OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mouvement Républicain Populaire

Mouvement Républicain Populaire MRP (Moviment Republicà Popular) va ser un partit polític francès de la quarta república. Entre els seus líders, destacaren Georges Bidault, Robert Buron, Robert Schuman, Paul Cost-Floret, Pierre-Henri Teitgen i Pierre Pflimlin.

## Història

Fundat en 1944 per Bidault, el partit va ser inicialment un actor polític important i va participar en la majoria dels governs de la quarta república. No obstant això, a diferència de les seves contrapartides demòcrata-cristianes a Alemanya i Itàlia, el vot per l'MRP va declinar en les últimes eleccions; el partit es va dividir profundament sobre la guerra d'Algèria, amb Bidault donant suport a la Organisation de l'Armée Secrète (OAS). Durant els anys seixanta, el partit va donar suport a de Gaulle. El 13 de setembre de 1967 el MRP va deixar d'existir.
No obstant això, des de 1959 en endavant, gran part dels seus militants s'associen als partits del gaullisme o formen el Centre Democràtic (futur Centre de Demòcrates Socials) que s'integren la coalició política Unió per a la Democràcia Francesa el 1978.

## Resultats electorals
### Eleccions legislatives

| Any | Líder | Vots | % | Escons | +/– |
| 1945 | Maurice Schumann | 4,780,338 (#2) | 24.9 | 141 / 522 | – |
| 1946 (I) | Georges Bidault | 5,589,213 (#1) | 28.22 | 166 / 586 | 25 |
| 1946 (II) | Georges Bidault | 4,988,609 (#2) | 25.96 | 173 / 627 | 7 |
| 1951 | Georges Bidault | 2,369,778 (#5) | 12.60 | 95 / 625 | 78 |
| 1956 | Pierre-Henri Teitgen | 2,366,321 (#6) | 10.88 | 83 / 595 | 12 |
| 1958 | Pierre Pflimlin | 1,365,064 (#6) | 7.5 | 57 / 466 | 26 |
| 1962 | André Colin | 821,635 (#6) | 5.45 | 36 / 465 | 21 |

### Eleccions presidencials

| Any | Candidat | Vots | % | Pos. | Resultat |
| 1947 | Champetier de Ribes | 242 | 27,41 / 100 | 2n | Derrota |
| 1953 | Georges Bidault | 143 | 15,58 / 100 | 4t | Derrota |
| 1958 | No van presentar cap candidat | No van presentar cap candidat | No van presentar cap candidat | No van presentar cap candidat | No van presentar cap candidat |
| 1965 | Jean Lecanuet | 3 777 120 | 15,57 / 100 | 3r | Derrota |

## Dirigents
### Presidents

* Maurice Schumann (1944-1949)
* Georges Bidault (1949-1952)
* Pierre-Henri Teitgen (1952-1956)
* Pierre Pflimlin (1956-1959)
* André Colin (1959-1963)
* Jean Lecanuet (1963-1965)

### Secretaris generals

* Robert Bichet (1944)
* André Colin (1944-1955)
* Maurice-René Simonnet (1955-1962)
* André Colin (1962-1963), interí
* Joseph Fontanet (1963-1967)

## Enllaços externs

* Fons dels arxius nacionals Arxivat 2007-02-02 a Wayback Machine.
* Web d'història del M.R.P.
# Bútids

Els bútids (Buthidae) són la família d'escorpins més extensa que existeix, incloent-hi 79 gèneres (un dels quals extint) i 730 espècies, segons descobriments fets fins a agost de 2006. Els membres d'aquesta família són petits o mitjans amb longituds des dels 2 cm (per exemple en els gèneres Microtityus i Microbuthus) fins a 12 cm (com en espècies d'Ananteris, Androctonus, Apistobuthus, Centruroides, Compsobuthus, o Tityus). El seu estèrnum és comunament triangular, encara que en alguns gèneres és pentagonal. Moltes espècies són grogues o marrons (o variacions d'aquests colors), però el negre també és present. Diversos membres d'aquesta família són altament tòxics, però menys de vint poden ser mortals.

