# Mario Gas Cabré

Mario Gas Cabré (Montevideo, Uruguai, 5 de febrer de 1947) és un actor, director de cinema i de teatre i òpera, doblador i gestor cultural català nascut a l'Uruguai. Entre el 2004 i el 2012 va ser director del Teatro Español de Madrid.

## Biografia

Va néixer a Montevideo durant una gira musical per Amèrica del Sud dels seus pares, el cantant líric Manuel Gas i la ballarina de ballet líric Anna Cabré. El seu oncle era el torero i actor Mario Cabré, i el seu germà el compositor i músic Manuel Gas Cabré, mort el 2009. Va iniciar la seva activitat en el món teatral durant la seva estada a la universitat, on abandonà els estudis de dret i filosofia de la Universitat de Barcelona, iniciant a finals de la dècada del 1960 la seva activitat com a director teatral, i desenvolupa aquesta tasca amb les d'actor de cinema, teatre i televisió, gestor cultural i artístic; fins i tot ha arribat a firmar l'escenografia o el vestuari d'alguna de les seves obres, a fer classes d'interpretació i crítica teatral.
Des dels 18 anys viu a cavall entre Madrid i Barcelona. Durant la segona meitat de la dècada del 1960 va formar grups de teatre independent i universitari, que van ajudar-lo a definir la seva carrera com a actor, director, gestor cultural i director artístic.
Està casat amb la també actriu Vicky Peña, amb qui té dos fills, l'actriu Miranda Gas Peña i el músic Orestes Gas Peña.

## Activitat professional

Com a gestor teatral ha dirigit el Festival de Tardor de Barcelona i l'Olimpic de les Arts, el Teatre Condal, el Saló Diana, el Festival Grec el 1976 i el Teatro Español de Madrid del 2004 al 2012. Durant la seva carrera ha combinat aquestes tasques amb les de professor d'interpretació, escenògraf, il·luminador, i actor i director de doblatge. Ha fet d'actor en pel·lícules com L'amor és estrany de Carles Balagué, El llarg hivern de Jaime Camino, Amic/Amat de Ventura Pons o El coronel Macià de Josep Maria Forn, i ha treballat sota la direcció de Vicente Aranda, Bigas Luna, Luis García Berlanga i Félix Rotaeta, entre d'altres; en televisió ha intervingut en diverses sèries. Així mateix, també destaca al llarg de la seva carrera la seva tasca com a doblador, sent la veu habitual d'actors com Ben Kingsley (per exemple, a Gandhi i La llista de Schindler), Mel Gibson, John Malkovich o Geoffrey Rush.
Com a actor de teatre compta amb obres com Èdip, tirà de Sòfocles i Heiner Müller, Fausto de Goethe, Electra de Sòfocles, Don Juan de José Zorrilla, Follies de Stephen Sondheim i Julio César de William Shakespeare. Ha dirigit més de 50 produccions, i també ha fet de director escènic d'òperes com La Traviata o Un ballo in maschera de Giuseppe Verdi; Madama Butterfly de Giacomo Puccini i L'elisir d'amore de Gaetano Donizetti.
La seva filmografia com a director inclou dos curtmetratges, el llargmetratge El pianista, basada en la novel·la homònima de Manuel Vázquez Montalbán, i la sèrie Isabel.
Ha estat guardonat amb diversos premis de les arts escèniques: l'any 1996 amb el Premi Nacional de Teatre, concedit per la Generalitat de Catalunya, pel seu muntatge teatral Sweeney Todd, el 1998 amb el Premi Ciutat de Barcelona pels seus muntatges Guys and Dolls i La reina de la bellesa de Leenane, i el 1999 amb el Premi Butaca a la millor direcció teatral per La reina de bellesa de Leenane, així com tres Premis Max.

