OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ortoedre

Un ortoedre és un paral·lelepípede ortogonal, és a dir, que les seves cares formen entre si angles díedres rectes. Els ortoedres són prismes rectes i també són anomenats paral·lelepípedes rectangulars. Les cares oposades d'un ortoedre són iguals.
El cub és un cas especial d'ortoedre el qual les seves sis cares són quadrats iguals.

## Fórmules de l'ortoedre

Si s'anomena $a\,$ a l'amplada o profunditat d'un ortoedre, $b\,$ a la seva altura i $c\,$ a la seva longitud, es poden definir les fórmules a continuació:

### Àrees

L'àrea total del paral·lelepípede és igual a la suma de les respectives àrees de les seves 6 cares, que en estar repetides 2 vegades, es poden calcular com:
    $A\,=\,2\cdot a\cdot b+2\cdot a\cdot c+2\cdot b\cdot c$
O cosa que és el mateix:
    $A\,=\,2\cdot (a\cdot b+a\cdot c+b\cdot c)$
Per la seva banda, el càlcul de l'àrea lateral és anàleg però ometent les bases superior i inferior:
$A_{l}\,=\,2\cdot a\cdot b+2\cdot b\cdot c$
També es pot calcular com el producte del perímetre de la base per l'altura.

### Volum

El volum de l'ortoedre es calcula igual que el de qualsevol prisma recte: multiplicant l'àrea de la base B$_{or}$ per l'altura h$_{or}$. Atès que la base és un rectangle i l'àrea del rectangle és igual al producte de la seva base b$_R$ per altura h$_R$ o el producte dels seus costats contigus, es pot calcular el volum de l'ortoedre com:
$V\,=\,a\cdot b\cdot c$

### Diagonal

Basant-se en el teorema de Pitàgores, es pot calcular la diagonal espacial de l'ortoedre de la següent forma:
$D\,=\,{\sqrt {a^{2}+b^{2}+c^{2}}}$

## Referències

* 1 2 3 4 Maths, Sangaku. «L'ortoedre: Àrea i volum». [Consulta: 23 febrer 2025].
* ↑ «ortoedre - Neoloteca | TERMCAT». [Consulta: 23 febrer 2025].
* ↑ «paral·lelepípede | enciclopedia.cat». [Consulta: 23 febrer 2025].
* 1 2 Maths, Sangaku. «Octàedre regular: Àrea i volum». [Consulta: 23 febrer 2025].
* ↑ «diagonal de un ortoedro» (en castellà). [Consulta: 23 febrer 2025].

## Vegeu també

* Paral·lelepípede
# Ptilodon capucina

Ptilodon capucina és una espècie de lepidòpter ditrisi de la família dels notodòntids (Notodontidae).

## Distribució

És una espècie comuna per tota la Zona Paleàrtica des d'Irlanda fins al Japó.

## Descripció

Aquesta espècie té les ales anteriors de color marró de diferents tonalitats, amb marques més fosques. Les ales posteriors són més clares amb un punt negre a la base. En repòs, l'espècie té un perfil molt característic amb flocs de pèls que sobresurten per damunt del tòrax i la vora posterior de les ales anteriors. Els marges de les ales anteriors són també ondulats.
Cada any produeixen dues generacions amb els adults que volen durant maig-juny (primera generació) i agost-setembre (segona). Volen de nit i són atretes per la llum.
La larva és verda o marró amb una ratlla groga a cada costat i dos monticles vermells al darrere. És polífaga i s'alimenta d'una àmplia varietat d'arbres caducifolis i arbustos. L'espècie passa l'hivern com a pupa.

## Galeria

* Ptilodon capucina
* Ptilodon capucina
* Ptilodon capucina, larva
* Ptilodon capucina, larva
* Ptilodon capucina, hàbitat

## Referències

* ↑ «BioLib - Ptilodon capucina» (en anglès). [Consulta: 4 novembre 2024].
* ↑ L'estació de vol refereix a les Illes Britàniques. Això pot variar en altres parts de la seva àrea de distribució.
* Chinery, Michael Collins Guide to the Insects of Britain and Western Europe 1986 (Reimprès 1991)
* Skinner, Bernard Colour Identification Guide to Moths of the British Isles 1984

## Enllaços externs

* Funet: Ptilodon capucina (en)
* UK Moths: Ptilodon capucina (en)
* Lepiforum: Ptilodon capucina (en)
* INPN: Ptilodon capucina (fr)
# Qadisiyya (Iraq)

