OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lewis Allen

Lewis Allen (Oakengates, Shropshire, Anglaterra, 25 de desembre de 1905 − Santa Monica, Califòrnia, Estats Units, 3 de maig de 2000) va ser un director de cinema britànic.

## Biografia

Lewis Allen va anar a l'England's Tettenhall College i després passa diversos anys a Londres treballant com stage-actor i director. Durant els primers anys de la Segona Guerra Mundial es trasllada a Nova York, on va continuar la seva carrera al món de l'espectacle a Broadway com a president executiu de les produccions per al famós empresari Gilbert Miller. Durant aquest període, codirigeix diverses produccions (entre elles la famosa La reina Victòria amb Helen Hayes i Vincent Price) abans de ser contractat per Hollywood per Buddy DeSylva, cap de la Paramount Pictures.
El seu debut com a director va ser The Uninvited (1943), una adaptació de l'exitosa novel·la de Dorothy MacArdle, una de les històries més belles i reals de fantasmes mai produïda per un estudi americà. L'èxit de la pel·lícula el va consagrar definitivament, però pocs dels seus projectes posteriors va aconseguir el mateix èxit; la seqüela de The Uninvited, o el thriller The Unseen (1945) desenvolupat a partir d'un text de Raymond Chandler, va ser particularment decebedor.
Després va seguir l'escola d'Alan Ladd, George Raft i Edward G. Robinson, dirigint les pel·lícules de tipus dur de trama intricada com: The Imperfect Lady (1947), Chicago Deadline (1949) i Appointment with Danger (1951). Treballant com a independent a principis dels anys cinquanta, Allen va dirigir la pel·lícula biogràfica Rodolfo Valentino (1951) de la Columbia Pictures. Es va recuperar d'aquest fracàs amb el thriller Suddenly (1954).
Durant els anys 50, Allen també va dirigir una dotzena d'episodis de l'antologia de televisió The Ethel Barrymore Theatre (1956) i després va ser director de molts episodis de populars sèries de televisió com: The Big Valley (1965), Mission: Impossible (1967) i La casa de la pradera (1975).

## Filmografia

* 1943: Freedom Comes High
* 1944: The Uninvited
* 1944: Our Hearts Were Young and Gay
* 1945: Those Endearing Young Charms
* 1945: The Unseen
* 1947: The Perfect Marriage
* 1947: The Imperfect Lady
* 1947: Desert Fury
* 1948: So Evil My Love
* 1948: Sealed Verdict
* 1949: Chicago Deadline
* 1951: Valentino
* 1951: Appointment with Danger
* 1952: Els fills dels mosqueters (At Sword's Point)
* 1954: Suddenly
* 1955: A Bullet for Joey
* 1955: Illegal
* 1958: Another Time, Another Place
* 1959: Whirlpool
* 1963: Decision at Midnight

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 1957: Primetime Emmy al millor director per The 20th Century-Fox Hour (1955)

## Referències

* ↑ «biografia de Lewis Allen». The New York Times.
* ↑ «Lewis Allen, premis». Imdb.
* ↑ «filmografia de Lewis Allen». The New York Times.
# Lexicalització

La lexicalització és la fixació com a substantiu d'una expressió, d'un sintagma o d'una de les formes flexives d'un lexema. Es parla de lexicalització quan un sintagma o un mot esdevé una forma lèxica el significat de la qual no és predictible a partir dels significats dels seus components.
És un fenomen que afecta el significat originari del terme i la forma gràfica. Per exemple: llengüeta, no significa només 'llengua menuda', sinó que s'ha lexilcalitzat com a substantiu que designa una part de la sabata; o corredor, no vol dir que siga el lloc on es corre, sinó una part d'un immoble; o jaqueta, no significa 'jaca menuda', sinó que designa una peça de vestir. Altres mostres de lexicalització són les paraules creades per composició maldecap (que prové de la lexicalització del sintagma mal de cap) i aiguardent (que prové del sintagma aigua ardent).
# Gran Premi d'Austràlia del 2005

