OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Arròs africà

L'arròs africà (Oryza glaberrima) és una espècie d'arròs cultivada diferent de l'arròs comú asiàtic (Oryza sativa). L'arròs africà es va domesticar fa entre dos mil i tres mil anys al delta del Níger, a l'actual Mali. El seu antecessor silvestre encara creix a l'Àfrica i es diu Oryza barthii.
Aquesta espècie es cultiva a l'Àfrica occidental i té algunes característiques negatives respecte de l'arròs comú Oryza sativa, com són que es desgrana fàcilment de l'espiga i la pobra qualitat de molta. Encara és més important el fet que els rendiments de l'arròs africà són més baixos que els de l'arròs asiàtic. En canvi, l'arròs africà mostra una major tolerància a les fluctuacions del nivell de l'aigua, a la toxicitat pel ferro, a la fertilitat dels sòls, les condicions climàtiques i les poques atencions al cultiu. També mostra millor resistència a les plagues i malalties de nematodes, com per exemple Heterodera sacchari i del gènere Meloidogyne, i a virus de les plantes i a les plantes paràsites com les del gènere Striga.
L'arròs africà s'ha hibridat amb l'arròs asiàtic per fer un nou cultivar anomenat Nou arròs per l'Àfrica (New Rice for Africa).

## Referències

* ↑ Linares 2002, African rice (Oryza glaberrima): History and future potential Arxivat 2012-08-26 a Wayback Machine. PNAS 99:16360-16365
* Oryza glaberrima: A source for the improvement of Oryza sativa.
* Carolina Gold.
* Identification of a rice stripe necrosis virus resistance locus and yield component QTLs using Oryza sativa × O. glaberrima introgression lines Arxivat 2011-05-19 a Wayback Machine..
# Arsenocrandal·lita

L'arsenocrandal·lita és un mineral de la classe dels arsenats. Va ser anomenada així per Kurt Walenta l'any 1981 en al·lusió a la seva composició química, sent l'arsenat anàleg de la crandal·lita.

## Característiques

L'arsenocrandal·lita és un arsenat d'alumini i calci de fórmula química CaAl₃(AsO₄)(AsO₃OH)(OH)₆. Pertany al grup de la dussertita, el qual pertany a la vegada al supergrup de l'alunita. És anàleg amb arsènic de la crandal·lita. Cristal·litza en el sistema trigonal formant agregats esferulítics de 0,1 mil·límetres, en crostes reniformes. La seva duresa a l'escala de Mohs és 5,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'arsenocrandal·lita pertany a «08.BL: Fosfats, etc. amb anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana i gran, (OH, etc.):RO₄ = 3:1» juntament amb els següents minerals: beudantita, corkita, hidalgoïta, hinsdalita, kemmlitzita, svanbergita, woodhouseïta, gallobeudantita, arsenogoyazita, arsenogorceixita, benauita, crandal·lita, dussertita, eylettersita, gorceixita, goyazita, kintoreïta, philipsbornita, plumbogummita, segnitita, springcreekita, arsenoflorencita-(Ce), arsenoflorencita-(Nd), arsenoflorencita-(La), florencita-(Ce), florencita-(La), florencita-(Nd), waylandita, zaïrita, arsenowaylandita, graulichita-(Ce), florencita-(Sm), viitaniemiïta i pattersonita.

## Formació i jaciments

És un mineral secundari que es troba a les escombreres de les mines. Sol trobar-se associada a altres minerals com: brochantita, calcofil·lita, parnauïta, farmacosiderita, bulachita, arseniosiderita, mansfieldita, tetraedrita-tennantita, atzurita, malaquita, barita, goethita, quars, arsenogoyazita, beudantita o olivenita. La seva localitat tipus es troba a Neubulach, a Calw (Selva Negra, Baden-Württemberg, Alemanya).

## Referències

* ↑ «Arsenocrandallite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 21 octubre 2015].
* ↑ «Arsenocrandallite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 21 octubre 2015].
# Arsentsumebita

L'arsentsumebita és un mineral de la classe dels arsenats, que forma part del supergrup de la brackebuschita. Va rebre el seu nom de L. Vesignie l'any 1958 en al·lusió a la seva composició, sent l'arsenat anàleg de la tsumebita.