Al-Qadissiyya (àrab: القادسية, al-Qādisiyya) fou una antiga ciutat de l'Iraq al sud-oest d'al-Hira i al sud-sud-oest del lloc on després es va fundar Kufa. Fou teatre de la decisiva batalla d'al-Qadissiyya del 636 (data discutida) en què els musulmans van derrotar els perses de Yezdegerd III.
La seva situació exacta fou desconeguda fins al 1912; les ruïnes d'al-Ukhaydir, a uns 40 km al sud-sud-oest de Kufa, foren la millor candidata però va ser descartada després de diversos estudis (les ruïnes són posteriors a la batalla). A. Musil la va identificar el 1912 en el seu viatge d'exploració; el lloc era anomenat Dar al-Kazi i al-Zadsiyye, a uns 30 km de Kufa; és probablement el mateix lloc que fou anomenat com a Kaïdes per Beauchamp el 1790, tot i que sense identificar-la com a lloc de la batalla.

## Referències

* ↑ Shabani, Reza. Iranian History at a Glance (en anglès). Alhoda, 2005, p.146. ISBN 9644390059.

## Bibliografia

* S. M. Yusuf, The battle of Al-Qadisiyya, 1945
# R. E. Streeter

Randolph Elwood Streeter (North Smithfield, Rhode Island, 11 de febrer de 1847 - 1924) és un dels pares fundadors de l'Institut Bíblic Pastoral i membre del consell editorial de la revista L'Herald del Regne de Crist.

## Biografia

Amb els seus pares es va mudar a Providence, el 1850 a on va passar la seva joventut i, finalment, van entrar en el negoci de joieria. Es va casar amb Elizabet Brown el 1868 i va tenir tres fills: Frank E., Arthur B., i Elizabeth Streeter. El 1877 es va traslladar a Auburn (Rhode Island), on passaria la resta de la seva vida. La seva dona va morir després de 13 anys, i el 1882 es va casar amb la seva germana, Margaret E. Brown, i els van néixer quatre fills: Frank H. Thompson, John L. Leonard, Alicia M., i Randolph H. Streeter.
Streeter va esdevenir un cristià el 1877 i va estar originalment associat a l'Església Baptista Lliure. Posteriorment es va unir a l'Església Evangèlica Adventista.

## Relació amb Russell

El 1896 va llegir el llibre "El Pla Diví de les Edats", escrit per Charles Taze Russell, però el va rebutjar com una falsa doctrina. L'any següent, va ser enviat com a missioner a Amèrica del Sud i les Índies Occidentals, on va rebre una altra còpia d'aquest llibre que va llegir en el seu viatge de retorn. Aquesta vegada acceptat el seu missatge.
Com a editor el 1892 havia imprès una petita revista amb el nom El Testimoni de Jesús, va continuar la seva publicació i va presentar als seus lectors les noves opinions que estava aprenent. Posteriorment va suspendre la revista i el 1902 entrar en el grup del pastor Charles Taze Russell.

## Institut de Pastoral de la Bíblia

De resultes del cisma de 1917 Streeter va esdevenir a partir de 1918 membre del comitè editorial de la nova revista The Herald of Christ's Kingdom i va ser escollit administrador de l'Institut Bíblic Pastoral el 1923, actuant en aquest càrrec fins a la seva mort a l'any següent. Va ser un gran estudiant de la profecia i va ser l'autor de Daniel, l'estimat de Jehovà " y La Revelació de Jesús Crist.

## Referències

* ↑ "La mort del nostre molt estimat germà RE Streeter",El Heraldo, VOL. VIII. 15 de gener i 1ro de febrer de 1925, Nos 2 i 3
* ↑ "The Herald" Comitè Editorial The Herald, VOL. II. 1 de gener de 1919 N º 1
* ↑ El Heraldo del Regne de Crist Arxivat 2009-06-25 a Wayback Machine. la revista
* ↑ "ALL THE WAY meu Salvador em porta"., VOL. VIII. 15 de gener i 1ro de febrer de 1925, Nos 2 i 3
* ↑ "REUNIÓ ANUAL del Institut Bíblic Pastoral, 2 de juny de 1923", The Herald, VOL. VI. 15 de maig de 1923 N º 10
* ↑ Daniel, l'Estimat de Jehovà
* ↑ The Revelation of Jesus Christ, 1924
# Prospect Park (Nova Jersey)

