OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Abric de la vall de l'Ingla

L'Abric de la vall de l'Ingla és un abric rocós amb representació de pintura rupestre protegit com Patrimoni de la Humanitat en el conjunt de l'Art rupestre de l'arc mediterrani de la península Ibèrica. Està situat al vessant esquerre del riu de l'Ingla, en la Serra del Cadí, municipi de Bellver de Cerdanya.
És un gran cingle rocós, d'uns 100 m de longitud, que presenta diverses cavitats i parets orientades a l'est i sud-est. En total, s'han individualitzat 12 figures que apareixen distribuïdes molt desigualment, algunes en petites cavitats i d'altres simplement en zones de paret pràcticament sense protecció.
Les primeres dues figures es localitzen a l'extrem esquerre de l'abric. Presenten una pigmentació molt esvaïda, cosa que fa molt difícil la seva correcta observació, i se situen aproximadament a 1,20 m d'altura i en un espai de paret molt irregular. Una de les figures correspon a punctiformes de color vermell i l'altra a un semicercle de color castany-vermellós.
El segon grup, format per 3 figures, se situa a uns 16 m de l'anterior grup i està format bàsicament per elements punctiformes, barres i restes, situades a uns 2 m d'altura en una zona de fortes colades hídriques. La majoria de les pintures són de color vermell-castany i el que varia és el to d'aquest color per efectes del suport, de la quantitat de pigment, etc.
El tercer grup de pintures, a uns 2,20 m de distància dels grups anteriors seguint cap a la dreta, està format per una sola figura que correspon a barres de color ataronjat-vermellós i vermell.
El quart grup de pintures està situat en una paret sense cobertura a uns 2 m a la dreta de la figura anterior. També està format per una sola figura corresponent a punctiformes i barres de color ataronjat-vermellós.
El següent grup constitueix el més interessant del conjunt, tant pel nombre de figures com per la seva conservació. Està format per quatre figures que corresponen a punctiformes i barres de color vermell-castany, castany-ataronjat, vermell, castany-vermellós i ataronjat-vermellós. Una d'aquestes figures, corresponent a punctiformes, és de les més ben conservades de tot el conjunt.
L'últim grup de pintures localitzat se situa a la zona dreta de la gran cavitat i està format per una figura corresponent a punctiformes i elements ovalats. Aquesta figura és de color vermell-castany i vermell.
L'estil de totes les figures del conjunt és abstracte i les tècniques utilitzades són de traç simple i impressió dels dits amb pigment o digitació.

## Referències

* «Abric de la vall d'Ingla». Inventari del Patrimoni Arqueològic i Paleontològic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 16 setembre 2013].

## Enllaços externs

* Abric de la vall d'Ingla (Bellver de Cerdanya, Cerdanya), gencat.cat.
# Aeroport de Hiroshima

L'Aeroport de Hiroshima (japonès: 広島空港, Hiroshima Kūkō) (codi IATA: HIJ, codi OACI: RJOA) és un aeroport del Japó ubicat a la població de Mihara, a la prefectura de Hiroshima. Es troba 50 km a l'est de la ciutat de Hiroshima. És l'aeroport més important de la regió de Chūgoku.

## Història

El Nou Aeroport de Hiroshima es va inaugurar el 1993 per a substituir l'antic aeroport de Hiroshima, que va passar a anomenar-se aeroport de Hiroshima-Nishi. L'antic aeroport tenia una ubicació més propera al centre de la ciutat, però era massa petit per a rebre avions grans i no tenia espai per a expandir-se. Només un any després, el 1994, ja va passar a anomenar-se directament aeroport de Hiroshima Airport.
La pista d'aterratge tenia inicialment una longitud de 2500m (700m més que la de Hiroshima-Nishi). El 2001 es va allargar fins als 3000m.

## Incidents

El 14 d'abril de 2015, el vol 162 d'Asiana Airlines, operava un avió Airbus A320 que va sortir-se de la pista durant l'aterratge. Era un vol internacional de passatgers que provenia de l'Aeroport Internacional d'Incheon, Seül. De les 81 persones que hi havia a bord 27 van resultar ferides (25 passatgers i 2 tripulants). La causa de l'accident va ser que l'avió havia impactat amb una antena localitzadora del Sistema d'aterratge instrumental (ILS) de l'aeroport. L'aeroport va reobrir el 17 d'abril però sense l'ILS durant uns mesos.

