OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Agulla Daviu

L'Agulla Daviu és un cim de 3.350 m d'altitud, amb una prominència de 10 m, que es troba a la Cresta de Llosàs, al massís de la Maladeta, província d'Osca (Aragó).

## Referències

* ↑ Buyse, Juan. Los Tresmiles del Pirineo, un estudio enciclopédico (en castellà). 3a. ed.. Barcelona: Martínez Roca, 1993 (Muntanyisme). ISBN 8427017340.
* ↑ Geògraf Salvador Llobet Edicions Cartogràfiques. Maladeta - Aneto, Esc. 1:25.000. Granollers: Editorial Alpina, 1995 (E-25). ISBN 84-8090-037-7.
# J. Tobias Anderson

J. Tobias Anderson (1971 a Göteborg, Suècia) és un videoartista suec, que experimenta amb foudn footage i animació. És conegut per les seves pel·lícules curtes "879" (1998), "My name is Grant" (1999), "879 Colour" (2002) i "Prairie Stop, Highway 41" (2004) totes referides a obres d'Alfred Hitchcock.

## Obres rellevants

* Whereto I Go (2005)
* Chase (2005)
* Prairie Stop, Highway 41 (2004)
* Bodega Bay School (2004)
* State of Fear (2004)
* Sliced Classics (2003)
* Everybody Wants to Be Grant (2002)
* 879 Colour (2002)
* Active Passive Passage Conversation (2000)
* My Name Is Grant (1999)
* 879 (1998)
* He Dies at the End (1997)
# Alflarsenita

L'alflarsenita és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la zeolita. Anomenat en honor del mineralogista noruec Alf Olav Larsen per les seves importants contribucions en mineralogia.

## Característiques

L'alflarsenita és un silicat de fórmula química NaCa₂Be₃Si₄O$_{13}$(OH)·2H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic. La seva duresa a l'escala de Mohs és 4.

## Formació i jaciments

Ha estat descrit en pegmatites sienítiques.

## Referències

* ↑ «Alflarsenite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
# Hèlix (geometria)

En geometria, una hèlix o hèlice (del llatí helix, -ĭcis, i aquest del grec ἕλιξ, -ικος, «espiral») és un tipus de corba suau en l'espai tridimensional una forma com una molla helicoïdal cilíndrica o la rosca d'un cargol de màquina. És un tipus de corba espacial llisa amb línies tangents en un angle constant amb una línia fixa anomenada eix. Exemples d'hèlices són les molles i les baranes de les escales de caragol. Una hèlix "plena" (per exemple una rampa espiral) s'anomena helicoide. Les hèlixs són importants en biologia, ja que la molècula d'ADN es forma com dues hèlixs entrellaçades, i moltes proteïnes tenen subestructures helicoïdals, conegudes com a hèlixs alfa. La paraula hèlix prové de la paraula grega ἕλιξ, "torçat, corbat". Una hèlix "emplenada", per exemple, una rampa "espiral" (helicoidal) - és una superfície anomenada helicoide.

## Referències

* ↑ «¿Por qué es la hélice una forma tan popular en la Naturaleza?» (en castellà). Arxivat de l'original el 2019-05-08. [Consulta: 8 maig 2019].
* ↑ ἕλιξ Arxivat 2012-10-16 a Wayback Machine., Henry George Liddell, Robert Scott, A Greek-English Lexicon, on Perseus
* ↑ Weisstein, Eric W., «Hèlix (geometria)» a MathWorld (en anglès).
# Agustinisme

