OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bertell Ollman

Bertell Ollman (nascut el 30 d'abril de 1935 a Milwaukee) és professor de política a la Universitat de Nova York. Imparteix tant metodologia dialèctica com teoria socialista. És autor de diversos treballs acadèmics relacionats amb la teoria marxista.
Ollman va estudiar a la Universitat de Wisconsin, on es va llicenciar en ciències polítiques el 1956 i un màster en ciències polítiques el 1957. Va estudiar a la Universitat d'Oxford, guanyant un B.A. en Filosofia, Política i Economia el 1959, màster en teoria política el 1963, i doctorat en teoria política el 1967. Ja havia guanyat molta experiència docent abans de rebre el doctorat, i va començar a ensenyar a Nova York el 1967, immediatament després de guanyar el seu doctorat

## Trajectòria

El primer treball d'Olman, Alienation: Marx's Conception of Man in Capitalist Society, ha estat considerat el treball definitiu sobre el tema, i va ser descrit per Peter Singer com "més llegible que la majoria de les obres sobre el concepte d'alienació" i es va esmentar com un estudi brillant i original, no només del concepte d'alienació de Marx, sinó que també de l'ús del llenguatge de Marx, que, va argumentar Ollman, no es pot entendre adequadament a menys que es llegeixi de manera constantment relacional.
El 1978, després d'haver abandonat una oferta a la Universitat del Maryland College Park, Ollman va demandar els columnistes Robert Novak i Rowland Evans, al·legant que una columna seva l'havia difamat. La columna havia caracteritzat el seu estil d'ensenyament com a "adoctrinament", incloent una cita anònima d'un altre professor que deia: “Ollman no té estatus professional, però és un activista pur i dur”.
El 2001, va guanyar el primer Premi Charles McCoy Life Achievement Award de la secció New Science de la American Political Science Association.

## Obres

* Alienation: Marx's Conception of Man in Capitalist Society, Cambridge University Press, 1971; 2nd ed., 1976
* Social and Sexual Revolution: Essays on Marx and Reich, South End Press, 1978
* Class Struggle Is the Name of the Game: True Confessions of a Marxist Businessman, Wm. Morrow Pub., 1983.
* Marxism: an Uncommon Introduction, New Delhi: Stirling Pub., 1991
* Dialectical Investigations, Routledge, 1993
* How to Take an Exam...and Remake the World, Montreal: Black Rose Books, Spring 2001
* BALL BUSTER? True Confessions of a Marxist Businessman, Soft Skull Press, 2002
* Dance of the Dialectic: Steps in Marx's Method, University of Illinois Press, 2003

## Referències

* ↑ Elliott Johnson, David Walker, Daniel Gray, Historical Dictionary of Marxism, Rowman & Littlefield, 2014 p.,476
* ↑ «Ollman v. Evans - AltLaw». Arxivat de l'original el 2008-06-13. [Consulta: 15 octubre 2019].
# El Corte Inglés de la plaça de Catalunya

El Corte Inglés de la plaça de Catalunya és un gran magatzem del grup empresarial El Corte Inglés, situat a la plaça de Catalunya de Barcelona.

## Història i descripció

Projectat per l'arquitecte Llorenç Garcia-Barbón, va ser inaugurat el 20 de setembre del 1962, coincidint amb les festes de la Mercè, i fou el segon centre d'aquesta empresa, després del que tenia al carrer de Preciados de Madrid. Inicialment, ocupava una parcel·la amb façana a la plaça de Catalunya, al costat del Casino Militar, i estava connectat amb un altre edifici de la ronda de Sant Pere, amb una superfície total de 15.865 m², i 425 treballadors.
Va tenir successives ampliacions a costa dels edificis adjacents, com ara la casa Vicenç Ferrer, projectada entre el 1912 i 1915 per l'arquitecte Salvador Vinyals al xamfrà de la Ronda de Sant Pere amb la plaça de Catalunya.
La darrera ampliació (1991), obra de MBM arquitectes (Martorell, Bohigas i Mackay), va suposar l'enderrocament de la casa Sicart, situada a la cantonada amb el carrer de Fontanella. Els arquitectes van reproduir a la nova façana una còpia en pedra artificial de la tribuna modernista, obra de l'arquitecte Antoni Maria Gallissà.
Té una superfície de prop de 66.000 m², amb 1.716 treballadors, i rep unes 50.000 persones al dia. Amb 2 soterranis, planta baixa i 9 pisos, el segon soterrani està destinat a aparcament, del primer soterrani a la planta vuitena estan destinats a venda, i la planta novena a restaurant i cafeteria panoràmica.

