OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ana Moura

Ana Moura (portuguès: Ana Cláudia Moura Pereira) (Santarém, 17 de setembre de 1979) és una de les mes reconegudes cantants de fado actuals.
El seu primer àlbum va ser Guarda-me a Vida na Mão (2003), El segon fou Aconteceu (2005). Va cantar en diversos locals musicals de Lisboa. El seu debut televisiu va ser al programa Fados de Portugal, amb Antonio Pinto Basto.
Para Além da Saudade (2007), el seu tercer disc, conté cançons com "Os Buzios" o "Fado da Procura". Amb aquest àlbum i amb aparicions en programes televisius, Ana Moura obté àmplia popularitat a Portugal i gran èxit de vendes (45.000 unitats) que li valen el Globus d'Or en la categoria de millor intèrpret individual.
També el 2007, Ana Moura va reunir els Rolling Stones en un concert a l'estadi Alvalade XXI de Lisboa, on va cantar ""No Expectations" amb Mick Jagger.
Després de dos grans concerts a Porto i Lisboa, Moura va llançar el seu primer DVD "ao vivo" el 24 de novembre de 2008, amb gran èxit de públic i crítica.
L'àlbum, Leva-em aos Fados, gravat el 12 d'octubre de 2009 i presentat el 20 i 21 d'octubre a la Casa da Musica de Porto Coliseum i Lisboa va ser nominat disc de platí. Amb cançons com "Leva-em aos Fados", "Caso Arrumado", "Rumo ao Sul" i "Fado Vestido de Fado" Ana Moura va enlluernar la seva audiència. Ha fet gires per Portugal, Londres, Canadà, Àustria i Alemanya. Va actuar al Festival de Jazz de San Francisco el 2010 i 2011.

## Àlbums

| Títol | Detalls | Posicions de gràfic del cim |
| Títol | Detalls | POR |
| Guarda-me a vida na mão | Gravat: 2003 Segell: Mercury Rècords Format: CD | 28 |
| Para Além da Saudade | Gravat: agost 2007 Segell: World Village Format: CD | 4 |
| Leva-em aos Fados | Gravat: 12/10/2009 Segell: World Village Format: CD | 2 |
| Desfado | Gravat: 12/11/2012 Segell: Universal Records Format: CD | 1 |
| Moura | Gravat: 2015 Etiqueta: Universal Music Format: CD | 1 |
* Aconteceu (2004)
* Coliseu (Actuació de DVD viu de Coliseum de Lisboa) (2008)

## Referències

* ↑ «Songlines Music Awards 2011».
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 2011-08-25. [Consulta: 28 març 2011].
* ↑ «portuguesecharts.com – Discography Ana Moura». Hung Medien. [Consulta: 19 maig 2017].
# Ohmímetre

Un ohmímetre és un instrument de mesura de la resistència elèctrica, l'oposició al pas de qualsevol corrent elèctric. El disseny original de l'ohmímetre incorporava una petita bateria per aplicar un voltatge a una resistència. Al mateix temps un galvanòmetre mesurava el corrent elèctric que passava per la resistència. L'escala del galvanòmetre estava directament en ohms, ja que un voltatge fix de la bateria assegura que el corrent s'incrementa a mesura que disminueix la resistència.
Un tipus més exacte d'ohmímetre és el que té un circuit electrònic que fa passar un corrent constant I per la resistència, i un altre que mesura la caiguda de tensió V a la resistència. Segons la següent equació derivada de la Llei d'Ohm, el valor de la resistència R ve donat per:
    $R={\frac {V}{I}}$
Per a mesures de precisió, els models anomenats no són adients. Açò és perquè el mesurador està llegint la suma de la resistència pròpiament dita, més la dels conductors de mesura, ja que sols van dos cables a la resistència. Per a reduir aquest efecte, els òhmmetres de precisió incorporen quatre terminals, anomenats contactes Kelvin. Un parell per portar el corrent del mesurador i l'altre per mesurar el voltatge. D'aquesta forma s'ignora qualsevol caiguda de tensió deguda als cables.