## Referències

* ↑ «AIS Japan». Aisjapan.mlit.go.jp. Arxivat de l'original el 2016-05-17.
* 1 2 «広島空港». 大阪航空局. Arxivat de l'original el 26 de maig 2015.
* ↑ «2F 出発ロビー・チケットカウンター | ターミナルマップ | 広島空港». Hij.airport.jp.
* ↑ Kaminsky-Morrow, David. «Asiana A320 involved in Hiroshima landing incident». Flight Global.
* ↑ Yeo, Ghim-Lay. «-Investigators sent to Asiana A320 runway excursion in Hiroshima». Flight Global.
* 1 2 AFP «Asiana plane skids off runway in Japan, leaving 20 injured». The Daily Telegraph, 15-04-2015 [Consulta: 15 abril 2015].
* ↑ «広島空港、アシアナ事故機撤去へ 26日から運用条件緩和». Aviation Wire, 25-04-2015.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial (japonès) (anglès) (coreà) (xinès)
* Historial d'accidents de l'Aeroport de Hiroshima a Aviation Safety Network (anglès)
* Informació de l'aeroport del World Aero Data
# Jona Lendering

Jona Lendering (Beneden-Leeuwen, 29 d'octubre de 1964) és un historiador neerlandès i autor de llibres sobre antiguitat, història holandesa i gestió moderna. Té un màster en història per la Universitat de Leiden i un màster en cultura mediterrània per la Universitat Lliure d'Amsterdam, va ensenyar història a la mateixa universitat i va treballar com a arxiver empleat pel govern holandès, abans de convertir-se en un dels fundadors de l'escola d'història Livius Onderwijs.

## Obres

* Bedrieglijk echt. Oude papyri, moderne controverses (2020; "Falsely Genuine. Ancient Papyrus, Modern Debate", Utrecht: Omniboek, ISBN 9789401916783
* Xerxes in Griekenland. De mythische oorlog tussen Oost en West (2019; "Xerxes in Greece. The Mythical War between East and West"), Utrecht: Omniboek, ISBN 9789401916509
* Wahibre-em-achet en andere Grieken. Landverhuizers in de Oudheid (2019; "Wahibre-em-achet and Other Greeks. Migrants in Antiquity"), Utrecht: Omniboek, ISBN 9789401915847
* Het visioen van Constantijn (2018; "The vision of Constantine"), amb Vincent Hunink, Utrecht: Omniboek, ISBN 9789401913096
* De Rand van het Rijk. De Romeinen en de Lage Landen (2010; "Edge of the Empire. The Romans and the Low Countries"); amb Arjan Bosman
* Spijkers op laag water. Vijftig misverstanden over de Oudheid (2009; "Fifty common errors about Antiquity");
* Vergeten erfenis. Oosterse wortels van de westerse cultuur (2009; "Lost Legacy. Eastern Roots of Western Civilization");
* Oorlogsmist. Veldslagen en propaganda in de Oudheid (2006; "Fog of War. Ancient Battles and Battle Narratives");
* Polderdenken. De wortels van de Nederlandse overlegcultuur (2005; "The Roots of the Dutch Consensus Culture");
* Alexander de Grote. De ondergang van het Perzische rijk, (2004, "Alexander the Great. The Demise of the Persian Empire");
* Stad in marmer. Gids voor het antieke Rome aan de hand van tijdgenoten (2002; "The Marble City. Literary Travel Guide of Ancient Rome");
* Archeologie van de futurologie (2000; "A History of Futurology");
* De randen van de aarde. De Romeinen tussen Schelde en Eems (2000; "The Edges of the Earth. The Romans in the Low Countries");
* Een interim-manager in het Romeinse Rijk. Plinius in Bithynië (1999; "An Interim-Manager in the Roman Empire. Pliny in Bithynia")

## Referències

* 1 2 «About Jona Lendering». Livius.
* ↑ «About Livius.org». Livius. Arxivat de l'original el 19 febrer 2004.
# Anteosaure

L'anteosaure (Anteosaurus) és un gènere de sinàpsids extints de la família dels anteosàurids que visqué durant el Permià mitjà en allò que avui en dia és el sud d'Àfrica. Se n'han trobat restes fòssils a les províncies sud-africanes del Cap Occidental i el Cap Septentrional. Era un dinocèfal enorme i d'ossos pesants, amb un crani de fins a 80 cm de llargada. Era un carnívor obligat.