## Referències

* ↑ «Llorenç Garcia-Barbón i Fernández de Henestrosa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 Angulo, Sílvia «El Corte Inglés cumple 50 años en la plaza Catalunya». La Vanguardia, 19-09-2012.
* ↑ «2022 El Corte Inglés amb gairebé 80 anys d'història». El Corte Inglés, 2022.
* ↑ «Vicente Ferrer. Plaça de Catalunya 12 xamfrà Ronda de Sant Pere (2). Enderrocar una casa per construir en el solar resultant una altra de nova planta de soterranis, baixos, cinc pisos i departaments de servei al terrat». Q127 Eixample 13743/1912. AHCB, 1912-1915.
* ↑ «Casa Vicente Ferrer – Casa Vicenç Ferrer» (en castellà). La Barcelona de antes. Jesús Fraiz. Arxivat de l'original el 2023-02-23.
* ↑ «No lo sabías: El Corte Inglés engulló un edificio modernista» (en castellà). Barcelona Secreta, 24-01-2019.
* ↑ «FAÇANA EL CORTE INGLÉS (II). Plaça Catalunya (1970-1991)». Barcelofília (blog). Miquel Barcelonauta, 08-12-2011.
* ↑ «Gran almacén El Corte Inglés en Plaça de Catalunya, Barcelona» (en castellà). Barcelona tourist guide.

## Vegeu també

* Can Jorba (Barcelona)
* Casa Vicenç Ferrer

## Enllaços externs

* «Edifici del Corte Inglés». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
# Dacian Cioloș

Dacian Cioloș (fonèticament: dat͡ʃiˈan ˈt͡ʃjoloʃ; nascut el 27 de juliol de 1969) és un enginyer i polític romanès. Durant el govern de Călin Popescu-Tăriceanu va ser Ministre d'agricultura, boscos i desenvolupament rural de Romania, des de l'octubre de 2007 fins al desembre de 2008. El 2009, el president de la Comissió Europea, José Manuel Barroso el va nominar per a ser el següent comissari europeu d'Agricultura, un lloc que va assumir del 2010 fins al 2014. Des del 17 de novembre de 2015 fins al 4 de gener de 2017 va ser el primer ministre de Romania.

## Referències

* ↑ «Klaus Iohannis l-a desemnat pe Dacian Ciolos pentru functia de premier» (en romanès). HotNews.ro, 10-11-2015.
# Die Republikaner

Els Republicans (en alemany: Die Republikaner, abreujat REP) és un partit conservador d'Alemanya amb tendències nacionalistes. És discutit si pertany a l'extrema dreta o no, encara que des de 1990 el partit s'ha distanciat de forces ultranacionalistes com el Partit Nacional Demòcrata d'Alemanya (NPD) i el moviment neonazi.
Si bé mai ha aconseguit entrar al Bundestag, ha entrat diverses vegades a parlaments dels estats federats, sobretot en els anys 1980 i 90, i posseeixen diversos escons en consells deliberants de ciutats alemanyes.
Els Republicans compten amb una organització juvenil, la "Joventut Republicana" (Republikanische Jugend, RJ).
A nivell internacional actualment no estan afiliats a cap coalició, però en el seu moment van cooperar amb l'extint partit dretà del Parlament Europeu, Identitat, Tradició i Sobirania. A la seva pàgina web detallen com partits "amics" el Partit de la Llibertat d'Àustria (FPÖ) i el Vlaams Belang de Bèlgica, els dos de tendència nacionalista conservadora.

## Resultats electorals
### Bundestag

| any | # de vots | % de vots | # d'escons |
| 1990 | 987.269 | 2.1% | 0 |
| 1994 | 875.239 | 1.9% | 0 |
| 1998 | 906.383 | 1.8% | 0 |
| 2002 | 280.671 | 0.6% | 0 |
| 2005 | 266.101 | 0.6% | 0 |
| 2009 | 193.396 | 0,4% | 0 |
| 2013 | 91.193 | 0.2% | 0 |

### Parlament Europeu

| any | # de vots | % de vots | # d'escons |
| 1989 | 2.008.629 | 7,1% | 6 |
| 1994 | 1.387.070 | 3,9% | 0 |
| 1999 | 461.038 | 1,7% | 0 |
| 2004 | 485.662 | 1,9% | 0 |
| 2009 | 347.887 | 1,3% | 0 |
| 2014 | 109.757 | 0,4% | 0 |
# Bist du bei mir