L'agustinisme és el sistema filosòfic i teològic d'Agustí d'Hipona i el seu desenvolupament posterior per altres pensadors, en particular Boeci, Anselm de Canterbury i Bonaventura. Entre les obres més importants d'Agustí es troben La ciutat de Déu, De la doctrina cristiana i Confessions.
Originalment, l'agustinisme es va desenvolupar en oposició al pelagianisme; va estar molt estès en la filosofia medieval occidental fins a l'arribada del tomisme i l'aristotelisme.
Plató i Plotí van influir en Agustí de moltes maneres, i es considera un filòsof neoplatònic. La teodicea agustiniana i altres doctrines agustinianes com la il·luminació divina i l'Església invisible mostren una forta influència platònica.
El papa Benet XVI va advertir que tot l'ensenyament de l'Església occidental porta a ell:
| « | Sant Agustí. Aquest home de passió i fe, de la més alta intel·ligència i incansable en la seva pastoral, un gran sant i doctor de l'Església és conegut sovint, almenys per oïda, fins i tot per aquells que ignoren el cristianisme o que no el coneixen, perquè va deixar una empremta molt profunda en la vida cultural d'Occident i en el món sencer. A causa de la seva especial importància, la influència de sant Agustí va ser molt estesa. Es podria dir, d'una banda, que tots els camins de la literatura cristiana llatina van portar a Hipona (avui Annaba, a la costa d'Algèria), lloc on va ser bisbe des del 395 fins a la seva mort el 430, i, de l'altra, que d'aquesta ciutat de l'Àfrica romana es van ramificar molts altres camins del cristianisme posterior i de la pròpia cultura occidental. | » |

## Referències

* ↑ Rogers, Katherine. The Neoplatonic Metaphysics and Epistemology of Anselm of Canterbury (Lewiston, Nova York: Edwin Mellen Press. 1997).
* ↑ Saint Bonaventure
* ↑ Prayer after Augustine: A study in the development of the Latin tradition
* ↑ Augustinism in McClintock and Strong Biblical Cyclopedia]
* ↑ Augustinianism  Encyclopedia.com
* ↑ The Significance of Neoplatonism
* ↑ Saint Augustine
* ↑ «AUGUSTINE AND PLATONISM». Arxivat de l'original el 2023-01-08. [Consulta: 8 gener 2023].
* ↑ Wallace M. Alston, The Church of the Living God: A Reformed Perspective (Westminster John Knox Press, 2002 ISBN 978-0-664-22553-7), p. 53
* ↑ De deo Socratis, XVII–XIX)
* ↑ Mendelson, Michael. «Saint Augustine». A: Stanford Encyclopedia of Philosophy, 12 November 2010.
* ↑ BENEDICT XVI GENERAL AUDIENCE Paul VI Audience Hall Wednesday, 9 January 2008
# Törst

Törst és una pel·lícula sueca dirigida per Ingmar Bergman, estrenada el17 d'octubre de 1949 i el 30 d'agost de 1956 als EUA.

## Argument

Ruth és una ex ballarina que tenia una amant abans del matrimoni i que l'ha va deixar embarassada, obligant-la a sotmetre's a un avortament que l'ha deixat estèril. L'odi cap als homes que ha derivat d'aquesta experiència afectarà la relació amb el seu marit Bertil, un empleat que, abans de casar-se amb Ruth estimava una dona neuròtica, Viola, que l'ha convertit en insegur en les relacions amb altres dones.
El viatge que estan fent Ruth i Bertil, des del sud d'Europa cap a Suècia, es troba a Alemanya, encara sota els horrors de la guerra. La parella, durant el llarg viatge, s'han de buscar a si mateixos, per trobar una solució pacífica per començar a viure de manera diferent.
Paral·lelament, és la història de Viola que, després d'experiències decebedores amb un psiquiatre sense escrúpols i una amiga amb tendències lesbianes, se suïcida.
Al final del relat, un somni fa l'alliberament narratiu. Bertil, matant la seva dona amb la imaginació, entén que, en un nivell inconscient, és la manera d'escapar del buit d'amor, l'única manera d'omplir-lo és tractar d'entendre’s i estimar-se amb bona voluntat.