## Referències

* 1 2 Entrada «Anteosaurus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Kemp, 2005, p. 37.
* ↑ Chinsamy-Turan, 2012, «Therapsid biodiversity patterns and paleoenvironments of the Karoo Basin, South Africa» (M. H. S. Smith, B. S. Rubidge i M. van der Walt).

## Bibliografia

* Chinsamy-Turan, A. Forerunners of Mammals: Radiation • Histology • Biology (en anglès). Indiana University Press, 2012. ISBN 9780253005335.
* Kemp, T. S. The Origin and Evolution of Mammals (en anglès). Oxford University Press, 2005. ISBN 9780198507611.
# Artesania d'Algèria

L'artesania d'Algèria inclou tots els treballs artesans en els camps tèxtils, joiera i terrissa de la tradició d'Algèria i mostra les diverses influències històriques que han rebut els habitants d'aquest país. Constitueix un important sector econòmic pel seu pes en el comerç local i en el turisme.
El material predominant per a les joies artesanes és la plata i l'estil respon a la cultura berber, amb ornaments geomètrics i incrustacions de pedres i coralls de colors vius. Són cèlebres les polseres de la Cabília i els ornaments per al vestit femení.
Els tapissos es formen a partir de nusos de llana amb bandes de diferents colors. Destaquen els produïts a Tlemcen i Mzab. Pel que fa al treball en cuir, present des de l'edat mitjana, s'aprecien influències orientals en objectes que serveixen de complement per a dinars o finalitats religioses. De la mateixa manera, els estris de cuina en fusta presenten talles curoses, especialment al nord del país.
La ceràmica usa argiles de diferents colors i també basa l'ornamentació en motius geomètrics. Pot tenir un ús profà o religiós. Els seus ornaments s'imiten també en els treballs als cistells i en els brodats rurals. A les robes urbanes, per contra, existeix una major influència andalusí en la riquesa dels ornaments i en la presència de fil d'or.

## Referències

* ↑ Michel Benhagle, Les bijoux Kabyles
# Amazona de clatell groc

L'amazona de clatell groc (Amazona auropalliata) és una espècie d'ocell de la família dels psitàcids que habita boscos, sabanes i terres de conreu de Mèxic i Amèrica Central, des de l'est d'Oaxaca cap al sud fins al nord-oest de Costa Rica, nord i est d'Hondures i nord-est de Nicaragua.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo (Zoo de Barcelona); Institut Català d'Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia Coordinació científica: Raül Aymí Cubells; Rafel Cebrian López; Jordi Clavell Corbera; Manuel-Enric Giménez Contreras, Àlex Mascarell Llosa. Ed. TERMCAT, Centre de Terminologia, 2017
# Antic Asil dels Vells

L'Antic Asil dels Vells és un edifici de Girona inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un edifici de planta baixa i un pis, de planta rectangular central, amb cos sobresortit de la coberta d'arquets de punt rodó i a quatre aigües i que il·lumina l'interior. Composta en dos eixos perpendiculars potenciats per portes o cossos sobresortits en façana i alçat a nivell de planta baixa. Les façanes són de composició simètrica, de cinc obertures a les façanes principal i posterior, i de 6 a les laterals. A planta baixa són balconets amb frontons amb modillons i elements florals i baranes de forja. Al primer pis només són les finestres remarcades i les façanes contenen esgrafiats de pedra. Es clou amb volat de ràfec de teules i rajols. La porta principal és de brancals i llinda de pedra, amb frontó i inscripció FIDELITAS VIRTUS.
Està envoltada de jardí. El carrer es troba urbanitzat i s'ha enretirat la tanca, que s'ha refet com era, de pilones arrebossades i baranes de forja. Les pilones clouen amb boles metàl·liques.

## Història

D'asil de Vells passà a ser l'Escola d'infermeria. Posteriorment romangué desocupada.

## Referències

* 1 2 3 «Antic Asil dels Vells». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 setembre 2016].

## Enllaços externs

* Antic Asil dels Vells, fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Johnny Rogers

John Bernard Rogers Bakker (Fullerton, Califòrnia, 30 de desembre de 1963), més conegut com a Johnny Rogers, és un exjugador professional de bàsquet de nacionalitat nord-americana i espanyola.
La major part de la seua carrera esportiva va transcórrer en diferents clubs d'Europa. Fou internacional absolut amb la selecció espanyola i va ser dues vegades campió de l'Eurolliga quan militava en les files del Panathinaikos BC.
Després de la seua retirada, Johnny Rogers ha sigut director tècnic del Club de Bàsquet Jovens L'Eliana, on ha entrenat i fet classes a més de 300 xiquets i jovens del municipi. A més, porta més de deu anys dirigint el Campus de Tiro Johnny Rogers - Sesiones de Tecnificación. Es tracta d'una proposta que s'ha assentat a València com una activitat destinada a joves jugadors i jugadores de bàsquet d'entre 9 i 17 anys que pretenen millorar la seua tècnica de tir.

