OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gran Premi de l'Argentina del 1997

Resum dels resultats del Gran Premi de l'Argentina de Fórmula 1 de la temporada 1997, disputat al circuit Oscar Alfredo Galvez de Buenos Aires, el 13 d'abril del 1997.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 3 | Jacques Villeneuve | Williams - Renault | 72 | 1h 52' 02. 2 | 1 | 10 |
| 2 | 6 | Eddie Irvine | Ferrari | 72 | + 0.979 s | 7 | 6 |
| 3 | 11 | Ralf Schumacher | Jordan - Peugeot | 72 | + 12.089 s | 6 | 4 |
| 4 | 16 | Johnny Herbert | Sauber - Petronas | 72 | + 29.919 s | 8 | 3 |
| 5 | 9 | Mika Häkkinen | McLaren - Mercedes | 72 | + 30.351 s | 17 | 2 |
| 6 | 8 | Gerhard Berger | Benetton - Renault | 72 | + 31.393 s | 12 | 1 |
| 7 | 7 | Jean Alesi | Benetton - Renault | 72 | + 46.359 s | 11 | |
| 8 | 19 | Mika Salo | Tyrrell - Ford | 71 | + 1 Volta | 19 | |
| 9 | 14 | Jarno Trulli | Minardi - Hart | 71 | + 1 Volta | 18 | |
| 10 | 23 | Jan Magnussen | Stewart - Ford | 66 | Motor | 15 | |
| Ret | 17 | Nicola Larini | Sauber - Petronas | 63 | Accident | 14 | |
| Ret | 2 | Pedro Diniz | Arrows - Yamaha | 50 | Motor | 22 | |
| Ret | 15 | Shinji Nakano | Prost - Mugen - Honda | 49 | Motor | 20 | |
| Ret | 18 | Jos Verstappen | Tyrrell - Ford | 43 | Motor | 16 | |
| Ret | 20 | Ukyo Katayama | Minardi - Hart | 37 | Accident | 21 | |
| Ret | 1 | Damon Hill | Arrows - Yamaha | 33 | Motor | 13 | |
| Ret | 12 | Giancarlo Fisichella | Jordan - Peugeot | 24 | Col·lisió | 9 | |
| Ret | 22 | Rubens Barrichello | Stewart - Ford | 24 | Part Hidràulica | 5 | |
| Ret | 14 | Olivier Panis | Prost - Mugen - Honda | 18 | Part elèctrica | 3 | |
| Ret | 4 | Heinz-Harald Frentzen | Williams - Renault | 5 | Embragatge | 2 | |
| Ret | 5 | Michael Schumacher | Ferrari | 0 | Col·lisió | 4 | |

## Altres

* Pole: Jacques Villeneuve 1' 24. 473
* Volta ràpida: Gerhard Berger 1' 27. 981 (a la volta 63)

## Referències

* «La web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-10-29. [Consulta: 24 març 2010].
# Tòfona gravada

La tòfona gravada (Tuber aestivum var. uncinatum) és una tòfona del grup de tòfones negres i de maduració tardoral. Durant força temps es va considerar la tòfona gravada com a l'espècie Tuber uncinatum, una espècie separada de la tòfona d'estiu (Tuber aestivum), però els estudis moleculars han permès demostrar la seva conespecificitat. Probablement les diferències entre les dues varietats es deuen a factors ambientals.
En cuina i en el comerç es mantenen les diferències pel que, en aquest article, mantenim considerarles com a varietats d'una mateixa espècie.