## Referències

* ↑ «ohmímetre - Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 22 febrer 2025].
* 1 2 «Què és un ohmímetre?». [Consulta: 22 febrer 2025].
* ↑ «Ohmímetre». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ IEC 60050, deutschsprachige Ausgabe bei DKE Deutsche Kommission Elektrotechnik Elektronik Informationstechnik in DIN und VDE: Internationales Elektrotechnisches Wörterbuch, IEV-Nummer 131–12–04
* ↑ «Kelvin contacts - history and definition» (en anglès americà). [Consulta: 22 febrer 2025].
# Jan Swammerdam

Jan Swammerdam (Amsterdam, 12 de febrer de 1637 – ibidem, 15 o 17 de febrer de 1680), fou un naturalista neerlandès.
Estudià a Leiden i dedicà una gran part de la seva vida a les observacions microscòpiques, comentades en forma de notes, que encara eren inèdites a la seva mort. Quan les publicà el seu compatriota Boerhaave (1737), sorprengueren el món culte, que hi trobà no sols descripcions de fets desconeguts, sinó interpretacions curioses, com la de la presència en miniatura de l'ésser adult en l'ou de la mare, teoria compartida per Vallisnieri i altres autors i coneguda amb el nom de preformacionisme.

## Referències

* ↑ Asimov, Isaac. «Swammerdam, Jan». A: Enciclopedia biográfica de ciencia y tecnología : la vida y la obra de 1197 grandes científicos desde la antigüedad hasta nuestros dias (en castellà). Nueva edición revisada. Madrid: Ediciones de la Revista de Occidente, 1973, p. 111. ISBN 8429270043.
# Llista de missions diplomàtiques de Finlàndia

Aquesta és una llista de les missions diplomàtiques de Finlàndia. El Ministeri d'Afers exteriors de Finlàndia es va crear poc després de la seva independència en 1917. Per a fomentar el seu reconeixement internacional i promoure els seus interessos fronterers, comercials i marítims, Finlàndia havia encarregat dotze missions a l'estranger a la fi de 1918. En esclatar la Segona Guerra Mundial hi havia 20 ambaixades finlandeses (de les quals quatre estaven fos d'Europa) i sis consolats. En l'actualitat, Finlàndia compta amb una xarxa diplomàtica racionalitzada que utilitza els consolats amb moderació. Als països en els quals no hi ha missió finlandesa, segons el Tractat de Hèlsinki, els funcionaris públics dels serveis exteriors de qualsevol dels països nòrdics han d'assistir als ciutadans d'un altre país nòrdic si aquest no està representat en el territori en qüestió.

## Referències

* ↑ «Finnish Foreign Affairs Ministry». Arxivat de l'original el 2009-07-15. [Consulta: 11 abril 2021].
* ↑ «Countries A–Z». Ministry for Foreign Affairs of Finland.
* ↑ «Meld. St. 12 (2010–2011)», 01-04-2011.
# Zulú (pel·lícula)

Zulú (títol original: Zulu) és una pel·lícula policial del 2013 dirigida per Jérôme Salle i protagonitzada per Orlando Bloom i Forest Whitaker. Va ser seleccionada com a pel·lícula de cloenda del Festival de Canes de 2013. La pel·lícula està basada en part en Projecte Coast, el programa d'armes biològiques i químiques del règim de l'apartheid sud-africà, i el llibre Zulu de l'autora Caryl Férey, guanyadora del Gran Premi de França a la millor novel·la criminal del 2008. El 5 d'agost de 2022 es va estrenar la versió doblada al valencià a À Punt.

## Sinopsi

En una Sud-àfrica encara turmentada per l'apartheid, una parella de policies persegueix l'assassí d'una jove adolescent. Des dels townships de Ciutat del Cap fins a les luxoses residències a la vora de la mar, aquesta investigació transformarà la vida dels dos homes i els obligarà a enfrontar-se als seus propis dimonis interns.

