OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lluís Martí-Codolar i Gelabert

Lluís Martí-Codolar i Gelabert (Barcelona, 24 d'agost de 1843 - Barcelona, 4 de novembre de 1915) fou un banquer i empresari català.

## Biografia

Era fill dels comerciants Joaquim Martí i Codolar i Maria Àngela Gelabert i Jordà (vegeu casa-fàbrica Gelabert). Va demanar a la Corona d'Espanya utilitzar els dos cognoms del seu pare com a primer cognom compost, ja que Martí era molt comú al principat i creava confusions, cosa que se li va concedir per Reial Ordre del 23 de novembre del 1886. Es va casar amb Consol Pascual i de Bofarull, amb qui van tenir sis fills, un d'ells, Sebastià Anton Martí-Codolar i Bofarull, que va ser diputat a la Mancomunitat de Catalunya.
Inicialment va ser apoderat de les empreses familiars, també apoderat de la Casa Ruffer and Sons, de Londres, vocal de la Reial Junta Particular de Comerç de Barcelona, soci fundador de la Cambra Oficial de Comerç, Indústria i Navegació de Barcelona (1886), primer president de la secció de Comerç (1886-1888) i vicepresident de tota la Cambra. Fundà el Banc Hispano Colonial, també la Societat General de Telèfons, que va ser una de les introductores del telèfon a Espanya, fou conseller de diverses empreses de ferrocarrils.
Heretà del seu pare la finca la Granja Vella, que havia estat propietat dels jerònims de la Vall d'Hebron. Hi conreava verdures i fruites, produint-ne conserves a la fàbrica annexa; criava aus, amb una producció anual d'uns cent mil pollets que, segons la Revista Oficial de la Sociedad Nacional de Avicultores, era la més important d'Europa; produïa llet, amb 80 vaques, per les que va rebre diplomes de la Junta Provincial de Agricultura, Industria y Comercio, així com la Gran Creu del Mèrit Agrícola. També hi creà un zoo, amb un elefant, armadillos, estruços, nyandús, cangurs, llames, gaceles i molts altres animals, que el 1892 va vendre a l'Ajuntament de Barcelona, i van constituir l'inici del Zoo de Barcelona.

## Referències

* 1 2 «Don Luís Martí-Codolar y Gelabert». Salesians.
* ↑ «Els diputats de la Mancomunitat de Catalunya». Mancomunitat de Catalunya.
* ↑ «Don Luís Martí-Codolar». La Vanguardia, 10-11-1915, pàg. 5.
* ↑ «Lluís Martí-Codolar i Gelabert». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Tribó i Traveria, Gemma. El Campus Mundet. Un entorn per descobrir. Barcelona: Publicacions i Edicions de la Universitat de Barcelona, 2008. ISBN 978-84-475-3254-4.
* ↑ «La innovación tecnológica como factor de reubicación de la producción láctea». Universitat de Barcelona.
* ↑ «Don Bosco i Martí-Codolar». Salesians Martí-Codolar.

## Bibliografia

* Alberdi, Ramon; Casanovas, Rafael. Martí-Codolar, una obra social de la burquesia. Barcelona: Obra Salesiana Martí-Codolar, 2001. ISBN 9788423658406.
# Andreas Beck (futbolista)

Andreas Beck (Kemerovo,13 de març de 1987) és un futbolista alemany ja retirat que jugava com a defensa.

## Enllaços externs

* Andreas BeckArxivat 2012-03-18 a Wayback Machine. a TSG-Hoffenheim.de (alemany)
# Armadillo de musell llarg pelut

L'armadillo de musell llarg pelut (Dasypus pilosus) és una espècie d'armadillo endèmica del Perú. Habita els boscos tropicals o subtropicals baixos, o les montanes humides tropicals o subtropicals. Està amenaçat per la pèrdua del seu hàbitat.

