OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Hans Hellermann

Hans Hellermann (Schwelm, 26 de desembre de 1909 - valor desconegut) fou el líder del NSDAP a Catalunya i, posteriorment, a Espanya des de 1934 fins al començament de la II Guerra Mundial.

## Biografia

Hans Hellermann, natiu de la regió de la Westfàlia s'afilià al NSDAP, també conegut com el partit nazi, a final dels anys 1920 amb el carnet número 186.721. A la darreria de 1933 fou enviat a Barcelona per ordres directes de l'organització a l'estranger del partit, coneguda com la Auslandorganisation, amb la missió d'estendre i propagar els ideals nacionalsocialistes entre els alemanys residents a Catalunya, ja que espanyols no podien afiliar-se al NSDAP.
Un cop a Barcelona, Hellermann s'instal·là al barri de Gràcia i obrí al carrer Avinyó una societat mercantil, conjuntament amb Otto Philippi, que actuaria de cortina de fum de l'agrupació catalana del NSDAP. La primera ordre que reberen fou la d'utilitzar els codis per escriure les circulars, per si els enemics del partit rebien la informació. Per evitar enfrontaments amb les administracions republicanes, Hellermann s'ideà el paraigua legal de l'Associació Nacional Alemanya de Dependents de Comerç, posteriorment denominada Front del Treball Alemany, amb seu molt a prop de la societat mercantil creada per Hellermann. Aquesta organització estava presidida per Anton Leistert, un controvertit personatge, sadomasoquista practicant que s'havia encarregat de netejar la junta d'aquesta associació introduint nous membres pròxims al partit d'Adolf Hitler.
Amb Hellermann i Leistert, la teranyina nazi es va estendre ràpidament arreu del país, d'aquesta manera, poc abans de començar la guerra civil a Catalunya hi havia vint-i-una agrupacions del NSDAP de les seixenta-tres que hi havia a Espanya. Concretament, aquestes agrupacions estaven a Barcelona, Bellaterra, Cornellà de Llobregat, Gavà, Montcada i Reixac, Navàs, Sallent, Santa Coloma de Gramenet, Terrassa, Balsareny, Castellar del Vallès, Esplugues de Llobregat, Masnou, Premià de Mar, Sant Cugat del Vallès, Súria, Tortosa, Flix, Sant Feliu de Guíxols, Palafrugell i Palamós. En totes elles, però principalment a Barcelona, hi van implementar un establishment social, econòmic i cultural.
Un altre dels encàrrecs que rebé Hellermann, fou el de crear la secció local de la Gestapo a Barcelona. Aquesta s'instal·la al pis de sobre de la seu del partit al carrer Avinyó. Des d'aquesta col·laborà amb els militars que planejaven el cop d'estat contra la República. Quan aquest fracassa a Catalunya, Herllermann fuig a Alemanya, on s'allista voluntari per a participar en el front de guerra que no trigaria a començar. Ferit, viatjà a Mèxic per difondre les idees de Hitler a partir d'organitzacions com la Falange, que no estava prohibida, a diferència dels partits nazis. Empresonat per espia, aconseguí fugir i després d'una nova estada a Berlín, se li perd el rastre.

## Referències

* 1 2 3 El partit Nazi a Catalunya. Sàpiens nº81 pp 20-27
* ↑ Españoles que lucharon en la guerra secreta contra Hitler Arxivat 2008-05-13 a Wayback Machine. (castellà)
* ↑ Finestres, Jordi «L'home de Hitler a Catalunya». Sàpiens, 209 [Consulta: 9 agost 2019].
# Grosse Scheidegg

