OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lliga neerlandesa de futbol 1896-97

La Lliga neerlandesa de futbol 1896–1897 va ser disputada per set equips de les ciutats d'Amsterdam, La Haia, Haarlem i Rotterdam. Els equips van participar en la competició que més tard s'anomenaria Eerste Klasse West. Com que el districte de futbol occidental dels Països Baixos era l'únic que tenia una competició en aquell moment, es podria considerar un campionat nacional. Va ser l'últim any que va ser així: la següent temporada marcaria la primera temporada de l'Eerste Klasse East, la qual cosa significava que el campió nacional es determinaria pels partits de play-off entre els guanyadors de cada divisió. El RAP Amsterdam va guanyar el campionat d'aquest any.

## Nou equip

* HBS Craeyenhout

## Classificació de la Lliga

| Pos. | Equip | PJ | PG | PE | PP | GF | GC | Pts | DG | Notes |
| 1 | RAP | 12 | 10 | 1 | 1 | 52 | 10 | 21 | +41 | - |
| 2 | HVV Den Haag | 12 | 7 | 2 | 3 | 44 | 12 | 16 | +32 | - |
| 3 | HBS Craeyenhout | 12 | 7 | 0 | 5 | 20 | 22 | 14 | -2 | - |
| 4 | Sparta Rotterdam | 12 | 5 | 2 | 5 | 20 | 30 | 12 | -10 | - |
| 5 | Rapiditas Rotterdam | 12 | 5 | 1 | 6 | 28 | 25 | 11 | +3 | - |
| 6 | Victoria Rotterdam | 12 | 3 | 2 | 7 | 19 | 43 | 8 | -24 | No participen la següent temporada. |
| 7 | Koninklijke HFC | 12 | 1 | 0 | 11 | 10 | 51 | 2 | -41 | No participen la següent temporada. |
PJ = Partits jugats; PG = Partits guanyats; PE = Partits empatats; PP = Partits perduts; GF = Gols a favor; GC = Gols en contra; Pts = Punts; DG = Diferència de gols

## Referències

* ↑ «Taules de classificació de la lliga neerlandesa de futbol». Rsssf.org. [Consulta: 2 juny 2024].

## Enllaços externs

* RSSSF Eerste Klasse West
* Campionats de la Lliga de futbol dels Països Baixos RSSSF 1898-1954
# Ilava

Ilava és una ciutat d'Eslovàquia. Es troba a la regió de Trenčín, és capital del districte d'Ilava.

## Història

La primera menció escrita de la vila es remunta al 1229. Els noms històrics medievals foren Lewe, Lewa, Lewa de cidca fluviom Vag, i posteriorment Ilava. La forma Illava es coneix des del segle XIX i es va utilitzar després del Compromís Austrohongarès de 1867.

## Persones il·lustres

* Marcel Hossa: jugador d'hoquei
* Tomáš Kopecký: jugador d'hoquei

## Ciutats agermanades

* Győr, Hongria
* Klimkovice, República Txeca
* Mikołów, Polònia

## Referències

* ↑ «Trenčiansky kraj (Slovakia): Towns and Municipalities in Districts - Population Statistics, Charts and Map». [Consulta: 28 gener 2024].
* ↑ Ilava. «Mesto Ilava» (en eslovac). [Consulta: 28 gener 2024].
* 1 2 «O menste». Mestský úrad Ilava. Arxivat de l'original el 21 de juliol 2018. [Consulta: 1r juliol 2017].
* ↑ Ilava. «Mesto Ilava» (en eslovac). [Consulta: 28 gener 2024].
# Illes Ciclòpies

Les Illes Ciclòpies (en italià: Isole Ciclopi o bé isole dei Ciclop, faraglioni dei Ciclopi o d'Ací Trezza) són un petit arxipèlag de Sicília, a la Itàlia insular.
Les Illes Ciclòpies estan incloses a l'Àrea Marina protegida Illes Ciclòpies (Area Marina protetta Isole Ciclopi), en territori de la comunitat d'Aci Castello. L'arxipèlag consta de:
* l'isola Lachea,
* il faraglione Grande,
* il faraglione Piccolo.
Té també altres quatre esculls disposats en forma d'arc.