## Referències

* ↑ Meritt, M.; Porini, G.; Rylands, A.; els membres de l'Edentate Specialist Group (2006). Dasypus pilosus. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 29-07-2007 (en anglès).
Espècies vivents de cingulats :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Xenarthra :
Família Chlamyphoridae :
Família Dasypodidae :
Categoria :
# Association Sportive Saint-Eugénoise

L'Association Sportive Saint-Eugénoise, conegut com a AS Saint-Eugène o ASSE, fou un club de futbol algerià de la ciutat d'Alger.
Va ser fundat el 1908 i desaparegué el 1962, després de la independència del país.

## Palmarès

* Lliga d'Alger de futbol:
** 1930, 1933, 1936, 1943, 1944, 1952, 1957
* Lliga algeriana de futbol:
** 1961
* Copa Forconi de futbol:
** 1955
* Campionat de l'Àfrica del Nord francesa de futbol:
** 1930
* Copa de l'Àfrica del Nord francesa de futbol:
** 1950

## Referències

* ↑ Abrégé de l'Histoire de l'A.S.S.E. alger-roi.fr
* ↑ Association Sportive Saint-Eugène (A.S.S.E.) hubertzakine.blogspot.com
* 1 2 «Algeria - List of Champions». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «North African Champions Cup». rsssf. [Consulta: 9 abril 2019].
* ↑ «North African Cup». rsssf. [Consulta: 9 abril 2024].
# Alció de coroneta turquesa

L'alció de coroneta turquesa (Todiramphus tutus) és una espècie d'ocell de la família dels alcedínids (Alcedinidae) que habita els manglars de les illes Cook orientals i les illes de la Societat.
# Afromontà

L'afromontà és la subregió Afrotropical i les seves espècies de plantes i animals comunes en les muntanyes d'Àfrica i d'Aràbia meridional. Les regions afromontanes són discontínues

## Geografia

Les comunitats afromontanes apareixien en altituds d'entre 1.500 i 2.000 metres i prop de l'equador terrestre. Arriben a molta menor altitud (300 m) als boscos Knysna-Amatole d'Àfrica del Sud. Els boscos afromontans són generalment més frescos i més humits que els de les terres baixes que els envolten.

## Flora

Apareixen plantes dels gèneres Podocarpus i Afrocarpus, junt amb Prunus africana, Hagenia abyssinica, Juniperus procera, i el gènere de l'olivera, Olea spp.. A més altitud hi ha la flora Afroalpina.
Són endèmiques afromontanes les famílies de plantes Curtisiaceae i Oliniaceae mentre que Barbeyaceae és gairebé endèmica. Els gèneres d'arbres Afrocrania, Balthasaria, Curtisia, Ficalhoa, Hagenia, Kiggelaria, Leucosidea, Platypterocarpus, Trichocladus, Widdringtonia, i Xymalos són endèmics afromontans com també els gèneres de plantes Ardisiandra, Cincinnobotrys, i Stapfiella.

## Referències

* White, F. (1983). The vegetation of Africa: a descriptive memoir to accompany the UNESCO/AETFAT/UNSO vegetation map of Africa by F. White. UNESCO, Paris.
* Galley, C. & Linder, H. P. (2006) Geographical affinities of the Cape flora, South Africa. Journal of Biogeography 33 (2), 236-250.

## Enllaços externs

* Eastern Afromontane Biodiversity Hotspot (Conservation International)
* Eastern Afromontane, from Hotspots Revisited (Conservation International) Arxivat 2006-05-13 a Wayback Machine.
# Armadillo de set bandes

L'armadillo de set bandes (Dasypus septemcinctus) és una espècie d'armadillo de Sud-amèrica. Viu a Bolívia, el Brasil, el Paraguai i, possiblement, l'Argentina. És un animal terrestre, solitari i nocturn, que viu bàsicament en hàbitats secs a l'exterior de les regions de jungla.