Resultats del Gran Premi d'Austràlia de Fórmula 1 de la temporada 2005, disputat al circuit urbà de Melbourne, el 6 de març del 2005.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 6 | Giancarlo Fisichella | Renault | 57 | 1h 24' 17. 336 | 1 | 10 |
| 2 | 2 | Rubens Barrichello | Ferrari | 57 | + 5.5 s | 11 | 8 |
| 3 | 5 | Fernando Alonso | Renault | 57 | + 6.7 s | 13 | 6 |
| 4 | 14 | David Coulthard | RBR - Cosworth | 57 | + 16.1 s | 5 | 5 |
| 5 | 7 | Mark Webber | Williams - BMW | 57 | + 16.9 s | 3 | 4 |
| 6 | 10 | Juan Pablo Montoya | McLaren - Mercedes | 57 | + 35.0 s | 9 | 3 |
| 7 | 15 | Christian Klien | RBR - Cosworth | 57 | + 38.9 s | 6 | 2 |
| 8 | 9 | Kimi Räikkönen | McLaren - Mercedes | 57 | + 39.6 s | 10 | 1 |
| 9 | 16 | Jarno Trulli | Toyota | 57 | + 1' 03.1 min. | 2 | |
| 10 | 12 | Felipe Massa | Sauber - Petronas | 57 | + 1' 04.3 min. | 18 | |
| 11 | 3 | Jenson Button | BAR - Honda | 56 | Abandonament (a 1 v.) | 8 | |
| 12 | 17 | Ralf Schumacher | Toyota | 56 | + 1 Volta | 15 | |
| 13 | 11 | Jacques Villeneuve | Sauber - Petronas | 56 | + 1 Volta | 4 | |
| 14 | 4 | Takuma Sato | BAR - Honda | 55 | Abandonament (a 2 v.) | 20 | |
| 15 | 19 | Narain Karthikeyan | Jordan - Toyota | 55 | + 2 Voltes | 12 | |
| 16 | 18 | Tiago Monteiro | Jordan - Toyota | 55 | + 2 Voltes | 14 | |
| 17 | 20 | Patrick Friesacher | Minardi - Cosworth | 55 | + 4 Voltes | 16 | |
| Ret | 1 | Michael Schumacher | Ferrari | 42 | Accident | 19 | |
| Ret | 8 | Nick Heidfeld | Williams - BMW | 42 | Accident | 7 | |
| Ret | 21 | Christijan Albers | Minardi - Cosworth | 16 | Caixa canvi | 17 | |

## Altres

* Pole : Giancarlo Fisichella 3' 01. 460 (2 Voltes)
* Volta ràpida: Fernando Alonso 1' 25. 683 (a la volta 24)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2015-01-17. [Consulta: 29 juliol 2010].
# Àngel Fígols i Llorach

Àngel Fígols i Llorach (Benicarló, 13 d'agost de 1976) és un actor i dramaturg valencià. És llicenciat en Art dramàtic per l'ESAD de València. En qualitat d'actor, ha treballat en sèries televisives d'èxit com L'Alqueria Blanca, La Vall i La forastera.
En els III Premis de l'Audiovisual Valencià, Fígols va merèixer el premi al Millor actor de repartiment per la seva interpretació a Coses a fer abans de morir, l'òpera prima de Miguel Llorens i Cristina Fernández.

## Referències

* ↑ «Àngel Fígols Llorach ~ AAPV». Arxivat de l'original el 2019-12-27. [Consulta: 22 maig 2020].
* ↑ «Benicarló debe apostar por la creación de nuevos espacios culturales» (en espanyol europeu). Las Provincias, 08-12-2009. [Consulta: 18 febrer 2021].
* ↑ «La Forastera està cada vegada més emocionant». À Punt. [Consulta: 22 maig 2020].
* ↑ «'La mort de Guillem' triomfa als III Premis de l'Audiovisual Valencià». Vilaweb. [Consulta: 18 febrer 2021].
# Étienne-Louis Boullée

Étienne-Louis Boullée (1728-1799) fou un arquitecte i teòric francès, un dels impulsors d'una nova línia neoclàssica amb tocs fantàstics. Entre els seus assajos més coneguts destaca Arquitectura. Assaig sobre l'art, amb el que va influir diverses generacions d'arquitectes.