«Bist du bei mir» (BWV 508) és una ària del compositor alemany Gottfried Heinrich Stölzel (1690-1747).
L'ària és una part de l'òpera Diomedes Oder die triumphierende Unschuld (‘Diòmed o el triomf de la innocència’) que fou estrenada a Bayreuth el 16 de novembre de 1718. Als manuscrits del segle xviii, «Bist du bei mir» és una ària da capo per a soprano en mi bemoll major, en ¾ de temps. El text es conserva al llibret imprès. Diomedes canta l'ària a la vuitena escena del tercer acte, adreçada a Pulcheria, la princesa hereva de Trebisonda.
Aquesta ària s'atribueix de forma errònia a Johann Sebastian Bach perquè es va incloure el 1725 al Quadern d'Anna Magdalena Bach, del qual amb el temps va esdevenir una de les joies vocals.
L'òpera sencera es va perdre i l'ària va formar part de la biblioteca de la Berlin Singakademie fins que es va redescobrir l'any 2000 al conservatori de Kíev. La part que continua al BWV 508 és més agitada i amb més continuïtat en la veu que l'ària de Stölzel. Noves recerques de la primeria del segle xxi han demostrat unes dotzenes de composicions de Stölzel van ser adoptades per Bach o els seus familiars, sobretot en el període entre 1725 i 1735. No se sap com va entrar al Quadern d'Anna Magdalena Bach.
El tema s'ha fet popular per als casaments i altres ocasions i es va fer servir en el film francès de Christian Carion Bon Nadal (títol original: Joyeux Noël, 2005), cantat per Natalie Dessay i Rolando Villazón amb el quartet de corda Bel arte i Philippe Rombi al piano.

## El text

| « | Bist du bei mir, geh' ich mit Freuden zum Sterben und zu meiner Ruh'. Ach, wie vergnügt wär' so mein Ende, es drückten deine schönen Hände mir die getreuen Augen zu! | » |
| — Stölzel |||

## Referències

* 1 2 Stölzel, 1718, p. 1.
* ↑ Stölzel, Gottfried Heinrich. «Diomedes». IMSLP. [Consulta: 17 agost 2024].
* 1 2 Stölzel, 1718, p. 41.
* ↑ Pfau, Marc Roderich. «Ein unbekanntes Leipziger Kantatentextheft aus dem Jahr 1735. Neues zum Thema Bach und Stölzel». A: Bach Jahrbuch 2008 (en alemany), 2008, p. 99-122. DOI 10.13141/bjb.v20081899.
* ↑ «Bon Nadal». ÉsAdir.cat. [Consulta: 25 desembre 2017].
* ↑ «Joyeux Noel (2005)» (en anglès). Soundtracks. IMDb. [Consulta: 17 agost 2024].

## Bibliografia

* Llibret: Gottfried Heinrich, Stölzel. Diomedes Oder: Die triumphirende Unschuld (en alemany). Bayreuth: Joh. Lober, 1718.

## Enllaços externs

* «Bist du bei mir» (Partitura en pdf) (en anglès). Mutopia Project.
# Blood for Blood

Blood for Blood és un grup estatunidenc de música hardcore punk originari de Boston. Va ser format l'any 1994 per Erick «Buddha» Medina i el dibuixant Rob Lind. El 1997 van signar amb el segell discogràfic Victory Records. El grup descriu el seu so com influït per grups com Sheer Terror, Breakdown, Carnivore i Killing Time.
Després del disc de 2004 el grup va prendre's un descans fins al 2010. El guitarrista i lletrista, Rob Lind, va considerar que girar amb el grup era una idea desencertada a causa del procés de desintoxicació que havia encetat. Lind havia estat alcohòlic i addicte a l'heroïna durant anys i va pensar que tornar amb Blood for Blood podia suposar un risc de recaiguda. Per aquest motiu, per a la gira, Blood for Blood va cridar el veterà guitarrista de Biohazard, Billy Graziadei.
L'any 2011 el grup va anunciar el retorn de Lind per a un nou disc. Amb tot, el juny de 2012, el vocalista Erick Medina va ser expulsat per haver estat acusat de violar una menor. Lind va marxar amb el seu nou projecte musical Ramallah i Blood for Blood semblava un projecte acabat. Però el 2016 Lind (que era el lletrista de tots els discos d'ençà Revenge on Society) va decidir escriure noves lletres per a Blood for Blood a la vegada que per a Ramallah.