Prospect Park és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2007 tenia 5.633 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Prospect Park tenia 5.779 habitants, 1.822 habitatges, i 1.432 famílies. La densitat de població era de 4.648,5 habitants/km².
Dels 1.822 habitatges en un 44,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 52,7% hi vivien parelles casades, en un 20% dones solteres, i en un 21,4% no eren unitats familiars. En el 17% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,17 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,56.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,6% tenia menys de 18 anys, un 10,3% entre 18 i 24, un 32,8% entre 25 i 44, un 18,5% de 45 a 60 i un 8,8% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 31 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 84,7 homes.
La renda mediana per habitatge era de 46.434 $ i la renda mediana per família de 49.405 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.951 $ mentre que les dones 26.569 $. La renda per capita de la població era de 16.410 $. Aproximadament el 7,9% de les famílies i el 10% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Prospect Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-10. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Prospect Park». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Gran Premi de Portugal del 1990

Resultats del Gran Premi de Portugal de Fórmula 1 de la temporada 1990, disputat al circuit d'Estoril el 23 de setembre del 1990.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 2 | Nigel Mansell | Ferrari | 61 | 1h 22' 11. 0 | 1 | 9 |
| 2 | 27 | Ayrton Senna | McLaren - Honda | 61 | + 2.808 s | 3 | 6 |
| 3 | 1 | Alain Prost | Ferrari | 61 | + 4.189 s | 2 | 4 |
| 4 | 28 | Gerhard Berger | McLaren - Honda | 61 | + 5.896 s | 4 | 3 |
| 5 | 20 | Nelson Piquet | Benetton - Ford | 51 | + 57.418 s | 6 | 2 |
| 6 | 19 | Alessandro Nannini | Benetton - Ford | 61 | + 58.249 s | 9 | 1 |
| 7 | 6 | Riccardo Patrese | Williams - Renault | 60 | + 1 Volta | 5 | |
| 8 | 4 | Jean Alesi | Tyrrell - Ford | 60 | + 1 Volta | 8 | |
| 9 | 9 | Michele Alboreto | Arrows - Ford | 60 | + 1 Volta | 19 | |
| 10 | 25 | Nicola Larini | Ligier - Ford | 59 | + 2 Voltes | 22 | |
| 11 | 23 | Pierluigi Martini | Minardi - Ford | 59 | + 2 Voltes | 16 | |
| 12 | 15 | Mauricio Gugelmin | Leyton House - Judd | 59 | + 2 Voltes | 14 | |
| 13 | 10 | Alex Caffi | Arrows - Ford | 58 | Accident | 17 | |
| 14 | 30 | Aguri Suzuki | Lola - Lamborghini | 58 | Accident | 11 | |
| 15 | 21 | Emanuele Pirro | Dallara - Ford | 58 | + 3 Voltes | 13 | |
| Ret | 26 | Philippe Alliot | Ligier - Ford | 52 | Accident | 20 | |
| Ret | 7 | David Brabham | Brabham - Judd | | Caixa canvi | 25 | |
| Ret | 16 | Ivan Capelli | Leyton House - Judd | | Motor | 12 | |
| Ret | 5 | Thierry Boutsen | Williams - Renault | | Motor | 7 | |
| Ret | 29 | Éric Bernard | Lola - Lamborghini | | Caixa canvi | 10 | |
| Ret | 8 | Stefano Modena | Brabham - Judd | | Caixa canvi | 23 | |
| Ret | 12 | Martin Donnelly | Lotus - Lamborghini | | Alternador | 15 | |
| Ret | 11 | Derek Warwick | Lotus - Lamborghini | | Part mecànica | 21 | |
| Ret | 18 | Yannick Dalmas | AGS - Ford | | Part mecànica | 24 | |
| Ret | 22 | Andrea de Cesaris | Dallara - Ford | | Virolla | 18 | |
| NVS | 3 | Satoru Nakajima | Tyrrell - Ford | | No va sortir | | |
| NVC | 14 | Olivier Grouillard | Osella - Ford | | | | |
| NVC | 24 | Paolo Barilla | Minardi - Ford | | | | |
| NVC | 17 | Gabriele Tarquini | AGS - Ford | | | | |
| NVC | 31 | Bertrand Gachot | Coloni - Ford | | | | |
| NVC | 33 | Roberto Moreno | Euro Brun - Judd | | | | |
| NVP | 34 | Claudio Langes | Euro Brun - Judd | | | | |
| NVP | 39 | Bruno Giacomelli | Life - Judd | | | | |