## Característiques

L'arsentsumebita és un arsenat sulfat de plom i coure, de fórmula química Pb₂Cu(AsO₄)(SO₄)(OH). Cristal·litza en el sistema monoclínic en cristalls de 2 mm, formant crostes i agregats. La seva duresa a l'escala de Mohs oscil·la entre 4 i 5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'arsentsumebita pertany a «08.BG: Fosfats, etc. amb anions addicionals, sense H₂O, amb cations de mida mitjana i gran, (OH, etc.):RO₄ = 0,5:1» juntament amb els següents minerals: bearthita, brackebuschita, gamagarita, goedkenita, tsumebita, arsenbrackebuschita, feinglosita, bushmakinita, tokyoïta, calderonita, melonjosephita i tancoïta.

## Formació i jaciments

Es tracta d'un mineral rar que es troba a les zones oxidades dels jaciments polimetàl·lics hidrotermals de dolomies, i en dipòsits polimetàl·lics hidrotermals de barita i fluorita. Sol trobar-se associada a altres minerals com: malaquita, cerussita, atzurita, smithsonita, mimetita, bayldonita, conicalcita, duftita, quars i òxids de ferro. La seva localitat tipus és la mina Tsumeb, al Tsumeb (Regió d'Otjikoto, Namíbia).

## Referències

* ↑ «Arsentsumebite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 14 octubre 2015].
* ↑ «Arsentsumebite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 14 octubre 2015].
# Arsenur d'alumini i indi

L'arsenur d'alumini i indi, o AlInAs (Al$_x$ In$_{1−x}$ As), és un material semiconductor amb gairebé la mateixa constant de gelosia que GaInAs, però amb un interval de banda més gran. La x de la fórmula anterior és un nombre entre 0 i 1; això indica un aliatge arbitrari entre InAs i AlAs.
La fórmula AlInAs s'ha de considerar una forma abreujada de l'anterior, en lloc d'una relació particular.
L'arseniur d'alumini d'indi s'utilitza, per exemple, com a capa tampó en transistors HEMT metamòrfics, on serveix per ajustar les diferències constants de gelosia entre el substrat GaAs i el canal GaInAs. També es pot fer servir per formar capes alternes amb arsenur d'indi gal·li, que actuen com a pous quàntics. Aquestes estructures s'empren per exemple en làsers de cascada quàntica de banda ampla.
La toxicologia d'AlInAs no s'ha investigat completament. La pols és irritant per a la pell, els ulls i els pulmons. Recentment, s'han informat en una revisió dels aspectes mediambientals, sanitaris i de seguretat de les fonts d'arseniur d'alumini i indi (com el trimetilindi i l'arsina) i els estudis de control d'higiene industrial de fonts MOVPE estàndard.

## Referències

* ↑ Elements, American. «Indium Aluminum Arsenide» (en anglès). https://www.americanelements.com.+[Consulta: 8 abril 2023].
* ↑ Elements, American. «Indium Aluminum Arsenide Granule» (en anglès). https://www.americanelements.com.+[Consulta: 8 abril 2023].
* ↑ «Aluminum Indium Arsenide (AlInAs) Semiconductors» (en anglès). https://www.azom.com,+12-04-2013.+[Consulta: 8 abril 2023].
* ↑ Environment, health and safety issues for sources used in MOVPE growth of compound semiconductors; D V Shenai-Khatkhate, R Goyette, R L DiCarlo and G Dripps, Journal of Crystal Growth, vol. 1-4, pp. 816-821 (2004); doi:10.1016/j.jcrysgro.2004.09.007
# Arsenuranospatita

L'arsenuranospatita és un mineral de la classe dels arsenats. Rep el seu nom de la seva composició com anàleg amb arsenat de la uranospatita.

## Característiques

L'arsenuranospatita és un arsenat uranil d'alumini amb fórmula química Al[(UO₂)(AsO₄)]₂F(H₂O)$_{20}$. Cristal·litza en el sistema ortoròmbic formant crostes de cristalls aciculars. La seva duresa a l'escala de Mohs és 2.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'arsenuranospatita pertany a «08.EB: Uranil fosfats i arsenats, amb ràtio UO₂:RO₄ = 1:1» juntament amb els següents minerals: autunita, heinrichita, kahlerita, novačekita-I, saleeïta, torbernita, uranocircita, uranospinita, xiangjiangita, zeunerita, metarauchita, rauchita, bassetita, lehnerita, metaautunita, metasaleeita, metauranocircita, metauranospinita, metaheinrichita, metakahlerita, metakirchheimerita, metanovačekita, metatorbernita, metazeunerita, przhevalskita, meta-lodevita, abernathyita, chernikovita, meta-ankoleita, natrouranospinita, trögerita, uramphita, uramarsita, threadgoldita, chistyakovaita, uranospatita, vochtenita, coconinoita, ranunculita, triangulita, furongita i sabugalita.