## Referències

* ↑ «The IUCN Red List of Threatened Species» (en anglès). International Union for Conservation of Nature and Natural Resources. [Consulta: 26 abril 2009].
* ↑ Smith, Paul «Dasypus septemcinctus». FAUNA Paraguay Handbook of the Mammals of Paraguay, 14, 1-2008, pàg. 1-7.
* ↑ Silva, Kena F. M. da; Barros Henriques, Raimundo Paulo «Ecologia de População e Área de Vida do Tatu-Mirim ( Dasypus septemcinctus ) em um Cerrado no Brasil Central» (en anglès). Edentata, 8-10, 12-2009, pàg. 48–53. DOI: 10.1896/020.010.0103. ISSN: 1413-4411.
Espècies vivents de cingulats :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Xenarthra :
Família Chlamyphoridae :
Família Dasypodidae :
Categoria :
# Association Sportive de la Marine d'Orà

L'Association Sportive de la Marine d'Oran, també conegut com a AS Marine d'Oran o ASMO, fou un club de futbol algerià de la ciutat d'Orà.

## Palmarès

* Copa algeriana de futbol:
** 1956-57
* Lliga d'Orà de futbol:
** 1920-21, 1928-29, 1939-40, 1940-41
* Copa d'Orà de futbol:
* 1940-41
* Campionat de l'Àfrica del Nord francesa de futbol:
** 1920-21
* Campionat de l'Àfrica del Nord francesa de futbol:
** 1940-41

## Referències

* ↑ «Le sport à la Marine - oran-la-marine.com». Arxivat de l'original el 2014-03-21. [Consulta: 8 juliol 2019].
* ↑ «Algeria - List of Cup Finals». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ Coupe d'Algérie 1956/57 rsssf.com
* ↑ «Algeria - List of Champions». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ Championnat d'Afrique du Nord 1920/21 rsssf.com
* ↑ «North African Cup». rsssf. [Consulta: 9 abril 2024].
# Alció de les Vanuatu

L'alció de les Vanuatu (Todiramphus farquhari) és una espècie d'ocell de la família dels alcedínids (Alcedinidae) endèmic dels boscos de Vanuatu.
# Antiga Llotja (la Serra d'en Galceran)

L'Antiga Llotja de la Serra d'en Galceran, a la comarca de la Plana Alta, és un edifici comercial catalogat, dins del Pla General d'Ordenació Urbana, Bé de Rellevància Local segons la Disposició Addicional Cinquena de la Llei 5/2007, de 9 de febrer, de la Generalitat, de modificació de la Llei 4/1998, d'11 de juny, del Patrimoni Cultural Valencià (DOCV Núm. 5.449 / 13/02/2007); amb el codi: 12.05.105-010.
L'Antiga Llotja és un edifici construït amb la finalitat d'albergar, a més d'una zona comercial (la llotja pròpiament dita), la seu de la Casa Consistorial, per aquest motiu la plaça a la qual dona la façana principal de l'edifici rep el nom de plaça de l'Ajuntament, malgrat trobar-se aquest situat a la Palau dels Casalduch, al carrer del Bisbe Beltrán, 2.
L'edifici sí que va albergar l'Ajuntament del municipi, ocupant per a això la part superior del mateix, mentre que la Llotja ocupava, íntegrament, la part inferior, o planta baixa, del mateix. A aquesta planta superior, on es troba la Sala, es pot accedir per una escala independent que dona a la façana de la plaça Mosen Jesús Querol. En aquesta planta que és independent de la resta de l'edifici es poden trobar també dues dependències que van ser utilitzades en el seu temps, com a presó, encara que en l'actualitat han estat habilitades com a lavabos.
Per la seva banda, la façana de la llotja presenta dos arcs de mig punt, malgrat que el segon s'hagi fraccionat per la mitgera de l'edifici contigu, la qual cosa va suposar deixar l'arc en un terç del mateix. Quan es va procedir al tancament dels arcs amb reixes, es va habilitar una entrada sobre el pilar esquinero, la qual cosa va suposar trencar la composició inicial de l'edifici.
Els materials emprats en la seva construcció són maçoneria per pràcticament tot l'edifici, excepte els carreus emprats per a les dovelles que emmarquen els dos arcs de mig punt de la façana de la llotja, així com la fusta emprada per a les bigues de l'edifici. Actualment està en ús com a Llar del Jubilat, “La Serratina”, per a això es van realitzar obres d'adaptació per a la instal·lació d'un bar.