## Altres

* Pole: Nigel Mansell 1' 13. 557
* Volta ràpida: Riccardo Patrese 1' 18. 306 (a la volta 56)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-12-21. [Consulta: 7 maig 2010].
# Maria Dolors Piulachs Baga

María Dolors Piulachs Baga és una biòloga catalana i investigadora del CSIC especialitzada en la reproducció dels insectes.
Piulachs dirigeix el Laboratori de Reproducció d'Insectes a l'Institut de Biologia Evolutiva (IBE) de Barcelona, on també és coordinadora del Programa de Genòmica Funcional i Evolutiva. Des de novembre de 2019 Piulachs forma part del comitè editorial de la revista Journal of Insect Physiology.
L’objectiu del grup de recerca que lidera la doctora Piulachs és entendre els mecanismes que regulen l'oogènesi dels insectes, emprant com a organisme model la panerola Blattella germanica, un insecte amb els ovaris del tipus panoïstic ―el model mes primitiu entre els insectes. La majoria dels estudis publicats amb anterioritat sobre l’oogènesi d’insectes es duien a terme amb Drosophila melanogaster com a model, una espècie amb ovaris meroístics. Piulachs i el seu equip estudien l'expressió dels gens que estan implicats en la regulació de la oogènesi, i com aquests són regulats per les hormones i modulats per ARNs no codificants. En comparar els resultats amb els d'altres espècies més modificades, han trobat que algunes funcions s’han preservat durant l'evolució, mentre que la seva regulació ha estat modificada.
Els estudis genòmics de la doctora Piulachs tenen una aplicació pràctica en el control de plagues de paneroles. L'ús d'insecticides clàssics provoca cada vegada més problemes, ja sigui per la resistència dels insectes a aquests, com per les regulacions que s'han anat imposant per rebaixar la toxicitat cap a altres organismes. L'aplicació d'eines moleculars obre un nou ventall de possibilitats per al control d'aquests insectes.
Aquestes noves eines poden ser la implantació de la tècnica RNAi, que provoca la inhibició de la metamorfosi i que l'insecte no es pugui desenvolupar amb normalitat, o el sistema d'edició CRISPRCas9, una tecnologia que permet editar parts del genoma per eliminació, addició o alteració de seccions de la seqüència de l'ADN, provocant en 24 hores una dissecació de l'ovari que impedeix a les femelles adultes reproduir-se.

## Vegeu també

* Elena Bosch Fusté
* Elena Casacuberta Suñer
* Josefa González Pérez
* Yolanda Espinosa Parrilla

## Referències

* 1 2 «Maria Dolors Piulachs invitada a formar parte del comité editorial de "Journal of Insect Physiology" - NEWS ARCHIVE - Institut de Biologia Evolutiva - CSIC UPF (UPF)». [Consulta: 23 febrer 2021].
* ↑ IBE Annual Report 2014 - DIGITAL.CSIC, el repositorio
* 1 2 Reproducció d’insectes - Institut de Biologia Evolutiva - CSIC UPF
* ↑ «Insect Reproduction Lab». [Consulta: 23 febrer 2021].
* 1 2 «Nuevas técnicas de control de cucarachas - mont medi». [Consulta: 23 febrer 2021].
* ↑ «La ADEPAP aconseja usar técnicas moleculares para acabar con las cucarachas» (en castellà), 28-01-2020. [Consulta: 23 febrer 2021].
* ↑ «Nacen, crecen, y con CRISPR desaparecen: cucarachas estériles para acabar con las plagas» (en castellà), 17-03-2019. [Consulta: 23 febrer 2021].

## Enllaços externs

* Maria-Dolors Piulachs - ORCID
* M.Dolors Piulachs - Google Acadèmic
# Ratolí vellutat de Lukolela

El ratolí vellutat de Lukolela (Congomys lukolelae) és una espècie de mamífer rosegador de la família dels múrids. És endèmic de la República Democràtica del Congo. El seu hàbitat natural són els boscos tropicals humits de plana. És una espècie en risc mínim, és a dir, no sembla que hi hagi cap amenaça significativa per a la seva supervivència. El seu nom específic, lukolelae, significa ‘de Lukolela’ en llatí.