## Notes nomenclaturals

Va ser descrita per Gaspard Adolphe Chatin com a Tuber uncinatum (Atlas Champ. (Aubrevilliers): 245; 1888), il·lustrada en les figures 27-32 de la planxa 72.
Ian Hall i col·laboradors varen considerar com a Tuber aestivum var. uncinatum (Chatin) I.R. Hall, P.K. Buchanan, Y. Wang & Cole

## Descripció

Bolet hipogeu, generalment a una profunditat d'entre 5-15 cm, de vegades fins i tot a 30-40 cm. Té un diàmetre de 2-8 (12) cm, essent predominantment rodó a ovoide, les formes més grans són irregulars. Peridia (recobriment del cos fructífer en alguns fongs que no es pot pelar, és berrugoso, cobert de berrugues prominents, rodones i piramidals. Les escates varien de mida. Color marró negre a negre. Gleba inicialment blanquinosa, canviant a marró. -de xocolata vermellosa a clara, essent més clara que la tòfona negra d'hivern , està travessada per estèrils vetes laberíntiques blanquinoses o blanquinoses, donant així a l'interior un aspecte de marbre. Carn molt ferma i compacta té una olor aromàtica, que recorda els bolets semblant als bolets grisos i un gust molt salat, una mica de nou.

## Comestibilitat

Comestible, apreciada, de més valor gastronòmic que la tòfona d'estiu però menys de la tòfona negra.

## Referències

* ↑ Gràcia, Enric. La Clau dels Bolets: Identifica'ls de la mà d'Enric Gràcia, Vol. I, p:137. El Papiol: efadós, 2021. ISBN 978-84-18243-12-7.
* ↑ Paolocci, Francesco; Rubini, Andrea; Riccioni, Claudia; Topini, Fabiana; Arcioni, Sergio «Tuber aestivum and Tuber uncinatum : two morphotypes or two species?» (en anglès). FEMS Microbiology Letters, 235, 1, 6-2004, pàg. 109–115. DOI: 10.1111/j.1574-6968.2004.tb09574.x.
* ↑ Mello, Antonietta; Cantisani, Annamaria; Vizzini, Alfredo; Bonfante, Paola «Genetic variability of Tuber uncinatum and its relatedness to other black truffles» (en anglès). Environmental Microbiology, 4, 10, 10-2002, pàg. 584–594. DOI: 10.1046/j.1462-2920.2002.00343.x. ISSN: 1462-2912.
* ↑ Molinier, Virginie; van Tuinen, Diederik; Chevalier, Gérard; Gollotte, Armelle; Wipf, Daniel «A multigene phylogeny demonstrates that Tuber aestivum and Tuber uncinatum are conspecific» (en anglès). Organisms Diversity & Evolution, 13, 4, 01-12-2013, pàg. 503–512. DOI: 10.1007/s13127-013-0146-2. ISSN: 1618-1077.
* ↑ Roze, Ernest. Atlas des champignons comestibles et vénéneux de la France et des pays circonvoisins, 1888.
* ↑ Hall, Ian Robert. Edible and poisonous mushrooms : an introduction. Christchurch, N.Z.: New Zealand Institute for Crop & Food Research, 1998, p. 189. ISBN 9780478046977.
# Gran Premi de l'est dels Estats Units del 1984