## Repartiment

* Eva Henning: Rut
* Birger Malmsten: Bertil
* Birgit Tengroth: Viola
* Hasse Ekman: Dr. Rosengren
* Mimi Nelson: Valborg
* Bengt Eklund: Raoul
* Gaby Stenberg: Astrid

## Referències

* 1 2 Thirst – Sources of inspiration Arxivat 15 November 2012 a Wayback Machine. on Ingmarbergman.se, retrieved 9 June 2012.
* ↑ Hauke Lange-Fuchs: Ingmar Bergman: Seine Filme – sein Leben, (German language), Heyne, Munich 1988, ISBN 3-453-02622-5.
* ↑ Thirst a Internet Movie Database (anglès).
# Atac a la base aèria de Mil·lerovo

L'atac a la base aèria de Mil·lerovo tingué lloc el 25 de febrer de 2022 en Míl·lerovo, Rússia durant la invasió russa d'Ucraïna de 2022. Segons alguns funcionaris ucraïnesos, les forces militars ucraïneses van atacar la base aèria de Mil·lerovo amb míssils OTR-21 Totxka, destruint diversos avions de la Força Aèria Russa i incendiant la base aèria.
L'atac, sobre el qual les Forces Armades d'Ucraïna no es van pronunciar oficialment, es va llançar en resposta al bombardeig de ciutats ucraïneses per part de les forces russes. També es va informar que diverses persones van resultar ferides, i almenys un Sukhoi Su-30 va ser destruït, dos segons les fonts ucraïneses.

## Referències

* ↑ Dutton, Jack. «Russian military base blown up as Ukraine fights back» (en anglès). Newsweek, 25-02-2022. [Consulta: 25 febrer 2022].
* ↑ «Вооруженные силы Украины атаковали Миллерово «Точкой-У»» (en rus). rostovgazeta.ru. [Consulta: 25 febrer 2022].
* ↑ «Ukrainian missile strike destroyed Russian Sukhoi Su-30SM at Millerovo». World Fighter Jets, 25-02-2022. Arxivat de l'original el 26 febrer 2022.
* ↑ «Жители Ростовской области сообщили об обстреле военного аэродрома Миллерово» (en rus). RFE/RL. [Consulta: 25 febrer 2022].
* ↑ «Украина в ответ на обстрелы украинских городов нанесла ракетный удар по российской авиабазе Миллерово — Бутусов» (en rus). nv.ua. [Consulta: 25 febrer 2022].
# Algoasaure

L'algoasaure (Algoasaurus) és un gènere de dinosaure sauròpode que va viure entre el Titonià (Juràssic superior) i el Valanginià inferior (Cretaci inferior). Les seves restes fòssils s'han trobat a la formació de Kirkwood a la Província del Cap, Sud-àfrica. Fou un neosauròpode; tot i que sovint s'assigna als titanosàurids, no hi ha cap prova per a això, i revisions recents han considerat que és un sauròpode indeterminat.
L'espècie tipus, A. bauri, va ser anomenada per Robert Broom l'any 1904 a partir d'una vèrtebra dorsal, un fèmur i una falange. Els fòssils foren recuperats l'any 1903 en una pedrera per un treballador que no els va reconèixer com un espècimen de dinosaure, així moltes de les mostres foren convertides en totxos i així foren destruïdes. L'animal deuria fer uns 9 metres de longitud en el moment de morir.

## Referències

* ↑ Romer, A.S. (1956). Osteology of the Reptiles. University of Chicago Press:Chicago, 1-772. ISBN 0-89464985-X
* ↑ Steel, R. (1970). Saurischia. Handbuch der Paläoherpetologie/Encyclopedia of Paleoherpetology. Part 14. Gustav Fischer Verlag:Stuttgart pàg. 1-87.
* ↑ McIntosh, J.S. (1990). Sauropoda. In: Weishampel, D.B., Dodson, P., and Osmólska, H. (editors). The Dinosauria. University of California Press:Berkeley, 345-401. ISBN 0-520-06727-4
* ↑ Upchurch, P.M., Barrett, P.M., and Dodson, P. (2004). Sauropoda. In: Weishampel, D.B., Dodson, P., and Osmólska, H. (editors). The Dinosauria (2a edició). University of California Press:Berkeley, 259-322. ISBN 0-520-24209-2
* ↑ Broom, R. (1904). On the occurrence of an opisthocoelian dinosaur (Algoasaurus bauri) in the Cretaceous beds of South Africa. Geological Magazine, decade 5, 1(483):445-447.
* ↑ Lessem, D., and Glut, D.F. 1993. The Dinosaur Society Dinosaur Encyclopedia. Random House, Inc.:New York, pàg. 16. ISBN 0-679-41770-2
Gèneres de sauropodomorfs :
Regne: Animalia
Filum: Chordata
Classe: Sauropsida
Clade: Avemetatarsalia
Clade: Dinosauria :
Sauropodomorpha :
Sauropoda :
Neosauropoda :
Macronaria :
Titanosauria :
# Any Internacional de la Biodiversitat