## Discografia

| Títol | Any | Discogràfica |
| 1a maqueta | 1994 | (Inèdita) |
| Hurt You, Maqueta | 1995 | DIY |
| Soulless - EP | 1996 | Devour Records |
| Enemy - EP | 1997 | Lost Disciple Records/Open Handed Records |
| Spit My Last Breath | 22 juny 1997 | Victory Records |
| Revenge On Society | 17 abril 1998 | Victory Records |
| Livin' in Exile | 13 juliol 1999 | Victory Records |
| Wasted Youth Brew | 24 abril 2001 | Victory Records |
| Outlaw Anthems | 15 gener 2002 | Victory Records |
| Serenity | 22 juny 2004 | Thorp Records |

## Referències

* ↑ «Rob Lind: Blood For Blood is back, bitches» (en anglès). [Consulta: 20 juny 2024].
* ↑ «BIOHAZARD's Billy Graziadei Joins BLOOD FOR BLOOD For European Persistence Tour» (en anglès). BraveWords. [Consulta: 20 juny 2024].
* ↑ «Blood for Blood breaks silence on assault charges, kicks out accused singer» (en anglès). Punknews.org, 26-07-2012. [Consulta: 20 juny 2024].
* ↑ Pasbani, Robert. «BLOOD FOR BLOOD Singer Booted After Allegations of Raping A Minor» (en anglès americà), 26-07-2012. [Consulta: 20 juny 2024].
* ↑ «BLOOD FOR BLOOD 'Serenity' Album Review» (en anglès). [Consulta: 20 juny 2024].
# Bloqueig de color-sabor

El bloqueig de color-sabor (BCS) (en anglès, Color-flavor locking, CFL) és un fenomen que s'espera que es produeixi en matèria estranya d'alta densitat, una forma de matèria de quark. Els quarks formen parells de Cooper, les propietats de color dels quals es correlacionen amb les seves propietats de sabor en una correspondència un a un entre tres parells de colors i tres parells de sabors. Segons el model estàndard de física de partícules, la fase de color-sabor bloquejat és la fase de més alta densitat de la matèria de color de tres sabors.

## Parell de Cooper amb sabor-color

Si cada quark es representa com $\psi _{i}^{\alpha }$, amb índex de color $\alpha$ prenent els valors 1, 2, 3 corresponents a vermell, verd i blau, i l'índex de sabor $i$ prenent els valors 1, 2, 3 corresponents a amunt (quark u), avall (quark d) i estrany (quark s) aleshores el patró de color de la combinació de Cooper és
    $\langle \psi _{i}^{\alpha }C\gamma _{5}\psi _{j}^{\beta }\rangle \propto \delta _{i}^{\alpha }\delta _{j}^{\beta }-\delta _{j}^{\alpha }\delta _{i}^{\beta }=\epsilon ^{\alpha \beta A}\epsilon _{ijA}$
Això vol dir que un parell de Cooper d'un quark u i un quark d ha de tenir colors vermell i verd, i així successivament. Aquest patró d'aparellament és especial perquè deixa un gran grup de simetria ininterrompuda.

## Propietats físiques

La fase BCS té diverses propietats notables.
* Trenca la simetria quiral.
* És un superfluid.
* És un aïllant electromagnètic, en el qual hi ha un fotó «rotat», que conté una petita barreja d'un dels gluons.
* Té les mateixes simetries que la matèria hiperònica prou densa.
Hi ha diverses variants de la fase BCS, que representen distorsions de l'estructura d'aparellament en resposta a tensions externes, com ara una diferència entre la massa del quark d i la massa dels quarks u i d.

## Referències

* ↑ Alford et al., 2008, p. 1455-1515.
* ↑ Alford, Rajagopal i Wilczek, 1998, p. 247-256.

## Bibliografia

* Alford, M; Rajagopal, K; Wilczek, F «QCD at Finite Baryon Density: Nucleon Droplets and Color Superconductivity» (en anglès). Physics Letters B, 422(1)-422(4), 1998. arXiv: hep-ph/9711395. Bibcode: 1998PhLB..422..247A. DOI: 10.1016/S0370-2693(98)00051-3.
* Alford, M; Rajagopal, K; Schäfer, T; Schmitt, A «Color superconductivity in dense quark matter» (en anglès). Reviews of Modern Physics, 80(4), 2008. arXiv: 0709.4635. Bibcode: 2008RvMP...80.1455A. DOI: 10.1103/RevModPhys.80.1455.