## Referències

* ↑ «ratolí vellutat de Lukolela». Diccionari dels mamífers del món. Fundació Barcelona Zoo i TERMCAT, 2023 i 2024. [Consulta: 24 febrer 2025].
* ↑ Cassola, F. Praomys lukolelae. UICN 2016. Llista Vermella d'espècies amenaçades de la UICN, edició 2016, consultada el 23 novembre 2017.
* ↑ Entrada «Praomys» d'Animalia (en anglès).
# Museu del Renaixement

El Museu del Renaixement és un museu d'història a Molins de Rei, a la comarca del Baix Llobregat, centrat en el període històric del Renaixement. Va ser creat l'any 2024 i acull una col·lecció de pintures, escultures i objectes de l’època del Renaixement de la vila de Molins de Rei i dels fons d'altres museus amb els quals col·labora com el MNAC, el Museu Frederic Marès, el Museu de Lleida, el Museu del Disseny o el Museu del Prado. S'ubica a l'antic Palau de Requesens.

## Context històric del Museu

L’any 1430 el rei Alfons el Magnànim concedeix a Galceran de Requesens el privilegi de baronia sobre la vila de Molins de Rei. Poc temps després, comença la construcció del seu palau, un edifici de grans dimensions i amb nombroses estances. El Palau de Requesens de Molins de Rei es va començar a construir a finals del segle XV, però va viure l’època d’esplendor màxima al segle XVI. Grans personalitats i monarques, com els Reis Catòlics o l’emperador Carles V, s’hi van allotjar en repetides ocasions. Sembla que Carles V estava allotjat al Palau de Requesens de Molins de Rei quan va rebre el missatge que acabava de ser proclamat Emperador del Sacre Imperi.
Per entrellaçar amb aquesta època d'esplendor del Palau, es decideix l'any 2020 rehabilitar i recuperar el que quedava d'aquest, ja força malmès, per tal d'acollir un museu dedicat a aquest període històric: el Renaixement.

## Exposició

El relat del museu s’articula al voltant de tres temes que són els grans protagonistes a cada una de les tres plantes: la història dels Requesens a Molins de Rei, les característiques principals de l’art del Renaixement i la vida quotidiana al segle XVI.
La gran majoria d'obres del Museu del Renaixement son obres cedides per altres museus, destacant especialment, entre altres obres i objectes, un tapís de grans dimensions del MNAC i un retrat de Carles V del Museu del Prado.

## Enllaços externs

* Museu del Renaixement - Lloc web oficial

## Referències

* ↑ Elansari, Samar. «L'obertura del Museu del Renaixement culmina un projecte de 4,2 milions d'euros», 11-12-2024. [Consulta: 12 desembre 2024].
* ↑ «El Renaixement reviu a Molins de Rei». [Consulta: 12 desembre 2024].
* ↑ López, Lucía Abadías. «La rehabilitació del Palau de Requesens ha bregat amb un interior més deteriorat de l'esperat», 30-03-2023. [Consulta: 12 desembre 2024].
* ↑ «Aquesta és la joia del Museu del Renaixement de Molins de Rei que s’inaugurarà el 15 de desembre», 06-12-2024. [Consulta: 12 desembre 2024].
# Antena omnidireccional

Una antena omnidireccional és aquella antena que radia potència de forma uniforme a totes les direccions a l'espai.
L'única antena totalment omnidireccional sobre un pla de 3 dimensions és l'antena isotròpica, una construcció teorica que s'usa com a antena de referència per a calcular el guany d'una antena o la potència efectiva que radia en els sistemes de radiofreqüencia (habitualment emissors i receptors de telecomunicacions). El guany d'antena se sol definir com l'eficiència de l'antena multiplicada per la directivitat (D) i se sol expressar en decibels.
Però en realitat, a la pràctica, considerarem i anomenarem també com a antena omnidireccional a qualsevol antena que proporcioni una radiació uniforme en un dels plans de referència encara que sigui directiva en l'altre. Usualment aquest pla de radiació uniforme serà el pla paral·lel a la superfície de la Terra.