## Topònim

El nom de l'arxipèlag prové de la llegenda que els vuit esculls de basalt que es troben davant d'Aci Trezza -llogaret al municipi d'Aci Castello- són les pedres llançades per Polifem contra Ulisses durant la seva fuga, com es narra en l'Odissea d'Homer.

## Referències

* ↑ Touring Club Italiano, Isole siciliane. Eolie, Egadi, Pelagie, Pantelleria, Ustica, Capo Passero e Ciclopi Touring Editore, 2004 p. 147

## Vegeu també

* Geografia d'Itàlia.
* Geografia d'Europa.

## Enllaços externs

* Marina Protetta Isole Ciclopi.
# Theo Middelkamp

Theo Middelkamp (Nieuw-Namen, 23 de febrer de 1914 - Kieldrecht, 2 de maig de 2005) va ser un ciclista neerlandès que fou professional entre 1935 i 1951.
Fou el primer neerlandès a guanyar una etapa al Tour de França. Mai no havia vist la muntanya ni s'havia enfrontat a cap etapa de muntanya. Sempre anava en una bicicleta amb una sola marxa. Amb tot, el 14 de juliol de 1936 va guanyar l'etapa entre Aix-les-Bains i Grenoble, superant el Coll del Galibier. Va acabar el 23è de la general. El 1937 va haver d'abandonar després d'una caiguda. El 1938 va guanyar la setena etapa i va obtenir un premi de 5.000 francs, molt menys del que guanyava a les curses de Flandes, per la qual cosa decidí no participar mai més al Tour i especialitzar-se en les clàssiques.
La seva carrera fou interrompuda per la Segona Guerra Mundial, en el transcurs de la qual es va guanyar la seva vida com a contrabandista, però fou agafat i empresonat.
El 1946 un incident mecànic li va impedir guanyar el Campionat del Món. El 1947, a Reims, aconsegueix ser el primer neerlandès a conquerir el Campionat del Món de Ciclisme.
El 1951 es va retirar i es va dedicar a la restauració a Kieldrecht (Bèlgica).

## Palmarès

* 1934
** Campió d'Holanda d'independents
* 1935
** 1r al Stadsprijs Geraardsbergen
* 1936
** 1r del Gran Premi Stad Vilvoorde
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
** Medalla de bronze al Campionat del Món de ciclisme
* 1937
** 1r del Critèrium de Namur
* 1938
** Campió dels Països Baixos en ruta
** 1r al Gran Premi Gran Premi 1r de maig d'Hoboken
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
* 1939
** 1r del Gran Premi del Nord de Flandes
* 1943
** Campió dels Països Baixos en ruta
* 1945
** Campió dels Països Baixos en ruta
** 1r al Premi Nacional de Clausura
* 1946
** 1r al Gran Premi Stad Sint-Niklaas
* 1947
** Campió del Món de ciclisme
** 1r al Circuit de les Muntanyes Flamenques
** 1r del Premi Victor Standaert
* 1948
** Campió dels Països Baixos de fons
** 1r al Circuit de Flandes Oriental
* 1949
** 1r del Critèrium de Namur
** 1r del Critèrium de Waremme
* 1950
** Campió dels Països Baixos de fons
** Medalla de plata al Campionat del Món de ciclisme

### Resultats al Tour de França

* 1936. 23è de la classificació general i vencedor d'una etapa
* 1937. Abandona (5a etapa)
* 1938. 42è de la classificació general i vencedor d'una etapa

## Referències

* ↑ «MIDDELKAMP Theo», 27-11-2024. [Consulta: 18 febrer 2025].
* 1 2 ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Theo MIDDELKAMP» (en italià). [Consulta: 18 febrer 2025].
* ↑ «Palmarès de Theo Middelkamp (Hol)», 12-01-2021. [Consulta: 18 febrer 2025].
* ↑ Cruz, Juanfran de la. Gustaaf Deloor, de la Vuelta a la Luna (en castellà). Libros de Ruta, 2018-03-27. ISBN 978-84-946928-2-6.
* 1 2 3 «Theo Middelkamp - 1936 photo» (en anglès). [Consulta: 18 febrer 2025].

