OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Utagawa Yoshitora

    En aquest nom japonès, el cognom és Utagawa.
Utagawa Yoshitora (歌川芳虎, Utagawa Yoshitora) va ser un dissenyador de xilografies de l'estil ukiyo-e i un il·lustrador de llibres i diaris que va estar en actiu del 1850 al 1880 aproximadament. Va néixer a Edo (actualment Tòquio), però no es coneix la data del seu naixement ni la de la seva mort. Va ser un deixeble important d'Utagawa Kuniyoshi que va excel·lir en els gravats de guerrers, d'actors kabuki (okubi-e), de dones boniques (bijinga) i d'estrangers (Yokohama-e). Podria ser que mai no hagués vist cap de les escenes estrangeres que va representar.

## Vegeu també

* La impressió xilogràfica al Japó

## Notes

* ↑ Newland, Amy. (2005). The Hotei Encyclopedia of Japanese Woodblock Prints, Vol. 2, p. 505.
* ↑ Roberts, Laurance P. (1976). A Dictionary of Japanese Artists: Painting, Sculpture, Ceramics, Prints, Lacquer, p. 204.

## Referències

* Lane, Richard. (1978). Images from the Floating World, The Japanese Print. Oxford: Oxford University Press. ISBN 0192114476/ISBN 9780192114471; OCLC 5246796
* Newland, Amy Reigle. (2005). The Hotei Encyclopedia of Japanese Woodblock Prints. Amsterdam: Hotei. ISBN 9074822657/ISBN 9789074822657; OCLC 61666175
* Roberts, Laurance P. (1976). A Dictionary of Japanese Artists: Painting, Sculpture, Ceramics, Prints, Lacquer. New York: Weatherhill. 10-0834801132/ISBN 9780834801134: OCLC 185975982
# Kasr al Hayr al-Gharbi

Kasr al Hayr al-Gharbi —en àrab قصر الحير الغربي, Qaṣr al-Ḥayr al-Ḡarbī— fou un antic castell i palau omeia al desert sirià, a 60 km al sud-sud-oest de Palmira. Resten unes interessants ruïnes, sent el castell i les seves instal·lacions interiors un exemple de castell omeia. En temps dels romans es va construir una resclosa anomenada Harbaka que permetia el reg i va permetre l'existència d'un oasi que després fou abandonat; a la meitat del segle vi el rei ghassànida va fer construir un monestir jacobita i la resclosa fou arranjada sent la zona reocupada. Va passar als musulmans el segle vii i el 728 el califa Hixam ibn Abd-al-Màlik s'hi va fer construir un palau que va ocupar fins que va fer construir Kasr al-Hayr al-Sharki a l'est; a l'època abbàssida l'indret fou abandonat, però al segle xii fou reocupat sota els aiúbides i després pels mamelucs.

## Bibliografia

* D. Schlumberger, Les fouilles de Qasr el-Heir el-Gharbi, 1939
# Ventura Casanovas i Sargas

Ventura Casanovas i Sargas (Espanya, s. XIX) va ser un compositor català.

## Obres

Es conserven diverses obres religioses i algunes peces per a ball de saló a piano

### Obra religiosa

* Benedictus, 1868, E:Bp
* Idilio, cu, p, ar, E:Bp
* O salutaris, Ti, Co, ac, org, 1871 (IA/MSA)
* Salve, Ant, 1865, E:Bp
* Salve, Ant, 6V, cb, fg, ac, 1872, E:MO
* Trisagio Mariano, Co, ac.
* Nada te turbe, nada te espante,1880. 1V, ac; org.
* Si quereis mi buen Jesus, 1885,1V, ac; Org o P

#### Misses

* Missa, 3V, E:Bp
* Missa de rèquiem, E:Bp
* Missa pastoral, 2V, (IA/MSA)
* Missa pastoral, 2V, ac (IA/MSA)

#### Obres per a cor

* Vamos pastorcillos, 2V, Co, p u órg (MSA).

### Peces per a piano

* Vals de salón, 1866, E:Bp.

## Referències

* González Peña, María Luz. Diccionario de la Música Española e Hispanoamericana (en castellà). 2002. Sociedad General de Autores y Editores, p. 296. ISBN 84-8048-306-7.
Casanovas i Sargas, Ventura. Inventari dels Fons Musicals de Catalunya. Universitat Autònoma de Barcelona.
* Casanovas i Sargas, Ventura. Inventari dels Fons Musicals de Catalunya. Universitat Autònoma de Barcelona.
# Colin Carruthers

Colin Carruthers (Toronto, 17 de setembre de 1890 - Kingston, 10 de novembre de 1957) va ser un jugador d'hoquei sobre gel canadenc de naixement, però britànic d'adopció, que va competir durant la dècada de 1920. Era germà del també jugador d'hoquei sobre gel Eric Carruthers. Durant la Primera Guerra Mundial va lluitar al regiment Royal Dublin Fusiliers. Fou recompensat amb la Creu Militar per la seva valentia durant la Batalla de Gal·lípoli.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de Chamonix, on guanyà la medalla de bronze en la competició d'hoquei sobre gel. Quatre anys més tard, als Jocs de Sankt Moritz fou quart en la competició d'hoquei sobre gel.