L'Any Internacional de la Biodiversitat va ser una celebració durant tot un any de la diversitat biològica i la seva importància, que es va celebrar a nivell internacional el 2010. Coincidint amb la data de l'Objectiu Biodiversitat 2010, any en què va ser declarat per la 61a sessió de l'Assemblea General de les Nacions Unides de 2006.
Va ser per ajudar a sensibilitzar sobre la importància de la biodiversitat a través d'activitats i esdeveniments, influir en els responsables de la presa de decisions i "elevar la diversitat biològica més a prop de l'agenda política".

## Antecedents

L'Assemblea General de les Nacions Unides va declarar el 2010 com l'Any Internacional de la Biodiversitat (Resolució 61/203). Aquest any va coincidir amb l'Objectiu Biodiversitat 2010 que van adoptar les Parts en el Conveni sobre la Diversitat Biològica i els caps d'Estat i de Govern en la Cimera Mundial per al Desenvolupament Sostenible de Johannesburg el 2002.
La Secretaria del Conveni sobre la Diversitat Biològica (CDB), amb seu a Mont-real, Canadà, coordinava la campanya de l'Any Internacional de la Biodiversitat.
Establert a la Cimera de Terra de Rio de Janeiro el 1992, el Conveni sobre la Diversitat Biològica és un tractat internacional per a la conservació i l'ús sostenible de la biodiversitat i l'intercanvi equitatiu dels beneficis de la biodiversitat. El CDB té una participació gairebé universal, amb 193 parts.

## Principals objectius a la vista de les Nacions Unides

Els principals objectius de l'Any Internacional de la Biodiversitat van ser:
* Potenciar la consciència pública de la importància de conservar la biodiversitat i de les amenaces subjacents a la biodiversitat
* Sensibilitzar els assoliments per salvar la biodiversitat que havien estat realitzats per comunitats i governs
* Promoure solucions innovadores per reduir les amenaces a la biodiversitat
* Encoratjar a les persones, organitzacions i governs a actuar de manera immediata per frenar la pèrdua de biodiversitat
* Iniciar el diàleg entre les parts interessades per saber què fer en el període posterior a 2010

### Eslògan

          La biodiversitat és amor. La biodiversitat és la vida.

## Vegeu també

* Decenni de les Nacions Unides sobre la Biodiversitat (2011–20)
* Any Internacional dels Boscos (2011)
* Conveni sobre la Diversitat Biològica COP10 Protocol de Nagoya (2010)

## Referències

* ↑ Johns, David (2009). The International Year of Biodiversity–From Talk to Action. Conservation Biology 24 (1): 338–340.
* ↑ Marton-Lefèvre, Julia (2010). Biodiversity is our life. Science 313: 1179. abstract
La informació anterior, en la seva major part, es basa en els llocs web oficials del Conveni sobre Diversitat Biològica i de l'Any Internacional de la Biodiversitat.

## Enllaços externs

* Any internacional de Biodiversity
* Convenció en Diversitat Biològica
* Any internacional de Biodiversity en l'IYB de Regne Unit-Regne Unit Arxivat 2019-08-12 a Wayback Machine.
* Fonts d'Internet per l'Any Internacional de Biodiversity (per vifabio)
* Any internacional de Biodiversity 2010: Encapçalant Cap a Fracàs? Arxivat 2018-10-24 a Wayback Machine.
# Any Internacional de les Llengües Indígenes

L'Any Internacional de les Llengües Indígenes és un esdeveniment de les Nacions Unides (ONU) per promoure i protegir les llengües indígenes del món. L'Assemblea General de les Nacions Unides proclamà aquest any internacional el desembre del 2016 i encarregà a la UNESCO la coordinació de tots els projectes i activitats que es duguin a terme en relació amb l'esdeveniment. Bolívia i el Fòrum Permanent per a Qüestions Indígenes de l'ONU foren els principals impulsors de la proposta.

