OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Amfiteatre d'Arle

L'amfiteatre d'Arle és una construcció romana de finals del segle i, en el marc de les extensions flavianes de la ciutat. Està inscrit a la llista del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO des del 1981.

## Història

Els enginyers romans varen construir l'amfiteatre sobre el pujol de l'Hauture. Abans, hagueren d'enderrocar el recinte augustinià erigit un segle abans. L'amfiteatre reprèn les característiques clàssiques d'aquest tipus de construcció i s'inspira en el Coliseu de Roma que s'havia acabat feia poc: un sistema d'evacuació a través de nombrosos passadissos d'accés, una escena central de forma el·líptica envoltada de grades, amb arcades de dos nivells, amb una longitud total de 136 metres, o sigui d'una dimensió superior a la de l'amfiteatre de Nimes construït poc després. Aquest edifici pot acollir 25 000 espectadors.
Aquest «temple» del joc on s'enfrontaven els gladiadors va estar en funcionament fins al final de l'Imperi Romà. Documents històrics ensenyen que encara s'utilitzava sota l'episcopat de Césaire d'Arle (503-542) i després de passar la ciutat sota el domini franc (537) fins a 549, data del darrer espectacle amb l'arribada de la pesta.
A finals del segle vi, l'amfiteatre s'adapta a la nova realitat del temps: la tornada de la inseguretat. Es transforma en una ciutat fortificada, es dota de quatre torres i dins s'hi integren més de 200 habitatges i dues capelles.
La seva nova funció residencial va perdurar en el temps - Francesc I en una estada a la ciutat se'n sorprèn i lamenta trobar tal edifici en un estat tan trist - abans que l'expropiació començada des de la fi del segle xviii i acabada definitivament el 1825 sota la impulsió de l'alcalde de la ciutat de l'època, el baró de Chartrouse. L'amfiteatre troba des de 1830, en el moment d'una festa inaugural en ocasió de la celebració de la presa d'Alger, el costat festiu i dramàtic inicial per al qual va ser construït, com una mena de prolongació dels costums romans, amb l'espectacle taurí. És per aquest motiu que se'l coneix comunament com Arènes. El 1840, és classificat monument històric i el 1981 inscrit al Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO.
Actualment a l'amfiteatre s'hi representen nombrosos espectacles, en particular curses de braus, a les quals cal afegir teatre i espectacles musicals.

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Arles, Roman and Romanesque Monuments» (en anglès). [Consulta: 23 desembre 2021].
# Apatxesaure

L'apatxesaure (Apachesaurus) és un gènere extint d'amfibi temnospòndil que va viure al final del període Triàsic en el que avui és Estats Units.
L'Apatxesaurus mesurava al voltant de 43 centímetres de llarg. Sent el membre més petit de la família Metoposauridae, els ulls del Apatxesaurus estaven més endavant en el crani que els dels altres amfibis temnospòndils. S'han recol·lectat fòssils de Apatxesaurus principalment en els estats d'Arizona i Nou Mèxic.
L'espècie tipus és Apatxesaurus gregorii, descrita per A.P. Hunt l'any 1993.

## Referències

* Branson, E.B., and M.G. Mehl, 1929. Triassic amphibians from the Rocky Mountain region. University of Missouri Studies 4:155-239.
* Gregory, J. T., 1980. The otic notch of metoposaurid labyrinthodonts, pp. 125-136 in: Jacobs L. L. (ed.) Aspects of Vertebrate History: Essays in Honor of Edwin H. Colbert. Museum of Northern Arizona.
* Davidow-Henry, B., 1987. New Metoposaurs from the southwestern United States and their phylogenetic relationships. Unpublished MS thesis, Texas Tech University, Lubbock, pàg. 75.
* Hunt, A.P., 1993. Revision of the Metoposauridae (Amphibia: Temnospondyli) and description of a new genus from Western North America, pàg. 67-97 in: Morales, N. (ed.), Aspects of Mesozoic Geology and Paleontology of the Colorado Plateau, Museum of Northern Arizona Bulletin 59
* Long, R.A., and P.A. Murry, 1995. Late Triassic (Carnian and Norian) tetrapods from the southwestern United States. New Mexico Museum of Natural History and Science Bulletin 4.
* ↑ «Apatxesaure a Fossilworks». Arxivat de l'original el 2014-11-02. [Consulta: 2 novembre 2014].
# Assassinat d'Alireza Fazeli Monfared