## Referències

* ↑ Fitxa BRL's Generalitat Valenciana. Conselleria d'Educació, Investigació, Cultura i Esport.
* 1 2 3 4 5 Lara Ortega, Salvador. LONJAS DE LA COMUNIDAD VALENCIANA. Universidad Politécnica de Valencia. Servicio de Publicaciones. 2003. ISBN, 978-84-9705-457-7
# Robert Toombs

Robert Augustus Toombs (Wilkes, Geòrgia, 1810- Washington, Geòrgia, 1885) Polític sudista.
Fiscal de l'Estat de Geòrgia fins al 1843, el 1844 fou nomenat congressista pels EUA fins al 1850, i pel senat el 1852. Fou un dels més ardents defensors dels drets dels estats sudistes i esclavistes, fins i tot a separar-se. Quan la convenció de Montgomery el 1860, fou nomenat secretari d'estat dels Estats Confederats d'Amèrica, però al cap de pocs mesos dimití per desacord amb Jefferson Davis. Aleshores s'incorporà al front i fou ferit a Antietam. La resta de la guerra se la passà retirat criticant Davis. El 1865 marxà a Londres, però tornà a Georgia el 1867. Malgrat negar-se a jurar lleialtat al govern, exercí d'advocat i influí en la nova constitució georgiana del 1877 que donava supremacía als blancs.

## Enllaços externs

* Biografia(anglès)
* The New Georgia Encyclopedia Arxivat 2013-04-05 a Wayback Machine.
# Armadillo pelut cridaner

L'armadillo pelut cridaner (Chaetophractus vellerosus) és una espècie d'armadillo de la subfamília dels eufractins. Viu a l'Argentina, Bolívia, Xile i el Paraguai. Habita els boscs secs tropicals o subtropicals, els matollars temperats, els matollars secs tropicals o subtropicals, les zones herboses temperades, les zones herboses baixes tropicals o subtropicals, els deserts càlids, els deserts temperats, les terres arables, les pastures i les plantacions. El nom de "cridaner" ve del seu costum de xisclar quan se sent amenaçat.
Espècies vivents de cingulats :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Xenarthra :
Família Chlamyphoridae :
Família Dasypodidae :
Categoria :
# Associazione Nazionale Partigiani d'Italia

L'Associazione Nazionale Partigiani d'Italia (ANPI) és una associació creada pels participants a la Resistència italiana contra l'ocupació nazifeixista durant la Segona Guerra Mundial. Fundada a Roma el 1944, mentre al nord d'Itàlia la guerra era encara present, va esdevenir fundació el 5 abril de 1945. L'associació de partisans és oberta, des del 2006, a qualsevol persona que comparteixi els valors de l'antifeixisme. Està adherida a la Federació Internacional de Resistents.
El 2010 comptava amb 110.000 membres entre les seves files amb representants de l'Squadre di Azione Patrottica i dels Gruppi di Azione Patriottica.
El juny del 2010, a partir d'una proposta de Dacia Maraini i Concita De Gregorio, es va iniciar una campanya per a l'afiliació de representants del món de la cultura a la qual es van sumar nombrosos artistes i intel·lectuals com: Marco Bellocchio, Andrea Camilleri, Liliana Cavani, Cristina Comencini, Sabrina Ferilli, Dario Fo, Giorgia, Margherita Hack, Fiorella Mannoia, Mario Monicelli, Franca Rame i Paolo Sorrentino, entre d'altres.