El Grosse Scheidegg és un port de muntanya situat als Alps Bernesos, a Suïssa. Aquest pas creua el coll entre les muntanyes Schwarzhorn i Wetterhorn, i es troba a una alçada de 1.962 metres.
El pas està travessat per una carretera que connecta la ciutat de Meiringen, situada a 595 metres, i el poble de Grindelwald, situat a una alçada de 1.034 metres. La carretera està tancada a la majoria del tràfic, però és utilitzada per la companyia PostBus Suïssa, que té un servei que puja fins al cim, amb alguns autobusos continuant el trajecte fins a Meiringen. El servei opera entre el maig i l'octubre, amb entre quatre i deu autobusos diaris, en funció de l'època de l'any i de la secció de la ruta. Passejar pel pas és força popular, formant part de la ruta de pas alpina entre Sargans i Montreux.
Des del costat de Meiringen, per aproximar-se al pas s'ha de creuar la vall de Reichenbach, per sobre de les cascades de Reichenbach, indret conegut per ser l'emplaçament del darrer combat entre Holmes i Moriarty. Les cascades es poden visitar des de la carretera, o mitjançant un funicular que surt del fons de la vall.
El Berghotel, un restaurant i hotel, es troba al cim del Grosse Scheidegg.
Abans de l'arribada del ferrocarril i de la introducció del turisme a la zona, el Grosse Scheidegg proveïa accés a la gent de la zona a les rutes d'importació amb Itàlia, passant pel pas de Grimsel. Amb l'arribada del ferrocarril, la importància del pas com a ruta comercial va desaparèixer; actualment, el Grosse Scheidegg no ha arribat al nivell turístic que ha aconseguit el seu veí, el Kleine Scheidegg.

## Referències

* 1 2 3 Swiss Confederation. map.geo.admin.ch [mapa]. [Consulta: 18 maig 2015].
* ↑ «Grindelwald–Grosse Scheidegg–Schwarzwaldalp–(Meiringen)». Bundesamt für Verkehr. [Consulta: 18 maig 2015].
* ↑ Reynolds, Kev. «Trek 10 - Alpine Pass Route». A: Trekking in the Alps. Cicerone, 2011, p. 124–135. ISBN 978 1 85284 600 8.
* ↑ «Berghotel Grosse Scheidegg». Berghotel Grosse Scheidegg. [Consulta: 18 maig 2015].
* ↑ «Scheidegg, Grosse und Kleine» (en alemany). Historical Dictionary of Switzerland, 07-12-2011. [Consulta: 18 maig 2015].

## Enllaços externs

* Grosse Scheidegg Arxivat 2018-01-09 a Wayback Machine. a la pàgina web Climb By Bike'
* Grosse Scheidegg Arxivat 2017-12-24 a Wayback Machine. a la pàgina web Via Alpina
* Grosse Scheidegg a la pàgina web Hikr
# This Is a Standoff

This Is a Standoff va ser un grup canadenc de hardcore melòdic.
Format l'any 2007 per l'excantant i guitarrista, Steve Rawles, i l'exbateria, Graham Churchill, de Belvedere, juntament amb el guitarrista John Meloche i el baixista Corey Tapp (substituït el 2010 per Nick Kouremenos). Amb aquesta formació van publicar el seu primer disc, Be Excited, seguit d'una gira per Europa i Canadà, al costat de bandes com Strike Anywhere, The Flatliners i Carpenter, i amb alguns concerts compartits amb Bad Religion i Lagwagon. L'any 2009 va aparèixer un nou disc, Be Disappointed, i el 2011 Be Delighted, un EP amb 5 temes nous. El 7 de febrer de 2012 es va anunciar la dissolució del grup al lloc web oficial de la banda i a la seva pàgina de Facebook. Això no obstant, el 2018 This Is a Standoff va realitzar una gira de reunió que va fer parada a la sala Razzmatazz de Barcelona.

## Discografia

* 2007: Be Excited
* 2009: Be Disappointed
* 2011: Be Delighted

## Referències

* ↑ «This is a Standoff brings melodic approach to the table during an evening of performances by four punk bands» (en anglès), 19-06-2009. [Consulta: 12 juny 2022].
* ↑ «This Is A Standoff» (en francès). Metalorgie. [Consulta: 12 juny 2022].
* ↑ «Interview with This Is A Standoff» (en anglès britànic). Radio Punk, 12-09-2018. [Consulta: 12 juny 2022].
* ↑ Vila, Albert. «This is a Standoff, Mute y el sudor, protagonistas del festivo aniversario de B-Trade en Barcelona» (en castellà). Science of Noise, 10-08-2018. [Consulta: 12 juny 2022].
* ↑ «This Is a Standoff - Be Disappointed» (en anglès). Punknews.org, 14-08-2009. [Consulta: 12 juny 2022].
# Harsiese A

Hedjkheperre Setepenamun Harsiese, o Harsiese A o I, (ḥr sȝ ȝst, "Horus fill d'Isis") va ser un rei egipci de la dinastia XXIII, durant el Tercer període intermedi. Va governar c. 870 a 850 aC.

