OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ajuntament de Torroella de Fluvià

L'Ajuntament de Torroella de Fluvià és una casa consistorial de Torroella de Fluvià (Alt Empordà) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Edifici situat a la Plaça Municipal al qual s'accedeix a través de tres graons de maó. És un edifici de planta baixa, pis i golfes. La planta baixa té un porxo creat amb tres arcs de mig punt. Al primer pis trobem tres obertures rectangulars amb una balconada correguda. A les golfes dues petites finestres entre les quals hi ha un rellotge. El teulat és a dues vessants.

## Referències

* ↑ «Ajuntament de Torroella de Fluvià». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 21 octubre 2017].
# Abadia de Holyrood

L'abadia de Holyrood és una abadia agustina que es troba en ruïnes a Edimburg, a Escòcia. Aquesta abadia (que es troba als terrenys del palau de Holyrood, al qual precedeix en antiguitat) va ser construïda l'any 1128 per ordre del rei David I d'Escòcia.

## Etimologia del nom

«Rood» és una paraula antiga per a 'creu', que normalment significa la creu de la crucifixió de Jesucrist; per tant, el nom és equivalent a «Santa Creu».

### La llegenda de fundació de l'abadia

Una llegenda relata que el rei David I, un dia que tingué dificultats per caçar en els boscos, va ser salvat per un cérvol amb una creu il·luminada entre les banyes, que li va fer prometre construir una església en aquest lloc.
Segons una altra llegenda, l'any 1127, quan el rei David I caçava als boscos propers a Edimburg, es va trobar de sobte en perill per la cornamenta d'un cérvol. Dos germans, Johannes i Gregan, de la Baronia de Crawford a Strathclyde Alta, van salvar el rei. En agraïment, va fer cavallers els germans i va fundar l'abadia de Holyrood l'any següent. D'aquell dia ençà, aquesta branca de la família Crawford va adoptar la imatge d'un cap de cérvol amb una creu d'or entre les banyes per commemorar la fundació de l'abadia. Aquesta família va adoptar el lema Tutum et Roboré Reddam, que significa «La nostra força et donarà força».

## Història

Des del segle xv, l'abadia de Holyrood fou el lloc de moltes coronacions reials i cerimonials matrimonials; però també va patir nombrosos atacs. Durant la Guerra angloescocesa per Enric VIII d'Anglaterra, Edward Seymour i Earl de Hertford van saquejar l'abadia l'any 1544; després, com a protector de Somerset, va realitzar un assalt causant gran dany als edificis. El rei Jaume II va establir un col·legi de jesuïtes a Holyrood i va fer convertir l'abadia al maig de 1688 en una capella catòlica per a l'orde del Card, i la congregació protestant s'hagué de mudar al nou Canongate Kirk. Després, al novembre de 1688, quan Guillem III va dur a terme la «Revolució Gloriosa», el poble d'Edimburg va entrar a saquejar l'església i la cripta reial. L'any 1691, la Canongate Kirk va reemplaçar l'abadia com a església parroquial local. El treball de restauració inclogué el sostre de l'abadia que va ser reconstruït el 1758, però el sostre va col·lapsar per un huracà al 1768, i ha quedat fins avui dia en ruïnes.

## Referències

* ↑ «Palace of Holyroodhouse & Mary, Queen of Scots». [Consulta: 16 agost 2007].
* ↑ «Reformation Scotland - Abbey and Palace of Holyroodhouse». Arxivat de l'original el 2012-03-13. [Consulta: 16 agost 2007].

## Bibliografia

* Crawfurd, George, History of the Shire of Renfrew, Alexander Weir Publisher, Paisley, Scotland, 1782.
* Crawfurd, George, Peerage of Scotland, Account of Nobility, George Stewart Publisher, Glasgow, Scotland, 1716.

