OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Delfí Mateu i Sayos

Delfí Mateu i Sayos (Barcelona, 1905-1993) va ser un executiu bancari català.

## Trajectòria

Va dedicar tota la seva activitat professional al sector bancari, amb diferents graus de responsabilitat, en entitats com Banca Marsans, el Banc Hispano Colonial i el Banc de Bilbao.
L’any 1960 es va incorporar al projecte Banca Catalana, entitat financera de la que va ser-ne el primer Director, sent el responsable de la creació de la seva estructura operativa i seleccionant l'equip humà per impulsar l’inici d’aquest projecte professional i de país.
Va ser el primer executiu de Banca Catalana fins l’any 1965, quan Raimón Carrasco i Azemar va ser incorporat com a Director General, passant a ocupar-se, com a Director General Adjunt, de tota l’operativa bancaria fins l’any 1975 que, en fer 70 anys, es va jubilar. El mateix any el van nomenar, a títol honorífic, Conseller del Grup Banca Catalana, i l’any 1982, va ser un dels 25 investigats, en la causa coneguda com a Cas Banca Catalana, que l’any 1990 l'Audiència Provincial de Barcelona va sobreseure definitivament per manca d’indicis de delicte de cap dels encausats. Va morir el 1993, als 87 anys.
El seu nom va tornar a ser d'actualitat el 27 de gener de 2015, en el marc del que s'anomena Cas Pujol, quan Jordi Pujol i Soley, davant el Jutjat d’Instrucció 31 de Barcelona va declarar que Delfí Mateu havia estat, des de l’any 1980 fins l’any 1990, l’administrador del que va anomenar la deixa del seu pare Florenci Pujol i Brugat, sense aportar cap prova documental en suport d’aquesta afirmació.

### Vida personal

Mateu va compatibilitzar la seva carrera professional bancària amb activitats esportives, culturals i artístiques. Van ser destacables, els anys 30 i 40, les seves actuacions com a tenor, formant part del Grup Amateur d’Art Líric de Barcelona, interpretant nombroses operetes i sarsueles, i actuant en espais de renom com, entre d'altres, el Teatre de Barcelona i el Teatre Principal de Palma. Després de la guerra civil espanyola també va formar part, fins a finals de la dècada dels 40, de la Companyia de Comèdia Pujol - Fornaguera que actuava amb regularitat al Coliseu Pompeia de Gràcia.
El seu fill Xavier Mateu fou conegut als anys 60 per haver guanyat un popular concurs de televisió, Un millón para el mejor.

## Referències

* 1 2 «Delfí Mateu fue encausado en el caso Banca Catalana y murió en 1993». La Vanguardia.
* ↑ Mateos, Roger «Un banquer de confiança per fer la feina bruta». Ara.cat, 28-01-2015.
* ↑ Altaveu. «El fill gran dels Pujol va començar a gestionar els fons del llegat de l'avi el 1990 d'acord amb Julià Reig, “accionista principal” de Banca Reig | Altaveu». Arxivat de l'original el 2018-02-01. [Consulta: 1r febrer 2018].
* ↑ BARCELONA, JOSEP MARIA URETA /. «Delfí, padre de Xavier Mateu, de 'Un millón para el mejor'» (en castellà), 27-01-2015. [Consulta: 8 desembre 2020].
# Antic casal de la plaça de l'Oli

L'Antic Casal de la plaça de l'Oli és un edifici del municipi de Girona que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És un edifici de planta irregular amb parets portants i façana principal amb carreus en part i la resta arrebossada. L'accés es realitza per un portal dovellat que dona a un vestíbul amb dues arcades de mig punt al fons, per on s'accedeix a l'escala principal. El vestíbul és cobert amb volta esfèrica. Les obertures del primer pis de la façana presenten brancals i llindes de pedra i algunes portes interiors de l'escala també.

