nom «De Geer».
Charles De Geer també conegut com a Carl De Geer (Finspång, Suècia, 30 de gener del 1720-Estocolm, Suècia, 7 de març de 1778) fou un entomòleg i empresari suec.
De Geer nasqué a Finspång com fill de Jean Jacques De Geer i Jacqueline van Assendelft. A l'edat de tres anys va emigrar cap a Utrecht (Països Baixos) on tenia parents. Hiva viure i començar els seus estudis a la Universitat d'Utrecht fins al 1739, quan un oncle seu, mort sense descendència directa li va deixar una important forja industrial a Lövstabruk a Uppland. Va ser deixeble de Carl von Linné a la Universitat d'Uppsala i va ser elegit el mateix any com membre de la Reial Acadèmia Sueca de Ciències. El 1743 va casar-se amb la barona Katarina Charlotta Ribbing. El 1748 esdevingué membre de l'Acadèmia Francesa de les Ciències.
El 1752 publicà la seva obra principal, Mémoires pour servir à l'histoire des insectes al qual va descriure meticulosament uns 1466 insectes i altres artròpodes, dels quals uns 700 van entrar al sistema binomial. No és convençut de la necessitat de seguir el sistema de la nomenclatura binomial desenvolupat per Linné al qual el 16 d'octubre del 1772 va escriure «No veiem tots les coses de la mateixa manera, i l'home té la feblesa enamorar-se massa en la seva pròpia opinió».
És sebollit amb la seva esposa a la catedral d'Uppsala.

## Insectes que ha descrit

* Dermàpter (ordre)
* Àcar de la sarna
* Poll del cabell
* Escarabat del rellotge de la mort
* Corc comú

## Insectes que porten el seu nom

* Degeeriella, una família de puces
* Nemophora degeerella, una arna
* Crematogaster degeeri, una formiga

## Referències

* 1 2 Hofberg, Herman; Heurlin, Frithiof et alii. «De Geer, Carl (Charles)». A: Svenskt biografiskt handlexikon (en suec). 2a ed.. Estocolm: Albert Bonnier Förlag, 1906, p. 225-226.
# Gran Premi de Las Vegas del 1981

Resultats del Gran Premi de Las Vegas de Fórmula 1 de la temporada 1981, disputat al circuit de Las Vegas, que estava situat al pàrquing de l'hotel Caesar's Palace de la ciutat de Las Vegas el 17 d'octubre de 1981.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 1 | Alan Jones | Williams - Ford | 75 | 1h 44' 09. 0 | 2 | 9 |
| 2 | 15 | Alain Prost | Renault | 75 | + 20.048 s | 5 | 6 |
| 3 | 23 | Bruno Giacomelli | Alfa Romeo | 75 | + 20.428 s | 8 | 4 |
| 4 | 12 | Nigel Mansell | Lotus - Ford | 75 | + 47.473 s | 9 | 3 |
| 5 | 5 | Nelson Piquet | Brabham - Ford | 75 | + 1' 16.438 min. | 4 | 2 |
| 6 | 26 | Jacques Laffite | Ligier - Matra | 75 | + 1' 18.175 min. | 12 | 1 |
| 7 | 7 | John Watson | McLaren - Ford | 75 | + 1' 18.497 min. | 6 | |
| 8 | 2 | Carlos Reutemann | Williams - Ford | 74 | + 1 Volta | 1 | |
| 9 | 28 | Didier Pironi | Ferrari | 73 | + 2 Voltes | 18 | |
| 10 | 20 | Keke Rosberg | Fittipaldi - Ford | | + 2 Voltes | | |
| 11 | 29 | Riccardo Patrese | Arrows - Ford | | + 4 Voltes | | |
| 12 | 8 | Andrea de Cesaris | McLaren - Ford | | + 6 Voltes | | |
| 13 | 4 | Michele Alboreto | Tyrrell - Ford | | Motor | | |
| NC | 14 | Eliseo Salazar | Ensign - Ford | | No classificat | | |
| Ret | 36 | Derek Warwick | Toleman - Hart | | Caixa | | |
| Ret | 22 | Mario Andretti | Alfa Romeo | | Suspensions | | |
| DSC | 27 | Gilles Villeneuve | Ferrari | | Desqualificat | | |
| Ret | 6 | Hector Rebaque | Brabham - Ford | | Probl. mecànics | | |
| Ret | 33 | Marc Surer | Theodore - Ford | | Suspensions | | |
| Ret | 3 | Eddie Cheever | Tyrrell - Ford | | Motor | | |
| Ret | 16 | René Arnoux | Renault | | Probl. elèctrics | | |
| Ret | 25 | Patrick Tambay | Ligier - Matra | | Accident | | |
| Ret | 11 | Elio de Angelis | Lotus - Ford | | Pèrdua d'aigua | | |
| Ret | 32 | Jean Pierre Jarier | Osella-Ford | | Transmissió | | |
| NVC | 9 | Slim Borgudd | ATS - Ford | | | | |
| NVC | 21 | Chico Serra | Fittipaldi - Ford | | | | |
| NVC | 17 | Derek Daly | March - Ford | | | | |
| NVC | 30 | Jacques Villeneuve (oncle) | Arrows - Ford | | | | |
| NVC | 35 | Brian Henton | Toleman - Hart | | | | |
| NVC | 31 | Beppe Gabbiani | Osella - Ford | | | | |