## Realització d'antenes omnidireccionals

Es poden realitzar antenes omnidireccionals en sentit pràctic a través de línies microstrip (OMA) o bé fent ús d'agrupacions de dipols colineals. Aquestes agrupacions estan formades per dipols de mitja longitud d'ona amb un desfassatge suficient per assegurar que tots els corrents dels dipols estan en fase. Una altra forma és l'ús de cables coaxials colinears, les conegudes com a antenes COCO

## Referències

* ↑ Bancroft R, "Design Parameters of an Omnidirectional Planar Microstrip Antenna," Microwave and Optical Technology Letters, Vol 47. No. 5 desembre 5, 2005 pp. 414-418. (anglès)
* ↑ Johnson, R and Jasik, H Ed., "Antenna Engineering Handbook," McGraw Hill, 1984 page 27-14.
* ↑ Judasz, T. and Balsley, B., "Improved Theoretical and Experimental Models for the Coaxial Colinear Antenna," IEEE Transactions on Antennas and Propagation, Vol. 37 No. 3, març 1989, pp. 289-296 (anglès)
# Glen Rock (Nova Jersey)

Glen Rock és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2008 tenia 11.131 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Glen Rock tenia 11.546 habitants, 3.977 habitatges, i 3.320 famílies. La densitat de població era de 1.638,9 habitants/km².
Dels 3.977 habitatges en un 43,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 75,1% hi vivien parelles casades, en un 6,8% dones solteres, i en un 16,5% no eren unitats familiars. En el 14,7% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,2% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,89 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,22.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 29,4% tenia menys de 18 anys, un 3,9% entre 18 i 24, un 27,4% entre 25 i 44, un 25,6% de 45 a 60 i un 13,7% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 40 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 104.192 $ i la renda mediana per família de 111.280 $. Els homes tenien una renda mediana de 84.614 $ mentre que les dones 52.430 $. La renda per capita de la població era de 45.091 $. Aproximadament el 2,1% de les famílies i el 2,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Glen Rock». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Glen Rock». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Remacle

Remacle (altres noms: Remaculus, Remaclus, Rimaglius, Remaclus de Maastricht), nascut a Aquitània aproximadament a 600 – mort a Stavelot al 673, era un monjo colombanian, fundador de les abadies de Malmedy i de Stavelot i bisbe de Maastricht.

## Biografia

Va ser un deixeble de Sulpici el Pietós, bisbe de Bourges i va esdevenir monjo a l'abadia de Luxeuil. Juntament amb sant Eloi de Noyon va fundar l'abadia de Solignac prop de Llemotges de la qual va esdevenir el primer abat al 632. Vers 644 se'n va anar, encarregat pel rei Sigebert III d'Austràsia a les Ardenes per a crear un monestir a la riba del Semois a Cugnon. Entre 648-649, Sigebert III i el seu majordom de palau Grimoald I van encarregar Remacle de desenvolupar l'establiment de Stavelot-Malmedy. Primer va fundar Malmedy, que depenia del bisbat de Colònia a la vora del Warche, però després va preferir el lloc de Stavelot: estava més protegit de les inundacions del Warche, i a més tenia mines d'or i terrenys ben orientats per a l'agricultura.
Probablement el bisbe Amand de Maastricht va atorgar-li la dignitat episcopal quan el seu títol canvià de venerandus abbas a episcopus abbas (bisbe-abat), amb el dret de consagrar altars i ordenar sacerdots. És una política habitual dels Pipínides per a enfortir la independència dels monestirs envers els bisbes seculars. De 652 a 662 va ser bisbe de la diòcesi de Maastricht.
Dos dels seus deixebles més coneguts són Trudo que va fundar l'abadia a l'entorn de la qual la ciutat de Sint-Truiden va desenvolupar-se i Hadelí de Visé, venerat a Visé.
L'església catòlica va declarar-lo sant el 1042, el seu dies natalis és el 3 de setembre.
* Abadia de Stavelot
* Interior de l'església de Sant Sebastià, amb el reliquiari de Remacle a Stavelot
* Reliquiari a l'església Sant Sebastià a Stavelot

## Vegeu també

Llista dels bisbes de Tongeren, Maastricht i Lieja

## Referències

* ↑ Daniel Misonne, "Les normes de la vie monastique en Gaule au temps de la fondation de Stavelot-Malmedy", en: Les moines à Stavelot-Malmedy du VIIe au XXI siècle, Stavelot, Abbaye de Stavelot, 2003, pàgines 11-17
* ↑ Alain Dierkens, citat per Philippe George en "Saint Remacle de Malmedy et de Stavelot. Entre mythe et réalité", en: Les moines à Stavelot-Malmedy du VIIe au XXI siècle, Stavelot, Abbaye de Stavelot, 2003, pàgines 19-32