L'assassinat d'Alireza Fazeli Monfared, nascut a l'Iran el 2 de gener de 2001, va tenir lloc el 4 de maig de 2021. Els autors del crim van ser el seu mig germà i dos dels seus cosins, a l'assabentar-se que Fazeli era homosexual i planejava fugir a Turquia, com a refugiat, per reunir-se amb la seva parella.
Fazeli, de 20 anys, havia patit assetjament per part de la seva família, per la seva forma de vestir i de comportar-se. Aquests fets van ser denunciats pel mateix Fazeli a través de les seves xarxes socials. Així, va planejar fugir de l'Iran i refugiar-se a Turquia. A més, va ser eximit del servei militar obligatori de dos anys per "depravacions morals i sexuals, com ara, ser homosexual". Tot plegat, va ser descobert pels seus familiars quan varen obrir una carta, enviada a Fazeli per l'Oficina de Conscripció de l'Iran, on es detallava la informació de la seva exoneració.
Segons el relat d'un amic de Fazeli, qui va fer unes declaracions a IranWire, a les 19:00 hores (hora local), després d'una trucada telefònica amb la seva mare, el mig germà de Fazeli va portar al jove als afores de la ciutat de Ahwaz, al poble de Borumi, amb l'excusa que el seu pare necessitava veure'l. Allà, els familiars, el varen assassinar a cops i després el varen decapitar, deixant el cadàver al costat d'un arbre. A l'endemà, varen avisar la mare de Fazeli i varen comunicar-li la ubicació del cos sense vida del seu fill. Els familiars, presumptament assassins, de Fazeli van ser arrestats per la policia.

## Referències

* ↑ «Tres miembros de una familia golpean y decapitan a un joven de 20 años antes de escapar con su novio» (en castellà). [Consulta: 13 maig 2021].
* 1 2 «Gay Man In Iran Reportedly Killed By His Own Family» (en anglès). [Consulta: 13 maig 2021].
* 1 2 Meganoticias. «Joven de 20 años es decapitado por su medio hermano y sus primos por ser homosexual» (en castellà), 09-05-2021. [Consulta: 13 maig 2021].
* ↑ «Gay man brutally murdered and beheaded by family in Iran in 'honour killing'» (en anglès britànic), 09-05-2021. [Consulta: 13 maig 2021].
# Apel·lació a la pedra

L'apel·lació a la pedra, també coneguda pel llatinisme argumentum ad lapidem, és una fal·làcia lògica que consisteix a assenyalar una afirmació com a absurda sense presentar proves de l'absurd.
Les afirmacions ad lapidem són fal·laces, ja que no aborden el fons de la reivindicació de la controvèrsia. Els arguments ad hominem, els quals qüestionen els mèrits de qui advoca l'al·legació en compte dels mèrits de la mateixa al·legació, són fal·laços per la mateixa raó. El mateix s'aplica a la prova per afirmació, quan una al·legació no provada o desmentida s'esmenta com a veritat sense més base o motiu que haver estat afirmada la seva veracitat.

## Referències

* ↑ "Definitions of Fallacies" Arxivat 2009-07-27 a Wayback Machine., Dianah Mertz Hsieh, 20 August 1995
* ↑ Pirie, Madsen. How to win every argument: the use and abuse of logic. Continuum International Publishing Group, 2006, p. 101–103. ISBN 9780826490063.
* ↑ Alexander, Samuel. «Dr. Johnson as a Philosopher». A: Slater, John. Collected works of Samuel Alexander. 4. Continuum International Publishing Group, 2000, p. 119. ISBN 9781855068537.
# Edward Elric