## Referències

* ↑ «United Nations General Assembly proclaims 2019 as the International Year of indigenous Languages and invites UNESCO to take the lead» (en anglès). www.unesco.org. [Consulta: 10 octubre 2018].
* ↑ «La ONU declara el 2019 Año Internacional de las Lenguas Indígenas» (en castellà).

## Enllaços externs

* Web oficial
# Atac amb matxet a Toronto en el 2020

L'atac amb matxet de Toronto va ser un atac en un saló de massatges de Toronto el 24 de febrer de 2020.
Es va dir als equips d'emergència a l'establiment després que s'informés d'un home i una dona que van ser vists fora amb ferides. Els dos ferits que estaven fos van ser portats a l'hospital amb ferides greus. Dins de l'establiment es va trobar una dona amb ferides fatals i va morir en el lloc. La dona va ser identificada més tard com Ashley Noell Arzaga. Tenia 24 anys. Era mare d'una jove i els seus amics la van descriure com una mare afectuosa.
Un noi de 17 anys va ser arrestat i acusat d'assassinat en primer grau i intent d'assassinat. No pot ser nomenat sota la Llei de Justícia Penal de Menors.
Al maig de 2020, els càrrecs es van elevar a "assassinat - activitat terrorista" i "intent d'assassinat - activitat terrorista". En una declaració conjunta, la Policia Muntada del Canadà i el Servei de Policia de Toronto van anunciar que les recerques havien determinat que l'atac "es va inspirar en el moviment extremista violent ideològicament motivat (traduït del anglès: Ideologically Motivated Violent Extremist o IMVE), comunament conegut com a incel". També van dir: "Com a resultat, els Fiscals Generals federals i provincials han accedit a iniciar procediments de terrorisme, al·legant que l'assassinat va ser una activitat terrorista. i l'intent d'assassinat va ser una activitat terrorista". Va ser el tercer incident mortal a Toronto que suposadament s'ha atribuït al moviment incel en dos anys, després de l'atac amb vehicle de Toronto el 23 d'abril de 2018 i el tiroteig a Toronto el 22 de juliol de 2018.

## Referències

* 1 2 Westoll, Nick «17-year-old charged with 1st-degree murder after stabbing at Toronto massage parlour». , 25-02-2020 [Consulta: 20 maig 2020].
* 1 2 3 Bell, Stewart «Deadly attack at Toronto erotic spa was incel terrorism, police allege». , 19-05-2020 [Consulta: 20 maig 2020].
* 1 2 3 Bolsvert, Nick «Homicide at Toronto massage parlour was an act of incel terrorism, police say». , 19-05-2020 [Consulta: 20 maig 2020].
* 1 2 3 4 5 6 Herhalt, Chris «Massage parlour stabbing was act of 'incel' terrorism: RCMP». , 19-05-2020 [Consulta: 22 maig 2020].
* ↑ , 19-05-2020 [Consulta: 20 maig 2020].
* ↑ https://nationalpost.com/news/toronto/toronto-danforth-mass-shooters-long-dark-obsession-with-death-violence-and-incel-ideology
# Lídia Pérez