## Teatre
### Director

| 1965: Asalto nocturno, d'Alfonso Sastre 1968: El adefesio, de Rafael Alberti 1980: Il trovatore, òpera de Giuseppe Verdi 1982: Madame Butterfly, de Giacomo Puccini 1983: L'elisir d'amore, òpera de Gaetano Donizetti 1984: Il turco in Italia, òpera de Gioacchino Rossini 1984: L'òpera de tres rals, de Bertolt Brecht i Kurt Weill 1985: Salomé, d'Oscar Wilde 1986: La ronda, d'Arthur Schnitzler 1987: What de Butler Saw, de Joe Orton 1988: O moço que chegou da lonxe, de John Millington Synge 1989: Frank V, de Friedrich Dürrenmatt 1990: Jenůfa, òpera de Leoš Janáček 1990: Un ballo in maschera, òpera de Giuseppe Verdi 1991: Il matrimonio segreto, òpera de Domenico Cimarosa 1992: El temps i els Conway, de J.B. Priestley 1992: Frank V, de Friedrich Dürrenmatt 1993: La cacatúa verde, d'Arthur Schnitzler 1993: La senyora Florentina i el seu amor Homer, de Mercè Rodoreda 1993: Golfos de Roma, de Stephen Sondheim 1994: Otel·lo de William Shakespeare 1995: Sweeney Todd: el barber diabòlic del carrer Fleet, de Stephen Sondheim 1995: La gata sobre el tejado de zinc caliente, de Tennessee Williams 1995: Martes de Carnaval, de Ramón María del Valle-Inclán 1995: El zoo de cristal, de Tennessee Williams 1996: Frankie y Johnny en el Clai de Lune, de Terrence McNally 1996: El rapto del Serrallo, òpera de Wolfgang Amadeus Mozart 1995: Sweeney Todd, de Stephen Sondheim 1997: Frankie y Johnny, de Terrence McNally 1998: Guys & Dolls, d'Abe Burrows, Jo Swerling i Frank Loesser 1998: Master Class, de Terrence McNally | 1998: La reina de la bellesa de Leenane, de Martin McDonagh 1999: La habitación azul, de David Hare 2000: Top dogs, d'Urs Widmer 2000: Olors, de Josep Maria Benet i Jornet 2000: A Little Night Music, de Stephen Sondheim 2000: El criat, de Robin Maugham 2001: La Mare Coratge i els seus fills, de Bertolt Brecht 2001: Lulú, de Frank Wedekind 2001: The Full Monty, musical de Terrence McNally i David Yazbek 2002: Las criadas, de Jean Genet 2002: Madama Butterfly, òpera de Giacomo Puccini 2002: El sueño de un hombre ridículo, de Fiódor Dostoievski 2003: Zona zero, de Neil LaBute 2004: La Orestiada, d'Èsquil 2005: A Electra le sienta bien el luto, d'Eugene O'Neill 2006: L'elisir d'amore, òpera de Gaetano Donizetti 2006: Adiós a la bohemia, de Pablo Sorozábal i Pío Baroja 2007: Ascenso y caída de la ciudad de Mahagonny, òpera de Bertolt Brecht i Kurt Weill 2007: Homebody/Kabul, de Tony Kushner 2007: Madama Butterfly, òpera de Giacomo Puccini 2008: Las troyanas, d'Eurípides 2008: Sweeney Todd: el barber diabòlic del carrer Fleet, de Stephen Sondheim 2008: Estriptis 2009: Mort d'un viatjant, d'Arthur Miller 2011: Un tranvía llamado deseo, de Tennessee Williams 2011: Un fràgil equilibri, d'Edward Albee 2012: Madama Butterfly, òpera de Giacomo Puccini 2012: L'elisir d'amore, òpera de Gaetano Donizetti 2012: Follies, de Stephen Sondheim 2012: El veneno del teatro, de Rodolf Sirera 2020-2021: Pedro Páramo de Juan Rulfo (Temporada Alta, Teatre Romea) |

### Actor

| 1993: Èdip, tirà, de Sòfocles i Heiner Müller, amb direcció de Matthias Langhoff. 2003: Fausto, de Goethe 2003: Mi suicidio o El pesimismo alegre, monòleg de Henry Roorda, amb direcció de Fernando Bernués 2003: Electra, de Sòfocles 2008: Blanco, d'Octavio Paz | 2008: Don Juan, de José Zorrilla 2010: The Bukowski Project, amb Ute Lemper, basat en l'obra de Charles Bukowski 2012: Follies, de Stephen Sondheim 2013: Julio César, de William Shakespeare |