## Trajectòria esportiva

* High School. La Quinta (Westminster, Califòrnia).
* 1981-83 NCAA. Stanford University.
* 1984-86 NCAA. University of Califòrnia at Irvine.
* 1986-87 NBA. Sacramento Kings.
* 1987-88 NBA. Cleveland Cavaliers.
* 1988-89 ACB. Reial Madrid.
* 1989-91 ACB. Pamesa València.
* 1991-92 Lliga italiana. Phillips Milano.
* 1992-93 Lliga italiana. Cagiva Varese.
* 1993-94 Lliga italiana. Telemarket Forli.
* 1994-95 ACB. CB Murcia.
* 1995-96 ACB. Càceres C.B.
* 1996-97 ACB. Pamesa València.
* 1997-99 Lliga grega. Olympiacos BC.
* 1999-02 Lliga grega. Panathinaikos BC.
* 2002-04 ACB. Caprabo Lleida.

## Palmarés

* 1988-89. Campió de la Copa del Rei de bàsquet amb el Reial Madrid.
* 1988-89. Campió de la Recopa d'Europa amb el Reial Madrid.
* 1999-00. Campió de la lliga grega amb el Panathinaikos BC.
* 1999-00. Campió de l'Eurolliga amb el Panathinaikos BC.
* 2000-01. Campió de la lliga grega amb el Panathinaikos BC.
* 2001-02. Campió de l'Eurolliga amb el Panathinaikos BC.

## Referències

* ↑ «Johnny Rogers, un californiano en L'Eliana» (en castellà). Vivaleliana.com, 26-04-2012. [Consulta: 5 juliol 2020].
* ↑ «Campus de Tiro Johnny Rogers» (en castellà). Superdeporte.es, 15-06-2016. [Consulta: 5 juliol 2020].
* ↑ «XI EDICIÓN CAMPUS de TIRO Johnny Rogers - Sesiones de Tecnificación» (en castellà). Solobasket.com. [Consulta: 5 juliol 2020].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador a ACB.COM
* Fitxa del jugador a NBA.COM
# Abu Al-Abyad

L'illa d'Abu al-Abyad (àrab: جزيرة أبو الأبيض, jazīrat Abū l-Abyaḍ) és una illa de l'Emirat d'Abu Dhabi a la costa de l'emirat (Emirats Àrabs Units), a uns 55 km a l'oest de la ciutat d'Abu Dhabi i a 8 km de la costa. És l'illa més gran de l'emirat amb 15 km de nord a sud i 35 km d'est a oest. La població és d'uns 5000 habitants. La superfícies de 306 km. A l'illa hi ha una reserva de gaseles.

## Descripció geogràfica

L'illa té a l'oest el canal Al-Khabaq i a l'est un grup d'illes al final de les quals hi ha la d'Abu Dhabi. Té quatre puntes principals: al nord-oest Ras Muqayshit, al nord-nord-oest Bil Yat i Ras al Hadhara; i al nord-est Ras Lakaiyah. Només hi ha dos viles, a la costa sud-oest: Jazirah, i a la nord costa nord (al centre) Bu Lifiyat; aquesta darrera és la vila principal i el seu khor quasi arriba a una badia al sud i parteix l'illa en dos parts conegudes com a Muqayshit a l'oest i Al-Jirab a l'est. A la costa est, a 1 km hi ha el pou marítim petroler de Zubayah.