## Referències

* ↑ «Antic Casal de la plaça de l'Oli». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 febrer 2015].
# Associació de Colles Sardanistes Laietans

L'Associació de Colles Sardanistes Laietans va néixer el 22 de febrer de 2001 amb la fundació de la colla dels Laietans. Tres anys més tard, el 2004, s'hi va afegir la colla juvenil dels Joves Laietans, i el 2005 s'amplià encara amb la creació dels Petits Laietans, els balladors més menuts. L'entitat es va completar amb les colles veteranes: Sempre Laietans, l'any 2006, i Laietans per Sempre, el 2011.
Totes aquestes colles han recorregut gran part del territori català amb exhibicions o bé participant en els concursos promoguts per la Unió de Colles Sardanistes. L'entitat també organitza una escola de sardanes en què ofereix cursos per a totes les edats. A banda les activitats purament sardanistes, els membres de l'associació poden participar en més actes que s'organitzen per potenciar la convivència, com ara colònies, costellades i festes.

## Referències

* 1 2 «Associació de Colles Sardanistes Laietans». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Latona

Segons la mitologia romana, Latona va ser el nom llatí de la deessa grega Leto, filla dels titans Ceos i la seva germana Febe i germana d'Astèria. El nom va ser adaptat sobre una forma dialectal grega.

## Referències

* ↑ Hesíode, Teogonia, 403
* ↑ Smith, William (ed.). «Leto». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 16 maig 2022].
* ↑ Parramon i Blasco, Jordi. Diccionari de la mitologia grega i romana. Marcelona: Edicions 62, 1997, p. 134. ISBN 8429741461.
# Arcosa

L'arcosa és gres de quars, de gra mal arrodonit, amb un mínim de 25% de feldespat, anomenada per això gres feldespàtic. Deriva d'una erosió ràpida de roques ígnies o metamòrfiques.

## Tecnologia

Té bones característiques mecàniques, admetent talussos verticals, però canvia radicalment en mullar-se, ja que es converteix en un material pastós que presenta grans problemes en la construcció: No s'aconsella emprar-lo com àrid per formigó, per asfalt, per balast de ferrocarril ni com escullera. Tampoc no es recomana fer servir blocs naturals com a fonament ja que és difícil assegurar-ne la impermeabilitat.

## Referències

* ↑ Folk, R.L.. Petrology of Sedimentary Rocks. Hemphill, 1974. ISBN 0-914696-14-9 [Consulta: 5 maig 2007]. Arxivat 2006-02-14 a Wayback Machine.
* ↑ Stow, D.A.V.. Sedimentary rocks in the field. Manson, 2005. ISBN 1-874545-69-3.
* ↑ López M. Juan Manuel. (2006). Geología Aplicada a la Ingeniería Civil. Madrid, Dossat 2000
# Aeroport de Likoma

L'aeroport de Likoma (codi IATA: LIX, codi OACI: FWLK) és un aeroport de l'illa de Likoma, a la República de Malawi. L'illa es troba al llac Malawi a pocs quilòmetres de la costa de Moçambic. Segons els registres no hi ha hagut mai cap accident aeri en les seves instal·lacions.

## Aerolínies i destinacions
### Passatgers

| Aerolínies | Destinacions |
| Ulendo Airlink | Lilongwe, Liwonde, Majete, Mfuwe, Southern Lakeshore |

## Referències

* ↑ Historial d'accidents de l'Aeroport de Likoma a Aviation Safety Network (anglès)
* ↑ 2015/2016 timetable, «Archived copy». Arxivat de l'original el 10 March 2016. [Consulta: 22 juny 2016].

## Enllaços externs

* Ourairports - Likoma
* Aeroport de Likoma
# Antic casal de la plaça de les Voltes d'en Rosés

L'Antic casal de la plaça de les Voltes d'en Rosés és un edifici del municipi de Girona que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És un edifici residencial, situat a la banda de ponent de la placeta de les voltes d'en Rosés, que presenta una façana amb una antiga porta dovellada mig tapiada, un finestral gòtic d'arquets trilobulats i dues finestres senzilles de caràcter medieval. A la planta principal hi ha balconeres, resultat de les reformes dutes a terme en l'edifici original, segurament durant el segle xviii. L'acabat exterior és amb arrebossat que imita carreus, si bé és visible en alguns sectors l'existència de carreus corresponents al casal medieval original.