## Vegeu també

* Ananteris sabineae
* Tityus
# Verònica (llegenda urbana)

El fantasma del mirall és una llegenda urbana sobre un esperit que apareix en un mirall quan es pronuncia el seu nom un nombre determinat de vegades (normalment tres) davant del mirall. A l'Estat espanyol es coneix a l'esperit com a Verònica o Maria la paralítica i en el món anglosaxó com a Bloody Mary. La llegenda sol aparèixer vinculada a un joc o ritual endevinatori.

## Ritual

El ritual es presenta en diverses versions, implicant l'ús d'objectes quotidians, com ara un llibre (sovint la Bíblia) o unes tisores (en memòria de les que van causar la mort a Verònica). Verònica mata qui l'ha invocada, normalment amb una arma blanca que es trobi a prop (ganivets de cuina, navalles, tallaungles...), que surt disparada i es clava al cor o el coll de la víctima. El tema central del ritu solen ser consultes relacionades amb el primer amor o la mort.

## Llegenda

La versió més comuna de la llegenda explica que es tracta d'una noia morta durant la pubertat (sovint durant una sessió de ouija) i l'esperit de la qual ha quedat atrapat entre el món dels vius i dels morts. No obstant això, algunes versions la consideren filla de Satanàs.

## Bloody Mary

Als Estats Units hi ha una llegenda anàloga protagonitzada per Bloody Mary («Maria la Sagnant»). Una versió relata que Mary era una noia de quinze anys molt bella i vanitosa. El centre de la seva vanitat era la seva bonica cabellera, que totes les nits pentinava cent vegades. Un dia li van voler fer una broma i un home (no se sap qui) es va amagar a l'armari mentre ella es raspallava els cabells. Mentre estava distreta, l'home va sortir, li va tapar la boca amb un mocador i li va tallar tota la cabellera. Ella no va suportar veure's lletja i no va poder esperar que els cabells li creixessin de nou. Unes setmanes després, es va suïcidar. Es creu que perquè aparegui s'han encendre tres espelmes davant d'un mirall, pentinar-se els cabells cent vegades com ella ho feia cada nit i dir «Bloody Mary» tres vegades.

## Referències

* ↑ «10 cosas que te aterrorizaron si fuiste niño en los 90» (en castellà), 07-08-2016. [Consulta: 18 octubre 2024].
* ↑ PEDROSA, José Manuel (2004): La autoestopista fantasma y otras leyendas urbanas españolas, Madrid: Páginas de Espuma (recull 33 versions de la llegenda: pp. 87-98).
* ↑ PEDROSA, José Manuel; MORATALLA, Sebastián (2002): La ciudad oral. Literatura tradicional urbana del sur de Madrid. Teoría, métodos, textos, Madrid: Consejería de Educación.
* ↑ Dundes, Alan (2002): Bloody Mary in the Mirror. Essays in Pyschoanalytic Folkloristics, Jackson: University Press of Mississippi
Viccionari
# Nieves Zúñiga Martirena

Maria Nievez Zúñiga Martirena (Sant Sebastià, 15 de gener de 1960) és una exjugadora de bàsquet basca.
Aler, competí a diversos equips bascos de la Lliga femenina durant la dècada del 1980 i 1990, Juven, CD Donosti, Kaixo, Eroski i Lasarte-Oria. Internacional amb la selecció espanyola en divuit ocasions entre 1982 i 1984, participà en el Preeuropeu del Campionat d'Europa de 1983. També competí internacional amb la selecció d'Euskadi.

## Referències

* ↑ «Zuñiga, Nieves» (en castellà). Auñamendi Eusko Entziklopedia. [Consulta: 11 octubre 2024].
* ↑ «Historia de la Federación Vasca de Baloncesto» (en castellà). ESF. [Consulta: 11 octubre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa de Nieves Zuñiga Martirena - Selección Femenina Absoluta
# Turó de Sant Joan (Terrassa)

El Turó de Sant Joan és una muntanya de 619 metres que es troba al municipi de Terrassa, a la comarca del Vallès Occidental.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# María Isabel Moreno Allué

María Isabel "Maribel" Moreno Allué (Ribes de Freser, 2 de gener de 1981) és una ciclista catalana, establerta a Sabiñánigo, que va destacar en el ciclisme en ruta.
Del seu palmarès destaca un Campionat d'Europa en ruta i quatre Campionats d'Espanya.
Poc abans de començar els Jocs Olímpics de Pequín, va donar positiu per EPO en un control i va ser suspesa per dos anys.