## Vegeu també

* Associació Nacional d'Exdeportats als camps nazis
* Comitè d'Alliberament Nacional

## Referències

* ↑ «ANPI | Chi siamo», 02-05-2011. Arxivat de l'original el 2011-05-02. [Consulta: 16 novembre 2020].
* ↑ «Anpi e Fiap depongono i fiori al monumento a Bresci» (en italià), 03-11-2013. [Consulta: 16 novembre 2020].
* ↑ «ANPI Bologna - Resistere non invecchia!» (en italià). [Consulta: 16 novembre 2020].
* ↑ Maria Cristina Carratù «La carica dei partigiani junior. ANPI, tanti iscritti sotto il 30 anni». La Repubblica.
* 1 2 Gabriella Gallozzi ««Mi iscrivo all'Anpi perché...» La carica dei giovani partigiani». l'Unità [Consulta: sì].
* ↑ «Intellettuali e artisti con l'ANPI» (en italià). [Consulta: 16 novembre 2020].
* ↑ «Tutti quei giovani che s' iscrivono all' Anpi», 02-09-2012. Arxivat de l'original el 2012-09-02. [Consulta: 16 novembre 2020].
# Alció del paradís pit-roig

L'alció del paradís pit-roig o blauet del paradís pit-roig (Tanysiptera sylvia) és una espècie d'ocell de la família dels alcedínids (Alcedinidae) que habita la selva humida del sud-est de Nova Guinea i les zones costaneres al nord-est d'Austràlia. Sovint el blauet del paradís de les Bismarck és considerat una subespècie de Tanysiptera sylvia.

## Referències

* ↑ Blauet del paradís pit-roig a CERCATERM Rev. 24/04/2012
# Antiga Rectoria de Santa Llogaia del Terri

L'Antiga Rectoria de Santa Llogaia del Terri és una casa de Cornellà del Terri (Pla de l'Estany) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici rural de planta rectangular, desenvolupat en planta baixa, planta pis i golfes. La coberta és de teula àrab a dues vessants i ràfec format per combinació de tres fileres de rajol, pla i de punta de diamant. Les parets portants són maçoneria, amb restes d'arrebossat a les façanes i carreus a les cantonades. La porta i finestres de la planta baixa són emmarcades per carreus cisellats i llindes de pedra d'una sola peça. Les obertures del primer pis són emmarcades amb maons col·locats a sardinell, la llosana del balcó és de pedra emmotllurada. A la part central superior de la façana s'obren quatre forats en forma d'arc de mig punt, també fets amb rajol. Interiorment la casa s'estructura en tres crugies perpendiculars a la façana. Els sostres són fets amb cairats de fusta així com la coberta. A la part superior de la façana s'aprecia un antic de rellotge de sol pintat a la paret.

## Història

Temps enrere la casa havia servit de residència del rector de la parròquia. Posteriorment llogada a una família de Barcelona que l'utilitzava com a segona residència.

## Referències

* 1 2 «Antiga Rectoria de Santa Llogaia del Terri». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 27 setembre 2017].
# Armanac Provençau

L'Armanac Provençau (norma clàssica de l'occità; també escrit Armana Prouvençau en grafia mistralenca original), ço és l'"Almanac Provençal", era una revista publicada en occità des del 1855, òrgan oficial del Felibritge, i de la qual foren redactors Teodòr Aubanèu i Josèp Romanilha. Va contribuir a normalitzar la grafia mistralenca de l'occità utilitzada per Frederic Mistral, però no unificà les diferents tendències occitanistes, i acabaria titllada de reaccionària. El 1945 va fer una edició dels poemes d'Aubanèu, i el 2000 se'n va fer una nova edició.

## Referències

* ↑ Serra d'Or, 1959.
* ↑ «Terna de clásicos occitanos» (en castellà). La Vanguardia, 11-06-2010. [Consulta: 19 gener 2013].