## Altres

* Pole : Carlos Reutemann 1' 17. 821
* Volta ràpida: Didier Pironi 1' 20. 156 (a la volta 49)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-05-16. [Consulta: 17 abril 2010].
# Gran Premi de Malàisia del 2004

Resultats del Gran Premi de Malàisia de Fórmula 1 de la temporada 2004, disputat al circuit de Sepang a Kuala Lumpur, el 21 de març del 2004.

## Resultats

| Pos. | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 1 | Michael Schumacher | Ferrari | 56 | 1h 31' 07. 4 | 1 | 10 |
| 2 | 3 | Juan Pablo Montoya | Williams - BMW | 56 | + 5.0 s | 4 | 8 |
| 3 | 9 | Jenson Button | BAR - Honda | 56 | + 11.5 s | 6 | 6 |
| 4 | 2 | Rubens Barrichello | Ferrari | 56 | + 13.6 s | 3 | 5 |
| 5 | 7 | Jarno Trulli | Renault | 56 | + 37.3 s | 8 | 4 |
| 6 | 5 | David Coulthard | McLaren - Mercedes | 56 | + 53.0 s | 9 | 3 |
| 7 | 8 | Fernando Alonso | Renault | 56 | +1' 07.8 min. | 19 | 2 |
| 8 | 12 | Felipe Massa | Sauber - Petronas | 55 | + 1 Volta | 11 | 1 |
| 9 | 16 | Cristiano da Matta | Toyota | 55 | + 1 Volta | 10 | |
| 10 | 15 | Christian Klien | Jaguar - Cosworth | 55 | + 1 Volta | 13 | |
| 11 | 11 | Giancarlo Fisichella | Sauber - Petronas | 55 | + 1 Volta | 12 | |
| 12 | 17 | Olivier Panis | Toyota | 55 | + 1 Volta | 14 | |
| 13 | 19 | Giorgio Pantano | Jordan - Ford | 54 | + 2 Voltes | 18 | |
| 14 | 20 | Gianmaria Bruni | Minardi - Cosworth | 53 | + 3 Voltes | 16 | |
| 15 | 10 | Takuma Sato | BAR - Honda | 52 | + 4 Voltes | 20 | |
| 16 | 21 | Zsolt Baumgartner | Minardi - Cosworth | 52 | + 4 Voltes | 17 | |
| Ret | 6 | Kimi Räikkönen | McLaren - Mercedes | 40 | Transmissió | 5 | |
| Ret | 18 | Nick Heidfeld | Jordan - Ford | 34 | Transmissió | 15 | |
| Ret | 4 | Ralf Schumacher | Williams - BMW | 27 | Motor | 7 | |
| Ret | 14 | Mark Webber | Jaguar - Cosworth | 23 | Accident | 2 |

## Altres

* Pole: Michael Schumacher 1' 33. 074
* Volta ràpida: Juan Pablo Montoya 1' 34. 223 (a la volta 28)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-11-16. [Consulta: 1r juliol 2010].
# Rovdyr

Rovdyr (que significa depredador en noruec) és una pel·lícula noruega dels gèneres de terror del director Patrik Syversen estrenada a 2008.

## Argument

Quatre amics, Camilla, Roger, Mia i Jørgen, van passar l'estiu de 1974 viatjant en la seva furgoneta pel bosc. Decideixen descansar en una parada, on realitzen escàndol i se n'han d'anar. En el camí recullen a una dona que els adverteix que no segueixin més enllà per la carretera, però ells no li fan cas. D'un moment a l'altre els nois es troben al cor del bosc, on hi ha caçadors que van buscant-los per matar-los, dels quals han de fugir.

## Repartiment

* Enriette Bruusgaard (Camilla)
* Jorn Gee (Roger)
* Nini Robsahm (Mia)
* Kristofer Hivju (Jørgen)

## Referències

* ↑ Larsen, Vegard. «Skrekk-oppgulp i "Rovdyr"» (en norwegian). Dagbladet, 10-01-2008. Arxivat de l'original el 25 de desembre 2010. [Consulta: 4 febrer 2010].
* ↑ Selås, Jon. «Rotnorsk bukspretting» (en norwegian). Verdens Gang, 10-01-2008. [Consulta: 4 febrer 2010].

## Enllaços externs

* Rovdyr - Lloc web oficial