## Vegeu també

* Superconductivitat de color
# Bombaim

Bombaim és una localitat de São Tomé i Príncipe. Es troba al districte de Mé-Zóchi, al nord-est de l'illa de São Tomé. La seva població és de 34 (2008 est.). Els assentaments més propers són Vale Formoso i São Januário. Bombaim és un dels assentaments més elevats del país, ja que es troba a uns 500 metres sobre el nivell del mar, té una carretera remota i una ruta de senderisme que l'uneix la cima més alta de l'illa i la més alta de la nació, el pico de São Tomé. Limita al sud-oest amb el districte de Caué i la resta és proper al districte de Cantagalo.
Bombaim és el nom portuguès per "Mumbai" (fins 2001 com a Bombay), la principal ciutat de l'Índia. L'etimologia suggereix que podria portar el nom del proper rierol Água Bomba en la qual flueix el riu i no té relació amb el nom portuguès de la ciutat a l'Índia. L'etimologia del nom del rierol tampoc té relació amb les bombes, però el nom "bomba" que és d'origen angolès.
Com que hi ha un poble anomenat Bombom, no hi ha relació amb l'ortografia perquè l'ortografia i la seva etimologia són diferents, també està situada al mateix districte, aquest poble està situat a la part oriental. L'assentament es troba just a un kilòmetre a l'est del Parc Natural d'Ôbo. La vida silvestre continua sent abundant a tot el territori actual, com ara les espècies com el Colom de São Tomé i el lanius de São Tomé, ambdós en perill. En els últims anys, alguns dels animals rars estaven en part en perill. Les espècies primer descobertes al voltant de Bombaim inclouen Apospasta tamsi, Theretra viridis, Zamarada tomensis i Hyalobathra barnsalis (Isocentris barnsalis). A la zona de Macambrara, a prop hi ha una espècie d'arna coneguda com a Acraea severina amb la seva subespècie Severina També es troba al poble una fita anomenada Roça de Bombaim. Un altre punt de referència proper, menys comú és la Roça de Tras os Montes.

## Evolució de la població

Població de Bombaim (2001-2008) :
| 2001 | 2008 |
| 30 | 34 |

## Referències

* ↑ INE Arxivat 2017-02-09 a Wayback Machine., Evolução da população São-Tomense por localidades, 2001/2007-08
* ↑ {{{autor}}} (2012). "Lanius newtoni." 2012 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2012. [Consulta: {{{consulta}}}]
* ↑ «African Bird Club | Working for birds in Africa – São Tomé e Príncipe». africanbirdclub.org. Arxivat de l'original el 28 de maig 2012. [Consulta: 23 febrer 2017].

## Bibliografia

* Grande Atlas Mundial, Selecções do Reader´s Digest, 1st ed., September 2006, p. 223. ISBN 972-609-471-2
* Grande Dicionário Enciclopédico Ediclube Vol. XVI, p. 5574–5575. 1996. ISBN 972-719-056-1
# Borovička

Borovička és una beguda alcohòlica eslovaca amb gust de baies de ginebre. Es caracteritza per un color blanc o daurat i un sabor similar al de la ginebra seca. És popular sobretot a Eslovàquia i la República Txeca. La borovička de producció actual conté al voltant del 40% d'alcohol. Com a referència, el grau mínim d'alcohol exigit per la llei a Eslovàquia és del 37,5%.
Existeixen begudes similars a altres països, com ara el brinjevec a Eslovènia (brin significa ginebró en eslovè) i la klekovača a Sèrbia (kleka significa ginebre en serbi).
Segons el Diccionari de la Llengua Eslovaca, borovička rep el seu nom de la paraula borievka, ginebre en eslovac. La Borovička es va començar a produir al segle xvi al comtat de Liptov, durant la monarquia dels Habsburg, i que avui forma part d'Eslovàquia central. Es va exportar a tota la monarquia dels Habsburg, especialment a Viena i Budapest. Va ser transportada cap al sud principalment a través de barques soleres pel riu Váh.