## Formació i jaciments

És un mineral secundari molt rar que es troba en dipòsits d'urani. Sol trobar-se associada a altres minerals com: zeunerita, uranofana, studtita, uranospinita, ianthinita, metakirchheimerita, uranocircita, heinrichita, barita i limonita. Va ser trobada per primera vegada a la mina Sophia, a la vall de Böckelsbach, Wittichen (Selva Negra, Baden-Württemberg, Alemanya). També s'ha trobat arsenuranospatita en altres indrets d'Alemanya, a França, a la República Txeca, al Kazakhstan i a Suïssa.

## Referències

* ↑ «Arsenuranospathite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 11 octubre 2015].
* ↑ «Arsenuranospathite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 11 octubre 2015].

## Enllaços externs

* Galeria d'imatges (anglès)
# Arsiccioïta

L'arsiccioïta és un mineral de la classe dels sulfurs, aprovada per l'Associació Mineralògica Internacional l'any 2013. Rep el seu nom de la mina on va ser descoberta, a Itàlia.

## Característiques

L'arsiccioïta és una sulfosal d'argent, mercuri, tal·li, arsènic i antimoni, amb fórmula química AgHg₂Tl(As,Sb)₂S₆. Cristal·litza en el sistema tetragonal en forma de grans anèdrics dispersos en barita microcristal·lina. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 2 i 2,5. És isostructural amb la routhierita, amb la qual forma una sèrie de solució sòlida; també forma part del grup de la routhierita.

## Formació i jaciments

L'arsiccioïta s'ha trobat en una lent de barita microcristal·lina a prop de la zona de contacte entre els esquistos i dolomita rica en pirita. Sol trobar-se associada a protochabourneita, cinabri, laffittita, pirita, realgar, esfalerita rica en mercuri, estibina i barita. Només se n'ha trobat a la mina Monte Arsiccio, a Sant'Anna di Stazzema, Stazzema (Província de Lucca, Toscana, Itàlia).

## Referències

* ↑ «Arsiccioite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 10 octubre 2015].
* ↑ «Arsiccioite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 10 octubre 2015].
* ↑ «Routhierite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 10 octubre 2015].

## Enllaços externs

* Galeria d'imatges (anglès)
# Arsinoes Chaos

L'Arsinoes Chaos és una estructura geològica del tipus chaos a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -6.37 ° de latitud N i 333.92 ° de longitud E. Fa un diàmetre de 200.08 km. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1982 i el pren d'una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Arsinoes Chaos". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# Art fractal

L'art fractal és aquell que representa gràficament fractals, usualment mitjançant un programari específic de càlcul i visualització. Té el seu origen històric en la repetició de motius de l'art oriental i determinades tècniques barroques, però es va generalitzar al segle XX quan la informàtica va permetre generar els models visuals i matemàtics necessaris. Les imatges corresponen a l'art abstracte i a diverses disciplines, des de pintures i fotografies fins a escultures en tres dimensions. El conjunt de Mandelbrot i el conjunt de Julia es troben entre els motius més repetits pels artistes fractals, però existeix gran varietat de patrons. La teoria del caos influeix en la seva concepció global.
Les obres es poden classificar segons el suport final o segons el tipus de fractal que prenguin com a base, des de les que generen repeticions de figures geomètriques bàsiques, com el Triangle de Sierpiński, fins a figures més complexes com les flames fractals o aquelles que iteren polinomis. S'ha creat fins i tot un paisatge fractal com a simulació. La majoria combinen l'harmonia de la forma amb jocs de colors, per crear un efecte plàstic més expressiu. Alguns dels creadors més reconeguts són Desmond Paul Henry, Hamid Naderi Yeganeh, Scott Draves o Carlos Ginzburg.