Resultats del Gran Premi de l'est dels Estats Units de Fórmula 1 de la temporada 1984, disputat al circuit urbà de Detroit el 24 de juny del 1984.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 1 | Nelson Piquet | Brabham - BMW | 63 | 1h 55' 42. 1 | 1 | 9 |
| 2 | 11 | Elio de Angelis | Lotus - Renault | 63 | + 32.638 s | 5 | 6 |
| 3 | 2 | Teo Fabi | Brabham - BMW | 63 | + 1' 26.528 min. | 23 | 4 |
| 4 | 7 | Alain Prost | McLaren - TAG | 63 | + 1' 55.258 min. | 2 | 3 |
| 5 | 5 | Jacques Laffite | Williams - Honda | 62 | + 1 Volta | 19 | 2 |
| DSC | 3 | Martin Brundle | Tyrrell - Ford | 63 | Desqualificat per combust. il·legal | 11 | |
| Ret | 27 | Michele Alboreto | Ferrari | 49 | Motor | 4 | |
| Ret | 6 | Keke Rosberg | Williams - Honda | 47 | Turbo | 21 | |
| Ret | 16 | Derek Warwick | Renault | 40 | Caixa Canvi | 6 | |
| DSC | 4 | Stefan Bellof | Tyrrell - Ford | 33 | Accident | 16 | |
| Ret | 15 | Patrick Tambay | Renault | 33 | Transmissió | 9 | |
| Ret | 9 | Philippe Alliot | RAM - Hart | 33 | Frens | 20 | |
| Ret | 8 | Niki Lauda | McLaren - TAG | 33 | Part elèctrica | 10 | |
| Ret | 12 | Nigel Mansell | Lotus - Renault | 27 | Caixa canvi | 3 | |
| Ret | 18 | Thierry Boutsen | Arrows - BMW | 27 | Motor | 13 | |
| Ret | 26 | Andrea de Cesaris | Ligier - Renault | 24 | Sobreescalfament | 12 | |
| Ret | 20 | Johnny Cecotto | Toleman - Hart | 23 | Embragatge | 17 | |
| Ret | 23 | Eddie Cheever | Alfa Romeo | 21 | Motor | 8 | |
| Ret | 19 | Ayrton Senna | Toleman - Hart | 21 | Accident | 7 | |
| Ret | 22 | Riccardo Patrese | Alfa Romeo | 20 | Accident | 25 | |
| Ret | 25 | François Hesnault | Ligier - Renault | 3 | Accident | 18 | |
| Ret | 24 | Piercarlo Ghinzani | Osella - Alfa Romeo | 3 | Accident | 26 | |
| Ret | 28 | René Arnoux | Ferrari | 2 | Accident | 15 | |
| Ret | 10 | Jonathan Palmer | RAM - Hart | 2 | Pneumàtics | 24 | |
| Ret | 14 | Manfred Winkelhock | ATS-BMW | 0 | Motor | 14 | |
| Ret | 17 | Marc Surer | Arrows - BMW | 0 | Accident | 22 | |
| NVC | 21 | Huub Rothengatter | Spirit - Ford | | | 0 | |

### Altres

* Pole: Nelson Piquet 1' 40. 980
* Volta ràpida: Derek Warwick 1' 46. 221 (a la volta 32)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-11-04. [Consulta: 23 abril 2010].
# Escloper

Escloper és l'artesà que es dedica a la fabricació d'esclops.
Als Països Catalans ha tingut tradició la indústria dels esclops de la Garrotxa (Olot, Argelaguer, Castellfollit de la Roca, Besalú), de caràcter familiar, i també n'hi hagué a Vic i a Berga; hom emprava fusta de pi, més calenta, però fou substituïda per la de pollancre, més lleugera. Els esclopers, en colla, plantaven els bancs de buidar als boscs durant el bon temps. Hi hagué també obradors mecànics, especialment a l'Alt Empordà (Figueres, Bellcaire).

## Referències

* ↑ Casanovas Casañas, Laura. «Esclopers, els sabaters que van marcar una època». La Mira, 16-09-2023. [Consulta: 22 febrer 2025].
* ↑ «escloper». GEC. [Consulta: 22 febrer 2025].
* ↑ «Escloper». Grup de Recerca Local de Taradell. [Consulta: 22 febrer 2025].
# Marwànides

«dinastia marwànida o marwànides» té aquests significats:
* Dinastia marwànida, branca de la dinastia omeia iniciada per Marwan I, vegeu omeies
* Dinastia marwànida (Diyarbakir), dinastia d'origen kurd que governà la regió de Diyarbakir (Mesopotàmia) entre 983 i 1085
* Marwànides o 'Banu Marwan, dinastia andalusina que governà els territoris de l'actual Extremadura i el sud de Portugal entre 884 i 930
# Príncep Aly Khan

El Príncep Ali Salman Aga Khan (13 de juny de 1911 – 12 de maig de 1960), conegut com a Aly Khan va ser el fill de l'Aga Khan III, el cap dels musulmans Nizārī Ismā'īlī i el pare d'Aga Khan IV. Va ser el tercer marit de l'actriu Rita Hayworth. Va ser el representant a l'ONU del Pakistan on va ser-ne el vicepresident de l'Assemblea General.
El títol de príncep pel fet de ser un descendent del rei qajar Fath Ali Shah li va ser reconegut pel govern britànic l'any 1938.