## Repartiment

* Orlando Bloom com a Brian Epkeen
* Forest Whitaker com a Ali Sokhela
* Tanya van Graan com a Tara
* Natasha Loring com a Marjorie
* Sven Ruygrok com a David Epkeen
* Adrian Galley com a Nils Botha
* Conrad Kemp com a Dan Fletcher
* Roxanne Prentice com a Judith Botha
* Tinarie Van Wyk-Loots com a Claire Fletcher
* Dean Slater com a Rick
* Kelsey Egan com a Nicole Weiss
* Khulu Skenjana com a Themba
* Hennie Bosman com a cap rapat
* Joelle Kayembe com a Zina

## Referències

* ↑ «'Zulu' to Close Cannes Film Festival». Variety. Reed Business Information, 12-04-2013. [Consulta: 12 abril 2013].
* ↑ «Orlando Bloom thriller to close Cannes film festival». BBC News. BBC, 12-04-2013. [Consulta: 12 abril 2013].
* 1 2 «Zulú». À Punt, 05-08-2022. [Consulta: 8 agost 2022].
# Z Nation

Z Nation és una sèrie de televisió dels Estats Units d'Amèrica del gènere de la comèdia, el terror de zombies i la ciència-ficció post-apocalíptics. S'estrenà al canal SyFy el 12 de setembre de 2014. Està produïda per The Asylum.

## Repartiment

* Harold Perrineau com a Mark Hammond, un soldat que escolta a Murphy.
* Keith Allan com a Murphy, una persona vacunada efectivament contra el virus que torna zombies als infectats.
* DJ Qualls com a Citizen Z, un vigilant de la National Security of America que ajuda als supervivents de l'apocalipsi zombie.
* Tom Everett Scott, “Southland” com a Charles Garnett, líder d'un grup de supervivents.

## Producció

Es característic de la sèrie tenir un pressupost molt baix (menys de 700.000 dòlars americans). A més, la primera temporada fou filmada a Spokane a causa dels impostos estatals de Washington, Nova York i Colorado. Molts dels extres són de Spokane.

## Rebuda

A The Guardian, el crític Brian Moylan, la criticà de manera absolutament negativa.

## Referències

* ↑ «Z Nation». FilmAffinity. [Consulta: 3 juny 2017].
* 1 2 3 Moylan, Brian «SyFy's Z Nation: the poor man's Walking Dead». The Guardian, 12-09-2014 [Consulta: 3 juny 2017].
* 1 2 Owen, Rob «‘Z Nation' aims to be TV’s next big zombie thing». Seattle Times, 08-09-2014 [Consulta: 3 juny 2017].
# Baia Mare

Baia Mare (en romanès significa Mina Gran; en hongarès:Nagybánya; en alemany: Frauenbach o Neustadt) és una ciutat important de Romania, capital de la província de Maramureș. Abans de la signatura del tractat de Trianon el 1920 era una ciutat romanesa, entre els anys 1940 - 1944, Baia Mare era part d'Hongria.
Des de 1991, Baia-Mare es va desenvolupar principalment mitjançant el turisme, però continua sent un important centre cultural, industrial i miner.
Baia Mare es troba a uns 600 quilòmetres al nord-oest de Bucarest, a 70 quilòmetres de la frontera hongaresa i a 50 quilòmetres de la frontera amb Ucraïna.

## Ciutats agermanades

La ciutat de Baia Mare està agermanada amb:
* Wels, Àustria
* Ivano-Frankivsk, Ucraïna
* Combs-la-Ville, França
* Hódmezovásárhely, Hongria
* Nyíregyháza, Hongria
* Serino, Itàlia
* Hollywood (Florida), Estats Units

## Galeria d'imatges

* Vistes des de la torre Stefen
* Carrer de Baia Mare
* Església i vista de la ciutat

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial de Baia Mare
# Seini

Seini (en alemany: Leuchtenburg; en hongarès: Szinérváralja) és una ciutat del comtat de Maramureș (Romania).
Administra dos pobles, Săbișa (Kissebespatak) i Viile Apei (Apahegy). Es va convertir oficialment en una ciutat el 1989, com a resultat del programa de sistematització rural romanès.
Segons estimació 2012 comptava amb una població de 10.364 habitants.