## Enllaços externs

* Article de l'abadia a la Catholic Encyclopedia's.
* Web oficial de la Holyrood Abbey Church. Arxivat 2005-10-24 a Wayback Machine.
# Apache OpenOffice Calc

L'Apache OpenOffice Calc, anteriorment OpenOffice.org Calc fins al desembre del 2011, és un gestor de fulls de càlcul lliure que forma part del paquet ofimàtic Apache OpenOffice, disponible sota la llicència LGPL.
El Calc és similar al Microsoft Excel i inclou unes característiques similars a aquest, a més d'algunes de noves, entre les quals destaquen un sistema automàtic per definir sèries per a gràfics basades en la disposició de les dades de l'usuari, la capacitat d'exportar fulls de càlcul directament al format PDF. El 2005 Calc tenia problemes en treballar amb fulls de càlcul molt grans (20.000 files amb 100 columnes) i pot arribar a ser 100 vegades més lent comparat amb l'Excel.
Tot i que el Calc és capaç d'obrir i modificar fitxers en format de Microsoft Excel, el format per omissió de l'OpenOffice.org 2.0 Calc és l'OASI OpenDocument (ODF). El Calc també és capaç d'obrir i desar arxius en molts altres formats.
Igual que la suite ofimàtica OpenOffice.org, el Calc es pot utilitzar en una gran varietat de plataformes, incloent Mac OS X, Windows, GNU/Linux, FreeBSD i Solaris.

## Especificacions

El Calc des de la versió 3.0 pot treballar amb un màxim de 65.536 files i 1012 columnes a cada full, amb un màxim de 256 fulls. S'està treballant per augmentar aquests límits, però només és adequat per a formats ODF o basats en text, ja que hi ha el risc de corrupció de dades en formats binaris com el format natiu de l'Excel.

## Referències

* ↑ «Performance analysis of OpenOffice and MS Office | ZDNet». Arxivat de l'original el 2008-10-27. [Consulta: 25 gener 2007].(anglès)
* ↑ «Can I use a spreadsheet file with more than 32,000 rows?». OpenOffice.org FAQ. [Consulta: 29 abril 2008].
* ↑ «OpenOffice.org 3.0's new features, an early look - OpenOffice.org Ninja». [Consulta: 3 juny 2008].
* ↑ «Calc/hacks/number of rows - OpenOffice.org Wiki». [Consulta: 3 juny 2008].

## Vegeu també

* LibreOffice Calc

## Enllaços externs

* ca.openoffice.org - Web oficial del programa
* www.openoffice.cat - Web del projecte de traducció d'OpenOffice.org al català
* Manuals i tutorials de l'OpenOffice.org en català Arxivat 2007-09-26 a Wayback Machine.
# Aka-shita

L'Aka-shita és un yōkai que apareix en el llibre Gazu Hyakki Yakō de Toriyama Sekien. L'artista el dibuixa com una bèstia amb urpes i un rostre pelut. Sol amagar el seu cos al darrere de núvols negres i el dibuixa sobre les reixes d'una entrada. Dins de la seva boca oberta s'observa una llarga llengua. Sekien no va deixar constància sobre si aquest yōkai, és una creació seva o va pertànyer a la creença popular. Però tot i això el va relacionar amb el shakuzetsujin, un déu amb una llengua vermella que és el guardià de l'entrada oest de Júpiter.

## Fonts

* Addis, Stephen, ed. Japanese Ghosts and Demons: Art of the Supernatural. George Braziller, 2001.
* Kiej'e, Nikolas. Japanese Grotesqueries. C. E. Tuttle Co., 1973.
* abbr. KYDD: Kaii-Yōkai Denshō Database. Online bibliographical database of supernatural folklore published by the International Research Center for Japanese Studies.
* Mizuki, Shigeru. Mizuki Shigeru No Nihon Yōkai Meguri. JTB, 2001.
* Mizuki, Shigeru. Aizōban Yōkai Gadan. Iwanami Shoten, 2002.
* Mizuki, Shigeru. Mujara 1: Kantō, Hokkaidō, Okinawa-hen. Soft Garage, 2003.
* Mizuki, Shigeru. Mujara 2: Chūbu-hen. Soft Garage, 2003.
* Mizuki, Shigeru. Mujara 3: Kinki-hen. Soft Garage, 2003.
* Mizuki, Shigeru. Mujara 4: Chūgoku, Shikoku-hen. Soft Garage, 2004.
* Mizuki, Shigeru. Mujara 5: Tōhoku, Kyūshū-hen. Soft Garage, 2004.(pag. 5)
* Mizuki, Shigeru. Mujara 6: Sekai, Tokubetsu-hen. Soft Garage, 2004.
* Takehara, Shunsen. Tōsanjin Yawa - Ehon Hyaku Monogatari. Kadokawa Shoten, 2006. ISBN 4-04-383001-7.
* Toriyama, Sekien. Gazu Hyakki Yakō Zenga Shū. Kadokawa Shoten, 2005. ISBN 4-04-405101-1. (pag. 62)
* Yanagita, Kunio. Yōkai Dangi. Kōdansha, 1977. ISBN 4-06-158135-X.
# Abadia de Nostra Senyora d'Alet