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte I. Barcelona: Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.71. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 23 novembre 2014].

## Bibliografia

* Boullée & visionary architecture ed. Helen Rosenau, Pub. Harmony Books, New York, 1976 ISBN 0-85670-157-2.
* Boullée's Treatise on Architecture by Étienne-Louis Boullée, ed. by Helen Rosenau, pub. Alec Tiranti, Ltd. London: 1953 First Edition
* Étienne-Louis Boullée(1728-1799: Theoretician of Revolutionary Architecture) by Jean Marie Perouse De Montclos, pub.George Braziller; ISBN 0-8076-0672-3; (February 1974)
* Visionary Architects: Boullée, Ledoux, Lequeu by Jean-Claude Lemagny, pub. Hennessey & Ingalls; (July 2002); ISBN 0-940512-35-1
* Les Architectes de la Liberté by Annie Jacques, pub. Découvertes Gallimard (nº 47); ISBN 2-07-053067-1; (November 1988) [In French]
* A Dictionary of Architecture, James Stevens Curl, Oxford University Press (1999).
* "Boullée, Etienne-Louis (1728 - 1799)", The Hutchinson Encyclopedia, Helicon (2001).
* "Boullée, Etienne-Louis (1728 - 1799)", Crystal Reference Encyclopedia (2001).
* Patricia Likos Ricci, “Lux ex Tenebris: Étienne-Louis Boullée’s Cenotaph for Sir Isaac Newton,” Proceedings of the Fourth International Conference on the Inspiration of Astronomical Phenomena, Magdalen College, Oxford University. (Bristol, U.K.: Canopus, 2005) 355-370.
* Robin Middleton, "Boullée and the Exotic," AA Files, 19 (1990), pp. 35–49.
* Svend Eriksen, Early Neo-Classicism in France 1974. (London: Faber) translated by Peter Thornton.

## Enllaços externs

* Exposició a la Bibliothèque nationale de France
* http://www.culture.gouv.fr/culture/actualites/celebrations/boullee.htm
# Gran dodecàedre

En geometria, el gran dodecàedre (o gran dodecaedre) és un dels quatre políedres de Kepler-Poinsot (políedres regulars no convexos), amb un símbol de Schläfli {5,5/2} i un diagrama de Coxeter-Dynkin de . Està compost de 12 cares pentagonals (sis parells de pentàgons paral·lels), amb cinc pentàgons que es troben a cada vèrtex, intersectant-se un amb l'altre fent un camí pentagràmic.

## Vegeu també

* Llista de políedres uniformes

## Enllaços externs

* Weisstein, Eric W., «Great dodecahedron» a MathWorld (en anglès).
* Weisstein, Eric W., «Three dodecahedron stellations» a MathWorld (en anglès).
* Uniform polyhedra and duals
* Metal sculpture of Great Dodecahedron
# Petit icosicosidodecàedre retroxato

En geometria, el petit icosicosidodecàedre retroxato o petit icosicosidodecàedre retroxato invertit és un políedre uniforme no convex indexat com a U$_{72}$. També s'anomena icosàedre retroholoxato, ß{3/2,5}. A diferència de la majoria de políedres xatos, té simetries de reflexió.

## Envolupant convexa

La seva envolupant convexa és un dodecàedre truncat no uniforme.
| Dodecàedre truncat | Envolupant convexa | Petit icosicosidodecàedre retroxato |

## Coordenades cartesianes

Les coordenades cartesianes dels vèrtexs del petit icosicosidodecàedre retroxato són totes les permutacions parells de
    (±(1-ϕ−α), 0, ±(3−ϕα))
    (±(ϕ-1−α), ±2, ±(2ϕ-1−ϕα))
    (±(ϕ+1−α), ±2(ϕ-1), ±(1−ϕα))
    on ϕ = (1+√5)/2 és la raó àuria i α = √3ϕ−2.