## Referències

* ↑ World gazetteer.
# Târgu Lăpuș

Târgu Lăpuș (pronunciat en romanès: [ˌTɨrɡu ləˈpuʃ]; en hongarès: Magyarlápos; alemany: Laposch) és una ciutat al costat del riu Lăpuș que es troba del comtat de Maramureș, al nord de Transsilvània (Romania). El 2011 tenia 11.744 habitants. D’aquests, el 86,5% eren romanesos, el 12,4% hongaresos i l’1% gitanos. El 74,5% pertanyia a l'església ortodoxa romanesa, el 10,1% a l'església reformada, el 7,3% era pentecostal, el 4% grec-catòlic i el 2,7% catòlic.
La ciutat administra tretze pobles: Boiereni (Boérfalva), Borcut (Borkút), Cufoaia (Kohópatak), Dămăcușeni (Domokos), Dobricu Lăpușului (Láposdebrek), Dumbrava (Kisdebrecen), Fântânele (fins que 1960 Poiana Porcului; Lápospataka), Groape (Groppa), Enău (Ünőmező), Răzoare (Macskamező), Rogoz (Rogoz), Rohia (Rohi) i Stoiceni (Sztojkafalva).
L'església dels Sants Arcàngels del poble de Rogoz és una de les vuit esglésies de fusta de Maramureș catalogades per la UNESCO com a patrimoni de la humanitat. Entre els edificis històrics de la ciutat també hi ha l'església catòlica romana (1752), l'església calvinista (1839), l'església ortodoxa (1906-1912), l’antiga escola (1858) i l’antic ajuntament, ara dispensari (segle XIX). El monestir de Rohia també es troba dins dels límits de la ciutat.
* Església reformada (segle xviii)
* Església catòlica romana (1831)
* Vella escola (1858)
* Comissaria de policia i antic ajuntament (segle XIX)

## Referències

* ↑ World gazetteer.
* ↑ «Results of the 2016 local elections». Central Electoral Bureau. Arxivat de l'original el 2016-08-15.

## Enllaços externs

* Monumentul Eroilor căzuţi pentru Unirea tuturor românilor
# Rona de Sus

Rona de Sus ( Hongarès: Felsőróna ; Alemany: Oberrohnen ; Ucraïnès: Bишня Рівня ; Rus: Вишня Руна , Yiddish: אויבר-רינה ) és un municipi del comtat de Maramureș, Maramureș, Romania. Està compost per dos pobles: Coștiui ( Rónaszék ; Rohnen ; Коштіль) i Rona de Sus.

## Geografia

El municipi està situat en una zona muntanyosa a la part nord del comtat, a uns 6 km del riu Tisza i la frontera amb Ucraïna. El riu Rona, afluent dret de l'Iza, travessa el municipi. La ciutat més propera és Sighetu Marmației, 13 km al nord-oest; la seu del comtat, Baia Mare, és a 70 km al sud-oest. Rona de Sus és travessat per la carretera nacional DN18, que comença a Baia Mare, travessa Sighetu Marmației i Borșa, i acaba a Iacobeni, Suceava .

## Demografia

Al cens de 2021, Rona de Sus tenia una població de 4.171 habitants, dels quals el 54,21% eren romanesos, el 34,6% ucraïnesos i el 5,49% hongaresos. Segons el cens de 2011, hi havia 3.855 habitants, dels quals el 83,35% eren ucraïnesos, el 8,12% hongaresos i el 5% romanesos. Al cens de 2002, la comuna tenia una població de 4.698 habitants, dels quals el 72,9% eren ortodoxos ucraïnesos, el 10,8% van declarar que pertanyien a una altra religió, el 8,6% eren catòlics romans i el 4,8% grecocatòlics.

## Nadius

* Niceolae-Miroslav Petrețchi (nascut el 1985): polític, president del partit de la Unió d'Ucraïnesos de Romania.

## Referències

* ↑ «Populația rezidentă după grupa de vârstă, pe județe și municipii, orașe, comune, la 1 decembrie 2021» (en romanès). INSSE, 31-05-2023.
* Carretera travessant Rona de Sus
* Vista del poble de Coștiui
* Castell d'Apaffi a Coștiui
* Església ortodoxa ucraïnesa de Coștiui
# Càrtel del Golf

El Càrtel del Golf és un càrtel de la droga mexicà amb base a Matamoros, Tamaulipas. El càrtel és present en 13 amb importants àrees d'operació a les ciutats de Nuevo Laredo, Miguel Alemán, Reynosa i Matamoros en l'estat del nord Tamaulipas. A principis de la dècada de 2010 es van enfrontar amb Los Zetas.