## Enllaços externs

* Reproducció del primer exemplar en occità de l'Armanac Provençau Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine.
# Associazione Pallacanetro Treviso

L'Associazione Pallacanestro Treviso, també coneguda com a Benetton Basket Treviso és un club de bàsquet de la ciutat de Treviso a Itàlia.
El club fou fundat com a Duomo Folgore, als anys seixanta adoptà el nom d'Associazione Pallacanestro Treviso. L'any 1982 va ser adquirit per l'empresa Benetton, que va fer una inversió econòmica que va situar al club a l'altura dels millors clubs italians i europeus durant els anys 90 i 2000, en els quals ha guanyat, fins al 2005, 4 lligues italianes, 7 copes i dues Recopes com a èxits més destacats.

## Palmarès

* 2 Recopa d'Europa de bàsquet: 1995, 1999.
* 5 Lliga italiana de bàsquet: 1992, 1997, 2002, 2003, 2006.
* 7 Copa italiana de bàsquet: 1993, 1994, 1995, 2000, 2003, 2004, 2005.
* 3 Supercopa italiana de bàsquet: 1998, 2001, 2002.

## Jugadors històrics

* Massimo Iacopini
* Andrea Gracis
* Audie Norris
* Toni Kukoc
* Vinny Del Negro
* Stefano Rusconi
* Terry Teagle
* Riccardo Pittis
* Davide Bonora
* Zeljko Rebraca
* Henry Williams
* Marcelo Nicola
* Denis Marconato
* Jorge Garbajosa
* Ramūnas Šiškauskas

## Entrenadors històrics

* Petar Skansi
* Arsenio Lupin
* Mike D'Antoni
* Zelimir Obradovic
* Piero Bucchi
* Ettore Messina
* David Blatt

## Enllaços externs

* Web oficial del club Arxivat 2011-01-28 a Wayback Machine.
# Alció gegant neotropical

L'alció gegant neotropical (Megaceryle torquata) és una espècie d'ocell de la família dels alcedínids (Alcedinidae) que habita llacs, rius i regions costaneres de la zona Neotropical, des del sud de Texas, i nord de Mèxic, a través d'Amèrica Central i del Sud, fins a la Terra del Foc.
# Agafamosquits cuanegre

L'agafamosquits cuanegre (Polioptila melanura) és un ocell de la família dels polioptílids (Polioptilidae).

## Hàbitat i distribució

Habita vegetació de desert i zones de matoll al sud i sud-oest dels Estats Units i est i nord-oest de Mèxic.

## Referències

* ↑ «Agafamosquits cuanegre». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Antiga catedral St. Patrick (Nova York)

L'antiga catedral St. Patrick, (en anglès Saint Patrick's Old Cathedral o Old St. Patrick's), està situada al 260-264 de Mulberry Street, entre Prince i Houston Street, a Manhattan a la ciutat de New York. Va ser la seu de l'Arxidiòcesi de Nova York, abans de l'obertura de l'actual Catedral St. Patrick el 1879.
A l'Old St. Patrick's, com se l'anomena de manera comuna, s'hi va posar la primera pedra el 8 de juny de 1809. La seva concepció és obra de l'arquitecte Joseph-Francois Mangin, que havia realitzat també els plànols de l'Ajuntament de New York (New York City Hall). Construïda en sis anys, va ser consagrada el 14 de maig de 1815. Fa 36 metres de longitud per 24 d'ample, amb una alçada sota la volta de 26m. Malmesa per un incendi el 1866, va ser restaurada, tot i tot que la nova catedral ja era en construcció, i va reobrir el 1868. D'ençà 1879, ha estat degradada al rang de senzilla església parroquial, avui multi-ètnica, sobretot amb una forta presència asiàtica (l'església és a prop de Chinatown). El 1999, s'hi va celebrar una missa en memòria de John F. Kennedy, Jr., mort en accident d'avió.