## Biografia

Aly Khan va néixer a Torí, Itàlia, sent fill de l'Aga Khan III id Cleope Teresa "Ginetta" Magliano. Va ser educat per tutors privats a l'Índia i a França. Ell més tard es traslladà a Anglaterra on exercí d'advocat.
L'any 1939, el Princep Aly Aga Khan s'uní a la Legió Estrangera Francesa i va combatre en la divisió de cavalleria a Egipte i l'Orient Mitjà. El 1940, s'uní a la Royal Wiltshire Yeomanry i en el desembarcament dels aliats del sud de França, per això va rebre la Legió d'Honor el 1950.
El 27 de maig de 1949, Aly Aga Khan es va casar a Canes, França, amb Rita Hayworth.
Aly Khan i la seva família estaven molt involucrats en les curses i la cria de cavalls.
L'any 1951, quan Aly Khan encava estava casat amb Hayworth, Khan va sortir fotografiat ballant amb l'actriu Joan Fontaine, en el mateix nightclub on s'havien conegut Khan i Hayworth. Rita hayworth va demanar el divorci a Reno (Nevada) on va residir i es va emportar la filla d'ambdòs (essent acusada de segrest). Finalment es va concedir el divorci el setembre de l'any 1951.
La filla de l'Aly Khan i Hayworth és la princesa Yasmin Aga Khan.
L'any 196 Aly Khan va patir múltiples ferides en un accident automobilístic ocorregut a Suresnes, França, un suburbi de París, Aly Khan morí poc després.

## Icona de la cultura popular

El Princep Aly Khan és mencionat en un vers de Noël Coward musicat per Cole Porter.
En l'episodi de Mad Men de 20 de maig de 2012, Don Draper menciona que creu que Joan Harris va estar veient-se amb "Ali Khan" .

## Referències

* ↑ Edwards, Anne (1996). Throne of Gold: The Lives of the Aga Khans, New York: William Morrow and Company, ISBN 0-00-215196-0
* ↑ "France Honors Aly Khan", The New York Times, 13 July 1950, p. 7
* ↑ Staff writer, "Love's Long Shot" Arxivat 2013-07-21 a Wayback Machine., Time October 17, 1949
* ↑ "Rita Hayworth Files Divorce Action in Reno," Los Angeles Times, September 2, 1951
* ↑ "Prince Wants Yasmin Back", AP, October 31, 1953
* ↑ "Aly Khan Is Killed In France In Crash", The New York Times, 13 May 1960, p. 1.

## Bibliografia

* Simone Micheline Bodin (1965). Bettina by Bettina. London: Michael Joseph. OCLC 434704.
* Anne Edwards (1996). Throne of Gold: The Lives of the Aga Khans. New York: William Morrow. ISBN 0-00-215196-0.
* Slater, Leonard (1965). Aly: A Biography. New York: Random House. OCLC 1077623.
* Tierney, Gene; Herskowitz, Mickey (1979). Self-Portrait. New York: Peter Wyden Books. ISBN 0-88326-152-9.
* Young, Gordon (1955). Golden Prince: The Remarkable Life of Prince Aly Khan. London: R. Hale. OCLC 1518349.
# Gran Premi de l'oest dels Estats Units del 1979