## Filmografia principal

| Any | Títol | Com a | Com a | Com a | Notes |
| Any | Títol | Actor | Director | Guionista |
| 1975 | Tango | | Sí | Sí | Curtmetratge |
| 1977 | Cambio de sexo | Sí | | | De Vicente Aranda |
| 1978 | Bilbao | Sí | | | De Bigas Luna. Veu. |
| 1988 | El placer de matar | Sí | | Sí | De Félix Rotaeta |
| 1988 | L'amor és estrany | Sí | | | De Carles Balagué |
| 1989 | Los días del cometa | Sí | | | De Luis Ariño |
| 1992 | El llarg hivern | Sí | | | De Jaime Camino |
| 1995 | Estació d'enllaç | Sí | | | Sèrie de televisió. 1 episodi. |
| 1998 | El pianista | | Sí | Sí | |
| 1999 | Amic/Amat | Sí | | | De Ventura Pons |
| 2002 | Smoking room | Sí | | | De Roger Gual i Julio D. Wallovits. Escenes esborrades. |
| 2003 | Jet lag | Sí | | | Sèrie de televisió. 1 episodi. |
| 2004 | La puta y la ballena | Sí | | | De Luis Puenzo |
| 2006 | El coronel Macià | Sí | | | De Josep Maria Forn |
| 2012 | Isabel | Sí | | | Sèrie de televisió |
| 2016 | Nit i dia | Sí | | | Sèrie de televisió |

## Guardons
### Premis

* 1986: Premio Nacional de Dirección per La ronda
* 1988: Premios Francisco Rabal al millor actor revelació per El placer de matar
* 1996: Premi Nacional de Teatre per Sweeney Todd
* 1998: Premi Max a la millor direcció d'escena per Sweeney Todd
* 1998: Premi Ciutat de Barcelona de les arts escèniques per Guys and Doll i La reina de la bellesa de Leenane
* 1999: Premi Butaca a la millor direcció teatral per La reina de la bellesa de Leenane
* 2000: Premis Max al millor espectacle de teatre per La reina de la bellesa de Leenane
* 2013: Premi Max a la millor direcció d'escena per Follies

### Nominacions

* 2000: Premi Goya al millor actor secundari per Amic/Amat
* 2000: Premi Max a la millor direcció d'escena per La reina de la bellesa de Leenane
* 2005: Premi Max a la millor direcció d'escena per La Orestiada
* 2006: Premi Max a la millor direcció d'escena per A Electra le sienta bien el luto
* 2006: Premi Max a la millor adaptació d'obra teatral per A Electra le sienta bien el luto

