# Merlet olivaci

El merlet olivaci (Pyrgus serratulae) és una espècie de lepidòpter papilionoïdeu de la família dels hespèrids (Hesperiidae) present als Països Catalans.

## Distribució

Present a gran part d'Europa, des de la península Ibèrica, centre de la península Itàlica als Apenins i sud de Grècia fins al centre d'Alemanya, Polònia, sud de Lituània i est de la Rússia europea. També present a l'Àsia temperada des de Turquia, Líban i l'Iran fins al centre i sud de Sibèria, Mongòlia, Transbaikàlia i nord-est de la Xina. Absent de les principals illes mediterrànies, excepte Còrsega, mentre que a les illes Britàniques és completament absent. A la península Ibèrica es troba sobretot al terç nord, a excepció de Galícia, mentre que a la resta només es troba en diversos sistemes muntanyosos, com ara els sistemes Central, Ibèric i Bètics, sent però molt escàs en aquests darrers. A Catalunya es troba als Pirineus, Prepirineus, Serralada Transversal i Montseny, mentre que als Ports de Tortosa-Beseit hi havia estat present, però no es disposa de dades recents.

## Descripció

Envergadura alar d'entre 24 i 28 mm. Lleuger dimorfisme sexual en presentar el mascle un plec costal a l'ala anterior i un pinzell de pèls a la tíbia de la pota posterior. Anvers de l'ala anterior amb el fons bru fosc sovint amb una escamació grisa a la base i diverses petites taques blanques, sobretot a la meitat exterior. Anvers de l'ala posterior també de color bru fosc amb taques blanquinoses difuses, menys evidents que les de l'ala anterior i, a vegades, absents. Ambdues ales tenen les fímbries escaquejades. Revers de l'ala anterior similar a l'anvers, però més clara. Revers de l'ala posterior amb el fons verd oliva o gris verdós i diverses taques blanques, de les quals en destaca una d'arrodonida a la part superior de la base (espai E7).

## Hàbitat

Llocs oberts i assolellats, com ara prats, clarianes humides o matollars. Rang altitudinal des dels 50 m fins als 2600 m. L'eruga s'alimenta de diverses rosàcies de caràcter herbaci del gènere Potentilla, sobretot P. neumanniana, però també P. hirta, P. nevadensis, P. pedata, P. recta o P. reptans, tot i que en zones de muntanya també utilitza espècies del gènere Geum o apiàcies del gènere Astrantia.

## Període de vol i hibernació

Vola en una generació generalment entre mitjans de maig i juliol, en emergència prolongada en altitud, mentre que als Pirineus s'han registrat adults ja a finals d'abril. Hiverna com a eruga.

## Comportament i particularitats biològiques

Els adults són molt mòbils i els mascles troben les femelles durant els seus desplaçaments.

## Espècies ibèriques similars

* Merlet major (Pyrgus alveus)
* Merlet boreal (Pyrgus andromedae)
* Merlet ruderal (Pyrgus armoricanus)
* Merlet major bessó (Pyrgus bellieri)
* Merlet alpí (Pyrgus cacaliae)
* Merlet reial (Pyrgus carthami)
* Pyrgus cinarae
* Merlet rogenc (Pyrgus cirsii)
* Merlet comú (Pyrgus malvoides)
* Merlet dels erms (Pyrgus onopordi)
* Pyrgus sidae

## Galeria

* Anvers d'un adult
* Revers d'un adult

## Referències

* ↑ «Merlet olivaci». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ «Proposta de noms comuns per a les papallones diürnes (ropalòcers) catalanes». Butlletí de la Societat Catalana de Lepidopterologia. Arrizabalaga et al., 01-12-2012. [Consulta: 7 setembre 2024].
* ↑ «Pyrgus serratulae» (en anglès). UICN, 29-01-2009. [Consulta: 7 setembre 2024].
* 1 2 3 4 5 Tolman, Tom; Lewington, Richard. Collins Field Guide to the Butterflies of Britain and Europe (en anglès). Collins, 2008. ISBN 978-0-00-724234-4.
* 1 2 3 4 5 6 Moussus, Jean-Pierre; Lorin, Thibault; Cooper, Alan. Guide pratique des papillons de jour (en francès). Delachaux et Niestlé, 2022. ISBN 978-2-603-02915-2.
* 1 2 3 Vila, Roger; Stefanescu, Constantí; Sesma, José Manuel. Guia de les papallones diürnes de Catalunya. Lynx, 2018. ISBN 978-84-16728-06-0.

## Enllaços externs

* Asturnatura (castellà)
* Biodiversidad Virtual (castellà)
* European Butterflies (anglès)