## Referències

* ↑ «St. Nicolaus - trade, a.s». Arxivat de l'original el 2008-08-17. [Consulta: 14 maig 2019].
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 2007-09-29. [Consulta: 4 març 2007].
* ↑ «Alcohol Beverages | Slovakia». Arxivat de l'original el 2007-02-07. [Consulta: 14 maig 2019].
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 2007-04-03. [Consulta: 4 març 2007]. (Slovak)
* ↑ Slovenské slovníky
* ↑ http://www.nicolaus.sk/index.php?page_id=231 Arxivat 2008-06-07 a Wayback Machine. (Slovak)
* ↑ http://www.plte.szm.sk/historia.html (Slovak)
# Botany Bay

Botany Bay (literalment «badia botànica») és una badia que es troba a Sydney, Austràlia, uns pocs quilòmetres al sud del districte de negocis de Sydney. Hi van a parar el riu Cooks i el riu Georges. Dues pistes de l'aeroport de Sydney s'estenen per aquesta badia. El 29 d'abril de 1770, Botany Bay va ser el lloc on James Cook va desembarcar amb el HMS Endeavour al continent australià per primera vegada. Més tard els britànics hi decidiren establir la primera colònia (colònia penal).

## Història
### Aborígens

Per les restes arqueològiques se sap que Botany Bay ja estava habitada pels aborígens fa uns 5.000 anys. Les ètnies que l'habitaven a l'arribada dels europeus eren els Eora els Bidgigal i els Gweagal. A la costa nord es trobaven els Kameygal.

### Europeus

El primer desembarcament del capità James Cook, de 1770, marcà l'interès britànic per Austràlia i la seva final colonització. Inicialment Cook li va donar el nom de Sting Ray Harbour per la gran quantitat d'una mena de peix (rajades) que hi va trobar. Però més tard canvià el nom a "Botany Bay" per la gran quantitat de plantes que Joseph Banks i Daniel Solander van trobar en aquest lloc. Al principi també es va usar el nom de Botanist Bay.
El governador Arthur Phillip hi arribà el 18 de gener de 1778 comandant la Primera Flota (First Fleet) on es va fundar una colònia penal. Com que va trobar que els sols compostos per les sorres de la badia eren poc fèrtils es va traslladar cap al port natural de Port Jackson que és més al nord .i d'allà a la zona de Sydney Cove.
L'expedició de Lapérouse hi va passar el 1788
A una part de la badia, en els promontoris, hi ha el Parc Nacional de Botany Bay (Botany Bay National Park).

## Referències

* ↑ Pictorial Memories ST. George: Rockdale, Kogarah, Hurstville Joan Lawrence, Kingsclear Books, 1996, Published in Australia ISBN 0-908272-45-6, page 3
* ↑ «Botanybay.nsw.gov.au». Arxivat de l'original el 2010-05-16. [Consulta: 6 agost 2012].
* ↑ «Captain Cook's map of Botany Bay». Arxivat de l'original el 2008-11-19. [Consulta: 6 agost 2012].
* ↑ Edició electrònica llibre: Captain Cook's Journal During the First Voyage Round the World en el Projecte Gutenberg., editor W. J. L. Wharton's footnote to 6 May 1770.
* ↑ Ray Parkin, H. M. Bark Endeavour, Miegunyah Press, second edition 2003, ISBN 0-522-85093-6, page 203.

## Bibliografia

* (francès) Expédition à Botany Bay, La fondation de l'Australie coloniale, Watkin Tench, préface d'Isabelle Merle, 2006, Editions Anacharsis
* George Forster, Neuholland und die brittische Colonie in Botany-Bay/New Holland and the British colony at Botany Bay, translated into English by Robert J. King, Originally published in Allgemeines historisches Taschenbuch, oder, Abriss der merkwuridgsten neuen Welt Begebenheiten enthaltend fur 1787, National Library of Australia, Canberra, 2008, SR 909.7 S768.
* (francès) Le texte fondateur de l'Australie, récit de voyage d'un capitaine de la First Fleet durant l'Expédition à Botany Bay. «Enllaç». Arxivat de l'original el 2006-11-25. [Consulta: 6 agost 2012].
# Cafó

Cafó (en llatí Capho i també Cafo) era un centurió romà i veterà de Juli Cèsar, decidit partidari de Marc Antoni després de l'assassinat de Cèsar, el 44 aC. Per aquesta causa es va enfrontar amb Ciceró, que en l'11a filípica va pretendre que és un dels homes més odiats de les tropes i una persona de mala vida.

## Referències

* 1 2 Joan Bellès, en una nota a la traducció catalana Marc Tu·li Ciceró, Discursos, Volum 22, Volum 343 de Col·lecció dels clàssics grecs i llatins, Fundació Bernat Metge, 2004, pàgina 34, 9788472250871
* ↑ Marc Tu·li Ciceró, The Elventh oration of M.T. Cicero against Marcus Antonius (traducció anglesa de l'original llatí)