## Referències

* 1 2 3 4 5 Mario Gas abandona el Teatro Español a El País, 8/3/2012 (castellà)
* 1 2 3 Ocho años con Mario a El País, 9/3/2012 (castellà)
* 1 2 3 4 5 6 7 Mario Gas: "No es una época buena para la gente sencilla" a El Referente, 13/8/2013 (castellà)
* ↑ Manolo Gas Cabré, solista de jazz, compositor y director musical a El País, 18/10/2009 (castellà)
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 Fitxa de Mario Gas Arxivat 2013-12-12 a Wayback Machine. a Teatralnet
* ↑ Gas, Mario (1946-VVVV) a MCN Biografías (castellà)
* 1 2 Un conciliador Mario Gas echa el telón en el Español a El País, 12/3/2012 (castellà)
* ↑ “Rajoy y Bárcenas son personajes de un guiñol terrorífico” a El País, 1/9/2013 (castellà)
* ↑ «La Vermella - La interpretació en doblatge, amb Carles di Blasi i Maria Moscardó». CCMA. [Consulta: 3 juny 2024].
* 1 2 Mario Gas dirigeix al Real una 'Madama Butterfly' de cinema Arxivat 2013-12-12 a Wayback Machine. a Teatralnet, 29/4/2002
* 1 2 Mario Gas, actor y director a Love 4 musicals (castellà)
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 Gran Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Lluís Pasqual: "Hay que evitar el divorcio entre boca y oreja" a El País, 8/8/1998 (castellà)
* 1 2 3 4 5 6 7 Ute Lemper y Mario Gas presentarán ‘The Bukowski Project' en los Teatros del Canal a Todomusicales.com, 8/4/2010 (castellà)
* 1 2 3 Mérida se rinde a 'Las troyanas' a El País, 5/7/2008 (castellà)
* 1 2 Sweeney 95 Revisited a El País, 15/11/2008 (castellà)
* 1 2 La navaja de SWEENEY TODD se vuelve a afilar para su estreno en el Teatro Español a Todomusicales.com, 15/10/2008 (castellà)
* ↑ Mario Gas devuelve al teatro a Anabel Alonso a El País, 17/4/1997 (castellà)
* 1 2 3 ‘Follies' en dos palabras: legen-dario a El País, 13/2/2012 (castellà)
* ↑ Nuria Espert recibirá el Premio Emérita Augusta 2013 por toda una vida dedicada al teatro Arxivat 2013-12-12 a Wayback Machine. al web dels Premis Max (castellà)
* 1 2 La reina de la bellesa de Leenane sendú el premi al millor espectacle de teatre a La Xarxa, 9/5/2000
* ↑ Sergi Belbel echa el resto con la dramaturgia catalana en el TNC a El País, 26/6/2012 (castellà)
* ↑ Mario Gas dirige un reparto de cine en «Las Criadas», de Jean Genet a ABC, 17/1/2002 (castellà)
* 1 2 3 El CDN acoge el montaje de Mario Gas de la 'Electra' de O'Neill a El País, 1/2/2006 (castellà)
* ↑ Mario Gas instala en el Real un 'L'elisir d'amore' mussoliniano a El País, 8/2/2006 (castellà)
* ↑ Un fantasma recorre el Teatro Real a El País, 15/7/2007 (castellà)
* 1 2 Gas y Wert protagonizan una noche dedicada al poder y la traición a El País, 25/7/2013 (castellà)
* ↑ Artistas de varias disciplinas llevan al Teatre Borràs su visión personal del 'striptease' a El Mundo, 24/6/2008 (castellà)
* ↑ Willy Loman vuelve a la carretera a El País, 14/2/2009 (castellà)
* ↑ Mario Gas condueix el mític 'Tranvía' de Tennessee Williams Arxivat 2013-12-12 a Wayback Machine. a Teatralnet, 8/7/2011
* ↑ Mario Gas inaugura el Temporada Alta amb 'Un fràgil equilibri' a Ara, 27/9/2011
* ↑ ‘Butterfly' y el metalenguaje a El País, 31/5/2012 (castellà)
* ↑ El descubrimiento de un tenor a El País, 13/11/2012 (castellà)
* ↑ El veneno del teatro intoxica a Mario Gas a Periodista digital, 9/12/2012 (castellà)
* ↑ Mario Gas dirigeix 'El veneno del teatro' de Rodolf Sirera al Romea Arxivat 2013-07-06 a Wayback Machine. a Teatralnet, 30/6/2013
* ↑ Fondevila, Santi «Les glorioses secundàries de Vicky Peña». Ara, 08-07-2021, p. 32.
* ↑ Edip, tirà': entre el passat i el futur / Joan Casas a Traces
* ↑ El Teatro Arriaga estrena un montaje de 'Fausto' con la música de siete compositores a El País, 25/2/2003 (castellà)
* ↑ Mario Gas interpreta el monólogo autobiográfico 'Mi suicidio', del dramaturgo suizo Henry Roorda a El País, 12/11/2003 (castellà)
* ↑ La tragedia de «Electra», según José Sanchis Sinisterra, en el Teatre Grec a ABC, 8/7/2003 (castellà)
* ↑ Trayectoria a Blanco a La Jornada, 17/1/2008 (castellà)
* ↑ ¡Don Juan vive! a El País, 5/11/2008 (castellà)
* ↑ 'El placer de matar', premiada en la Semana del Cine Español de Murcia a El País, 15/3/1988 (castellà)
* 1 2 Premios Max - Historia. 2000 Arxivat 2013-12-12 a Wayback Machine. al web dels Premis Max (castellà)
* ↑ El musical ‘Follies' canta bingo en la gala de los premios Max a El País, 14/5/2013 (castellà)
* ↑ Finalistes de la XIV edició dels Premis Goya (2000) PDF (castellà)
* ↑ Mario Gas regresa al Festival de Niebla con «A Electra le sienta bien el luto» a ABC Sevilla, 20/08/2005 (castellà)

## Bibliografia

* Gran Enciclopèdia Catalana «Mario Gas Cabré». Enciclopèdia.cat, 15-05-2013 [Consulta: 6 desembre 2013].

## Enllaços externs

* Fitxa doblatge de Mario Gas en castellà i en català
* Mario Gas: “Stephen Sondheim es uno de los grandes renovadores del musical”, entrevista a Todomusicales.com, 7/10/2008 (castellà)
* Mario Gas: ´La cultura está siendo pisoteada´, entrevista a Levante-EMV, 25/8/2013 (castellà)
* “Las élites vacían las palabras para encubrir una realidad terrible” a El País, 11/11/2013 (castellà)