## Història

Segons J. Marqués aquest edifici té prou entitat per haver encabit la institució de la Cúria Reial. Aquest conjetura es fonamentaria en un document del notari Ignasi Roig de 1729 que transcriu un altre acte fet en poder del notari Igansi Ribot el 17 de novembre de 1693, quan encara funcionava el tribunal de la cort. Roig i Jalpí va esmenta el carrer de la Cort Reial l'any 1678 i afirmava que en ell hi havia la cúria del Veguer.

## Referències

* 1 2 «Antic casal de la plaça de les Voltes d'en Rosés». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 febrer 2015].
# Associació de Futbol de Ghana

L'Associació de futbol de Ghana (GFA) —en anglès: Ghana Football Association— és la institució que regeix el futbol a Ghana. Agrupa tots els clubs de futbol del país i es fa càrrec de l'organització de la Lliga ghanesa de futbol i la Copa. També és titular de la Selecció de futbol de Ghana absoluta i les de les altres categories. Va ser dissolta pel ministre d'esports el 7 de juny de 2018, per escàndols de corrupció.
Va ser formada el 1920 (Costa d'Or), 1957.
* Afiliació a la FIFA: 1958
* Afiliació a la CAF: 1960

## Presidents

* Mr. Ohene Djan 1957–60
* Mr. H. P. Nyametei 1960–66
* Nana Fredua Mensah 1966–70
* Mr. Henry Djaba 1970–72
* Maj. Gen. R. E. A. Kotei 1972–73
* Col. Brew-Graves 1973–75
* Maj. George Lamptey 1975–77
* Maj. D. O. Asiamah 1977–79
* Mr. I. R. Aboagye 1979
* Mr. Samuel Okyere 1979–80
* Mr. S. K. Mainoo 1980–82
* Mr. Zac Bentum 1982–83
* Mr. L. Ackah-Yensu 1983–84
* Mr. L. T. K. Caesar 1984
* Mr. E. O. Teye 1984–86
* Mr. Samuel Okyere 1986–90
* Mr. Awuah Nyamekye 1990–92
* Mr. Joe Lartey 1992–93
* Mr. Samuel Brew-Butler 1993–97
* Alhaji M. N. D. Jawula 1997–2001
* Mr. Ben Koufie 2001–03
* Dr. N. Nyaho-Tamakloe 2004–05
* Mr. Kwesi Nyantakyi 2005–2018

## Referències

* ↑ «Southern Times-The Politics of Soccer How Kwame Nkrumah built a team of winners». Southerntimesafrica.com. Arxivat de l'original el 10 December 2013. [Consulta: 7 desembre 2013].
* ↑ «Ghana Football Association signs 15-million US dollar sponsorship deal with Oil Company – Xinhua | English.news.cn». News.xinhuanet.com, 05-01-2013. Arxivat de l'original el 26 November 2013. [Consulta: 7 desembre 2013].
* ↑ «Ghana Football Association signs $15-million sponsorship deal with Oil Company». Globaltimes.cn, 05-01-2013. [Consulta: 7 desembre 2013].
* ↑ Breaking News: President Akufo-Addo dissolves GFA Arxivat 2018-06-12 a Wayback Machine. myjoyonline.com

