# Nils Seethaler

Nils Seethaler (Berlín, 18 d'agost de 1981) és un antropòleg cultural alemany que estudia les col·leccions històriques d'objectes etnològics i les restes humanes.

## Vida

Nils Seethaler va néixer a Berlín Lichterfelde i va passar la seva joventut a Berlín, Banyuls de la Marenda i Morschen al nord de Hesse. El 1999 va ser premiat pel Junges Literaturforum Hessen-Thüringen. Després de graduar-se a la Elisabeth-Knipping-Schule de Kassel el 2000, Seethaler va estudiar a la Freie Universität Berlin Etnologia amb Georg Pfeffer i Markus Schindlbeck, entre d'altres, Estudis Literaris amb Ulrich Profitlich i Volker Mertens i Ciències Polítiques amb Fritz Vilmar i Walter Rothholz. Des de 2012, coordina l'arxiu de la Societat d'Antropologia, Etnologia i Prehistòria de Berlín al Centre Arqueològic dels Museus Estatals de Berlín. Seethaler exerceix la docència universitària i no universitària. Imparteix regularment conferències a tota Alemanya, especialment sobre temes d'art no europeu. Seethaler viu i treballa a Berlín. Està casat i és pare de dos fills.

## Treball de recerca

Seethaler ha participat en nombrosos projectes, especialment en la investigació de col·leccions etnològiques històriques. En particular, la investigació de la procedència de les restes humanes. A més d'investigar els possibles contextos d'injustícia a les col·leccions dels períodes colonial i nazi, investiga la història, els motius i els mecanismes socials del col·leccionisme, especialment d'objectes culturals no europeus, fins ara. La seva investigació sobre la procedència de cranis d'indígenes australians a la col·lecció antropològica de la Societat d'Antropologia, Etnologia i Prehistòria de Berlín i de Austràlia i Namíbia a les col·leccions de la Charité al Projecte de restes humanes de la Charité va marcar l'inici d'un ampli compromís amb la procedència de les restes humanes als museus i col·leccions alemanys. Aquesta investigació va servir de base per crear una directriu uniforme per al tractament de les restes humanes a les col·leccions públiques d'Alemanya.
A més del seu treball amb col·leccions històriques, ha participat en una sèrie d'investigacions interdisciplinàries en la interfície de les humanitats i les ciències naturals. Juntament amb Carsten Niemitz i Benjamin P. Lange, va organitzar la 11a Conferència Anual El comportament humà en perspectiva evolutiva (MVE) a Berlín el 2010.

## Projectes d'exposició

Seethaler va assessorar, organitzar i dirigir nombrosos projectes d'exposicions a museus sobre temes etnològics, d'història de l'art i de ciències naturals. En aquestes exposicions es van presentar sobretot formes innovadores d'exposar objectes etnològics i de transmetre continguts etnològics als museus. Va ser en gran part responsable del redescobriment i reavaluació del perdut Museu d'Etnologia de Rostock, així com de la preservació i redisseny de la Col·lecció Julius Riemer a Lutherstadt Wittenberg (l'únic museu etnològic a Saxònia-Anhalt). L'exposició permanent concebuda per Seethaler al Museu d'Història Natural i Etnologia de Lutherstadt Wittenberg i l'exposició cultural comparativa "Objekte der Verehrung" ("Objectes de culte") que va organitzar per al final de l'aniversari de la Reforma el 2017 van atraure l'atenció internacional.

## Projectes de recollida

Seethaler va realitzar diversos viatges de recerca i col·leccionisme a Austràlia, Oceania, Orient Mitjà i per Europa. Durant aquests viatges de col·leccionisme, però sobretot a través de contactes amb col·leccionistes d'Europa, Estats Units i Austràlia, com Rainer Greschik i Günter Hepe, va reunir diversos milers de peces etnològiques; a més, una col·lecció igualment extensa de fotografies etnològiques amb exemples des del segle xix fins a l'actualitat. Els objectes de les col·leccions reunides per Seethaler van anar a parar a diversos museus, com l'Ethnologisches Museum, el Museu Museum of European Cultures, el Museu de Col·leccions Municipals a l'Armeria de Lutherstadt Wittenberg, el Ostpreußisches Landesmuseum de Lüneburg i la Col·lecció Hermann-Bahner del Museum Altes Rathaus de Langen (Hessen). També han estat objecte d'investigacions científiques per part d'altres investigadors.

## Referències

* ↑ Matthias Biskupek (ed.): Nagelprobe 16. Text des Jungen Literaturforums Hessen-Thüringen. Suhrkampverlag, Frankfurt 1999.
* ↑ Grassi Museum für Völkerkunde Leipzig: Begleitprogramm zur Ausstellung: Geteilte Erde – Shared Ground. Indigene australische Malerei und Keramik von Lotte Reimers. Laufzeit 11.10.2013-25.05.2014. Vortrag: Nils Seethaler – Zeitgenössische Kunst der Indigenen Australiens, 9. February 2014, 16 Uhr. [http://trommelakademie.de/eroffnung-der-ausstellung-afrikanische-kunst/ Arxivat 2016-06-27 a Wayback Machine. Januar 2019)
* ↑ Arxivat 2019-01-05 a Wayback Machine. (5. Januar 2019)
* ↑ Mitteilungen der Berliner Gesellschaft für Anthropologie, Ethnologie und Urges Band 38, 2015, S. 8
* ↑ (5. Januar 2019)
* ↑ HdK Halle: Programm der Jahresausstellung der Burg Giebichenstein Kunsthochschule Halle vom 20–21. Juli 2013. Vortrag Nils Seethaler: Wozu Kunst? 20. Juli, 15 Uhr.
* ↑ Nils Seethaler: Für Virchow unterwegs – Schädelsammler in Australien. In: Mitteilungen der Berliner Gesellschaft für Anthropologie, Ethnologie und Urgeschichte. Band 35, 2014, S. 79–90.
* ↑ ueberresten.pdf]
* ↑ [https:/ /www.yumpu.com/de/document/view/13934965/11-jahrliche-tagung-der-mve-liste-menschliches-verhalten-in-] (abgerufen am 29. Dezember 2018).
* ↑ (abgerufen am 29. Dezember 2018).
* ↑ -abseits-der-norm/]
* ↑ Rainer Greschik, Nils Seethaler (Vorwort): Lobby. Westafrikanische Skulpturen aus der Sammlung Greschik. (zur Ausstellung „Die Entdeckung des Individuums“) Lutherstadt Wittenberg 2016. -westafrikanischem-volk--24366596 (abgerufen am 29. Dezember 2018).
* 1 2 im-zeughaus-mystisches-aus-aller-welt-29019770 (abgerufen am 29. Dezember 2018).
* 1 2 de/wittenberg/stadtmuseum-in-wittenberg-julius-riemers--welt-ist-eroeffnet-31788730 (abgerufen am 29. Dezember 2018).
* ↑ Nils Seethaler: Vergangenheit, Gegenwart und Zukunft magazinierter ethnographischer Sammlungen a Deutschland am Beispiel des ehemaligen Ethnographischen Museums von Rostock. In:Mitteilungen des Museumsverbandes in Mecklenburg-Vorpommern e. V. 2010. S. 11–15.
* ↑ (abgerufen am 29. Dezember 2018).
* ↑ Shahd Wari: Palestinian Berlin: Perception and Use of Public Space (Dissertation). In: Habitat–International. Schriften zur Internationalen Stadtentwicklung, Band 22. Lit-Verlag 2015.