L'abadia de Nostra Senyora d'Alet és un monestir benedictí romànic construït durant l'edat mitjana i actualment en estat de ruïna, catalogat com a monument històric.
Fou un establiment religiós fundat el 813 pel comte de Barcelona, Girona i Besalú, Berà I, i la seva esposa Romil·la. El monestir inicial fou sotmès pel comte a l'església de Sant Pere de Roma, al papa Lleó III (795-816) i els seus successors a condició que el papa enviés unes relíquies per la dedicació de l'església de l'abadia i que l'agafés sota la seva protecció especial; l'abadia pagaria per aquesta protecció una lliure de plata cada tres anys. En la carta de fundació, Berà esmenta al seu pare el comte Guillem, mort recentment, el que corroboraria que el comte de Tolosa i duc d'Aquitània que va morir el 812 o 813 era el seu pare.
L'abadia estava situada al Rasès, en les terres que governava Guillemó, fill de Berà per delegació paterna, a la vora de l'Aude a uns 15 km de Carcassona. El segle xiv fou erigida en bisbat.

## Bibliografia

Devic, Claude; Vaissette, Joseph. Histoire générale de Languedoc (en francès). Tolosa: Édouard Privat llibreter editor, 1872 (Vegeu altres edicions a Google Books Vol. 1 (1840), Vol. 2 (1840), Vol. 3 (1841), Vol. 4 (1749), Vol. 5 (1842), Vol. 6 (1843), Vol. 7 (1843), Vol. 8 (1844), Vol. 9 (1845)).

## Referències

* ↑ Referència n. PA00102514, a la base de dades Mérimée, del Ministeri de Cultura francès.

## Enllaços externs

* Monestirs.cat
# Allium caespitosum

L'Allium caespitosum és una espècie de planta nativa de Xinjiang i el Kazakhstan, a l'Àsia central. Creix en regions desertiques, moltes vegades en deserts sorrencs.
L'Allium caespitosum produeix agrupacions de petits bulbs. Els escaps són arrodonits en secció i arriben fins als 20 cm de llargada. Les fulles són molt estretes, més estretes que els escaps. Les flor són blanques o rosa clar.

## Referències

* 1 2 Flora of China v 24 p 183
* ↑ Bongard, August Heinrich von, & Meyer, Carl Anton von. 1844. Bulletin scientifique (publié par l') Académie Imperiale des Sciences de Saint-Pétersbourg 8: 341.
* ↑ line drawing, Flora of China Illustrations vol. 24, fig. 190, 4-5.
# Grande Loge de Belgique

La Gran Lògia de Bèlgica (en flamenc: Grootloge van België) (en francès: Grande Loge de Belgique) La Gran Lògia de Bèlgica fou creada el 4 de desembre de 1959. La Gran Lògia de Bèlgica comptava el 1973, aproximadament amb 2.000 membres repartits en 30 lògies.

## Formació

La Gran Lògia de Bèlgica, va néixer després de la sortida de cinc lògies simbòliques del Gran Orient de Bèlgica:
* Tradition et Solidarité, de Brussel·les.
* La Parfaite Intelligence et l'Etoile réunies, de Lieja.
* La Constance, de Lovaina.
* Le Septentrion, de Gant.
* Marnix van Sint-Aldegonde, d'Anvers.

## Tallers

En l'any 2006, el nombre de membres era d'aproximadament de 2.500 germans treballant en 52 tallers, repartits de la següent manera:
* 18 a Valònia (tallers francòfons)
* 15 a Brussel·les (13 francòfons, 1 neerlandòfon i 1 taller bilingüe)
* 19 a Flandes (16 tallers neerlandòfons i 3 francòfons)

## Grans mestres

* Frans Smits
* Adelin Closset
* Julien Van Driessche
* Charles Wagemans
* Clément Ceuppens
* André Van Der Stricht
* Edwin Commins
* Herman Buskens
* Jacques Massagé
* Matthieu De Donder
* Edwin Commins
* Georges Neslany
* Georges Vandeputte
* Rik Van Aerschot
* Jean Van der Avoirt

## Referències

* ↑ «Qu'y a-t-il de spécifique à la Grande Loge de Belgique?». Arxivat de l'original el 2017-05-20. [Consulta: 3 desembre 2016].
* ↑ «la Belgique et la franc-maçonnerie». Arxivat de l'original el 2016-12-21. [Consulta: 3 desembre 2016].