## Enllaços externs

* Palmarès de Theo Middelkamp (francès)
# Carme Manuel Cuenca

Carme Manuel Cuenca (València, 11 de juny de 1960) és una catedràtica valenciana de literatura estatunidenca a la Universitat de València, novel·lista, traductora i directora de la col·lecció Biblioteca Javier Coy d'Estudis Nord-americans, fundada l'any 2002, en honor d'un dels pioners de la investigació espanyola en literatura nord-americana. Des de juny de 2021 és membre de l'Acadèmia Valenciana de la Llengua.
En el marc de la seua especialitat, va ser vicepresidenta de la Asociación Española de Estudios Americanos des de març de l'any 2012 fins al 2020. La seua tasca, a banda de la docent, està dedicada a coeditar diverses revistes acadèmiques espanyoles i estatunidenques. En els últims anys, s'ha centrat en la literatura de les dones afroamericanes dels segles XIX i XX. També és coautora amb Josep-Vicent Garcia i Raffi, de la primera antologia i traducció de poesia gal·lesa al català, la biografia de l'activista i traductora gal·lesa Esyllt T. Lawrence, i una sèrie d'assajos sobre la llengua i l'ensenyament gal·lesos i la seua relació amb la llengua catalana i la docència al País Valencià.
L'any 2013 va publicar la seva primera novel·la, Llanceu la creu, al qual seguiren els relats «Mapa», en el recull Escriure el país, i «Stabat Mater», a Entre dones.

## Obres
### Creació literària

* Llanceu la creu. Edicions Tres i Quatre, 2013.
* «Mapa», en Escriure el país (I. Marcillas, A. Esteve, M.A. Francés, ed.). Onada, 2015.
* «Stabat Mater», en Entre dones (R. Ricart, ed.). Balandra, 2016.
* «Les adoptives», en La improbable vida de Joan Fuster. (R. Ricart, ed.). Tres i Quatre, 2017.

## Referències

* ↑ «Carme Manuel Cuenca». Autors a les Aules, Acadèmia Valenciana de la Llengua. [Consulta: 27 juny 2021].
* ↑ «L'Acadèmia Valenciana de la Llengua elegeix set noves acadèmiques i assoleix la paritat». Vilaweb, 12-03-2021. [Consulta: 27 juny 2021].
* ↑ «L'AVL celebra l'acte de possessió de les noves acadèmiques després d'una renovació paritària». La Veu, 17-06-2021. [Consulta: 27 juny 2021].
* ↑ «Biblioteca Javier Coy». Arxivat de l'original el 2020-02-23. [Consulta: 13 març 2020].
* ↑ Alonso i Català, Manel. «Carme Manuel llança la creu». El Punt Avui, 12-05-2013. [Consulta: 27 juny 2021].
* 1 2 Aliaga, Xavier. «Carme Manuel: Viatge al fons de la infantesa». Núvol, 06-07-2013. [Consulta: 27 juny 2021].
* ↑ «‘Escriure el país': Onada edicions publica el gran mural literari del País Valencià». Diari La Veu, 01-03-2016. [Consulta: 27 juny 2021].
* ↑ Beltran, Adolf. «Les narradores valencianes exhibeixen la seua diversitat». Eldiario.es, 19-04-2016. [Consulta: 27 juny 2021].
* ↑ «Núria Cadenes: “Estábamos hartas de que los actos sobre Fuster estuvieran protagonizados por hombres”» (en castellà). Fira del Llibre de València, 29-04-2018. Arxivat de l'original el 2021-06-27. [Consulta: 27 juny 2021].
* ↑ «Totes les dones de Joan Fuster». El Temps, 2017 [Consulta: 14 març 2020].
# Cinquet (joc de cartes)

El cinquet és un joc de cartes que es juga amb la baralla espanyola de quaranta cartes (sense vuits ni nous). Hi poden participar de tres a sis jugadors.