## Palmarès

* 2002
** 1a a la Fletxa gascona i vencedora de 2 etapes
* 2003
** Campiona d'Europa en ruta sub-23
** 1a a la Copa d'Espanya sub-23
* 2005
** Campiona d'Espanya en ruta
* 2006
** Campiona d'Espanya en ruta
* 2007
** Campiona d'Espanya en ruta
** Campiona d'Espanya en contrarellotge
** 1a al Tour de l'Ardecha i vencedora d'una etapa
* 2008
** Vencedora d'una etapa a la Volta a Occident

## Referències

* ↑ La ciclista catalana Maribel Moreno, primer cas de dopatge als Jocs de Pequín
* ↑ Dos años de suspensión para Maribel Moreno

## Enllaços externs

* Palmarès a cyclebase.nl
* Palmarès a sitiodeciclismo.net
# Mateo Garralda Larumbe

Mateo Garralda Larumbe (Burlada, Navarra, 1 de desembre de 1969) és un exjugador i entrenador d'handbol navarrès, guanyador de dues medalles olímpiques.
Després d'una trajectòria esportiva on jugà als principals equips d'handbol espanyols, al juny del 2012 es va retirar a l'AD Ciudad de Guadalajara, esdevenint el seu entrenador.
Va participar, als 22 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1992 celebrats a Barcelona (Catalunya), on va aconseguir guanyar un diploma olímpic en finalitzar cinquè en la competició masculina d'handbol amb la selecció espanyola. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1996 realitzats a Atlanta (Estats Units), on va aconseguir guanyar la medalla de bronze, un metall que repetí en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2000 realitzats a Sydney. Als Jocs Olímpics d'Estiu de 2004 realitzats a Atenes va aconseguir guanyar un nou diploma olímpic en finalitzar setè en la competició masculina.
Al llarg de la seva carrera ha guanyat una medalla en el Campionat d'Europa i quatre medalles en el Campionat d'Europa.

## Palmarès

* Lliga ASOBAL: 1996, 1997, 1998 i 1999
* Copa del Rei: 1997 i 1998
* Copa ASOBAL: 1995 i 1996
* Supercopa d'Espanya d'handbol: 1993, 1997 i 1998
* Copa d'Europa d'handbol: 1994, 1996, 1997, 1998, 1999 i 2001
* Recopa d'Europa d'handbol: 1995 i 2000
* Copa EHF: 1993
* Supercopa d'Europa d'handbol: 1996, 1997, 1998 i 2000
* Lliga danesa: 2009

## Referències

* ↑ «Mateo Garralda és el nou tècnic del Quabit Guadalajara» (en castellà). AS.com, 27-06-2012. [Consulta: 27 juny 2012].
# Decàedre

Un decàedre o decaedre és un políedre que té deu cares. Hi ha 32.300 tipus de decaedres topològicament diferents i cap d'ells és regular, per la qual cosa aquest terme és ambigu.
Amb cares regulars:
* Prisma octagonal (8-prisma uniforme)
* Antiprisma quadrat (4-antiprisma uniforme)
* Cúpula quadrada (Sòlid de Johnson 4)
* Bipiràmide pentagonal (Sòlid de Johnson 13, 5-bipiràmide)
* Prisma pentagonal augmentat (Sòlid de Johnson 52)
Amb cares irregulars també pot ser:
* Trapezoedre pentagonal (5-trapezoedre, antiprisma dual), sovint utilitzat com a dau en jocs de taula (conegut com a d10)
* Piràmide enneagonal (9-piràmide)
* Decàedre deu de diamants

## Referències

* ↑ «decàedre | enciclopedia.cat». [Consulta: 23 febrer 2025].
* ↑ «What does decahedron mean?». [Consulta: 8 novembre 2021].
* ↑ Pugh, Anthony «Polyhedra: A Visual Approach» (en anglès). , 1976.

## Enllaços externs

* Weisstein, Eric W., «Decahedron» a MathWorld (en anglès).
# Copa djiboutiana de futbol

La Copa djiboutiana de futbol, oficialment Coupe de Djibouti o Coupe du 27 Juin, és la principal competició futbolística per eliminatòries de Djibouti.