## Història

Les excavacions han revelat que es va practicar intensivament la pesca de perles especialment al nord-oest on es produïa l'ostra pinctada radiata fins que la indústria va desaparèixer el 1834. S'han trobar restes d'entre cinquanta i cent milions d'ostres enterrades.
S'hi ha localitzat 51 jaciments arqueològics la majoria a la costa i s'han trobat restes de comerç amb la civilització d'Ubayd a Mesopotàmia de fa set mil anys. Encara que l'illa fou poblada en diversos períodes la major ocupació es va produir a partir del segle xiv.
# Aeroport de Maastricht-Aquisgrà

L'aeroport de Maastricht-Aquisgrà és un aeroport al municipi de Beek (Països Baixos) que serveix les ciutats de Maastricht (Països Baixos) i Aquisgrà (Alemanya). És principalment un aeroport de mercaderies. Té uns vols de companyies de baix cost. El 2022 van s'hi van tractar 6409 vols comercials, sigui 1,13% dels vols comercials dels Països Baixos. Per comparació, l'aeroport principal de Schiphol en va tractar 397.636 (70,24%).
Després de discussions sobre l'utilitat o no de mantenir tal infraestructura, el desembre de 2022, la Diputació de la Província de Limburg va aprovar un acord de col·laboració amb l'aeroport nacional de Schiphol, que va adquirir 40% de les accions.

## Referències

* ↑ «Luchtvaart; maandcijfers Nederlandse luchthavens van nationaal belang» (en neerlandès). Centraal Bureau voor de Statistiek, 06-11-2023. [Consulta: 16 novembre 2023].
* ↑ ANP. «Maastricht Aachen Airport blijft definitief open» (en neerlandès). 1 Limburg, 16-12-2022. [Consulta: 16 novembre 2023].
# Jordi Pope

Jordi Barba i Pérez (Barcelona, 1953- 10 de gener de 2008), més conegut com a Jordi Pope o simplement Popeye, fou un poeta català experimental, un dels iniciadors i màxims exponents de la poesia oral.

## Biografia

Va créixer en el si d'una família de classe baixa al barri del Raval de Barcelona. Durant els la dècada del 1970 va entrar en contacte amb el moviment contracultural i underground de la ciutat. Poeta autodidacta, va oferir els seus primers recitals al barri de Gràcia. Fou membre fundador del grup O Així, juntament amb Víctor Esteban, Carmel Sancho i Enric Casasses, amb qui també va crear la revista alternativa Full d'Artesà.
El Llibre del fred és un poemari escrit a cavall de Llívia i Barcelona per un poeta que pertany a la generació dels nascuts a la dècada del 1950, una generació que va viure plenament la mort de Franco i l'inici de la democràcia. Viure aquells anys 70 va ser per a ells com viure en un cim des del qual es podia veure què quedava al darrere i què es projectava al davant. Fou un dels impulsors de la poesia catalana alternativa durant la dècada del 1980 juntament amb Casasses i Jaume Sisterna, entre d'altres. La seva poesia és considerada personal i s'obre a un univers propi, destacant per la riquesa lèxica així com el gust pel joc fonètic, i ha influït molts dels poetes contemporanis. El Festival de Polipoesia de 2007 es va organitzar entorn de la seva figura. Va morir el 2008 als 55 anys a causa d'una malaltia degenerativa.
El 2022, es va publicar Que jo em guardi de dir amén, l'obra completa de Jordi Pope a cura del poeta Guim Valls on s'hi recullen tots els poemaris publicats en vida de Pope, així com Sistemes de comunicación, un poemari inèdit que transita entre la lírica i les fórmules científiques, i d'altres poemes i contes esparsos.

## Obres representatives

* 1996 - Llibre del fred. Editorial Rsalvo
* 1998 - Abriga't qu'estic sol. Editorial Aire
* 1999 - Atxuuús! Amén. Editorial La Cèl·lula
* 1999 - Escrits. Edicions 62 / Empúries
* 2001 - Llibrot. Editorial Llibres del Segle
* 2022 - Que jo em guardi de dir amén. Obra completa (o així). Editorial Documenta

## Referències

* 1 2 «La poesia de Jordi Pope, a la xarxa». Vilaweb, 11-01-2008. [Consulta: 3 maig 2022].
* 1 2 Martínez, Zulima. «La poesia i l'obsessió pel llenguatge de Jordi Pope s'homenatgen al Vermell». Regió 7, 27-05-2009. [Consulta: 3 maig 2022].
* ↑ «Mor Jordi Pope, considerat un dels principals representants de la poesia oral». Diari de Girona, 11-01-2008. [Consulta: 3 maig 2022].
* ↑ Casasses, Enric. «quin un!». Núvol, 06-04-2022. [Consulta: 3 maig 2022].
* ↑ «Ramon Salvo: Jordi Pope i "El llibre del fred"». [Consulta: 3 maig 2022].
* ↑ Vidal, Pau «La lírica del Pegaso» (en castellà). El País [Madrid], 20-01-2000. ISSN: 1134-6582.
* ↑ Escoffet, Eduard. «Preàmbuls i capçalera». Avui, 07-08-2008. Arxivat de l'original el 2008-08-07. [Consulta: 3 maig 2022].