## Vegeu també

* Llista de políedres uniformes
* Petit icosicosidodecàedre xato

## Enllaços externs

* Weisstein, Eric W., «Small retrosnub icosicosidodecahedron» a MathWorld (en anglès).
* Klitzing, Richard. «3D star small retrosnub icosicosidodecahedron» (en anglès).
# Llac Jabbul

El llac Jabbul, també Sabkhat al-Jabbūl o Mamlahat al-Jabbūl (àrab: سبخة الجبول, sabḫat al-Jabbūl) és un gran llac salí, tradicionalment estacional, i les salines adjacents (sabkha), situat 30 km al sud-est d'Alep, Síria. És el llac natural més gran de Síria i el segon llac més gran després del llac artificial Assad. El 2009 el llac cobria uns 100 km² i era relativament estable. Les salines són extenses. La zona inclou la Reserva Natural de Sabkhat al-Jabbul, un lloc protegit per a aus aquàtiques.
Avui en dia el Sabkhat al-Jabbul existeix dins d'una conca estable, però durant el Plistocè la conca es va omplir, es va desbordar i va formar un afluent de l'Eufrates. El llac tradicionalment s'inundava a la primavera i retrocedia durant l'estiu i la tardor. No obstant això, a partir de 1988, els projectes de regadiu en terres adjacents van començar a abocar quantitats importants d'aigua parcialment salina a la conca, estabilitzant-ne així el nivell freàtic i creant un llac de 100 km².

## Flora

Més d'una cinquantena d'espècies de plantes halòfites creixen al llac Jabbul, a les seves costes i a les illes que hi ha al seu interior. És el nombre més gran d'espècies de qualsevol sabkha de Síria. La majoria d'aquestes espècies són herbàcies, i algunes són arbustives. Estudis preliminars han demostrat la presència d'una sèrie d'espècies no registrades dins de la flora siriana, com ara la Sarcocornia fruticosa, la Halopeplis perfoliata i la Aeluropus lagopoides, a més dels Tamarix macrocarpa a la riba del llac. Al voltant del llac creix la canya comuna.

## Ús dels recursos

Els usos primaris de la zona són el turisme, la caça d'aus aquàtiques, el pasturatge de bestiar a l'estepa circumdant i l'extracció de sal.[3] Al-Jubbul és la principal font de sal a Síria per sobre d'altres llocs com el llac Jairud, a la governació de Rif Dimashq, al nord-est de Damasc, i el llac Khatuniyah, a la governació d'Al-Hasakah, al nord-est d'Al-Hasakah, prop de la frontera iraquiana.

## Referències

* ↑ Encyclopædia Britannica, volum 28, 2005 pàg. 363
* 1 2 «Mamlaḩat al Jabbūl» (en anglès). Geo Names. [Consulta: 9 novembre 2023].
* ↑ Carter, 2004, p. 59.
* ↑ «Sabkhat al-Jabbul Nature Reserve» (en anglès). Ramsar Sites Information Service. [Consulta: 9 novembre 2023].
* ↑ «من سورية.. سبخة الجبول... سحر الطبيعة فمن يحميها؟» (en àrab). tishreen.news.sy, 02-04-2013. Arxivat de l'original el 2014-02-01. [Consulta: 9 novembre 2023].
* ↑ «كتاب إطار عمل الادارة المتكاملة للأراضي الرطبة للنظام البيئي الزراعي للجبول 2010م» (en àrab). dig-doc.org. [Consulta: 9 novembre 2023].