## Referències

* ↑ «La lucha entre 'golfos' y 'zetas' desgarra a Tamaulipas» (en castellà). Vanguardia, 16-08-2010. [Consulta: 14 gener 2018].
* ↑ «Gulf Cartel lieutenant's associates enter plea agreement» (en castellà). The Monitor, 13-12-2011. Arxivat de l'original el 2012-06-14. [Consulta: 14 gener 2018].

## Enllaços externs

* PBS Frontline: The Gulf Cartel, PBS (1997) (anglès)
# Apunta, dispara i corre

Apunta, dispara i corre (títol original en anglès: Running Scared) és una pel·lícula policíaca estatunidenca, dirigida per Peter Hyams, estrenada el 1986 i doblada al català.

## Argument

Danny i Ray, un parell de policies de Chicago inconformistes, un blanc i l'altre negre, són forçats pel seu cap a agafar vacances després d'estar a punt de ser morts per Julio, un traficant de droga dels barris nord de la ciutat, quan investigaven un cas. Han de marxar doncs de Chicago i decideixen abandonar la policia i obrir un bar, però abans tractaran de resoldre el cas que de poc els costa la vida.

## Repartiment

* Gregory Hines: Ray Hughes
* Billy Crystal: Danny Costanzo
* Steven Bauer: detectiu Frank Sigliano
* Darlanne Fluegel: Anna Costanzo
* Joe Pantoliano: Snake
* Dan Hedaya: Capità Logan
* Jon Gries: detectiu Tony Montoya
* Tracy Reed: Maryann
* Jimmy Smits: Julio Gonzales
* Larry Hankin: Ace
* Bob Zrna: El sacerdot

## Premis i nominacions

El 1987 la pel·lícula va estar nominada al Globus d'Or a la millor cançó original per Rod Temperton amb "Sweet Freedom".

## Referències

* ↑ Apunta, dispara i corre
* ↑ «Running Scared». The New York Times.
# Șomcuta Mare

Șomcuta Mare (en hongarès: Nagysomkút; en alemany: Großhorn) és una ciutat del comtat de Maramureș (Romania).
La ciutat administra set pobles: Buciumi (Törökfalu), Buteasa (Bucsonfalva), Ciolt (Csolt), Codru Butesii (Kodrulytelep), Finteușu Mare (Nagyfentős), Hovrila (Hávord) i Vălenii Șomcutei (Somkútpataka). Va ser declarada ciutat el 2004.

## Història

Es desconeix la data exacta de fundació de Șomcuta Mare; no obstant això, es menciona per primera vegada el 1319 com a part del regne de "Cetatea de piatră". Al segle xiv, la localitat, juntament amb el "Domini Chioar", entra a la possessió de voivodes (governants) romanesos de Maramureș. A partir de 1566, el "Domini Chioar" es divideix en 12 voivodats, dels quals els dirigits pel voivoda Dan Butean són administrats des de Șomcuta Mare, que abasta 14 pobles. L’any 1599 Șomcuta Mare juntament amb el "Domini Chioar" restant es transfereix al domini de Mihai Viteazul.
El 1713 es destrueix "Cetatea de piatră". Més tard, el 1738, el "domini Chioar" es transforma en un "Ținut" (terra de), cosa que condueix a una importància administrativa major de Șomcuta Mare. Amb l'ajut de Gheorghe Șincai es funda una escola l'any 1784; s'obre una escola primària entre 1835-1838 i una escola per a noies entre 1867-1889.
A finals del segle xix, la localitat es converteix en un important punt comercial, amb mercats consolidats. L'àrea tenia 3 bancs operatius: "Casa d'Economia a Districtului Chioar" (Casa d'Estalvis del Districte de Chioar), "Casa d'Economia Chioreană" i "Banca de Comerț" (Banc de Comerç); així com una estació de tren, oficina de correus, telègraf, biblioteca i casa de bombers.
Durant les entreguerres, hi ha premses d’oli, molins i 3 fàbriques de processament de cuir a la zona i s’obre una escola d’agricultura. Entre el 1922 i el 1929 s’obre un gimnàs. Els anys 1930-1931 es publica el diari "Chioar".
Després de la Segona Guerra Mundial, la localitat va assolir un nivell d’urbanització superior. El seu estatus es va canviar de comuna a ciutat el 2004.
Al poble de Finteușu Mare, la cançó "Dac-am plecat, Ardealule, din tine" és interpretada pel cor masculí local.
La ciutat de Șomcuta Mare té una superfície de 12.040 ha, de les quals:
Terres agrícoles: 7.949 ha
* terres cultivables: 2.799 ha
* pastures: 1.855 ha
* camps de fenc: 2.585 ha
* vinyes: 5 ha
* horts: 705 ha
* boscos: 3.177 ha
* aigua: 107 ha
* carreteres: 201 ha
* edificis: 517 ha
* terreny buit: 89 ha