## Biografia

Era probablement el fill del Summe Sacerdot d'Amon Sheshonq II. Va aprofitar un decret emès pel rei Osorkon II que reconeixia la ciutat de Tebes com a principat autònom per proclamar-se rei. Aquesta decisió condemnarà Egipte a romandre dividit en dos.
Harsiese en jeroglífic :
"Horus fill d'Isis" :
L'egiptòleg Kenneth Kitchen el va considerar un Summe Sacerdot d'Amon i el fill del també Summe Sacerdot d'Amon, Sheshonq C, tal com les proves arqueològiques suggereixen. Tanmateix, estudis recents publicats per l'egiptòleg alemany Karl Jansen-Winkeln a la revista Journal of Egyptian Archaeology ha demostrat que tots els monuments del primer (rei) Harsiese mostren que mai va ser un Summe Sacerdot d'Amon per dret propi.
Més aviat, tant Harsiese A com el seu fill [...du] –l'existència dels quals es coneix per les inscripcions dels objectes funeraris d'aquest darrer a Coptos– només estan testimoniats com a sacerdots ordinaris d'Amon. En canvi, mentre que Harsiese A era certament un rei independent a Tebes durant la primera dècada de la reialesa d'Osorkon II, una persona diferent que també es deia Harsiese, Harsiese B per l'arqueologia, era realment el Summe Sacerdot d'Amon. Aquest Harsiese B està atestat en el càrrec a finals del regnat d'Osorkon II, l'any 6 de regnat de Sheshonq III i els anys de regnat 18 i 19 de Petubastis I.
Tot i que Harsiese A podria haver esdevingut rei a Tebes abans de l'any 4 d'Osorkon II, sens dubte va governar Tebes durant la primera dècada del regnat d'Osorkon II. El control d'Osorkon II sobre aquesta gran ciutat només està documentat per primera vegada per dos textos separats del nilòmetre de Karnak de l'any 12, el que significa que Harsiese havia mort ja en aquell moment.

## Enterrament

El rei Harsiese va ser enterrat en una tomba dins del temenos de Medinet Habu, en un sarcòfag de granit (JE 60137) fet per a la germana de Ramsès II, Henutmire, i tancat amb una tapa amb cap de falcó. S'hi van trobar quatre vasos canopis buits No s'ha conservat cap rastre de la tapa, cosa que suggereix que podria haver estat de fusta.
El taüt de Harsiese és d'estil similar al taüt de plata amb cap de falcó de Sheshonq II, i als "rastres del taüt daurat d'Osorkon II.

## Referències

* ↑ «Horsiese» (en anglès). UCL. [Consulta: 14 gener 2024].
* ↑ Kitchen, 1996.
* 1 2 Jansen-Winkeln, 1995, p. 129–149.
* ↑ Dodson, 1994, p. 92.
* ↑ Dodson, 1994, p. 88-89.

## Bibliografia

* Dodson, Aidan. The Canopic Equipment of the Kings of Egypt (en anglès). Kegan Paul International, 1994. ISBN 9780710304605.
* Jansen-Winkeln, Karl «Historische Probleme Der 3. Zwischenzeit» (en alemany). The Journal of Egyptian Archaeology, 81, 1995, pàg. 129–149. DOI: https://doi.org/10.2307/3821812. JSTOR: https://www.jstor.org/stable/3821812.
* Kitchen, Kenneth A. The Third Intermediate Period in Egypt: 1100-650 BC (en anglès). Liverpool University Press, 1996. ISBN 978-0856682988.
# Cognac (desambiguació)