## Enllaços externs

* Jordi Pope a Poeteca
# Ambròxid

L'ambroxid, àmpliament conegut amb la marca Ambroxan, és un terpenoide natural i un dels components clau responsables de l'olor de l'ambre gris. És un producte d'autooxidació de l'ambreïna. L'ambròxid s'utilitza en perfumeria per crear notes d'ambre gris i com a fixador. S'utilitzen petites quantitats (< 0,01 ppm) com a aromatitzant en els aliments.
# Antic Ateneu (l'Escala)

L'Antic Ateneu és una obra de l'Escala (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Situat dins del nucli antic de la població de l'Escala, a la part est del terme, amb la façana orientada al carrer de la Torre.

## Descripció

Edifici entre mitgeres de planta rectangular, format per diverses crugies i distribuït en planta baixa i dos pisos, amb la coberta probablement plana. A la planta baixa presenta quatre grans portals rectangulars. Al centre, el portal d'accés principal està emmarcat amb carreus de pedra ben desbastats als brancals, i la llinda ampla i plana. Els tres restants es corresponen amb entrades de garatge, actualment. Dos d'ells també tenen els brancals bastits amb carreus de pedra regulars. Al pis hi ha un gran balcó corregut, al que hi tenen sortida tres finestrals rectangulars, amb els brancals i les llindes de pedra. A la part superior presenten tres arcs de descàrrega construïts amb maons. A la segona planta hi ha tres finestres rectangulars emmarcades amb pedra, amb els ampits sobresortits i motllurats. A la part superior presenten forats de ventilació de la coberta. La façana està rematada amb una cornisa motllurada.
La resta del parament es troba arrebossat i pintat de color marró.

## Referències

* 1 2 3 «Antic Ateneu». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 17 octubre 2017].
# Souley Drame

Souleymane Drame Kamara, més conegut com a Souley Drame, (Ibadan, Nigèria, 19 d'abril de 1980) és un exjugador de bàsquet espanyol d'origen nigerià, que ocupava la posició d'aler.

## Carrera esportiva

Format a la cantera de la UE Mataró, la seva carrera esportiva s'inicia a les categories inferiors del Joventut de Badalona. Va estar cedit al Sant Josep de la lliga EBA i al CB Murcia de la lliga LEB en dues etapes diferents dels sis anys que va estar jugant al club verd-i-negre. El 2004 deixa Badalona i comença a jugar en diferents equips de LEB: Polaris World Murcia (2004-05), Melilla Baloncesto (2005-06), Ciudad de Huelva (2006-08), CB Tarragona 2017 (2008-09), River Andorra (2009-10) i Regal FC Barcelona 'B' (2011-12). Es va retirar el 2012.

### Integrant dels Juniors d'Or

Va formar part de la famosa generació d'or del bàsquet espanyol, els Junior d'Or integrats per Raül López, Juan Carlos Navarro, Germán Gabriel, Felipe Reyes, Antonio Bueno, Pau Gasol, Carlos Cabezas o Berni Rodríguez, que aconseguien proclamar-se campions d'Europa a Varna 1998, campions del Torneig de Mannheim 1998 i campions del món júnior a Lisboa l'any 1999.

## Referències

* ↑ «Souleymane Drame: Un ‘niño de Lisboa’ que se busca la vida en Londres» (en castellà). Endesa Basket Lover, 15-09-2017 [Consulta: 13 juny 2018]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2018-06-13. [Consulta: 13 juny 2018].

## Enllaços externs

* Souley Drame jugador a l'ACB
# Aeroport de Malanje

L'aeroport de Malanje (codi IATA: MEG, codi OACI: FNMA) és un aeroport que serveix Malanje a la província de Malanje a Angola.
La balisa no direccional de Malanje (Ident: MA) es troba a 5 km a l'est de l'aeroport.

## Aerolínies i destins

| Aerolínies | Destinacions |
| TAAG Angola Airlines | Luanda |

## Referències

* ↑ SkyVector Aeronautical Charts

## Enllaços externs

* Historial d'accidents de l'Aeroport de Malanje a Aviation Safety Network (anglès)
* OpenStreetMap - Malanje