## Regles del joc

L'objectiu del joc és que els jugadors col·loquin les cartes sobre la taula fins a quedar-se sense cap.
La forma de col·locar les cartes és la següent:
* Comença el jugador que posseeixi el cinc d'ors.
* Continua el jugador de la dreta, i així successivament.
Només es poden col·locar cincs o totes aquelles cartes que segueixen en progressió ascendent o descendent les que hi ha a la taula i siguin del mateix coll. És a dir, si a la taula només hi ha el cinc d'ors, els jugadors només podran col·locar el sis o el quatre d'ors o un cinc d'un altre coll.
Si un jugador no pot col·locar cap carta, passa, i el torn li correspon al següent jugador. Un jugador pot passar el seu torn, és a dir, no dipositar una carta, només si no té lloc per col·locar-la. Si un jugador pot posar diverses cartes, haurà de triar la que més li convingui per guanyar el joc.
El primer jugador que aconsegueix col·locar totes les seves cartes sobre la taula és el guanyador.

### Variants

També hi ha variants amb alguna modificació en les regles per canviar la dificultat del joc. Per exemple, llei del cinc obliga a treure tots els naips amb el número cinc des del principi per així tenir tots els colls oberts. Per una altra banda, també trobem una altra opció on el jugador pot passar el seu torn les vegades que li convingui encara que tingui una carta per col·locar. També existeix una variant per jugar amb temps: Si s'acaba el temps de triar la carta, es passa el torn.

## El sis d'oros

N'és una versió, jugada amb totes les 48 cartes de la baralla i monedes.
Les cartes s'han de repartir entre tots els jugadors a parts iguals. Comença qui tingui el sis d'oros; a partir d'aquí els jugadors han d'anar posant o bé un sis o bé cartes per a arribar del sis fins a l'as i fins al dotze, i així amb tots els colls. Quan un jugador no té cap carta per a jugar ha de posar una moneda al pot. Guanya el primer que resta sense cartes i com a premi guanya totes les monedes que s'han posat al pot.

## Referències

* ↑ «LCB Software - Juegos de cartas : El Cinquillo», 07-03-2009. Arxivat de l'original el 2009-03-07. [Consulta: 2 gener 2021].
* ↑ «Cinquet - Diccionari normatiu valencià». [Consulta: 2 gener 2021].
# Circ dels Pessons

El circ dels Pessons, a vegades també anomenat circ de Pessons és un circ muntanyós d'origen glacial situat a la parròquia d'Encamp, al Principat d'Andorra. El topònim pessóns (pessó) és, probablement, derivat del mot comú peça', i els seu significat és "munt cònic de coses". Los Pessons, gran circ d'estanys separats per turons cònics en el terme de Soldeu (entre el poble, la vall d'En Valira i el capdamunt de la vall del Madriu).

## Situació geogràfica

El circ dels Pessons és a l'extrem més oriental de la Parròquia d'Encamp i a l'oest del Port d'Envalira. És un magnífic circ glacial granític i també el conjunt lacustre més gran d'Andorra, on hi ha una vintena d'estanys i estanyols.
| Pic Alt del Cubil 2.833 m | Cap del Bosc de Moretó | Grau Roig 2.150 m (estació d'esquí) |
| Pic d'Ensagents 2.852 m | | Circ dels Colells |
| Pic dels Pessons 2.864 m | Pic de Ríbuls 2.827 m | Pic de Montmalús 2.781 m |
El circ dels Pessons, limita amb altres circs i sectors muntanyosos. Al nord-oest hi ha el circ d'Ensagents. Al sud-oest, la vall del Madriu. Al sud, el pic de Ríbuls, que fa partió amb la Cerdanya a la Vallcivera. Més cap a l'est, entre el pic de Ríbuls i el pic de Montmalús, la carena entre els dos cims, separa el circ dels Pessons dels estanys de Montmalús. A l'est, la carena que davalla cap al nord des del pic de Montmalús i acaba a prop de l'estany de Coma Estremera, separa el circ dels Pessons del circ dels Colells. Pel nord, el circ resta obert a la vall de la Valira d'Orient.