## Referències

* ↑ Burger, Edward B.; Michael P. Starbird (2005). The heart of mathematics: an invitation to effective thinking. Springer. p. 475. ISBN 1-931914-41-9
* ↑ Briggs, John (1992). Fractals: The Patterns of Chaos. London: Thames and Hudson. p. 169. ISBN 0-500-27693-5
# Agència de Notícies Atenesa-Macedònia

L'Agència de Notícies Atenesa-Macedònia (ANAM) (en grec: Αθηναϊκό-Μακεδονικό Πρακτορείο Ειδήσεων, AΜΠΕ) és un servei de notícies amb seu a Grècia. És una societat anònima de propietat pública. Va ser fundada el 9 de desembre de 2008 com a Agència de Notícies Atenesa - Agència de Premsa Macedònia (ANA-APM), en virtut d'un decret presidencial que va fusionar l'Agència de Notícies Atenesa (ANA) i l'Agència de Premsa Macedònia (MPA).
L'empresa compta amb un Consell d'administració format per nou membres, dels quals la majoria (cinc membres) són representants del Sindicat de Periodistes dels Periòdics Diaris d'Atenes (ESIEA), el Sindicat de Periodistes de Macedònia-Tràcia (ESIEMTH), la Unió Atenesa de Propietaris de Periòdics Diaris, la Universitat d'Atenes (i en rotació cada tres anys, la Universitat Aristotèlica de Tessalònica i la Universitat Panteion), així com un representant de la força de treball, que és triat per tots els membres del personal de l'empresa.

## Referències

* ↑ «About ANA-MPA SA» (en anglès). ANA-MPA.gr. [Consulta: 15 gener 2014].

## Enllaços externs

* Agència de Notícies Atenesa-Macedònia - Lloc web oficial (anglès) (francès) (rus) (xinès) (albanès)
# Anòmer

Un anòmer és, a la química de carbohidrats, cada un dels isòmers que es poden formar segons les dues posicions possibles, α o β, del grup hidroxil (-OH) a la unió que tanca en forma cíclica els monosacàrids de cinc o més àtoms de carboni. L'anòmer α és la posició del grup hidroxil per sota del pla format pels carbonis mentre que, a la β, el grup hidroxil es troba per sobre dels carbonis. Segons el tipus d'isomeria α o β el glúcid resultant serà també α o β. El carboni al que està enllaçat el grup -OH, que pot estar per sota o per sobre del pla donant les respectives posicions α o β, s'anomena carboni anomèric. L'anomerització és la transformació d'un anòmer en un altre.
Els angles d'unió dels carbonis dels extrems dels monosacàrids de més de cinc carbonis afavoreixen un enroscament de les molècules en principi lineals, a les quals la funció aldehid (O=CR-OH, on R és la resta de la molècula, i de fet R-CHO₂) de les aldoses al primer carboni queda situada molt propera a l'hidroxil (-OH, o de fet, R-COH) del carboni 5, de manera que es forma una unió del =O de l'aldehid del carboni 1 amb el -OH del carboni 5, que com a conseqüència provoca la ruptura del doble enllaç = de l'oxigen.
En el cas de les cetoses ocorre el mateix, però amb els carbonis 2 i 5 en lloc dels 1 i 5.
# Unitat de fórmula

Una unitat de fórmula en química és una fórmula empírica d'una xarxa sòlida iònica o covalent utilitzada com una entitat independent per als càlculs estequiomètrics. És la relació de nombre enter més baix d'ions representats en un compost iònic. Els exemples inclouen xarxes iòniques de NaCl i K₂O i covalents, com ara SiO₂ i C (com el diamant o grafit).
Els compostos iònics no existeixen com a molècules individuals; per tant una unitat de fórmula indica la proporció reduïda més baixa d'ions en el compost.
En mineralogia, com que els minerals són gairebé exclusivament sòlids ja sigui iònics o de xarxa, s'utilitza la unitat de fórmula. El nombre d'unitats de fórmula (Z) i les dimensions dels eixos cristal·logràfics s'utilitzen en la definició de la unitat de cel·la.