## Bibliografia

* Carter, Terry. «National Parks and Reserves: Syria». A: Syria & Lebanon. 2a. Lonely Planet Publications, 2004. ISBN 9781864503333.
# Rutes E8x

Xarxa de carreteres europees de tipus 8x

## Rutes de classe A
### Rutes nord-sud

| Rutes E | Es. (*) | Trajecte | Itinerari elbruz.org |
| E81 | - | Mukachëvo (Ucraïna) - Halmeu - Piteşti - Bucarest (Romania) | E81 |
| E83 | - | Biala - Sofia (Bulgària) | E83 |
| E85 | - | Klaipėda (Lituània) - Alexandrúpoli (Grècia) | E85 |
| E87 | - | Tulcea (Romania) - Eceabat (Turquia) | E87 |
| E89 | - | Gerede - Ankara (Turquia) | E89 |

### Rutes oest-est

| Rutes E | Es. (*) | Trajecte | Itinerari elbruz.org |
| E80 | (*) | Lisboa (Portugal) - Istanbul (Turquia) | E80 |
| E82 | - | Porto (Portugal) - Tordesillas (Espanya) | E82 |
| E84 | - | Keşan - Silivri (Turquia) | E84 |
| E86 | - | Kristalopigí - Géfira (Grècia) | E86 |

## Rutes de classe B

| Rutes E | Es.(*) | Trajecte | Itinerari elbruz.org |
| E801 | - | Coimbra (Portugal) - Verín (Espanya) | E801 |
| E802 | - | Bragança - Ourique (Portugal) | E802 |
| E803 | - | Salamanca – Sevilla (Espanya) | E803 |
| E804 | - | Bilbao - Saragossa (Espanya) | E804 |
| E805 | - | Famalicão - Chaves (Portugal) | E805 |
| E806 | - | Torres Novas- Guarda (Portugal) | E806 |
| E821 | - | Roma - San Cesareo (Itàlia) | E821 |
| E840 | (*) | Sassari - Olbia - Civitavecchia (Itàlia) | E840 |
| E841 | - | Avellino - Salern (Itàlia) | E841 |
| E842 | - | Nàpols – Canosa di Puglia (Itàlia) | E42 |
| E843 | - | Bari - Tàrent (Itàlia) | E843 |
| E844 | - | Spezzano Albanese - Sibari (Itàlia) | E844 |
| E846 | - | Cosenza - Crotona (Itàlia) | E846 |
| E847 | - | Sicignano degli Alburni - Metapont (Itàlia) | E847 |
| E848 | - | Lamezia Terme - Catanzaro (Itàlia) | E848 |
| E851 | - | Petrovac - Pristina (Montenegro) | E851 |
| E852 | - | Ohrid (Macedònia del Nord) frontera albanesa | E852 |
| E853 | - | Ioànnina (Grècia) frontera albanesa | E853 |
| E871 | - | Sofia (Bulgària) – Kumanovo (Macedònia del Nord) | E871 |

## Esmenes: ampliació o modificació de la xarxa

Esmenes a l'acord europeu sobre les grands rutes de tràfic internacional (doc. TRANS/SC.1/2001/3 du 20/07/2001 et TRANS/SC.1/2002/3 du 09/04/2002) La ruta E89 concierne a un itinerario en Asia.
* E81: extensió Mukachëvo (Ucraïna) - Halmeu (Romania) i extensio - Piteşti - Bucarest (RO)
* E840: nova ruta Sassari - Olbia - Civitavecchia (intersección con E80) (Itàlia)

## Vegeu també

Rutes "A" Ex Rutes "A" E1x i rutes "B" E1xx Rutes "A" E2x i rutes "B" E2xx Rutes "A" E3x i rutes "B" E3xx Rutes "A" E4x i rutes "B" E4xx Rutes "A" E5x i rutes "B" E5xx Rutes "A" E6x i rutes "B" E6xx Rutes "A" E7x i rutes "B" E7xx Rutes "A" E9x i rutes "B" E9xx Rutes "B" E0xx
# Tony Amendola

Tony Amendola (New Haven, Connecticut, 24 d'agost del 1951) és un actor estatunidenc, conegut sobretot pel seu paper com el mestre Jaffa Bra'tac en la sèrie Stargate SG-1. Va néixer i créixer a New Haven, en l'estat de Connecticut.