Resultats del Gran Premi de l'oest dels Estats Units de Fórmula 1 de la temporada 1979, disputat al circuit de Long Beach, el 8 d'abril del 1979.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 12 | Gilles Villeneuve | Ferrari | 80 | 1h 50' 25. 40 | 1 | 9 |
| 2 | 11 | Jody Scheckter | Ferrari | 80 | + 29.38 s | 3 | 6 |
| 3 | 27 | Alan Jones | Williams - Ford | 80 | + 59.69 s | 10 | 4 |
| 4 | 1 | Mario Andretti | Lotus - Ford | 80 | + 1' 04.33 min. | 6 | 3 |
| 5 | 25 | Patrick Depailler | Ligier - Ford | 80 | + 1' 23.52 min. | 4 | 2 |
| 6 | 4 | Jean Pierre Jarier | Tyrrell - Ford | 79 | + 1 Volta | 7 | 1 |
| 7 | 18 | Elio de Angelis | Shadow - Ford | 78 | + 2 Voltes | 20 | |
| 8 | 6 | Nelson Piquet | Brabham - Alfa Romeo | 78 | + 2 Voltes | 12 | |
| 9 | 30 | Jochen Mass | Arrows - Ford | 78 | + 2 Voltes | 13 | |
| DSQ | 3 | Didier Pironi | Tyrrell - Ford | 72 | Empès per sortir | 17 | |
| Ret | 31 | Hector Rebaque | Lotus - Ford | 71 | Accident | 23 | |
| Ret | 22 | Derek Daly | Ensign - Ford | 69 | Accident | 24 | |
| Ret | 7 | John Watson | McLaren - Ford | 62 | Injecció | 18 | |
| DSQ | 9 | Hans Joachim Stuck | ATS - Ford | 49 | Empès per sortir | 21 | |
| Ret | 28 | Clay Regazzoni | Williams - Ford | 48 | Motor | 15 | |
| Ret | 17 | Jan Lammers | Shadow - Ford | 47 | Suspensions | 14 | |
| Ret | 29 | Riccardo Patrese | Arrows - Ford | 40 | Frens | 9 | |
| Ret | 2 | Carlos Reutemann | Lotus - Ford | 21 | Transmissió | 2 | |
| Ret | 14 | Emerson Fittipaldi | Fittipaldi - Ford | 19 | Transmissió | 16 | |
| Ret | 24 | Arturo Merzario | Merzario - Ford | 13 | Motor | 22 | |
| Ret | 26 | Jacques Laffite | Ligier - Ford | 8 | Frens | 5 | |
| Ret | 20 | James Hunt | Wolf - Ford | 0 | Transmissió | 8 | |
| Ret | 5 | Niki Lauda | Brabham - Alfa Romeo | 0 | Accident | 11 | |
| Ret | 8 | Patrick Tambay | McLaren - Ford | 0 | Col·lisió | 19 | |
| NVS | 16 | René Arnoux | Renault | | Retirat | | |
| NVS | 15 | Jean Pierre Jabouille | Renault | | Ferit a les pràctiques | | |

## Altres

* Pole: Gilles Villeneuve 1' 18. 825
* Volta ràpida: Gilles Villeneuve 1' 21. 200

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-02-09. [Consulta: 9 abril 2010].
# Els primers amics

Els primers amics (títol original: Wide Awake) és una comèdia dramàtica estatunidenca dirigida per M. Night Shyamalan, estrenada l'any 1998. Ha estat doblada al català.
Produït per Woods Entertainment i distribuït per la Miramax Films, Els primers amics és el segon film de M. Night Shyamalan. La història es desenrotlla a Filadèlfia, ciutat d'acollida de Night, però també lloc de rodatge de tots els seus films, llevat de Praying with Anger. El film tracta del tema de la família i descriu els diferents dubtes en el cas de la religió, i pel que fa a l'existència de Déu. Estrenada a Espanya al juny de 1999, mesos abans de "The Sixth Sense"

## Argument

Joshua Beal (Joseph Cross), anomenat Josh, estudia a la Weldron Mercy Academy, una escola catòlica privada reservada als nois. Després de la mort del seu avi (Robert Loggia) i malgrat el que dieun els qui són a prop seu, Josh està convençut que ha de trobar Déu. Per aconseguir la seva missió, és ajudat per Dave, un dels seus millors amics.