## Historial

Font:
| Temporada | Campió | Resultat | Finalista |
| 1983 | AS Port | | BIS |
| 1984-1987 | desconegut | desconegut | desconegut |
| 1988 | AS Port | 0-0 (4-3 p) | ACPM Djibouti |
| 1989 | AS Port | 4-2 | Chemin de Fer Djibouto-Ethiopien |
| 1990 | AS Port | | |
| 1991 | AS Aéroport | 2-1 | AS Port |
| 1992 | AS Compagnie Djibouti-Ethiopie | 4-3 | AS Etablissements Marill |
| 1993 | Force Nationale Securité | | ONED Djibouti |
| 1994 | FC Balbala | 0-0 (5-4 p) | AS Ali Sabieh Djibouti Télécom |
| 1995 | FC Balbala | | |
| 1996 | FC Balbala | | |
| 1996-97 | Forces Armées Djiboutiennes | | |
| 1997-98 | Force Nationale de Police | | |
| 1998-99 | AS Boreh | | |
| 1999-00 | AS Port | | |
| 2000-01 | Chemin de Fer Djibouto-Ethiopien | | |
| 2001-02 | Jeunesse Espoir | | Chemin de Fer Djibouto-Ethiopien |
| 2002-03 | AS Boreh | 1-1 (5-4 p) | AS Ali Sabieh Djibouti Télécom |
| 2003-04 | Chemin de Fer Djibouto-Ethiopien | 6-2 | AS Boreh |
| 2004-05 | Poste de Djibouti | 2-0 | AS Port |
| 2005-06 | AS Ali Sabieh Djibouti Télécom | 3-0 | AS Gendarmerie Nationale |
| 2006-07 | Société Immobiliére de Djibouti | 1-1 (4-3 p) | AS CDE-Colas |
| 2007-08 | AS CDE-Colas | 1-1 (4-3 p) | Guelleh Batal Garde Républicaine |
| 2008-09 | Guelleh Batal Garde Républicaine | 0-0 (13-12 p) | AS Ali Sabieh Djibouti Télécom |
| 2009-10 | AS Port | 3-2 | Guelleh Batal Garde Républicaine |
| 2010-11 | AS Port | 2-0 | AS Ali Sabieh Djibouti Télécom |
| 2011-12 | Guelleh Batal Garde Républicaine | 2-1 | AS Ali Sabieh Djibouti Télécom |
| 2012-13 | AS Port | 1-1 (4-3 p) | AS Ali Sabieh Djibouti Télécom |
| 2013-14 | AS Tadjourah | 1-1 (5-4 p) | Guelleh Batal Garde Républicaine |
| 2014-15 | Guelleh Batal Garde Républicaine | 2-0 | AS Port |
| 2015-16 | AS Ali Sabieh Djibouti Télécom | 1-1 (4-2 p) | FC Dikhil |
| 2016-17 | AS Gendarmerie Nationale | 0-0 (7-6 p) | Guelleh Batal Garde Républicaine |
| 2017-18 | AS Ali Sabieh Djibouti Télécom | 1-0 | Bahache/Université de Djibouti |
| 2018-19 | AS Arta/Solar7 | 0-0 (3-0 p) | AS Gendarmerie Nationale |
| 2019-20 | AS Arta/Solar7 | 1-0 | AS Ali Sabieh Djibouti Télécom |
| 2020-21 | AS Arta/Solar7 | 0-0 (4-3 p) | FC Dikhil |
| 2021-22 | AS Arta/Solar7 | 3-1 | AS Ali Sabieh Djibouti Télécom |
| 2022-23 | AS Arta/Solar7 | 3-0 | Guelleh Batal Garde Républicaine |
| 2023-24 |

## Referències

* ↑ «Djibouti Cup Winners». RSSSF. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Coupe de Djibouti Après le titre de champion et le trophée de la super league : L'ASAS/Djibouti Telecom réalisé le triplé». Arxivat de l'original el 2018-10-17.
# Buguenvíl·lea