## Biografia

Debuta al cinema i a la televisió el 1984. Després d'haver actuat a Columbo, participa en moltes produccions als anys 1990 com Lois i Clark, Ally McBeal o Spawn. Fa aparicions a Alias, X-Files, Charmed o Dexter i obté un paper més important a Els Experts. Amb el paper de Mestre Bra'tac a Stargate SG-1 es dona a conèixer pel gran públic.
Al cinema, ha actuat a La màscara del Zorro, Blow, La llegenda del Zorro i Annabelle.
Des de 2011, fa el doble paper de Geppetto / Marco a la sèrie Once Upon a Time.

## Filmografia

Les seves pel·lícules més destacades són:

### Cinema

* 1998: La màscara del Zorro (The Mask of Zorro) de Martin Campbell: Don Luiz
* 2001: Blow de Ted Demme: Sanchez
* 2001: Megiddo: The Omega Code 2 de Brian Trenchard-Smith: Mossén Tirmaco
* 2002: My Sister's Keeper de Ron Lagomarsino: Dr. Bartonio
* 2005: La llegenda del Zorro (The Legend Of Zorro) de Martin Campbell: Mossén Quintero
* 2014: Annabelle de John R. Leonetti: Mossén Perez
* 2015: When Duty Calls
* 2015: Pizza with Bullets
* 2015: The Devil's Candy
* 2016: The Land Before Time: Journey of the Brave
* 2019: The Curse of La Llorona de Michael Chaves: Mossén Perez
* 2022: Father Stu de Rosalind Ross: entrenador Beech
* 2023: Rebel Moon de Zack Snyder: rei Levitica

### Televisió

* CSI
** I-15 Murders: expert en escriptura a mà
** Viva Las Vegas: Landlord
** Secrets and Flies: Professor Rambar
** Pirates of the Third Reich: Professor Rambar
* Terminator: The Sarah Connor Chronicles: Enrique (Episodi 2)
* Megiddo: The Omega Code 2: el Pare Tirmaco
* The West Wing
** "Game On": l'Ambaixador de la nació fictícia del Golf Pèrsic "Qumar"
* Babylon 5: Crusade (The Needs of Earth): Natchok Var
* Dexter
* Stargate SG-1: Bra'tac
* Once Upon a Time: Gepetto

## Referències

* ↑ "Chad Colvin. «Noble Warrior» (en anglès). GateWorld, 14-11-2008. Arxivat de l'original el 2009-06-12. [Consulta: 1r juny 2009].
* ↑ «Tony Amendola» (en anglès). TV.com. Arxivat de l'original el 2011-02-16. [Consulta: 1r juny 2009].
* ↑ Eramo, Steve «Proud Papa: Interview with Once Upon a Time's Tony Amendola» (en anglès). The Morton Report, 13-08-2012. Arxivat de l'original el 2018-04-12 [Consulta: 11 abril 2018].
* ↑ «Tony Amendola Credits» (en anglès). [Consulta: 11 abril 2018].
* ↑ Entertainment, Universal Pictures Home. «From Universal Pictures Home Entertainment: The Land Before Time: Journey of the Brave» (en anglès). [Consulta: 11 abril 2018].
# Montserrat Gascón

Montserrat Gascón és una flautista i musicòloga catalana. Des de l'any 2003 és professora de música de cambra a l'Escola Superior de Música de Catalunya.
L'any 2017 la Universitat Autònoma de Barcelona li va concedir el Premi Extraordinari de Doctorat per la seva tesi "Une flûte en cristal. Les flautes de vidre de Claude Laurent".
Ha escrit diversos articles per a publicacions com la Revista Musical Catalana, Michrochemical Journal, Revista Catalana de Musicologia, Le Larigot o The Babel Flute.

## Referències

* ↑ «Montserrat Gascón». [Consulta: 25 febrer 2017].
# Toxodontins

Els toxodontins (Toxodontinae) són una subfamília de la família dels toxodòntids que inclou mamífers extints, com ara Toxodon i gèneres similars. Visqueren a Sud-amèrica entre el Miocè i el Plistocè.