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial de la Grand Loge de Belgique (francès) i flamenc.
# Apalis de Sharpe

L'apalis de Sharpe (Apalis sharpii) és una espècie d'ocell passeriforme que pertany a la família Cisticolidae pròpia d'Àfrica occidental.Tant el nom comú com l'epítet específic honoren l'ornitòleg anglès i conservador del museu Richard Bowdler Sharpe.

## Distribució i hàbitat

Es troba a Costa d'Ivori, Ghana, Guinea, Libèria i Sierra Leone.
L'hàbitat natural és el bosc sec subtropical o tropical i el bosc tropical humit de les terres baixes.
L'apalis de Sharpe va ser descrit per l'ornitòleg anglès George Ernest Shelley el 1884. Va encunyar el nom binomial Apalis sharpii.

## Referències

* ↑ «Apalis de Sharpe». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 17/01/2023(català)
* ↑ Jobling, James A. (2010). Helm Dictionary of Scientific Bird Names. Bloomsbury Publishing. p. 355.
* ↑ British Ornithologists' Union. On two new species of birds from Africa (en anglès). 2. 5ª sèrie. Londres: Academic Press, 1884, p. 45–49 [45].
# Akialoa de Lanai

L'akialoa de Lanai (Akialoa lanaiensis) és un ocell extint de la família dels fringíl·lids (Fringillidae).

## Hàbitat i distribució

Habitava esl boscos humids de muntanya de l'illa de Lanai, a les Hawaii.

## Referències

* ↑ «Akialoa de Lanai». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/04/2022(català)
# Abadia de Vézelay

L'abadia de Vézelay va ser construïda l'any 859 per Geoffroy, abat de Vézelay, el qual imposà el culte de Maria Magdalena, convertint immediatament el poble en un lloc de pelegrinatge.
La reputació de l'abadia permet al poble prosperar i es converteix en una ciutat que atreu cada vegada més pelegrins com el duc de Borgonya Hug II i la seva cort l'any 1084. O, més tard, Bernat de Claravall (Sant Bernat) que ve per a predicar la segona Croada (1146), Felip II de França i Ricard Cor de Lleó, abans de la seva sortida per a la tercera Croada (1190), o també Lluís IX (1248).
L'any 1096 l'abat Artaud comença una ampliació, es construeix un nou cor i un nou creuer. Els treballs duraran fins a 1104 i solament es conservarà la nau.
Al juliol del 1120, a la vetlla de Santa Magdalena, l'estructura de l'abadia es cala foc i s'enfonsa (causant la mort de 1127 persones). Es construirà una nova nau que s'acabarà l'any 1138.
L'any 1185 comença la construcció d'un nou cor i creuer d'estil gòtic.
L'any 1217, s'hi instal·len els franciscans. El declivi comença amb la troballa a Sant Maximim de noves relíquies de Santa Magdalena.
L'any 1537 se secularitza i se substitueixen els monjos pels canonges.
L'any 1790, l'abadia es torna una simple església parroquial i posteriorment, en 1796, es ven com un bé nacional.
L'any 1840 s'encomana la restauració del que quedava de l'edifici original i salvar-lo de la ruïna a Eugène Viollet-le-Duc, car havia sofert molts danys amb el saqueig dels hugonots (1569), l'amartellement de les escultures del timpà (1793) i el llamp que va caure sobre la Volta Sant Miquel (1819). S'acaba l'any 1876 amb el lliurament de les relíquies de Santa Maria Magdalena i el restabliment dels pelegrinatges, aturats de nou a partir de 1912.
L'any 1920, se li dona el rang de basílica i els pelegrinatges poden tornar a continuar.
Finalment, el 1979 és declarada Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO.