L'Edward Elric és el protagonista de la sèrie d'animació Fullmetal Alchemist.
Expert en arts marcials i amb un cos força desenvolupat per la seva edat, pateix, però, d'un terrible complex per la seva baixa estatura (potser per l'aversió que sent cap a la llet), fet que tothom li recorda en veure'l i que fa que es crispi molt.
Una altra peculiaritat és que va perdre la cama esquerra quan va intentar ressuscitar la seva mare morta. A més, per aquest accident el seu germà petit, l'Alphonse Elric, va morir, tot i que va aconseguir salvar-li la seva ànima unint-la a una armadura que es trobava al mateix lloc, perdent el seu braç dret en l'intent. Després d'això, es va fer posar un braç i una cama de metall.
Com a alquimista, l'Edward té l'habilitat de fer alquímia només connectant totes dues mans, i no li cal l'ajuda dels cercles de transmutació que són tradicionalment emprats per la resta d'alquimistes. Normalment empra el seu poder per transformar objectes en d'altres (amb especial predilecció en transformar el seu propi braç dret en armes per atacar els seus enemics) o per reparar objectes vells o trencats.
El seu gran objectiu és trobar la Pedra Filosofal, que li permetria tornar tant el seu cos com el del seu germà a la normalitat.

## Referències

* ↑ Arakawa, H. «Capítol 6». A: Fullmetal Alchemist, Volume 2 (en anglès). Viz Media, 2005, p. 94. ISBN 978-1-59116-923-9.
* ↑ Arakawa, H. «Capítol 2». A: Fullmetal Alchemist, Volume 1 (en anglès). Viz Media, 2005, p. 82. ISBN 978-1-59116-920-8.
# Amo (Doctor Who)

L'Amo és un personatge recurrent de la sèrie de televisió de ciència-ficció britànica Doctor Who. És un senyor del Temps renegat, i és el més gran enemic individual del Doctor.
Quan l'Amo aparegué per primer cop al gener del 1971, era interpretat per Roger Delgado, que continuà al paper fins a la seva mort el 1973. Posteriorment, Peter Pratt i Geoffrey Beevers interpretaren una versió físicament decaiguda del senyor del temps, fins que Anthony Ainley aconseguí el paper el 1981. Hi romangué fins a la cancel·lació de Doctor Who el 1989. EL 1996, l'Amo fou interpretat per Gordon Tipple (breument) i Eric Roberts a la pel·lícula de televisió. A la sèrie revivida, Derek Jacobi interpretà breument la reintroducció del personatge, abans de passar el testimoni a John Simm, que jugà el paper de l'Amo al clímax de la sèrie del 2007.

## Referències

* ↑ «Roger Delgado». http://h2g2.com/. [Consulta: 10 gener 2016].
Viccionari
# Apel·lació a les conseqüències

L'apel·lació a les conseqüències, també anomenat argumentum ad consequentiam, és una fal·làcia lògica consistent en deduir la falsedat d'una conclusió basant-se en les conseqüències, positives o negatives, que comportaria la seva veracitat.
Aquesta fal·làcia confon les conseqüències d'una conclusió amb les proves de la seva veracitat.
Alguns exemples en són:
* Aquest home ha de ser innocent. Què faran, sinó, els seus dos fills petits.
* Déu ha d'existir perquè hi ha molta gent que troba la felicitat en la religió
* Déu no pot existir perquè hi ha molts creients que són dolents
L'Argumentum ad baculum és un cas especial d'apel·lació a les conseqüències.
# Efeb ros

L'Efeb ros, també conegut com a Kuros ros, és el cap d'una escultura d'un jove efeb que data de l'any 490 - 480 aC i que va ser esculpida per artistes de l'antiga Grècia.

## Troballa i història

El cap (juntament amb la pelvis) van ser trobades l'any 1923, durant les excavacions de l'antic Museu de l'Acròpoli. Es creu que va quedar sota les restes de l'Acròpoli després de la seva destrucció per part dels perses de Xerxes I.

## Simbologia

La peça representa a un efeb amb expressió malenconiosa. Es va denominar efeb ros a causa de la tonalitat groguenca del seu cabell.
És una escultura del segle v, per la qual cosa s'aprecia la moda que començava a Grècia per aquells temps de recollir els cabells amb una cinta, mostra molt bé els cànons contemporanis.

## Característiques

* Autor: Anònim.
* Estil:Protoclassic
* Material: Marbre.
* Altura: 25 centímetres.
* Profunditat: 22,8 centímetres

## Conservació

La peça s'exposa de forma permanent al Museu de l'Acròpoli d'Atenes (Grècia), on té assignat el nombre d'inventari 689.