## Referències

* 1 2 Figuera, M. coord.; Lalueza, J.; Aragón, A.; Portell, J. ,col. Editorial Alpina, SL. Andorra. Comapedrosa-Engorgs-Juclà-Pessons-Tristaina. Editorial Alpina, SL, 2018 (Pirineu Català 1:40.000). ISBN 9788480908429.
* ↑ «peça». diccionari.cat, GDLC, 2023. [Consulta: 6 febrer 2023].
* ↑ Coromines, J.. Onomasticon Cataloniae. VI. Curial Edicions Catalanes, 1995, p. 213, columna: b, Línia: 32. ISBN 84-7256-825-3.
* ↑ Vilaplana, J.M.. Estudi del glacialisme de les Valls de la Valira d'Ordino i d'Arinsal, Andorra. 72. Institut d'Estudis Catalans, 1994, p. 41 (Secció de Ciències). ISBN 8472830535, 9788472830530.
# Colin McFarlane

Colin McFarlane (Upper Clapton, 15 de setembre de 1961) és un actor anglès. Ha aparegut a diverses sèries de TV i als films Batman Begins i El cavaller fosc on té el paper del comissari Loeb.

## Biografia

McFarlane va néixer a Clapton, Londres, Anglaterra, de pares jamaicans. Va anar a la Perse School, Cambridge, i es va graduar a la Universitat de Loughborough amb l'especialitat de Drama.
McFarlane va representar al comissari de policia Gillian B. Loeb en les pel·lícules Batman Begins i El cavaller fosc. També ha fet nombroses aparicions en la franquícia del Doctor Who, interpretant al personatge Moran en els episodis " Under the Lake " i " Before the Flood " de la novena sèrie a partir de 2015. A més, també va aparèixer en la tercera sèrie de Torchwood, Children of Earth, com a representant militar nord-americà.
Els seus nombrosos crèdits de televisió inclouen el jutge John Deed, Jonathan Creek, Casualty, Death in Paradise, Father Brown i Holby City. També ha aparegut en dues de les telenovel·les més vistes del Regne Unit. Va protagonitzar com a DCI Irving a Gent del barri com a part de la història de Who Killed Lucy Beale?. I va aparèixer el 6 de setembre de 2010 a Coronation Street com a consultor neurocirurgià, el senyor Jordan.
També ha fet aparicions regulars en la comèdia britànica de televisió, en els espectacles The Fast Show, Randall Hopkirk, Jeeves and Wooster, Two Pints of Lager and a packet of Crisps, Harry and Paul i The Thin Blue Line. Va interpretar l'inspector Norris en el primer episodi de The Black Books, l'Inspector Terrence Brown, en el primer episodi de Dirk Gently, i va posar la veu al jutge en la revitalització de la sitcom Porridge del 2016.
Va aparèixer al costat de Matt Smith i Natalie Dormer en la pel·lícula de terror Patient Zero, de 2018.
El 12 de juliol de 1993, McFarlane es va casar amb la seva esposa, Kate. Té un fill anomenat Joshua, que va protagonitzar un anunci de Barclays .