«Cognac» té aquests significats:
* Cognac (francès) o Conyac, beguda alcohòlica del mateix tipus que l'aiguardent
* Cognac (francès), Conhac (occità) o Cougnat (en peitoví-saintongès), ciutat de França al departament de la Xaranta (regió de Nova Aquitània)
* Cognac-la-Forêt, municipi francès al departament de l'Alta Viena (Nova Aquitània)
* Cantó de Cognac-Nord, cantó francès al districte de Cognac (departament de la Xaranta)
* Cantó de Cognac-Sud, cantó francès al districte de Cognac (departament de la Xaranta)
* Districte de Cognac, arrondissement al departament de la Xaranta (Nova Aquitània)
* Guerra de la Lliga de Cognac (1526-30), conflicte armat del Renaixement italià, lliurat entre entre Carles V del Sacre Imperi i Francesc I de França
* Saint-Laurent-de-Cognac, municipi francès al departament de la Xaranta (Nova Aquitània)
* Saint-Sulpice-de-Cognac, municipi francès al departament de la Xaranta (Nova Aquitània)
* US Cognac (francès) o Union sportive cognaçaise, club de rugbi a 15 francès de la ciutat de Cougnat a la Xaranta
# Districte de Kosovska Mitrovica

El Districte de Kosovska Mitrovica (en serbi: Косовскомитровички округ, Kosovskomitrovički okrug, en albanès: Distrikti i Mitrovicës) fou un districte de la província sèrbia de Kosovo i Metohija entre 1990 i 1999. Estava situat al nord de la província i, segons el cens de 2002, tenia 275.904 habitants. La seva capital era Kosovska Mitrovica. El govern de Sèrbia considera que aquest districte encara existeix de iure, encara que el mateix govern va acceptar l'administració civil de Kosovo de les Nacions Unides l'any 1999, al final de la guerra de Kosovo. Avui en dia, el territori que comprenia el districte serbi correspon al Districte de Kosovska Mitrovica de l'autoproclamada República de Kosovo.

## Municipis

Els municipis que formaven el districte són:
* Zubin Potok
* Leposavić
* Zvečan
* Kosovska Mitrovica
* Srbica
* Vučitrn

## Referències

Nota: Tot el material oficial editat pel Govern de Sèrbia és públic per llei. La informació s'ha extret de srbija.gov.rs.
# La Nova Atlàntida

La Nova Atlàntida (The New Atlantis en l'original anglès) és una novel·la utòpica escrita per Francis Bacon i publicada per William Rawley el 1626. Descriu una terra mítica, Bensalem, a la que ell viatja. Narra la descripció que fa un dels seus homes savis del seu mètode per a realitzar invencions. A Bensalem, el matrimoni i la família són la base de la societat i els llaços familiars se celebren en festes esponsoritzades per l'estat.
Els millors i més brillants dels ciutadans de Bensalem pertanyen a un centre d'ensenyament anomenat La Casa de Salomó, on es duen a terme experiments científics segons el mètode baconià d'inducció, amb l'objectiu de comprendre i conquerir la natura per tal de poder aplicar el coneixement obtingut per a la millora de la societat.
A Bensalem, el coneixement és considerat com el més preuat dels seus tresors. És per això que en el passatge més conegut de l'obra es refereixen als investigadors amb els mots: "Aquests són, fill meu, les riqueses de la Casa de Salomó."

## Referències

* ↑ Kleven, Terence J. Faith and Reason in the Reformations (en anglès). Rowman & Littlefield, 2021-12-06, p. 162. ISBN 978-1-7936-0689-1.
* ↑ Weinberger, J. «Science and Rule in Bacon's Utopia: An Introduction to the Reading of the» (en anglès). American Political Science Review, 70, 3, 9-1976, pàg. 865–885. DOI: 10.2307/1959872. ISSN: 1537-5943.
* ↑ Renaker, David «A Miracle of Engineering: The Conversion of Bensalem in Francis Bacon's "New Atlantis"». Studies in Philology, 87, 2, 1990, pàg. 181–193. ISSN: 0039-3738.
* ↑ Albanese, Denise «The New Atlantis and the Uses of Utopia». ELH, 57, 3, 1990, pàg. 503–528. DOI: 10.2307/2873232. ISSN: 0013-8304.
* ↑ Yaldır,, Hülya; Dilmaçünal, Asim «A City of Science in the Island of New Atlantis (Bensalem); Francis Bacon.». Cities in The Globalizing World And Turkey: A Theoretical and Empirical Perspective, 2014, pàg. 623.
* ↑ Solano Villareal, Diana «LA UTOPÍA SOCIOEPISTÉMICO-TECNOLÓGICA DE BACON. LA NUEVA ATLÁNTIDA». Praxis: revista del Departamento de Filosofía, 75, 2017, pàg. 1–18. ISSN: 1409-309X.