## Enllaços externs

* Associació de Futbol de Ghana - Lloc web oficial
# Arctic Coal Company

L'Arctic Coal Company va ser una companyia de mineria de carbó que extreia el mineral de les mines de Longyearbyen (aleshores anomenada: Longyear City), a l'arxipèlag de Svalbard, Noruega, entre el 1906 i el 1916.
L'empresari estatunidenc John Munroe Longyear va visitar l'illa de Spitsbergen com a turista l'any 1901, on es trobà amb una expedició que feia prospeccions de carbó. Tornà a Spitsbergen l'any 1903, on es trobà amb Henrik B. Næss a l'Adventfjorden, qui li proporcionà mostres i informació sobre els jaciments de carbó. Juntament amb el seu soci Frederick Ayer, Longyear comprà els drets noruecs de la part oest de l'Adventfjorden. El 1906 Arctic Coal Company, que tenia la seu a Boston, començà a extreure carbó de la Mina 1a, després d'haver construït allotjaments pels miners. La companyia estava administrada pels americans però la majoria dels treballadors eren noruecs i la població que es va construir va rebre el nom de Longyear City. El carbó era transportat a 1,2 km de la mina cap al port usant un telefèric. L'any 1913, la companyia va començar a fer treballs preliminars a la Mina 2a. Les dificultats financeres posteriors a la Primera Guerra Mundial, van provocar que les operacions mineres les comprés el 30 de novembre de 1916 l'empresa noruega Store Norske Spitsbergen Kulkompani, amb seu a Oslo.

## Referències
### Bibliografia

* Holm, Kari. Longyearbyen – Svalbard: historisk veiviser (en norwegian), 1999. ISBN 82-992142-4-6.

### Notes

* ↑ «Longyearbyen». Norwegian Polar Institute. Arxivat de l'original el 2012-03-15. [Consulta: 15 març 2012].
* 1 2 Holm (1999): 46
* ↑ Holm (1999): 148
* ↑ Holm (1999): 47
* ↑ Holm (1999): 119
# Aeroport de Marrupa

L'aeroport de Marrupa (codi IATA: -, codi OACI: FQMR) és un aeroport que serveix Marrupa, a la província de Niassa a Moçambic.

## Enllaços externs

* Directori d'Aeroports a Moçambic
* Great Circle Mapper
# Associació de Futbol de Jordània

L'Associació de Futbol de Jordània (en àrab الاتحاد الأردني لكرة القدم, al-Ittiḥād al-Urdunī li-Kurat al-Qadam, «Unió Jordana de Futbol») és la institució que regeix el futbol a Jordània. Agrupa tots els clubs de futbol del país i es fa càrrec de l'organització de la Lliga jordana de futbol i la Copa. També és titular de la Selecció de futbol de Jordània absoluta i les de les altres categories.
* Afiliació a la FIFA: 1958
* Afiliació a l'AFC: 1975
* Afiliació a la UAFA: 1974
* Afiliació a la WAFF: 2001

## Referències

* ↑ Jordan Arxivat 2018-06-24 a Wayback Machine. at FIFA site
* ↑ «The AFC.com - The Asian Football Confederation» (en anglès britànic). [Consulta: 4 març 2020].
* ↑ NOOSOOR.com Jordan Football News & Statistics
* ↑ «JFA - Jordan Football Association» (en àrab). [Consulta: 4 març 2020].
* ↑ «Malaysia, Singapore stay in Asian Cup central zone». The Straits Times, 16-08-1970.«Another bid to revive the All-Stars». The Straits Times, 22-08-1970.

## Enllaços externs

* Associació de Futbol de Jordània - Lloc web oficial
# Antic convent de les Germanes del Sagrat Cor

L'Antic convent de les Germanes del Sagrat Cor és un edifici de Fontllonga, al municipi de Camarasa (Noguera) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta de les restes de l'antic convent molt modificat per l'habitatge afegit.
És un edifici entre mitgeres que forma una de les cantonades de la plaça Major de la vila. Es conserva la portalada d'accés a la capella, actualment utilitzada com a magatzem. En aquesta portada que sobresurt de la façana, l'arc és rebaixat i està rematada per dos pinacles adossats al mur i un senzill ull de bou per a il·luminació de la capella. Era també interessant la porxada de les golfes, amb un seguit d'arcades que es combinaven amb altres edificis que definien la plaça Major.

## Història

Existeix un segon convent amb la mateixa tipologia, també reutilitzat com a habitatge.

## Referències

* 1 2 3 «Antic convent de les Germanes del Sagrat Cor». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 7 març 2019].
# Província de Vâlcea

La província de Vâlcea (també escrit Vîlcea; IPA: ['vɨl.ʧea]) és un judeţ, una divisió administrativa de Romania, a la regió d'Oltènia, amb capital a Râmnicu Vâlcea.