## Enllaços externs

* Web oficial
* Web d'imatges d'arquitectura de New York
# Grand Hotel

El Grand Hotel és un edifici modernista situat a la plaça de Weyler, 3 de Palma (Mallorca), declarat bé d'interès cultural pel Ministeri de Cultura el 2003. Des del 1993 allotja un centre cultural de la Fundació La Caixa, CaixaForum Palma.

## Història

Fou projectat el 1903 per l'arquitecte Lluís Domènech i Montaner amb una façana ornamentada amb elements escultòrics d'Alfons Juyol, i les obres foren dirigides per l'arquitecte Joan Alsina i Arús.

## Edifici

Bon exemple del modernisme català de principis del segle xx, destaca per l'ús del maó, l’estuc i la pedra, com també de la ceràmica vidrada i el ferro forjat: una gran combinació de diverses tècniques i materials artesanals que s'integren en l’arquitectura característica de l’època. Detalls de caràcter oriental conviuen amb d'altres d’estètica historicista d’inspiració gòtica en una façana en què dominen els capitells decorats amb motius florals i les característiques rajoles policromades que la coronen.
Destaca la solució de la cantonada, amb balcons rodons per a aconseguir una sensació de continuïtat entre les façanes. A més, cal destacar la importància de les obertures, especialment les de la planta baixa: els arcs amb finestrals que proporcionen sensació de continuïtat entre l’interior i l’exterior.

## Referències

* ↑ Manresa, Andreu; Serra, Catalina «El 'Gran Hotel' de Palma será en 1993 un centro cultural de proyeccíón española». El País, 31-12-1991.
* ↑ «CaixaForum Palma». Diario de Mallorca.
# Arna de la col

L'arna de la col (Mamestra brassicae) són una espècie de lepidòpter ditrisi de la família dels noctúids (Noctuidae) comuna a Europa. No s'ha de confondre amb Pieris brassicae o Pieris rapae que són altres lepidòpters que s'alimenten de les cols.
Aquesta espècie és molt variable en la seva mida, la seva envergadura alar oscil·la entre 34–50 mm. Les ales de davant són marronoses i motejades amb una línia trencada blanca subterminal. Les fulles de darrere són grises. Es produeixen dues o tres generacions d'arnes a l'any i els adults es poden veure de maig a octubre i de vegades en altres períodes. Volen de nit i els atrau la llum, el sucre i les flors riques en nèctar.
L'eruga és verda, caqui, gris marronosa o marró amb taques fosques. Fan uns 2,5 cm abans de fer la pupa. Són plagues de les cols i dels pèsols dolços, però s'alimenten d'un ampli rang d'altres plantes. Passa l'hivern com a pupa.
Altres plantes que els serveixen d'aliment són:
* Allium - ceba
* Aquilegia -
* Beta - bleda
* Brassica
* Bryonia -
* Calendula -
* Cannabis sativa
* Chrysanthemum
* Cucurbita
* Dianthus - clavell
* Helianthus - gira-sol
* Hyoscyamus - Hyoscyamus niger
* Hyssopus -
* Lactuca - enciam
* Linum - lli
* Lychnis -
* Lycopersicon - tomaquera
* Malus - pomera
* Nicotiana - tabac
* Pisum
* Plantago - plantatge
* Raphanus - rave
* Rheum -
* Rudbeckia
* Rumex
* Silene
* Solanum - patatera
* Spinacia - espinac

## Referències

* 1 2 «Interesting (To Us) Photos From The Garden». Meades.org. [Consulta: 11 agost 2011].
* 1 2 «RXwildlife Sightings » Blog Archive » More Emergence». Rxwildlife.org.uk, 03-06-2009. Arxivat de l'original el 2012-03-27. [Consulta: 11 agost 2011].

## Bibliografia

* Chinery, Michael Collins Guide to the Insects of Britain and Western Europe 1986 (Reprinted 1991)
* Skinner, Bernard Colour Identification Guide to Moths of the British Isles 1984