## Enllaços externs

* Text de La Nova Atlàndtida al Projecte Gutenberg (anglès)
# Guarda

«Guarda» té aquests significats:
* Guarda (llibre), part interior de les cobertes anterior i posterior d'un llibre
* Guarda rural
* Toponímia:
** Guarda (Grisons), municipi del cantó del Grisons, districte d'Inn, Suïssa
** Guarda (municipi de Portugal), municipi portuguès, al districte de Guarda, a la regió del Centre i a la subregió de Beira interior Norte
** Bisbat de Guarda
** Districte de Guarda, districte portuguès a la província de Beira Alta
** A Guarda, municipi de la província de Pontevedra (Galícia, Espanya)
** Guarda Veneta, municipi italià, a la regió del Vèneto i a la província de Rovigo
** Guarda-si-venes poble agregat al municipi de Guissona (Segarra, Catalunya)
** Serra de la Guarda serra al municipi de Baix Pallars (Pallars Sobirà)
* Miscel·lània:
** El Guarda de Salou, monument al municipi de les Masies de Roda (Osona)
** Guarda (futbol americà), jugador i posició de futbol americà
** Interval de guarda
# Young IT Girls

Young IT Girls és una associació sense ànim de lucre que treballa per visibilitzar les dones i les seves oportunitats en les carreres STEAM (ciència, tecnologia, enginyeria, arts i matemàtiques, per les seves sigles en anglès), amb un especial interès en les tecnologies de la informació, amb l'objectiu de fomentar la igualtat de gènere en aquest sector a través de xerrades, jocs i dinàmiques. L'associació va néixer al 2018 i les seves membres van des de la secundària fins als 30 anys. Al 2019 van rebre un Premi Creu Casas.

## Referències

* ↑ «Young IT Girls - Opinions». [Consulta: 1r març 2022].
* ↑ «Tecnológicas sin complejos contra la brecha de género» (en castellà), 10-10-2020. [Consulta: 1r març 2022].
* ↑ «Ni inteligente ni artificial: masculina» (en castellà), 07-03-2020. [Consulta: 1r març 2022].
* ↑ «El Institut d'Estudis Catalans entrega los premios Sant Jordi 2019» (en castellà), 30-04-2019. [Consulta: 1r març 2022].

## Enllaços externs

* Young IT Girls - Lloc web oficial
# 2022 WM7

2022 WM$_7$ és un petit asteroide proper a la Terra que va passar uns 02 distàncies lunars (770,000 km; 480,000 mi) del centre de la Terra el 28 de novembre de 2022 a les 02:24 UTC. Va ser descobert pel telescopi d'exploració Pan-STARRS 1 a l'Haleakalā Observatory, Hawaii el 26 de novembre de 2022.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 «JPL Small-Body Database». [Consulta: 26 novembre 2024].
* ↑ «JPL Small-Body Database». [Consulta: 19 gener 2024].
* ↑ «MPEC 2022-W227 : 2022 WM7». [Consulta: 20 febrer 2025].
# Rafel Socias Company

Rafel Socias Company (Sa Pobla, 1946 - 25 de novembre de 2020 Arxivat 2020-11-26 a Wayback Machine.) enginyer i poeta, va guanyar els premi Ciutat de Palma de 1968 amb Camina caminaràs i el premi Ciutat de Manacor de 1972 amb l'obra Parla Narcís ed. Cort, 1973. Com a enginyer s'ha especialitzat en la investigació del cultiu de l'ametller i la seva millora genètica, temàtiques sobre la qual ha publicat de manera intensa. En 2016 va participar en la publicació del llibre Cinc homes de poble amb Joan Pizà, Andreu Aguiló, Rafel Socias i Tugores, Onofre Pons i Pere Perelló.