## Filmografia

* 2000: Black books (sèrie TV) de Graham Linehan i Dylan Moran, Estació 1 episodi 4: el policia Barry
* 2001: Christmas Carol: The Movie de Jimmy T. Murakami: Fezziwig
* 2005: Batman Begins de Christopher Nolan: comissari Loeb
* 2005: Fràgils de Jaume Balagueró: Roy
* 2008: El cavaller fosc (The Dark Knight) de Christopher Nolan: comissari Loeb
* 2010: Torchwood Els Nens de la Terra": General Pierce
* 2016: Hundraettåringen som smet från notan och försvann: Seth, l'agent de la CIA
* 2017: El guardián invisible de Fernando González Molina: Aloisius Dupree
* 2018: The Commuter de Jaume Collet-Serra: Sam

## Veu

* 2002: The King's Beard de Tony Collingwood

## Referències

* ↑ The Doctor Who Team. «Filming Begins on Doctor Who, Series 9». BBC One, 14-01-2015.
* ↑ «"La primera regla de les relacions d'oficina"». Holby City BBC, 23-08-2011. Arxivat de l'original el 2019-03-28. [Consulta: 6 febrer 2019].
* ↑ «Colin McFarlane - Biografía de Colin McFarlane». [Consulta: 6 febrer 2019].
# Bernadí Muntanya de Montserrat

Bernadí Muntanya de Montserrat o Bernardino Montaña de Monserrate (Barcelona, ~1480 - Valladolid, 1558) fou un cirurgià i anatomista probablement va estudiar medicina a la Facultat de Medicina de Montpeller. Va viure gran part de la seva vida a Valladolid, i en la universitat d'aquesta ciutat ocupà la càtedra d'anatomia, també va ser metge i cirurgià de l'Emperador Carles I. El seu llibre d'anatomia del 1551 és el primer tractat d'anatomia en llengua castellana, Libro de la Anothomia del Hombre que va ser imprès a Valladolid en la impremta de Sebastián Martínez, l'any 1551. Aquest llibre conté nombroses il·lustracions sobre l'anatomia del cos humà.

## Referències

* ↑ Breve estudio en Mètode, revista de la Universidad de Valencia.
* ↑ Ficha de autor en Biblioteca Virtual Miguel de Cervantes,

## Enllaços externs

* Bernardí Muntanya de Montserrat | Galeria de Metges Catalans
* http://www.casadellibro.com/libro-libro-de-la-anathomia-del-hombre-1551-ed-facs/9788483711248/789235
# Félix Boisselier

Félix Boisselier (1776-1811), conegut com a Boisselier el gran per diferenciar-lo del seu germà petit i deixeble Antoine-Félix Boisselier, va ser un dibuixant i pintor d'història francès, seguidor del neoclassicisme.

## Biografia

Fill d'un pagès, va néixer el 13 d'abril de 1776 a Damphal, una localitat de Provencheres-sur-Meuse, un municipi de l'Alt Marne que es va fusionar posteriorment amb la de Val-de-Meuse. Va morir prematurament als 30 anys el 12 de gener de 1811 a Roma.
Els primers anys va treballar com a dibuixant en una fàbrica de paper pintat. En el moment de la Revolució va ser ficat a la presó, i després de recuperar la llibertat va entrar a l'estudi de Jean-Baptiste Regnault, de qui va ser deixeble.
El 1805 va guanyar el Primer Gran Premi de Roma de pintura històrica amb la seva Mort de Demòstenes, que ara es troba a les col·leccions del Museu del Louvre a París, però l'estada habitual a Roma no es va oferir com a part del premi aquell any. Va guanyar el premi per segona vegada el 1806, i més tard aquell any va anar a Roma, on va morir. El seu quadre Mort d'Adonis, presentat pòstumament al Saló de 1812, també es va incorporar al Louvre.
El Museu d'Art i Arqueologia de Senlis conserva una cartera de 76 dibuixos d'ell, la majoria esbossats a Itàlia. El Museu de Belles Arts de Rennes en té uns quants més. L'École nationale supérieure des Beaux-arts de París també té un quadre titulat El retorn del fill pròdig. A les col·leccions del Fogg Art Museum de Cambridge (Massachusetts) s'hi conserva una interpretació en burí del seu quadre El pastor de Virgili, feta per Antoine François Gelée.
Una estela en la seva memòria s'erigeix a l'església de Santa Maria del Popolo, a la Piazza del Popolo de Roma. Allà està escrit, en francès:
“A LA MEMOIRE DE FELIX BOISSELIER. Peintre pensionnaire de l'Académie Française des Beaux Arts à Rome. Né à Amphal Dép. de la Hte Marne, il mourut à Rome le 12 ja cuer 1811 dans la trentième année de son âge. Ses camarades que sa fin prématurée remplit de douleur lui élevèrent ce monument.”
(“EN MEMÒRIA DE FELIX BOISSELIER. Pintor resident a l'Acadèmia Francesa de Belles Arts de Roma. Nascut a Amphal Dep. de Hte Marne, va morir a Roma el 12 gener 1811 als trenta anys de la seva edat. Els seus companys, plens de dolor pel seu final prematur, li va erigir aquest monument.”)