Les buguenvíl·lees o buguenvíl·lies (Bougainvillea) formen un gènere amb 18 espècies de plantes originàries de les regions tropicals i subtropicals de l'Amèrica del sud i s'estenen des del Brasil al Perú i cap al sud fins a la regió del Chubut a l'Argentina. Va ser descobert per la ciència al Brasil, el 1767, per Philibert Commerson, naturalista de l'expedició de Louis Antoine de Bougainville.
Són plantes enfiladisses o lianes de fins a 12 metres de llarg. De fulla persistent o no segons les condicions climàtiques. Fulles alternes de fins a 13 cm de llarg i 6 d'ample.
És un gènere molt utilitzat en jardineria en zones de clima mediterrani, per exemple en les estacions de tren.
Aparentment fan gran quantitat de flors, però en realitat són fulles modificades o bràctees amb colors vistosos. Les autèntiques flors són blanques i poc destacades i fan fruits en forma d'aqueni.
Les buguenvíl·lees necessiten sol directe per prosperar i són molt poc atacades per insectes i malalties.
* Buguenvíl·lea a Taormina
* Buguenvíl·lea a l'estació de tren de Calella
* Buguenvíl·lea morada
* Buguenvíl·lea groga

## Referències

* ↑ «Buguenvíl·lea». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Germplasm Resources Information Network: Bougainvillea Arxivat 2009-01-20 a Wayback Machine. (anglès)
* Bougainvillea spinosa in Argentina Arxivat 2007-04-17 a Wayback Machine. (castellà)
* Flora Brasiliensis: Bougainvillea (portuguès)
# Fructuós Canonge i Francesch

Fructuós Canonge i Francesch (Montbrió del Camp, 27 de març de 1824 - Barcelona, 13 de gener de 1890) fou un prestidigitador català, també conegut per Fruitós, i anomenat El Merlí català.

## Biografia

Fou fill de Josep Canonge i Bonet, cerer i adroguer natural de Girona, i de Maria Francesch i Gasull, natural de Montbrió del Camp.
El 1831 la seva família es traslladà a Barcelona. Fou enllustrador i venedor ambulant de betum d'enllustrar el calçat. Assolí grans èxits com a prestidigitador: recorregué Amèrica i bona part d'Europa. Perseguit per les seves idees republicanes, fou nomenat, tanmateix, cavaller dels ordes de la reina Isabel II d'Espanya i de Carles III. Es diu que en una actuació per la reina Isabel II va arribar tres hores tard. Quan el mag va aparèixer, i just quan començava a recriminar-li el retard, tots els rellotges del palau van marcar l'hora acordada per a l'espectacle. En les primeres festes de la Mercè (1871), va actuar per Amadeu de Savoia, a qui mentre el delectava amb uns jocs amb un mocador, d'aquest va fer sorgir un paper que portava escrit "Què vol el poble?", que amb un ràpid moviment de mans va substituir per un pa, denunciant així la pobresa de molts barcelonins.
Es va fer famós per anar sempre medalles, ja que en les seves actuacions davant la reialesa preferia cobrar amb medalles que no amb diners. Per això es va crea la parèmia de “tenir més medalles que en Canonge”.
Es va casar amb Maria Degà. La seva esposa feia d'ajudant seu durant les seves actuacions.
La ciutat de Barcelona guarda dos vestigis de la seva existència, el primer, el seu cartell d'enllustrador de botes a la plaça Reial, i un segon, al carrer Pas de l'Ensenyança on hi ha un dibuix del mag traient un conill del barret que fou el reclam d'un desaparegut comerç de prestidigitació.

## Referències

* 1 2 3 Registre de Defuncions de l'Ajuntament de Barcelona, any 1890, número de registre 921.
* ↑ «Espectacles públics - Cassino del Triunfo». L'Arch de Sant Martí, 03-01-1886, pàg. 1.

## Enllaços externs

* «Recordem al mag Fructuós Canonge amb el Màgic Andreu». Divendres. TV3, 09-04-2013. [Consulta: 2 gener 2014].
* Virgili, Montse «Lustrosa humanidad» (en castellà). La Vanguardia, 24-12-2008 [Consulta: 2 gener 2014]. Arxivat 2 de gener 2014 a Wayback Machine.
# Aranya web