## Repartiment

* Denis Leary: M. Beal
* Dana Delany: Sra. Beal
* Robert Loggia: l'avi
* Joseph Cross: Joshua A. Beal
* Rosie O'Donnell: Germana Terry
* Timothy Reifsnyder: Dave O'Hara
* Camryn Manheim: Germana Sophia
* Vicki Giunta: Germana Beatrice
* Julia Stiles: Neena Beal
* Heather Casler: Hope
* Dan Lauria: el pare Peters
* Stefan Niemczyk: Frank Benton
* Michael Pacienza: Freddie Waltman

## Al voltant de la pel·lícula
### Rodatge

Els primers amics ha estat en part girat en una escola catòlica on havia estudiat Night Shyamalan, i igualment al Bryn Mawr College de Bryn Mawr (Pennsilvània).

### Rebuda

Rodat l'any 1995, el film no es va estrenar en sales fins a l'any 1998. Només informa 288.000 $ als Estats Units i al Canadà, per a un pressupost de 6 milions $.

### Crítica

* "Original pel·lícula infantil sobre la personal recerca de déu, narrada des del punt de vista d'un nen de 10 anys"

### Nominacions

* Premis Young Artist 1999: nominacions als premis de millor jove actor a un film per a Joseph Cross i millor film familiar dramàtic

## Referències

* ↑ «Els primers amics». esadir.cat.
* ↑ «Wide Awake». The New York Times.
* ↑ Answers.com, « Wide Awake »,
* ↑ «Wide Awake» (en anglès). Box Office Mojo.
* ↑ Torres, Augusto M. El País.
* ↑ Premis a Internet Movie Database (anglès)
# Lucian Blaga

Lucian Blaga (Lancrăm, 9 de maig de 1895 - Cluj-Napoca, 6 de maig de 1961) va ser un filòsof, humanista, articulista, poeta, dramaturg, traductor, professor universitari i diplomàtic romanès.

## Obra dramàtica

* Mesterul Manole. 1927
* Zamolxe. 1921
* Tulburarea apelor. 1923
* Avram Iancu. 1934
* Anton Pann. 1945
* Cruciada copiilor (La croada del nens). 1930
* Arca lui Noe (L'Arca de Noè). 1944

## Bibliografia crítica

* Gană, George (1976), Opera literară a lui Lucian Blaga (en romanès), Bucarest: Editorial Minerva.
* Pop, Ion (1981), Lucian Blaga - universul liric (en romanès), Bucarest: Editorial Cartea Românească.
* Todoran, Eugen (1981-1983), Lucian Blaga, mitul poetic (en romanès), vol. I-II, Timișoara: Editorial Facla.
* Todoran, Eugen (1985), Lucian Blaga, mitul dramatic (en romanès), Timișoara: Editorial Facla.
* Itu, Mircea (1996), Indianismul lui Blaga (en romanès), Pròleg per Poghirc, Cicerone, Braşov: Editorial Orientul latin.
* Vulcănescu, Romulus (1988), Izvoare de cultură (en romanès), Bucarest: Editorial Sport-Turism.
* Micu, Dumitru (1967), Lirica lui Blaga (en romanès), Bucarest: Editura pentru literatură, 1967.
* Itu, Mircea Itu (2007), Marele Anonim şi cenzura transcendentă la Blaga. Brahman şi māyā la Śaṅkara (en romanès), a la Caiete critice, 6-7 (236-237), Bucarest, pp. 75-83. ISSN 1220-6350
* Itu, Mircea (2002), Lucian Blaga despre buddhism. De la saṃsāra la nirvāṇa (en romanès), a la Analele Universităţii Spiru Haret, filosofia, nombre 4, Bucarest: Editorial Fundația România de Mâine. ISSN 1454-9506
* Micu, Dumitru (1970), Estetica lui Lucian Blaga (en romanès), Bucarest: Editura Științifică.
* Micu, Dumitru (2003), Autofăurirea prin logos (en romanès), Bucarest: Editorial Constelații.
* Al-George, Sergiu (1981), Arhaic şi universal. India în conştiința culturală românească: Brâncuşi, Eliade, Blaga, Eminescu (en romanès), Bucarest: Editorial Eminescu.
* Itu, Mircea (2008), Blaga and Śaṅkara (en anglès), a la Universitatea Alma Mater, vol. I, nombre 1, Sibiu: Editorial Alma Mater. ISSN 2065-2356
# Jaciment de Cal Pastor