## Referències

* ↑ «Vézelay, Church and Hill» (en anglès).
# Allium fedschenkoanum

L'Allium fedschenkoanum és una planta d'alta muntanya nativa del Pakistan, Afganistan, el Kazakhstan, Uzbekistan, Kirguizstan, Xinjiang, Xizang (Tibet) i Tadjikistan. Forma bulbs i pot arribar a fer fins a 50 cm d'alçada. Produeix flors grogues disposades en umbel·la.

## Referències

* ↑ Flora of China
* ↑ Flora of Pakistan
* ↑ Kew World Checklist of Selected Plant Families
* ↑ G.H.Zhu & Turland. 2000 Novon 10: 181.
* ↑ Regel, Eduard August von. 1875. Trudy Imperatorskago S.-Peterburgskago Botaničeskago Sada 3(2): 82.
# Ryūtarō Hashimoto

Ryūtarō Hashimoto (en japonès 橋本 龍太郎, Hashimoto Ryūtarō) (29 de juliol de 1937 - 1 de juliol de 2006) va ser un polític japonès que va exercir com a Primer Ministre del Japó entre 1996 i 1998.

## Referències

* ↑ Reed, Christopher «Ryutaro Hashimoto» (en anglès). The Guardian, 02-07-2006. ISSN: 0261-3077.
* ↑ Biographical dictionary of modern world leaders : 1992 to the present. New York: Facts On File, 2003, p. 196-198. ISBN 978-0-8160-4723-9.
# Apapane de Laysan

L'apapane de Laysan (Himatione fraithii) és un ocell extint de la família dels fringíl·lids (Fringillidae).

## Hàbitat i distribució

Habitava el tussock de l'illa de Laysan, a les Hawaii.

## Referències

* ↑ «Apapane de Laysan». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/04/2022(català)
# Al-Tadhamon SC

L'Al-Tadhamon SC és un club de Kuwait de futbol de la ciutat de Farwaniya.
Va ser fundat el 1965.

## Palmarès

* Segona Divisió de Kuwait:
** 1966-67, 1973-74, 1985-86

## Referències

* ↑ «Al Tadhamon SC». Soccerway. Perform. [Consulta: 9 desembre 2015].
* ↑ «Kuwait - List of Foundation Dates Clubs». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Abadia de la Grassa

L'abadia de la Grassa (Santa Maria d'Orbieu, o de la Grassa) és una antiga abadia benedictina de l'estat francès, situada al poble de la Grassa (en francès, Lagrasse), a la comarca del Termenès del departament de l'Aude, a la regió del Llenguadoc-Rosselló, dintre del districte de Carcassona. Està catalogada com a Monument històric.
La part més antiga de l'abadia, el primer palau de l'abat, té un claustre petit. Més enllà, es troben els cellers i caves en sales poc il·luminades. Al damunt, hi ha les cel·les dels monjos, del segle xiii. L'església és també del segle xiii i al costat té el nou palau de l'abat, del segle xviii. Una torre del segle xv (inacabada) s'aixeca a la part sud. L'abadia pot ser visitada.
El monestir de Santa Maria de la Grassa fou fundada al segle viii per Nimfridi o Nebridi que, amb alguns companys, es va retirar en aquest lloc a la riba de l'Orbieu, que aleshores s'anomenava Novalias. Amb el suport d'alguns senyors del territori, va poder construir un monestir i després una església dedicada a la Verge. Nebridi fou abat del monestir que Carlemany va convertir en abadia i li va confirmar les donacions rebudes per un diploma, emès a Compiegne el gener de l'any onzè del seu regnat, i després li va fer noves donacions. Durant molt de temps, es va dir Nostra Senyora d'Orbieu (Orobio) pel rierol en el qual estava. Se sap que ja existia el 779 i la seva fundació seria dos anys anterior a la del monestir d'Aniana. La vila a la rodalia fou part de la diòcesi de Carcassona. Nebridi, el seu primer abat, fou després bisbe de Narbona. En temps de l'abat Attala, el rei Lluís el Pietós li va confirmar privilegis i li va garantir la possessió de tres petits monestirs o priorats que en depenien: Sant Cucufat de Plexus (modern Sant Cucufat a la riba de l'Aude), Sant Pere de Cabrespina al Menerbe a la vora del riu Clamon, i el monestir de la Pajma, a la vora de l'estany del mateix nom (815)., a l
Entre els llocs catalans que havien depès de la Grassa es troba la vila d'Estagell, a la comarca del Rosselló.
Va perviure fins a la Revolució, quan els edificis van ser subhastats i adquirits per particulars.
Des de 2004, és una abadia de canonges regulars de la Mare de Déu, que empren els llibres litúrgics en la forma extraordinària del ritu romà.
El 2022 va obrir un centre de lectura.