## Vegeu també

* Curos
* Escultura de l'Antiga Grècia
* Estil sever
* Museu de l'Acròpoli

## Fonts

* → Web oficial del Museu de l'Acròpoli d'Atenes.
* → Pàgina d'Artehistoria
* Acropolis Museum
# Quecto-

Quecto- (símbol q) és un prefix divisor del Sistema Internacional d'Unitats que indica un factor de 1000$^{–10}$ o 10$^{–30}$ o 0,000 000 000 000 000 000 000 000 000 001.
Adoptat el 2022, prové d'una combinació del mot llatí decem i del grec δέκα, deca, que signifiquen «deu» pel fet que representar 1000$^{–10}$. També es tingué en compte que la lletra inicial fos una q, seguint la tendència decreixent de z,y i r; i acabant en «o» perquè és el criteri pels prefixos multiplicadors i adaptant-los a una pronunciació en anglès senzilla.
Per exemple;
    1 quectometre = 1 qm = 10$^{–30}$ metres
    1 quectogram = 1 qg = 10$^{–30}$ grams
    1 quectosegon = 1 qs = 10$^{–30}$ segons

## Referències

* ↑ Résolutions de la Conférence générale des poids et mesures (27$^e$ réunion). Versailles: BIPM, 18 novembre 2022.
* ↑ Brown, Richard J.C. «On the nature of SI prefixes and the requirements for extending the available range» (en anglès). Measurement, 137, 4-2019, pàg. 339–343. DOI: 10.1016/j.measurement.2019.01.059.
# Amonal

L'amonal és un explosiu fabricat amb una barreja de nitrat d'amoni, trinitrotoluè, i pols d'alumini en una relació 22/67/11. Cal afegir també que en cas d'usar aquests explosius per a la càrrega d'armes submarines (torpedes, mines, etc.) l'alumini reforça l'efecte explosiu d'aquesta al reaccionar amb l'aigua. El nitrat d'amoni és l'oxidant i l'alumini és un potenciador de l'explosió. Com a efecte secundari, l'alumini fa que l'explosiu sigui menys sensible a la detonació. L'ús de components relativament barats com el nitrat d'amoni i l'alumini fa que s'utilitzi en lloc del TNT pur. La barreja pot malmetre's si hi ha presència d'humitat, ja que el nitrat d'amoni és altament higroscòpica. Crema quan s'exposa a l'aire i detona quan es troba confinada. La seva velocitat de detonació és de 4.400 m/s.
# Georgia Salpa

Georgia Salpa Penna (grec: Γεωργία Σάλπα; nascuda el 14 de maig de 1985) és una model de glamour greco-biirlandesa.

## Biografia

Georgia Salpa va néixer a Atenes de mare irlandesa i pare grec. Quan Salpa tenia cinc anys, la seva família es va traslladar a Dublín, on es va criar al suburbi de Killiney. El març de 2014, Salpa es va comprometre amb el milionari britànic gestor de fons de cobertura Joe Penna, i es va casar a Portofino, Itàlia, el maig de 2015. Tenen tres fills.

## Carrera

Salpa va començar a modelar abans de sortir de l'escola secundària, i ha realitzat tasques de modelatge per a diverses publicacions. Ha fet aparicions a la televisió en programes com The Podge and Rodge Show, Republic of Telly (fent d'ella mateixa), Celebrity Salon i Catwalk to Kilimanjaro. L'agost de 2009, després de posar en bikini per a una polèmica sessió de fotos per a la revista Food & Wine, la revista es va disculpar després de les queixes a Liveline.
Més tard, Salpa es va traslladar a Gran Bretanya i va participar en la temporada 2012 de Celebrity Big Brother on va ser la tercera expulsada. També l'any 2012, Salpa va figurar en la cinquena posició a l'enquesta "100 dones més sexys" de FHM, i apareix cada cop més a la revista, incloent-hi portades de les edicions francesa, txeca i indonèsia, i com a "portada" de la publicació de 2013 de FHM "100 sexiest women".