El jaciment de Cal Pastor és un taller de sílex del paleolític inferior arcaic al municipi de Vilobí del Penedès, en la comarca de l'Alt Penedès. És en una depressió, que pot associar-se a l'existència d'un antic llac, assecat al segle xviii, de límits mai estudiats i que actualment està cobert de vinyes. Va ser descobert per J. Mestres i Mercades durant la dècada de 1970, posteriorment aquest terreny va a ser prospectat durant la realització de la carta arqueològica de la comarca amb resultat positius. Les restes trobades corresponen a dos nuclis de sílex, una ascla denticulada i una ascla amb retocs.

## Referències

* ↑ «Jaciment arqueològic, paleolític inferior, Cal Pastor». Vinseum Museu de les Cultures del Vi de Catalunya. [Consulta: 16 febrer 2025].
* E-gipci: aplicació web de Gestió integral del patrimoni cultural immoble de la Generalitat de Catalunya.
# Pseudechinolaena

Pseudechinolaen és un gènere de plantes de la família de les poàcies, ordre de les poals, subclasse de les commelínides, classe de les liliòpsides, divisió dels magnoliofitins.
L'espècie es troba distribuïda en els tròpics de tot el món. En les referències consultades no es va trobar una indicació fonamentada de l'origen geogràfic de l'espècie. Els parents més propers es coneixen de l'illa de Madagascar. A Mèxic, s'ha registrat a Chiapas, Hidalgo, Oaxaca, Pobla, Tabasco i Veracruz (Dávila et al., 2006; Villaseñor i Espinosa, 1998).
L'espècie es troba distribuïda en els tròpics de tot el món. La distribució per tipus de zones bioclimàtiques són en un bosc mesòfil o la selva alta perennifolia. Les podem trobar en matolls, pastures i plantacions de cafè i cacau.

## Taxonomia

* Perulifera madagascariensis
# Embassament de Hanhowuz

L'embassament de Hanhowuz, també conegut com a embassament de Khauz-Khan, és un embassament a la província d'Ahal, al sud-est del Turkmenistan. L'embassament es diu així en memòria d'Oguz Han.
Es troba a 37° 13′ 56″ N, 61° 14′ 37″ E﻿ / ﻿37.23222°N,61.24361°E﻿ / 37.23222; 61.24361. L'autopista M37 passa a prop i el poble de Hanhowuz es troba a la riba nord-oest, amb la ciutat de Tejen no gaire lluny en aquesta direcció.
L'embassament de Hanhowuz (o Khauz-Khan) és un component del sistema del Canal del Karakum, que va ser creat per tractar de controlar l'erràtic riu Tejen. Exerceix un paper important en l'agricultura de la regió.
Va ser construït en una depressió natural per capturar l'escolament d'hivern i el desbordament del canal per al seu ús posterior durant els períodes més secs de l'estiu. El fitoplàncton prospera en les aigües càlides, igual que molts peixos comercials, incloent-hi Luciobarbus brachycephalus, Aspius aspius i peixos gat.
A la imatge de satèl·lit, el Canal del Karakum és la línia marró que baixa des de l'extrem superior dret en direcció al sud i després a l'est. Una part del canal es desvia, i es pot veure l'aigua carregada de sediments de color marró que entren al pantà des de l'est, deixant caure la seva càrrega de sediments. L'aigua que surt és de color turquesa i viatja a l'oest per regar l'oasi Tedjen. Terres de cultiu rectilínies apareixen als costats d'aquesta secció del canal.

## Referències

* ↑ Brummell, Paul. Bradt Travel Guide Turkmenistan. Bradt Travel Guides, 2006, p. 220. ISBN 1-84162-144-7.
* ↑ Hanhowuz Reservoir NASA Earth Observatory