Lídia Pérez (Reus, 1971) Va cursar els estudis a l'Escola d'Art i Disseny de la Diputació de Tarragona especialitat de Pintura Mural (1989-1996). Llicenciada per la Facultat de Belles Arts de la Universitat de Barcelona en l'especialitat de Gravat (1992-1996).
Va començar a participar en mostres col·lectives cap a l'any 1991, tres anys després, fa la seva primera exposició individual a la galeria de Barcelona, però no és fins al 2000, quan obté el primer premi de la galeria Antoni Piñol, que ja ens trobem amb una obra que marca el camí que seguirà Lídia Pérez. L'artista presenta una sèrie de quatre fotografies manipulades per ordinador: Secador, màrtir Carme, Màrtir Mar i Màrtir Dolores. L'any 2001 exposa al Museu Salvador Vilaseca de Reus “Màrtirs o beates?”L'any següent presenta Enceradora no controles (2002) obté el premi Beca per a Artistes Joves de l'Ajuntament de Reus. Una instal·lació en la qual reprodueix una típica sala d'una família de classe mitjana dels anys seixanta. L'any 2004 obté un accèssit en el premi Julio Antonio d'escultura amb l'obra Tu ser mi reina. Al desembre del 2006 exposa a la galeria Antoni Piñol de Reus, mostra algunes obres sobre la dona objecte. Aquesta mateix any presenta una instal·lació, ¿Has vissto lo que hace la guarra de tu hija?, que havia d'exposar a l'Antic Ajuntament de Tarragona i fou censurada per la municipalitat, per considerar-la ofensiva, per fondre homosexualitat i religió. Dos anys més tard la instal·lació es va poder veure a Cal Massó, a Reus.
L'artista continua treballant i incidint en la seva crítica social, política i artística i continua creant obres punyents. Actualment, treballa sobre refranys populars. Una de les obres que integren aquesta sèrie és la que va presentar al premi Julio Antonio en la 37a Biennal que convoca el Museu d'Art Modern de Tarragona i amb el qual va obtenir una menció honorífica.

## Referències

* ↑ SALCEDO MILIANI, Antonio, Plural Femení. Dones artistes a les comarques de Tarragona. La consolidació 1951-1975, Diputació de Tarragona, Tarragona, 2016. p. 78
* ↑ SALCEDO MILIANI, Antonio, Plural Femení. Dones artistes a les comarques de Tarragona. La consolidació 1951-1975, Diputació de Tarragona, Tarragona, 2016. p. 78,80,83
* ↑ SALCEDO MILIANI, Antonio, Plural Femení. Dones artistes a les comarques de Tarragona. La consolidació 1951-1975, Diputació de Tarragona, Tarragona, 2016. p.83
# Jaume Maspons i Camarasa

Jaume Maspons i Camarasa (Granollers, Vallès Oriental 1872 - Barcelona 1934) fou un escriptor i agrònom, germà del polític Pere Maspons i Camarasa.

## Biografia

La seva família tenia el mas de Maspons del Vall. El 25 d'abril de 1897 fou nomenat secretari d'Unió Catalanista en l'Assemblea de Girona. Vinculat també a la Lliga Regionalista, fou sovint processat per activitats catalanistes, però el 1900 fou absolt. Dedicat a l'agronomia, fou cofundador de la Cambra Agrícola del Vallès, de la qual fou director de la revista entre 1901 i 1916. També fou secretari de la Federació Agrícola Catalanobalear del 1906 al 1908 i de l'Institut Agrícola Català de Sant Isidre durant la presidència de Carles de Fortuny i de Miralles, baró d'Esponellà, fins a la seva mort.
Ocupà la càtedra agrícola ambulant Pere Grau, dels Estudis Universitaris Catalans, per tal d'estudiar i divulgar la situació agrària catalana. Fou també director del diari La Veu del Vallès (1896-1905), editat a Ripollet per Narcís Fuster i Domingo, i col·laborà a La Renaixença i a la pàgina agrària de La Veu de Catalunya des del 1907. També col·laborà a la Geografia General de Catalunya de Francesc Carreras i Candi, i publicà l'estudi El ball de les gitanes en el Vallès (1907).