## Límits

* Província d'Argeş a l'est.
* Província de Gorj i província de Hunedoara a l'oest.
* Província de Sibiu i província d'Alba al nord.
* Província de Dolj i província d'Olt al sud.

## Demografia

El 2002, tenia 413,247 i una densitat de població de 72 h/km².
* Romanesos - un 98%
* Gitanos, altres.
| Any | Població |
| 1948 | 341,590 |
| 1956 | 362,356 |
| 1966 | 368,779 |
| 1977 | 414,241 |
| 1992 | 438,388 |
| 2002 | 413,247 |

## Divisió Administrativa

La Província té 2 municipalitats, 8 ciutats i 75 comunes.

### Municipalitats

* Râmnicu Vâlcea - capital; població: 119,581
* Drăgăşani

### Ciutats

* Băbeni
* Bălcești
* Băile Govora
* Băile Olănești
* Berbești
* Brezoi
* Călimănești
* Horezu
* Ocnele Mari

### Comunes

| Alunu Amărăşti Bărbăteşti Berislăveşti Boişoara Budeşti Bujoreni Buneşti Câineni Cernişoara Copăceni Costeşti Creţeni Dăeşti | Dănicei Diculeşti Drăgoeşti Fârtăţeşti Făureşti Frânceşti Galicea Ghioroiu Glăvile Goleşti Grădiştea Guşoeni Ioneşti Lăcusteni | Lădeşti Laloşu Lăpuşata Livezi Lungeşti Măciuca Mădulari Malaia Măldăreşti Mateeşti Mihăeşti Milcoiu Mitrofani Muereasca | Nicolae Bălcescu Olanu Orleşti Oteşani Păuşeşti Păuşeşti-Măglaşi Perişani Pesceana Pietrari Popeşti Prundeni Racoviţa Roeşti Roşiile | Runcu Sălătrucel Scundu Sineşti Şirineasa Slătioara Stăneşti Ştefăneşti Stoeneşti Stoileşti Stroeşti Şuşani Suteşti Tetoiu | Titeşti Tomşani Vaideeni Valea Mare Vlădeşti Voiceşti Zătreni |

## Referències

* ↑ Institut Nacional d'Estadística, "Populaţia după etnie" Arxivat 2009-08-16 a Wayback Machine.
* ↑ Institut Nacional d'Estadística, "Populaţia la recensămintele din anii 1948, 1956, 1966, 1977, 1992 şi 2002" Arxivat 2006-09-22 a Wayback Machine.
# Alagwa

L'alagwa, anomenada també wasi, chasi o asi, és una llengua cuixítica parlada per unes 30.000 persones a la regió Dodoma de Tanzània i que integra, juntament amb l'aasáx, el burunge, el dahalo, el gorowa, l'iraqw i el kw'adza, la subdivisió del cuixític meridional.

## Enllaços externs

* Entrada Alagwa a l'Ethnologue
# Aeroport de Milà-Linate

L'Aeroport de Milà-Linate "Enrico Forlanini" (codi IATA: LIN, codi OACI: LIML) (en italià: Aeroporto di Milano-Linate "Enrico Forlanini") és el segon aeroport més important que dona servei a Milà. Està localitzat a 7,8 km a l'est de la ciutat, dins la població de Peschiera Borromeo. L'aeroport va ser batejat amb el nom de Enrico Forlanini, pioner de l'aviació i inventor nascut a Milà.
L'Aeroport de Milà-Linate va gestionar 8.296.450 passatgers durant l'any 2010, convertint-se en el segon aeroport més transitat de Milà (després de Milà-Malpensa) i en el 47è més transitat d'Europa. És utilitzat per realitzar rutes domèstiques i de curt radi sense sortir d'Europa, tot i que també és operat per diferents aerolínies de baix cost.