## Referències

* ↑ [Consulta: 5 setembre 2016].
* ↑ «Cover Girls: Georgia Salpa». FHM. Arxivat de l'original el 12 gener 2012. [Consulta: 5 setembre 2016].
* ↑ «Family comes first as Georgia Salpa unveils beauty range» (en anglès). independent. [Consulta: 21 febrer 2023].
* ↑ , 10-12-2011 [Consulta: 28 juny 2012]. Arxivat 22 de juny 2012 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2012-06-22. [Consulta: 22 març 2023].
* ↑ [Consulta: 23 març 2014].
* ↑ , 01-06-2015 [Consulta: 2 juny 2015]. Arxivat 21 October 2017$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2017-10-21. [Consulta: 22 març 2023].
* ↑ , 18-06-2015 [Consulta: 18 juny 2015]. Arxivat 28 de maig 2016 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-05-28. [Consulta: 22 març 2023].
* ↑ «It's a girl! Georgia Penna welcomes third child».
* ↑ , 01-12-2012.
* 1 2 , 08-08-2010 [Consulta: 8 gener 2012].
* ↑ "Ad campaign with Georgia Salpa misses the mark" Arxivat 2 February 2012$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine., Greek Gateway. Consultat 7 gener 2012.
* ↑ , 06-01-2012 [Consulta: 9 gener 2012].
* ↑ , 18-01-2012.
* ↑ «Showbiz roundup». TV3. [Consulta: 23 març 2014].
* ↑ «Georgia Salpa is the face of this year's FHM 100 Sexiest Women poll». Entertainment.ie, 07-02-2013.
# Apel·lació per adulació

L'apel·lació per adulació és una fal·làcia lògica consistent en usar l'adulació o l'elogi, en un intent d'apel·lar a la vanitat del seu públic, per desviar l'atenció i obtenir suport. També es coneix com apel·lació a la vanitat o argumentum ad superbiam. L'apel·lació a l'adulació és un tipus específic d'apel·lació a l'emoció.
L'adulació s'utilitza sovint per ocultar la veritable intenció d'una idea o proposta. L'elogi ofereix una distracció personal momentània que sovint pot debilitar el judici. A més, sol ser una forma astuta d'apel·lar a les conseqüències, ja que el públic està subjecte a ser afalagat sempre que compleixi amb l'adulador.
Exemples:
* Una persona tan llesta com vostè veurà de seguida que el que li ofereixo està bé.
* Aquesta faldilla és perfecta per una noia tan guapa com tu.
No és necessàriament una fal·làcia lògica, però, quan el compliment és sincer i està directament relacionat amb l'argument. Exemple: "Ets una noia increïblement bella; hauries de convertir-te en model".

## Referències

* ↑ «Fallacy: Appeal to Flattery». The Nizkor Project. Arxivat de l'original el 6 August 2012. [Consulta: 10 desembre 2010].
* ↑ Sprouse, Scott. The Reasoning Skills Workbook, 2017, p. 48. ISBN 9781387214617.
* 1 2 3 Bennett, Bo. Logically Fallacious: The Ultimate Collection of Over 300 Logical Fallacies, 2012, p. 61. ISBN 9781456607371.
* ↑ Gary Curtis. «Emotional Appeal». Fallacy Files. [Consulta: 19 gener 2018].
# Efecte Barkhausen

L'efecte Barkhausen és un fenomen magnètic segons el qual la magnetització d'un material ferromagnètic per part d'un camp magnètic creixent (o la desmagnetització en un camp magnètic decreixent) no es produeix de forma contínua, sinó a salts discrets. Fou descobert pel físic alemany Heinrich Barkhausen l'any 1919 i és provocat pels ràpids canvis de grandària dels diferents dominis magnètics a mesura que es van alineant amb el camp magnètic extern. L'efecte Barkhausen representà la primera evidència directa dels dominis ferromagnètics, fins aleshores només postulats teòricament.

## Referències

* ↑ «efecte de Barkhausen | enciclopèdia.cat». [Consulta: 13 octubre 2018].
# Asselbornita

L'asselbornita és un mineral de la classe dels arsenats. Va ser descoberta l'any 1980, i anomenada l'any 1983 per Halil Sarp, Jean Bertrand i Jacques Deferne en honor d'Eric Asselborn (1954-), cirurgià i col·leccionista de minerals francès.

## Característiques

L'asselbornita és un arsenat de fórmula química Pb(BiO)₃(UO₂)₄(AsO₄)₂(OH)₇·4H₂O. És l'arsenat anàleg de la šreinita. Cristal·litza en el sistema cúbic formant cristalls cúbics modificats per tetràedres o pseudotetràedres. La seva duresa a l'escala de Mohs és 3. És un mineral radioactiu.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'asselbornita pertany a «08.ED: Uranil fosfats i arsenats sense classificar» juntament amb els següents minerals: moreauïta, metalodevita, šreinita i kamitugaïta.