Una aranya web o robot web (web crawler en anglès) és un programari que inspecciona pàgines Web de forma metòdica i automatitzada. Les aranyes web s'utilitzen per a crear una còpia de totes les pàgines web visitades per al seu processament posterior per un motor de recerca que indexa les pàgines per a proporcionar un sistema de recerques ràpid.
Aquests programes comencen visitant una llista d'URLs identifiquen els hiperenllaços que contenen i els afegeixen a la llista d'URLs a visitar de manera recurrent d'acord amb un determinat conjunt de regles. El seu funcionament usual és a partir d'un grup d'adreces inicials que es proporciona a aquest programa, l'aranya les descarrega, n'analitza les pàgines i cerca enllaços a pàgines noves. Després descarrega aquestes pàgines noves, n'analitza els enllaços, i així successivament ad nauseam.
Les tasques més comunes de les aranyes són:
* Crear l'índex d'una màquina de recerca.
* Analitzar els enllaços d'un lloc per a buscar enllaços trencats.
* Recol·lectar informació d'un cert tipus, com preus de productes per a recopilar un catàleg.
Els administradors de webs poden controlar relativament l'accés de les aranyes a les seves webs creant l'arxiu "robots.txt", que usa una sintaxi definida per a guiar aquests robots per l'estructura d'aquella web. Podeu veure per exemple l'arxiu; http://ca.wikipedia.org/robots.txt

## Tipus

Hi ha diversos tipus d'aranyes web. Alguns d'aquests són: les aranyes web de motors de cerca, les personalitzades, les comercials, les del núvol, i les d'escriptori.
En primer lloc, les aranyes web de motors de cerca són el tipus més comú. Aquestes examinen, recopilen i indexen el contingut web. D'aquesta manera optimitzen la base de dades del motor de cerca. Alguns exemples d'aquest tipus són els següents: Googlebot, Bingbot, Slurpbot (de Yahoo), FaceBot, entre d'altres.
En segon lloc, les aranyes web personalitzades són les que s'utilitzen per a fer tasques concretes a empreses. Un exemple és controlar la freqüència de termes de cerca concrets.
També hi ha les aranyes web comercials que són les que es comercialitzen. Aquestes ofereixen més serveis i funcions i estalvien temps i diners a les empreses.
Les aranyes web del núvol emmagatzemen les dades al núvol en comptes de a un servidor local. Aquestes permeten utilitzar eines d'anàlisi i les bases de dades des de qualsevol dispositiu iniciant sessió. Això és degut a la seva independència respecte dispositius locals.
Per acabar, les aranyes web d'escriptori són les que es poden utilitzar a ordinadors propis. Aquestes són més econòmiques, però per aquesta raó són més limitades que la resta i només poden evaluar petites quantitats de dades i llocs web.

## Referències

* ↑ «¿Qué es un web crawler? Cómo las arañas web optimizan Internet» (en castellà), 21-10-2020. [Consulta: 11 desembre 2024].

## Enllaços externs

* The Web Robots Page Arxivat 2008-05-17 a Wayback Machine. (anglès)
* Googlebot, l'aranya de Google Arxivat 2006-12-20 a Wayback Machine. (castellà)
# Calcocianita

La calcocianita és un mineral de la classe dels sulfats. Rep el seu nom dels termes grecs per "coure" i "blau-atzur", en al·lusió a la seva composició i a la propietat de tornar-se blava quan s'exposa a l'aire humit.

## Característiques

La calcocianita és un sulfat de fórmula química CuSO₄. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic. Els cristalls són tabulars en {010} i lleugerament allargats al llarg de [001], de fins a diversos mil·límetres; es troba típicament en incrustacions cristal·lines. Està química i estructuralment relacionada amb la dravertita. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3,5. És soluble en H₂O i molt higroscòpica, alterant-se a calcantita.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la calcocianita pertany a «07.A - Sulfats (selenats, etc.) sense anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana» juntament amb els següents minerals: mikasaïta, mil·losevichita, zincosita i ferrotel·lurita.

## Formació i jaciments

És un sublimat que es troba a prop de fumaroles volcàniques. Sol trobar-se associada a altres minerals com: dolerofanita, melanotal·lita, eriocalcita, euclorina, piypita, ponomarevita, cotunnita, sofiïta, fedotovita, tenorita, stoiberita, shcherbinaïta, ziesita, bannermanita o calcantita. Va ser descoberta l'any 1868 al Vesuvi, a la província de Nàpols (Campània, Itàlia).

## Referències

* ↑ «Chalcocyanite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 1r juliol 2016].
* 1 2 «Chalcocyanite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 1r juliol 2016].