## Demografia

Després del cens de població de 2002, la població de les ciutats és de 7.708 persones; dels quals: 6.810 romanesos, 167 hongaresos, 3 alemanys, 3 italians, 1 ucraïnès, 1 jueu i 1 serbi. En comparació amb el cens de població de 1992, la població va disminuir de 8.079.

## Turisme

* Reserva Natural "Peștera Vălenii Șomcutei" (Cova de Vălenii Șomcutei) (5 ha).

## Referències

* ↑ «EMOȚIONANT! Corul barbatesc din Finteusul Mare: Ardealul» (en romanès). , 17-12-2015.
# Anna Tibaijuka

Anna Kajumulo Tibaijuka (Kagabiro, Tanganyika, 12 d'octubre de 1950) és una política tanzana del partit «Chama Cha Mapinduzi» (CCM) i membre del Parlament pel districte electoral de Muleba del sud des de 2010. Va ser Ministra de Terres, Habitatge i Desenvolupament d'Assentaments Humans de 2010 a 2014.
Fou sots-secretaria general de les Nacions Unides i directora executiva del Programa de Poblaments Humans (ONU-Hàbitat) de les Nacions Unides. Fins a la seva dimissió el 2010 per concórrer per un càrrec polític dins Tanzània, fou la segona dona africana de més alt ranking en el sistema de l'ONU.
El 2009 va rebre el premi Gothenburg pel Desenvolupament Sostenible.

## Referències

* ↑ «Member of Parliament CV». Parliament of Tanzania. Arxivat de l'original el 15 d’abril 2013. [Consulta: 6 setembre 2013].
* ↑ «Award Winner 2009». Gothenburg Award for Sustainable Development, 2009. [Consulta: 7 febrer 2013].

## Enllaços externs

* Biografia a l'ONU
* Informe de l'Enviat Especial del Secretari General sobre la Operació Murambatsvina
# Wye (riu)

Wye o Afon Gwy és un corrent fluvial que recorre el sud-oest d'Anglaterra i l'est de Gal·les, fins a desembocar a l'estuari del Severn a la població gal·lesa de Chepstow. És el cinquè riu més llarg del Regne Unit.

## Història

Els romans van construir un pont de fusta i pedra sobre el riu on avui hi ha Chepstow. El Wye va ser navegable fins a Monmouth almenys fins a principis del segle xiv. Sir William Sandys va millorar la navegabilitat a la zona, permetent la navegació d'embarcacions a través de canals i rescloses fins a poca distància de Hereford cap a la dècada de 1660.

## Referències

* ↑ I. Cohen. «The Non-tidal Wye and its Navigation (from Transactions of the Woolhope Naturalists Field Club, 1958 pg 86-94)». Arxivat de l'original el 2009-03-03. [Consulta: 9 desembre 2006].

## Enllaços externs

* «Recorregut del riu Wye des del naixement fins al mar» (en anglès). starvideo.co.uk. Arxivat de l'original el 2012-03-21. [Consulta: 9 març 2012].
# Kristina Raković

Kristina Raković (Bijelo Polje, 26 de setembre de 1994) és una jugadora de basquet montenegrina.