## Referències

* ↑ Entrada «Toxodontinae» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
# Visir de la Cúpula

Visir de la Cúpula (turc otomà: Kubbe Veziri) fou el nom donat pels otomans als membres del Diwan-i Humayun imperial que es reunien diversos matins a la setmana a la sala de la Cúpula (així anomenada per ser una sala coberta amb cúpula) del palau de Topkapı a Istanbul. Aquestos visirs eren els kadiaskers de Rumèlia i Anatòlia, el cadi d'Istanbul, el deferdar, el nishandji, els agha dels geníssers, el comandant de la cavalleria i el Kapudan Paixà.

## Referències

* ↑ J. Von Hammer, Histoire de l'Empire Ottoman, París, 1844.
# 100 Greatest Britons

100 Greatest Britons fou un programa de televisió britànic en el qual els teleespectadors votaren el que consideraren el 100 personatges britànics més importats de tots els temps.
El format ha estat adaptat o copiat per diverses cadenes de televisió a tot el món, que també han elegit els seus propis ciutadans més importants de la història, amb els següents resultats.
| País | Nom | Guanyador | Segon lloc | Tercer lloc | Quart lloc | Cinquè lloc |
| Catalunya | El favorit | Jaume I | Pau Casals | Joan Sala, Serrallonga | Lluís Companys | Francesc Macià |
| Espanya | El español de la historia | Joan Carles I | Miguel de Cervantes | Cristòfor Colom | Reina Sofia | Adolfo Suárez |
| Regne Unit | 100 Greatest Britons | Winston Churchill | Isambard Kingdom Brunel | Diana de Gal·les | Charles Darwin | William Shakespeare |
| Estats Units | The Greatest American | Ronald Reagan | Abraham Lincoln | Martin Luther King | George Washington | Benjamin Franklin |
| França | Le Plus Grand Français de tous les temps | Charles de Gaulle | Louis Pasteur | Abat Pierre | Marie Curie | Coluche |
| Portugal | Os Grandes Portugueses | António de Oliveira Salazar | Álvaro Cunhal | Aristides de Sousa Mendes | Alfons I de Portugal | Luís de Camões |
| Alemanya | Unsere Besten | Konrad Adenauer | Martí Luter | Karl Marx | Sophie i Hans Scholl | Willy Brandt |
| Països Baixos | De grootste Nederlander | Pim Fortuyn | Guillem I d'Orange-Nassau | Willem Drees | Antoni van Leeuwenhoek | Erasme de Rotterdam |
| Rússia | Имя России | Vladimir Visotsky | Ióssif Stalin | Nikita Khrusxov | Alexandre Nevski | Nicolau II de Rússia |
| Canadà | The Greatest Canadian | Tommy Douglas | Terry Fox | Pierre Trudeau | Frederick Banting | David Suzuki |
| Bèlgica* | Les plus grands Belges | Jacques Brel | Balduí I de Bèlgica | Pare Damien | Eddy Merckx | Germana Emmanuelle |
| Bèlgica* | De Grootste Belg | Pare Damien | Paul Janssen | Eddy Merckx | Ambiòrix | Adolf Daens |
| Argentina | El gen argentino | José de San Martín | René Favaloro | Juan Manuel Fangio | Che Guevara | Alberto Olmedo |
* La part francòfona i flamenca de Bèlgica organitzaren dos concursos independents

## Imatges dels guanyadors

* Jaume I (Catalunya)
* Joan Carles I (Espanya)
* Winston Churchill (Regne Unit)
* Ronald Reagan (Estats Units)
* Charles de Gaulle (França)
* António de Oliveira Salazar (Portugal)
* Konrad Adenauer (Alemanya)
* Pim Fortuyn (Països Baixos)
* Vladimir Vysotsky (Rússia)
* Tommy Douglas (Canadà)
* Jacques Brel (Bèlgica francòfona)
* Pare Damien (Bèlgica flamenca)
* José de San Martín (Argentina)