## Referències

* ↑ Camina Caminaràs a casadellibro.com
* ↑ Premis literaris a l'Enciclopèdia Catalana
* ↑ Parla Narcís Arxivat 2017-04-19 a Wayback Machine., a casadellibro.com
* ↑ Exitosa presentación del libro 'Cinc homes de poble', editado por la Fundació Goethe per les Illes, Diario de Mallorca, 22 de gener de 2016
# Juan Fernández la Villa

Juan Fernández la Villa (Oviedo, 4 de juny de 1985) és un jugador d'hoquei sobre herba espanyol, ja retirat, guanyador d'una medalla olímpica.
Membre del Real Club de Campo de la ciutat de Madrid va participar, als 23 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2008 realitzats a Pequín (República Popular de la Xina), on aconseguí guanyar la medalla de plata en la competició masculina d'hoquei sobre herba olímpica.
Al llarg de la seva carrera ha guanyat una medalla de bronze en el Campionat del Món d'hoquei sobre herba i una de plata en el Campionat d'Europa de la disciplina.
Una vegada retirat, el 2012, passà a centrar-se en els estudis de medicina.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Juan Fernández». [Consulta: 19 febrer 2025].
* ↑ «Comité Olímpico Español», 17-03-2023. [Consulta: 19 febrer 2025].
* ↑ Alonso, Josu. «Juan Fernández: «Pude retirarme tras los Juegos de Londres para dedicarme a algo apasionante como la Medicina»» (en castellà), 03-08-2022. [Consulta: 19 febrer 2025].
# Rubiol anisat porpra

El rubiol anisat porpra o camperol purpuri (Agaricus porphyrizon), és un rubiol del grup dels rubiols anisats menuts. Es caracteritza per la superfície del barret (o com a mínim el seu centre) que és coberta de fibril·les o escates vermelloses, vinàcies o violàcies.

## Morfologia

Bolet més aviat petit, de barret de fins a 8 cm de diàmetre, hemisfèric de jove, però ben aviat de convex a pla; superfície coberta amb escates denses, apressades i fibriloses, de color bru porpra a bru violaci sobre un fons vinaci pàl·lid, marge pàl·lid Cama de fins a 7 cm de longitud, cilíndrica, dilatada al peu; blanca, groguenca al frec, sovint amb un cordó micelial basal; anell blanc, prim, pèndul. Carn groguenca, especialment cap al peu; olor d'ametlles amargues a anisada.

## Hàbitat

Ocasional; des de l'estiu fins a finals de tardor, tant en boscos de planifolis com de coníferes.

## Gastronomia

Comestible.

## Referències

* 1 2 Gràcia, Enric. La Clau dels Bolets: Identifica'ls de la mà d'Enric Gràcia, Vol. I, p:137. El Papiol: efadós, 2021.
* 1 2 3 4 Vidal, Josep Maria; Ballesteros, Enric. Bolets dels Països Catalans i els seus noms populars. Figueres: Brau Edicions, 2013. ISBN 9788496905986.
* 1 2 Læssøe, Thomas; Petersen, Jens H. Fungi of Temperate Europe. Princeton: Princeton University Press, 2019. ISBN 9780691180373.
# Gran Premi de San Marino de 1987

Resultats del Gran Premi de San Marino de la temporada 1987 disputat a l'Autodromo Enzo e Dino Ferrari el 3 de maig del 1987.