## Bibliografia

* Devic, Claude; Vaissette, Joseph. Histoire générale de Languedoc (en francès). Tolosa: Édouard Privat llibreter editor, 1872 (Vegeu altres edicions a Google Books Vol. 1 (1840), Vol. 2 (1840), Vol. 3 (1841), Vol. 4 (1749), Vol. 5 (1842), Vol. 6 (1843), Vol. 7 (1843), Vol. 8 (1844), Vol. 9 (1845)).

## Referències

* ↑ Referència n. PA00102711, a la base de dades Mérimée, del Ministeri de Cultura francès.
* ↑ encara que el diploma de fundació es conserva, li manca la darrera línia des de fa segles i, per tant, la data exacta no es pot determinar; la font de Devic i Vaissete per situar la fundació vers 778 és desconeguda

## Enllaços externs

* Lloc web de l'abadia de la Grassa (francès).
# Almesquí

L'almesquí (Narcissus assoanus) és una petita planta amb flors grogues que creix sobre sòls molt prims fins als 1.200 m a les muntanyes mediterrànies. Planta perenne calcícola que creix sobre prats secs, codines i allà on el sòl és escàs. La mida és molt variable, pot arribar a uns 30 cm, comptant-hi la tija florífera, que surt del bulb. Les fulles, de dues a quatre, són linears i filiformes, gairebé cilíndriques i acanalades, d'entre 1 i 2 mm d'amplada i de color verd fosc. Les flors apareixen entre febrer i juny, acostumen a ser solitàries i amb menys freqüència en umbel·la (inflorescència en la qual les flors que surten del mateix punt del peduncle). Les flors, de 15 a 22 mm, presenten 6 tèpals i una corona curta, són hermafrodites i molt perfumades. La pol·linització es fa per mitjà d'insectes (entomògama). El fruit és una càpsula el·lipsoïdal, la dispersió de les llavors es fa per gravetat (baròcora).

## Taxonomia

Narcissus assoanus va ser descrita per Dufour ex-Schult. & Schult.f. i publicat a Systema Vegetabilium 7: 962, a l'any 1830.

### Etimologia

Narcissus nom genèric que fa referència al jove narcisista de la mitologia grega Νάρκισσος (Narkissos), fill del déu riu Cefís i de la nimfa Liríope, que es distingia per la seva bellesa.
El nom deriva de la paraula grega: ναρκὰο, narkào (= narcòtic) i es refereix a l'olor penetrant i embriagant de les flors d'algunes espècies (alguns sostenen que la paraula deriva de la paraula persa نرگس i que es pronuncia Nargis, que indica que aquesta planta és embriagadora).
assoanus: nom en honor d'Ignacio Jordán Claudio de Asso y del Río (1742-1814), científic saragossà de talla internacional, químic, botànic, jurista i economista, destacat representant de la Il·lustració espanyola i aragonesa.

### Varietats

* Narcissus assoanus subsp. assoanus
* Narcissus assoanus var. palearensis (Romo) Barra
* Narcissus assoanus var. parviflorus (Pau) Barra
* Narcissus assoanus subsp. praelongus Barra & G.López

### Sinonímia

* Narcissus juncifolius var. assoanus (Dufour ex Schult. & Schult.f.) Nyman
* Narcissus × odorus subsp. assoanus (Dufour ex Schult. & Schult.f.) K.Richt.
* Queltia assoana (Dufour ex Schult. & Schult.f.) Kunth

## Referències

* ↑ «almesquí». Diccionari de la llengua catalana de l'IEC. Institut d'Estudis Catalans.
* ↑ «Narcissus assoanus». Tropicos. [Consulta: 21 setembre 2022].
* ↑ «Narcissus assoanus». The Plant List. [Consulta: 21 setembre 2022].

## Bibliografia

* «Narcissus assoanus». Germplasm Resources Information Network. Arxivat de l'original el 2012-09-29.
* «Rushleaf jonquil». uBio.
* Brickell, Christopher. Gardener's Encyclopedia of Plants & Flowers. Colour Library Books, 1996, p. 518. ISBN 1-85833-472-1.