## Referències

* 1 2 Grunchec, Philippe. The Grand Prix de Rome: Paintings from the École des Beaux-Arts, 1797–1863. Washington, DC: International Exhibitions Foundation, 1985, pàg. 148. ISBN 9780883970751.
* ↑ Fogg Art Museum, "Le berger de Virgile" dans les collections

## Fonts

* Aquest article incorpora text d'una publicació que ara és de domini públic: Bryan, Michael (1886). "Boisselier, Félix". Dins de: Graves, Robert Edmund (eds.), Bryan's Dictionary of Painters and Engravers (A–K). Vol.I (3a ed.). Londres: George Bell & Sons
* Charles Gabet: Dictionnaire des artistes de l'école française au XIXe siècle (Paris, 1831) p. 76.

## Enllaços externs

* (anglès) Félix Boisselier a Artcyclopedia
# Gabriel Mayans Femenies

Gabriel Mayans Femenies és un cineasta mallorquí, nascut a Campos el 1931.
De formació autodidacta, des del 1975 i fins avui, ha realitzat més de 70 treballs, tots ells en Súper 8 i en català. Entre aquesta obra hi ha reportatges, documentals, el que ell denomina fantasies i, sobretot, pel·lícules de curt i mitjà metratge. Fins i tot ha realitzat un petit llargmetratge de 54 minuts, El llaüt de la vela negra. Ha creat la seva pròpia productora, Onso Films, que s'encarrega de tot el procés d'elaboració i producció dels seus treballs.
El 2012, Dani Arregui i Laia Boscho van realitzar el documental 8MM de Vida, un retrat filmogràfic del cineasta.

## Unes obres

* El llaüt de vela negra (guió Pere Morey)
* La veu del vent (guió Pere Morey)

## Premis

* 2003: Premi Bartomeu Oliver, un dels Premis 31 de desembre

## Referències

* ↑ «Emotivo homenaje a Gabriel Mayans», Diario de Mallorca, 15 d'agost de 2013
* ↑ Tomeu Obrador, «Onso films» Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine., www.infocampos.com
* ↑ Tomeu Obrador, «Mayans, es decir, ´8mm de vida´», Diario de Mallorca, 5 de juny de 2012
* 1 2 «Obres» Arxivat 2015-06-29 a Wayback Machine., Fitxa de Pere Morey al web de l'Associació d'Escriptors en Llengua Catalana
* ↑ «L'OCB lliura els tradicionals premis 31 de desembre», Anuaris.cat, 20 de desembre de 2003
# Josep Francesc Boix

Josep Francesc Boix (La Jana, s.XVII - 7 de desembre de 1679) va ser un músic castellonenc.
Va ser admès diputat en l'església del seu poble el 13 de juny de 1672. La seva mort va ser sobtada quan encara estava exercint d'escolanet al 1679. Va ser enterrat a la mateixa església on estava fent el servei, a la capella de Sant Bult.

## Referències

* 1 2 Ripollés Pérez, Vicente. Músicos Castellonenses (en castellà). Castelló: Sociedad Castellonense de Cultura, 1935