## Classificació

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 5 | Nigel Mansell | Williams - Honda | 59 | 1h 31' 24. 0 | 2 | 9 |
| 2 | 12 | Ayrton Senna | Lotus - Honda | 59 | + 27.5453 s | 1 | 6 |
| 3 | 27 | Michele Alboreto | Ferrari | 59 | + 39.144 s | 6 | 4 |
| 4 | 2 | Stefan Johansson | McLaren - TAG | 59 | + 1' 00.588 min. | 8 | 3 |
| 5 | 9 | Martin Brundle | Zakspeed | 57 | + 2 Voltes | 14 | 2 |
| 6 | 11 | Satoru Nakajima | Lotus - Honda | 57 | Sense combustible | 12 | 1 |
| 7 | 10 | Christian Danner | Zakspeed | 57 | + 2 Voltes | 17 | |
| 8 | 4 | Philippe Streiff | Tyrrell - Ford | 57 | + 2 Voltes | 20 | |
| 9 | 7 | Riccardo Patrese | Brabham - BMW | 57 | + 2 Voltes | 7 | |
| 10 | 30 | Philippe Alliot | Larrousse - Ford | 56 | + 3 Voltes | 21 | |
| 11 | 17 | Derek Warwick | Arrows - Megatron | 55 | Sense combustible | 10 | |
| 12 | 21 | Alex Caffi | Osella - Alfa Romeo | 54 | Sense combustible | 19 | |
| 13 | 14 | Pascal Fabre | AGS - Ford | 53 | + 6 Voltes | 24 | |
| Ret | 19 | Teo Fabi | Benetton - Ford | 51 | Turbo | 4 | |
| Ret | 20 | Thierry Boutsen | Benetton - Ford | 48 | Motor | 11 | |
| Ret | 18 | Eddie Cheever | Arrows - Megatron | 48 | Embragatge | 9 | |
| Ret | 3 | Jonathan Palmer | Tyrrell - Ford | 48 | Embragatge | 23 | |
| Ret | 8 | Andrea de Cesaris | Brabham - BMW | 39 | Virolla | 13 | |
| Ret | 23 | Adrián Campos | Minardi - Motori Moderni | 30 | Caixa canvi | 16 | |
| Ret | 22 | Gabriele Tarquini | Osella - Alfa Romeo | 26 | Caixa canvi | 25 | |
| Ret | 24 | Alessandro Nannini | Minardi - Motori Moderni | 25 | Turbo | 15 | |
| Ret | 16 | Ivan Capelli | March - Ford | 18 | Motor | 22 | |
| Ret | 28 | Gerhard Berger | Ferrari | 16 | Part elèctrica | 5 | |
| Ret | 1 | Alain Prost | McLaren - TAG | 14 | Part elèctrica | 3 | |
| Ret | 26 | Piercarlo Ghinzani | Ligier - Megatron | 7 | Prob. direcció | 18 | |
| NVS | 6 | Nelson Piquet | Williams - Honda | | Danys físics | | |
| NVS | 25 | René Arnoux | Ligier - Megatron | 0 | Suspensions | | |

## Altres

* Pole: Ayrton Senna 1' 25. 826
* Volta ràpida: Teo Fabi 1' 29. 246 (a la volta 51)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». [Consulta: 29 abril 2010].
# Gothaer Waggonfabrik

Gothaer Waggonfabrik (Gotha, GWF) va ser un fabricant alemany de material rodant establert a finals del segle dinou a Gotha.Durant les dues guerres mundials la companyia va construir aeronaus.

## Primera Guerra Mundial

Durant la Primera Guerra Mundial, Gotha va ser el fabricant d'una sèrie de bombarders. Des de 1917, els avions bombarders biplans van ser capaços de dur a terme missions estratègiques de bombardeig sobre Anglaterra, el primer avió més pesat que l'aire utilitzat en aquest paper. Aquests bombarders van ser construïts en diversos subtipus: el Gotha G.I i els successius G.II, G.III, G.IV i G.V. Aquesta darrera variant va ser la més prolífica.

## Període d'entreguerres

El Tractat de Versalles va prohibir la construcció d'aeronaus militars a Alemanya. Gotha va tornar a al negoci ferroviari, però va tornar a la fabricació d'aeronaus amb l'ascens del nazisme i l'abandonament de les restriccions del Tractat.

## Segona Guerra Mundial

La principal contribució de Gotha a la nova Luftwaffe va ser el Gotha Go 145,un avió d'entrenament. També va produir el planador d'assalt Gotha Go 242 i el Messerschmitt Bf 110, sota llicència. Segurament el producte més famós de Gotha va ser no obstant, un avió que mai va entrar en servei. El Horten Ho 229.

## Referències

* 1 2 Gotha, die Fliegerstadt. 1. Aufl. Bad Langensalza: [Rockstuhl], 2001. ISBN 3-934748-69-4.
* 1 2 3 Warplanes of the Luftwaffe. Londres: Aerospace Pub., 1994. ISBN 1-880588-10-2.