## Aerolínies i destinacions

| Aerolínies | Destinacions |
| Aer Lingus | Dublín |
| airBaltic | Riga |
| Air France | París-Charles de Gaulle |
| Air Malta | Malta |
| Alitalia | L'Alguer, Amsterdam, Barcelona, Bari, Bríndisi, Brussel·les, Bucarest-Henri Coandă, Càller, Catània, Crotona, Frankfurt, Lamezia Terme, Lampedusa, Londres-City, Londres-Heathrow, Madrid-Barajas, Nàpols, Palerm, Pantel·leria, París-Charles de Gaulle, París-Orly, Pescara, Reggio de Calàbria, Roma-Fiumicino, Trieste |
| Austrian Airlines operat per Tyrolean Airways | Viena |
| British Airways | Londres-Heathrow |
| Brussels Airlines | Brussel·les |
| Carpatair | Bucarest-Henri Coandă |
| easyJet | Londres-Gatwick, París-Orly |
| Iberia Airlines | Madrid-Barajas |
| KLM | Amsterdam |
| Lufthansa | Frankfurt |
| Meridiana | Bari, Bríndisi, Càller, Catània, Nàpols, Olbia, Palerm |
| Scandinavian Airlines | Copenhaguen, Estocolm-Arlanda |
| TAP Portugal | Lisboa |

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial de l'Aeroport de Milà-Linate Arxivat 2009-09-04 a Wayback Machine.
* Informació de l'aeroport del World Aero Data
# Associació de Futbol de Papua Nova Guinea

L'Associació de Futbol de Papua Nova Guinea, també coneguda per les sigles PNGFA (en anglès: Papua New Guinea Football Association) és l'òrgan de govern del futbol a l'estat de Papua Nova Guinea. Va ser fundada l'any 1962 i està afiliada a la Confederació de Futbol d'Oceania (OFC) i a la Federació Internacional de Futbol Associació (FIFA) des de 1966.
La PNGFA és la responsable d'organitzar el futbol de totes les categories i les respectives seleccions nacionals, incloses les de futbol femení, futbol sala, futbol platja i la Selecció de futbol de Papua Nova Guinea.
La National Soccer League és la principal competició de lliga. Va ser creada l'any 2006 i la disputen deu equips.
La Papua New Guinea FA Cup, creada l'any 1988', és la principal competició per eliminatòries.

## Referències

* ↑ «About PNGFA» (en anglès). PNGFA. [Consulta: 13 febrer 2020].
* ↑ «Papua New Guinea» (en anglès). FIFA. Arxivat de l'original el 23 de gener 2021. [Consulta: 13 febrer 2020].
* 1 2 «Papua New Guinea Football Association». OFC. [Consulta: 13 febrer 2020].
* ↑ «National Soccer League» (en anglès). Soccerway, 2020. [Consulta: 13 febrer 2020].
* ↑ Schöggl, Hans. «Papua New Guinea - List of Cup Winners» (en anglès). rsssf, 25-04-2019. [Consulta: 13 febrer 2020].
# Arctop

L'arctop (Arctops willistoni) és una espècie extinta de sinàpsid de la família dels gorgonòpids que visqué durant el Permià superior en allò que avui en dia és Sud-àfrica. Anteriorment es reconeixien altres espècies del gènere Arctops, però el 2017 foren sinonimitzades amb A. willistoni. El seu musell forma un pendent descendent que presenta una corba a la vora anterior de l'os prefrontal, caràcter que no es dona en cap altre gorgonop excepte Scylacognathus.

## Referències

* ↑ Entrada «Arctops willistoni» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Kammerer, C. F. «Anatomy and relationships of the South African gorgonopsian Arctops (Therapsida, Theriodontia)» (en anglès). Papers in Palaeontology, 3, 4, 2017, pàg. 583-611. DOI: 10.1002/spp2.1094.
* ↑ Gebauer, 2014, p. 203.