## Referències

* 1 2 Planas i Maresma, Jordi; Maspons i Camarasa, Jaume. Catalanisme i agrarisme: Jaume Maspons i Camarasa (1872 - 1934): escrits polítics. 1. ed. Vic: Eumo Ed, 1994. ISBN 978-84-7602-218-4.
* ↑ «Jaume Maspons i Camarasa | enciclopedia.cat». [Consulta: 23 febrer 2025].
# Agència Valenciana de la Innovació

L'Agència Valenciana de la Innovació, és un organisme públic pertanyent a la Generalitat Valenciana creat l'1 de febrer de 2017 per la llei 1/2017 de la Generalitat Valenciana i adscrit a Presidència de la Generalitat Valenciana.
La seua missió és contribuir a la transformació del model productiu de la Comunitat Valenciana amb l'objectiu d'aconseguir un creixement econòmic intel·ligent, sostenible i cohesionat socialment, mitjançant el foment del coneixement ja disponible i el desenvolupament de la capacitat innovadora.
L'AVI té la seua seu a la ciutat d'Alacant, concretament a la Rambla Méndez Núñez, 41 (Torre PROP). També compta amb una Oficina a la ciutat de València.

## Referències

* ↑ «LLEI 1/2017, d'1 de febrer, de la Generalitat, per la qual es crea l'Agència Valenciana de la Innovació. Diari Oficial de la Generalitat Valenciana, num. 7975», 08-02-2017. [Consulta: 7 febrer 2019].
* ↑ «Modificació a la llei de creació de l'Agència Valenciana de la Innovació», 28-12-2018. [Consulta: 7 febrer 2019].

## Enllaços externs

* Agència Valenciana de la Innovació - Lloc web oficial
# Anyell

L'anyell, xai, corder, be o sacaio (en alguerès) és l'exemplar jove, de menys d'un any, de qualsevol espècie del gènere Ovis, en especial de Ovis aries, l'ovella domèstica amb un pes d'entre 5,5 i 25 kg. La carn de xai és el principal tipus de carn consumida pels humans.
Com a símbol de la mansuetud a la iconografia tradicional, els anyells sovint es feien servir en sacrificis religiosos. Per extensió el terme «Anyell de Déu» (en llatí, agnus Dei) molt sovint es refereix a Jesús en la literatura litúrgica i teològica, i l'anyell representa el Messies a les al·legories artístiques.

## Referències

* ↑ Joan Amades, en el seu Vocabulari dels pastors, dona fins a tres designacions, lleugerament diferents, del terme català anyell : 1) el fill de l'ovella, des que neix fins a l'estiu següent (de 8 a 10 mesos d'edat); 2) el fill de l'ovella fins que compleix un any; i 3) el fill de l'ovella del mig any fins a un any d'edat (abans de mig any és xai)
* ↑ «Xai-corder-i-anyell». [Consulta: 11 octubre 2018].
* ↑ «sacaio». Diccionari de Alguerés. [Consulta: 12 febrer 2023].
# Hans-Ulrich Rudel

Hans-Ulrich Rudel (Grzędy, Lower Silesian Voivodeship, 2 de juliol de 1916 - Rosenheim, 18 de desembre de 1982) va ser un pilot de la Luftwaffe durant la Segona Guerra Mundial portant el bombarder Junkers JU87 Stuka. Va fer més de 2.000 missions completades amb èxit, destruint més de 350 tancs soviètics i el cuirassat Marat, va ser l'únic soldat alemany que rebé la màxima condecoració, la Creu de Cavaller de la Creu de Ferro amb Fulles de Roure d'Or, Espases i Diamants.

## Referències

* ↑ Obermaier, 1976, p. 32.
* ↑ Zabecki, 2014, p. 1114.
* ↑ Stockert, 1997, p. 115.

## Bibliografia

* Obermaier, Ernst. Die Ritterkreuzträger der Luftwaffe 1939–1945 Band II Stuka- und Schlachtflieger (en alemany). Mainz, Germany: Verlag Dieter Hoffmann, 1976. ISBN 978-3-87341-021-3.
* Stockert, Peter. Die Eichenlaubträger 1939–1945 Band 3 (en alemany). Bad Friedrichshall, Germany: Friedrichshaller Rundblick, 1997. ISBN 978-3-932915-01-7.
* Germany at War: 400 Years of Military History. London: ABC-Clio, 2014. ISBN 978-1-59884-980-6.