## Referències

* ↑ Molecular Formula on science.jrank.org
* ↑ Steven S. Zumdahl; Susan A. Zumdahl (2000), Chemistry (5 ed.), Houghton Mifflin, pp. 470-6, ISBN 0-618-03591-5
* ↑ Smyth, Joseph R. and Tamsin C. McCormick, 1995, Crystallographic Data for Minerals, American Geophysical Union
# Estipax

Estipax (Stipax) fou un escultor grec nadiu de Xipre. Alguns erudits suggereixen que el seu nom podria ser en realitat Estrabax (Strabax).
Plini li atribueix l'execució de la famosa estàtua anomenada Splanchnoptes, que representava a una persona que rostia les entranyes de la víctima en un sacrifici, i bufava el foc amb la seva respiració. La persona representada, segons Plini, era un esclau de Pèricles. Uns fragments trobats a l'acròpoli podrien correspondre a la base d'aquesta estàtua.
# Riu de Noarre

El riu de Noarre és un riu pirinenc d'orientació nord-sud, afluent del riu de Tavascan per l'esquerra. Neix a l'Estany Blanc a 2.510 metres d'altitud, just sota el pic de Certascan. En el seu curs alt rep el nom de riu de Guerossos i recull aigua de nombrosos estanys d'origen glaciar. El riu transcorre per una petita vall oberta cap al sud i desaigua al riu de Tavascan, a l'indret conegut com El Forcat, a 1.800 metres d'altitud. Els afluents del riu de Noarre es troben al seu marge esquerre, excepte el que neix a l'estany de Flamisella. El riu es troba al municipi de Lladorre, a la comarca del Pallars Sobirà, i tot el seu recorregit es troba dintre del Parc Natural de l'Alt Pirineu.

## Referències

* ↑ ICGC, 2025.
* ↑ PNAP, 2019.

## Bibliografia

* ICGC. «Riu de Noarre» (HTML). Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya, 2025. [Consulta: 23 febrer 2025].
* PNAP. «Plànol-guia general del Parc Natural de l'Alt Pirineu» (pdf). Parc Natural de l'Alt Pirineu, 2019. [Consulta: 23 febrer 2025].
# Aon Center

L'Aon Center (200 East Randolph Street) és un gratacel situat a Chicago, Illinois que va ser completat el 1972. Amb 346.3 m d'altura i 83 plantes, és el segon edifici més alt de la ciutat després de la Sears Tower, i el tercer més alt dels Estats Units després de l'Empire State Building. Anteriorment se'l coneixia com a AMOCO building (edifici AMOCO).
# Algorisme de Borwein

L'algorisme de Borwein és un algorisme desenvolupat per Jonathan i Peter Borwein que permet el càlcul d'1/π.
Es procedeix de la forma següent:
    Es comença amb els valors
       $a_{0}=6-4{\sqrt {2}}$
       $y_{0}={\sqrt {2}}-1$
    Després s'itera amb les fórmules següents:
       $y_{k+1}={\frac {1-(1-y_{k}^{4})^{1/4}}{1+(1-y_{k}^{4})^{1/4}}}$
       $a_{k+1}=a_{k}(1+y_{k+1})^{4}-2^{2k+3}y_{k+1}(1+y_{k+1}+y_{k+1}^{2})$
$_k$ posseeix una convergència quártica 1/π; és a dir, en cada iteració es multiplica per quatre, aproximadament, el nombre de dígits correcte.
El grau de convergència s'obté de la següent desigualtat:
    $\left|{\frac {1}{\pi }}-a_{n}\right|<=16\;(4^{n})(e^{-2\pi 4^{n}})$

## Referències

* ↑ Jonathan M. Borwein, Peter B. Borwein, Pi and the AGM – A Study in Analytic Number Theory and Computational Complexity, Wiley, New York, 1987. Many of their results are available in: Jorg Arndt, Christoph Haenel, Pi Unleashed, Springer, Berlin, 2001, ISBN 3-540-66572-2
* ↑ Mak, Ronald. The Java Programmers Guide to Numerical Computation. Pearson Educational, 2003, p. 353. ISBN 0-13-046041-9.
# Art ritual

L'art ritual és un moviment artístic que pren els rituals com a base de l'obra d'art; busca una visió moderna i conceptual de l'art que integri els principis dels rituals i del saber antic.
Alguns artistes -com Joseph Beuys, Carolee Schneemann, Erica Scourti o General Idea- han creat rituals o se n'han apropiat en les seves obres.
També hi ha artistes que consideren que l'art d'acció o performance té una qualitat ritual, al crear i utilitzar les seves pròpies mitologies personals per explorar llur identitat i la societat.