## Bibliografia

* Gebauer, E. V. I. «Re-assessment of the Taxonomic Position of the Specimen GPIT/RE/7113 (Sauroctonus parringtoni comb. nov., Gorgonopsia)». A: Kammerer, C.; Angielczyk, K. D.; Fröbisch, J. Early Evolutionary History of the Synapsida. Vertebrate Paleobiology and Paleoanthropology (en anglès). Springer, 2014, p. 185-207. DOI 10.1007/978-94-007-6841-3_12. ISBN 978-94-007-6841-3.
# Albatros de Buller

L'albatros de Buller (Thalassarche bulleri) és un gran ocell marí de la família dels diomedeids (Diomedeidae) que habita al Pacífic meridional. És un ocell d'hàbits pelàgics, cria a diferents illes de Nova Zelanda, com les Snares, Solander i Chatham, dispersant-se pel Pacífic meridional.

## Taxonomia

L'albatros de Buller són un tipus d’albatros que pertanyen a la família Diomedeidae de l’ordre Procellariiformes, juntament amb baldrigues, fulmars, ocells de tempesta, i petrells de busseig. Comparteixen certes característiques identificatives. En primer lloc, tenen passatges nasals anomenats narius que s'adhereixen al bec superior, tot i que les fosses nasals de l’albatros es troben als costats del bec. Els becs dels Procel·lariiformes també són únics en el fet que es divideixen en set a nou plaques còrnies. Finalment, produeixen un oli d’estómac format per èsters de cera i triglicèrids que s'emmagatzema al proventricle. S'utilitza contra depredadors i també com a font d’aliment rica en energia per als pollets i per als adults durant els seus llargs vols. També tenen una glàndula salina situada per sobre del passatge nasal i ajuda a dessalar els seus cossos, a causa de la gran quantitat d'aigua de l'oceà que absorbeixen. Excreta una solució altament salina del nas.

### Subespècies

El 1998, C.J.R. Robertson i G. B. Nunn van dividir aquesta espècie en dos, Thalassarche (bulleri) bulleri, i Thalassarche (bulleri) platei , encara que la majoria de les autoritats incloses ITIS, James Clements, BirdLife International, i Michael Brooke encara no han acceptat aquesta divisió.
D'acord amb el Congrés Ornitològic Internacional compren les següents subespècies:
* T. b. bulleri (Rothschild, 1893) — illes Solander i Snares.
* T. b. platei (Reichenow, 1898) — illes Three Kings i Chatham.

## Referències

* ↑ Bernis, F; De Juana, E; Del Hoyo, J; Fernández-Cruz, M; Ferrer, X; Sáez-Royuela, R; Sargatal, J «Nombres en castellano de las aves del mundo recomendados por la Sociedad Española de Ornitología (Primera parte: Struthioniformes-Anseriformes)». Ardeola. SEO/BirdLife [Madrid], 41, 1, 1994, pàg. 79-89. Arxivat de l'original el 2020-09-25. ISSN: 0570-7358 [Consulta: 12 setembre 2021].
* 1 2 Clements, J. F., T. S. Schulenberg, M. J. Iliff, D. Roberson, T. A. Fredericks, B. L. Sullivan & C. L. Wood «The eBird/Clements checklist of birds of the world: v2015». The Cornell Lab of Ornithology, 2015.
* ↑ Double, MC (2003)
* ↑ Ehrlich, Paul R. (1988)
* ↑ Robertson CJR, Nunn GB (1998). "Cap a una nova taxonomia per als albatros" a G. Robertson i R. Gales, eds. Biologia i conservació d'albatros . pp13-19.
* ↑ ITIS
* ↑ Clements, J. (2007)
* ↑ BirdLife International (2008)
* ↑ Brooke, M. (2004)
* ↑ Gill, Frank; Donsker, David. «Loons, penguins, petrels» (en anglès). IOC World Bird List v 6.3. [Consulta: 12 setembre 2021].
# Aeroport de Nzagi

L'aeroport de Nzagi (codi IATA: NZA, codi OACI: FNZG) és un aeroport que serveix Nzagi a la província de Lunda-Nord, al nord-est d'Angola.

## Enllaços externs

* Informació de l'Aeroport de Nzagi a Great Circle Mapper. * OpenStreetMaps - Nzagi
* «FNZG @ aerobaticsweb.org». Landings.com.