## Biografia

Aler pivot, començà a jugar amb el KK Jedinstvo Bijelo Pole de la Superlliga de Montenegro, amb el qual aconseguí dos títols (2009 i 2010). També competí a la Lliga bosniana, amb el Miadi Krajisnik Banja Luka, guanyant el doblet de lliga i copa (2012-13), i tornà a jugar a la lliga montenegrina amb el ZKK Buducnost Bemax, aconseguint el doblet de lliga i copa (2015-16). El desembre de 2016 fitxà pel València Basket Club de la Lliga Femenina 2 i la temporada segúent debutà a la Lliga Femenina amb el Club Polideportivo Bembibre. També jugà a la Lliga alemanya amb Greuner Stern Keltren (2018-19), amb el qual aconseguí el subcampionat. Tornà a la competició estatal jugant amb el Baloncesto Leganés i el Club Bàsquet Santfeliuenc de la Lliga Femenina 2. Amb el club santfeliuenc, guanyà la primera Lliga Femenina Challenge (2021-22) i aconseguí l'ascens a la primera divisió de la Lliga Femenina. La temporada següent aconseguí arribar a les semifinals de la Lliga i participar en la fase final de la Copa de la Reina. Internacional amb la selecció montenegrina de bàsquet, ha participat a tres Campionats d'Europa (2015, 2017, 2021).

## Palmarès
### Clubs

* 3 Lligues montenegrines de bàsquet femenina (2008-09, 2009-10, 2015-16)
* 1 Copa montenegrina de bàsquet femenina (2016)
* 1 Lliga bosniana de bàsquet femenina (2012-13)
* 1 Copa bosniana de bàsquet femenina (2013)
* 1 Lliga Femenina Challenge (2021-22)

## Referències

* ↑ Ognjen. «Kristina Raković: Španija “obećana zemlja”, sa Barsom želim ispisati istoriju» (en bosni). Representacija.me, 07-12-2022. [Consulta: 25 setembre 2023].
* ↑ «Kristina Rakovic se suma a los Halcones de Xalapa Femenil» (en castellà). RTV, 04-05-2023. [Consulta: 25 setembre 2023].
* ↑ Villena, Juan Carlos. «El orgullo de la montaña negra» (en castellà). Las Provincias, 05-10-2023. [Consulta: 5 octubre 2023].
* ↑ Cartro, Oriol. «El Barça de bàsquet femení reflecteix la greu crisi del club». Món Esport, 05-07-2023. [Consulta: 5 octubre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa de Kristina Raković - Competiciones FEB
# Els Cinc Xics

Els Cinc Xics (anomenats 5 Chics a partir de 1971) va ser un grup valencià de pop-rock fundat en 1965 i integrat per José Manuel Ballester (veu), Antonio Pizá (guitarra), Vicente Gay (baix i saxo), Ramón Asensio (bateria), José Llusar (òrgan) i, posteriorment, Bernardo Adam com a organista i Remigi Palmero com a veu i guitarra. Gravaren entre el 1967 i 1983 diferents senzills en castellà i feren una versió en valencià del clàssic Quan un home vol una dona. El 1997 es va editar un doble CD amb la seva obra completa que es va reeditar el 2014.

## Discografia

* Els Cinc Xics - 5 Chics Todas sus grabaciones (1997)
* Música Latina de los Años 60 y 70: Els 5 Chics (2014)
* Quan un home vol una dona, a la compilació: «Grans èxits del pop en català 1960-1975». Ramalmusic.

## Referències

* ↑ Molero, Julián. «Biografía de Els 5 Xics» (en castellà). La Fonoteca, 21-09-2011. [Consulta: 20 octubre 2015].
* ↑ «Els 5 Chics». guateque.net. Arxivat de l'original el 4 de març 2016. [Consulta: 20 octubre 2015].
* ↑ Open Records, 2014.
* ↑ «Els Cinc Xics - 5 Chics Todas sus grabaciones». RamaLama Music (RO 51432), 1997. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 20 octubre 2015].
* ↑ «Música Latina de los Años 60 y 70: Els 5 Chics». Open Records, 16-04-2014.