## Referències

* ↑ «What is Ritual Art /RA/?» (en anglès americà), 20-08-2017. Arxivat de l'original el 2020-10-28. [Consulta: 25 octubre 2020].
* ↑ «Why Ritual Art in the Gallery Space Is Doomed to Fail» (en anglès). [Consulta: 25 octubre 2020].
* ↑ Tate. «Ritual Coursework Guide – Student Resource» (en anglès britànic). [Consulta: 25 octubre 2020].
# Ateneu Democràtic Regionalista

Ateneu Democràtic Regionalista fou una entitat històrica del barri del Poblenou de Barcelona que va existir de 1902 a 1936. Era un ateneu relacionada amb la Lliga Regionalista. L'Ateneu Democràtic Regionalista va ser creat l'any 1902. L'ateneu va començar a un local del carrer de Marià Aguiló i després es va instal·lar al que havia estat en diferents etapes el Teatre Cervantes i el Patronat de l'Obrer, al carrer de Wad-ras, 208. S'hi feien funcions teatrals i disposava de seccions infantils de rítmica i plàstica, així com d'unes escoles i una secció d'excursionisme. El 1917 publicava un portaveu, que va interrompre la publicació durant la dictadura de Primo de Rivera, per tornar a sortir quan es proclamà la Segona República Espanyola. El local va ser ocupat pel Comitè de Defensa durant la Guerra Civil Espanyola de 1936-1939 i, acabada la guerra, va ser la seu d'Educación y Descanso, un departament lligat a Falange. Ara, al seu solar hi ha l'Institut d'Ensenyament Secundari Poblenou.

## Referències

* ↑ DDAA. Enciclopèdia, El Poblenou en 135 veus. Arxiu Històric del Poblenou, 2005, p. 21
# Apache Portable Runtime

L'Apache Portable Runtime (APR) és una biblioteca de suport per al Servidor HTTP Apache. Proveeix un conjunt d'APIs que comuniquen amb el sistema operatiu subjacent. Allà on el sistema operatiu no suporta una funció particular, APR proveirà un substitut. D'aquesta forma, l'APR pot ser utilitzat per a fer un programa realment portable entre plataformes.
L'APR va ser originalment part del servidor Apache, però a partir de la versió 2.0 d'aquest es va separar en un projecte diferent de l'Apache Software Foundation, i ara és utilitzat per altres aplicacions per a assolir independència de la plataforma.
El ventall de funcionalitats independents de la plataforma ofert per APR inclou:
* Memory allocation i memory pool
* Operacions atòmiques
* Gestió dinpamica de biblioteques
* Entrada i sortida de fitxers
* Command argument parsing
* Locking
* Taules de hash i arrays
* Funcionalitat Mmap
* Sockets de xarxa i protocols
* Thread, process and mutex functionality
* Funcionalitat de memòria compartida
* Funcions de temps
* Serveis d'autenticació d'usuari i de grup

## Instal·lació

Es pot trobar un tutorial molt senzill que explica com compilar i instal·lar Apache Runtime Environment a Ubuntu Arxivat 2008-02-07 a Wayback Machine..

## Projectes similars

* Glib ofereix una funcionalitat similar. Suporta moltes estructures de dades més i funcions independents del sistema operatiu, però menys funcions de comunicació entre processos (no s'ofereix bloqueig local i global, càrrega dinàmica, o gestió de memòria compartida).
* NSPR és una biblioteca d'abstracció multiplataforma utilitzada pel projecte Mozilla. Es fa servir en un altre subprojecte de Mozilla, XPFE, per a oferir funcionalitats d'interfície gràfica d'usuari multiplataforma.
* Adaptative Communication Environment (ACE) és una biblioteca orientada a objectes escrita en C++ amb funcionalitat similar a APR. El seu ús s'ha estès àmpliament en productes comercials.
* WxWidgets és una biblioteca GUI que també ofereix classes d'abstracció per a comunicació amb bases de dades, comunicació entre processos i funcionalitats de xarxa.
* Qt és un entorn de desenvolupament d'aplicacions multiplataforma amb funcions similars i també pot ser utilitzat per a desenvolupament GUI.
* SDL és una biblioteca d'abstracció per a aplicacions multimèdia i videojocs que ofereix funcionalitats com ara gràfics 2D, temporitzadors, so, joystick i accés a CD-ROM.

## Enllaços externs

* El lloc web d'APR
* La documentació de programació actual
* El lloc web de l'Apache Software Foundation
* Tutorial de programació amb APR