## Formació i jaciments

L'asselbornita va ser trobada al filó Walpurgis, a la mina Weißer Hirsch (Neustädtel, a les Muntanyes Metal·líferes. També se n'ha trobat a Tirpersdorf, al districte de Vogtland (Oelsnitz). Sol trobar-se associada a altres minerals com uranospinita, uranofana, uranosferita i quars.

## Referències

* ↑ «Asselbornite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 12 setembre 2015].
* ↑ «Asselbornite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 12 setembre 2015].
# Mihai Adam

Mihai Adam (Câmpia Turzii, 3 de juliol de 1940 - 11 de desembre de 2015) va ser un futbolista romanès que jugava en la demarcació de davanter. Va començar a formar-se com a futbolista amb l'Industria Sârmei Câmpia Turzii en 1957, debutant amb el primer equip dos anys després. Tres anys després va fitxar pel U Cluj per a les sis temporades següents, ja que en 1968 es va anar en qualitat de cedit al Vagonul Arad. Durant la seva primera estada en el U Cluj va ser el màxim golejador de la lliga en dues ocasions, a més de guanyar la Copa de Romania. En 1969 va tornar després de cessió al U Cluj, tornant a ser el màxim golejador de la lliga. En 1972 va fitxar pel CFR Cluj fins a 1976, any en el qual es va retirar. Va morir l'11 de desembre de 2015 als 75 anys.

## Clubs

| Club | Any | Partits | Gols |
| Industria Sârmei Câmpia Turzii | 1959 - 1962 | | |
| U Cluj | 1962 - 1968 | 144 | 74 |
| Vagonul Arad (cedit) | 1968 - 1969 | 13 | 6 |
| U Cluj | 1969 - 1972 | 82 | 33 |
| CFR Cluj | 1972 - 1976 | 114 | 47 |

## Palmarès

| Títol | Club | País | Any |
| Copa de Romania | U Cluj | Romania | 1965 |
| Màxim golejador de la Lliga I | U Cluj | Romania | 1965 |
| Màxim golejador de la Lliga I | U Cluj | Romania | 1968 |
| Màxim golejador de la Lliga I | CFR Cluj | Romania | 1974 |

## Referències

* 1 2 «Fostul internaţional Mihai Adam a încetat din viaţă la vârsta de 75 de ani» (en romanès). Mediafax, 11-12-2015. [Consulta: 12 desembre 2015].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador a Romanian Soccer (en romanès)
* Fitxa del jugador a worldfootball
# Aplic amb forma de cap humà, finals s. IV - inicis s. V aC

L'aplic amb forma de cap humà, finals s. IV - inicis s. V aC va ser trobat en un nivell corresponent a una fase antiga del jaciment, a la part alta de l'oppidum del Puig de Sant Andreu, i representa un cap humà amb trets facials una mica exagerats. La seva funció era decorativa o simbòlica, era l'aplic d'algun vas ceràmic. Però no un vas qualsevol.
Aquest tipus d'aplics és ben conegut en el món mediterrani d'època clàssica, i generalment apareixen associats a vasos de bona qualitat. L'aplic d'Ullastret potser formava part d'un oinochoe (gerra per a contenir i abocar líquids), i segurament, fos amb aquesta funció o amb una altra, va formar part d'un objecte excepcional.
El color gris monocrom de la ceràmica amb què està fet l'aplic, ens indica que va ser produït en un taller grec colonial occidental de la zona del Golf de Lleó, probablement dels entorns de Massalia (Marsella). Però d'altra banda, els trets estilístics del personatge que s'hi representa, amb ulls ametllats i un somriure inconfusible, l'apropen a les representacions de cares etrusques. Potser es tracta d'una imitació d'un model etrusc produït en un taller grec colonial.

## Fitxa tècnica

* Matèria: ceràmica
* Cronologia: finals s. VI – inici s. V aC
* Procedència: Puig de Sant Andreu, Ullastret
* Ubicació: Museu, sala 1, vitrina 28

## Referències

* ↑ Els cranis enclavats d'Ullastret Arxivat 2017-06-13 a Wayback Machine. al web del Museu d'Arqueologia de Catalunya

## Enllaços externs

* Museu d'Arqueologia de Catalunya Arxivat 2012-03-30 a Wayback Machine.