## Referències

* 1 2 3 4 «Colin Carruthers Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 22 febrer 2018].
# Districte de Locarno

El Districte de Locarno és un dels 8 districtes del cantó de Ticino (Suïssa). Té 61157 habitants (cens de 2007) i una superfície de 551.4 km². Està format per 39 municipis i el cap del districte és Locarno.

## Municipis

Circolo del Gambarogno :
| Nom | Habitants (Des. 2007) | Superfície en km² | Núm. OFS |
| Caviano | 111 | 3.2 | 5098 |
| Contone | 786 | 2.3 | 5101 |
| Gerra (Gambarogno) | 302 | 3.1 | 5106 |
| Indemini | 44 | 11.3 | 5110 |
| Magadino | 1604 | 7.3 | 5116 |
| Piazzogna | 375 | 3.9 | 5123 |
| San Nazzaro | 714 | 5.5 | 5127 |
| Sant' Abbondio | 139 | 3.2 | 5128 |
| Vira (Gambarogno) | 662 | 11.9 | 5134 |
| Total | 4737 | 51.7 | |
Circolo dell'Isole :
| Nom | Habitants (Des. 2007) | Superfície en km² | Núm. OFS |
| Ascona | 5519 | 5.0 | 5091 |
| Brissago | 1899 | 17.8 | 5097 |
| Losone | 6352 | 9.5 | 5115 |
| Ronco sopra Ascona | 662 | 5.0 | 5125 |
| Total | 14'432 | 37.3 | |
Circolo di Locarno :
| Nom | Habitants (Des. 2007) | Superfície en km² | Núm. OFS |
| Locarno | 14'909 | 19.4 | 5113 |
| Muralto | 2803 | 0.6 | 5120 |
| Orselina | 768 | 2.0 | 5121 |
| Total | 18'480 | 22.0 | |
Circolo della Melezza :
| Nom | Habitants (Des. 2007) | Superfície en km² | Núm. OFS |
| Borgnone | 118 | 10.6 | 5094 |
| Cavigliano | 718 | 5.5 | 5099 |
| Intragna | 882 | 24.1 | 5111 |
| Palagnedra | 120 | 16.8 | 5122 |
| Tegna | 751 | 2.9 | 5130 |
| Verscio | 1091 | 3.1 | 5133 |
| Total | 3680 | 63.0 | |
Circolo della Navegna :
| Nom | Habitants (Des. 2007) | Superfície en km² | Núm. OFS |
| Brione sopra Minusio | 546 | 3.8 | 5096 |
| Cugnasco-Gerra | 2673 | 35.8 | 5138 |
| Gordola | 4320 | 7.0 | 5108 |
| Mergoscia | 205 | 12.2 | 5117 |
| Minusio | 6842 | 5.9 | 5118 |
| Tenero-Contra | 2477 | 3.7 | 5131 |
| Total | 17'063 | 68.4 | |
Circolo d'Onsernone :
| Nom | Habitants (Des. 2007) | Superfície en km² | Núm. OFS |
| Gresso | 27 | 11.1 | 5109 |
| Isorno | 346 | 17.1 | 5137 |
| Mosogno | 59 | 8.6 | 5119 |
| Onsernone | 293 | 29.9 | 5136 |
| Vergeletto | 60 | 40.7 | 5132 |
| Total | 785 | 107.4 | |
Circolo della Verzasca :
| Nom | Habitants (Des. 2007) | Superfície en km² | Núm. OFS |
| Brione (Verzasca) | 202 | 48.5 | 5095 |
| Corippo | 19 | 7.7 | 5102 |
| Frasco | 114 | 25.8 | 5105 |
| Lavertezzo | 1213 | 58.1 | 5112 |
| Sonogno | 85 | 37.6 | 5129 |
| Vogorno | 289 | 23.9 | 5135 |
| Total | 1922 | 200.7 | |

## Fusions de municipis

* Municipis el 2001
* Municipis el 2008

### Fusions

* 2001: Auressio, Berzona i Loco → Isorno
* 2008: Cugnasco i Gerra (Verzasca) → Cugnasco-Gerra

## Vegeu també

* Districtes del Cantó de Ticino
# Diego Macià Anton

Diego Macià i Anton (Elx, 12 de desembre de 1954) és un sociòleg i polític valencià, alcalde de la seua ciutat entre el 1995 i el 2007 i diputat a les Corts Valencianes durant la III, VI i VII Legislatures.

## Biografia

És llicenciat en Ciències Polítiques i Sociologia, a més de Diplomat en Criminologia i Doctor en Sociologia. És professor titular a la Universitat de Múrcia i des de 2004 professor de personalitat, avaluació i tractament psicològic de la Universitat Miguel Hernández d'Elx.
Durant la transició espanyola fou secretari general de la secció alacantina del PSOE, partit en el qual militava des del 1974, però en va dimitir el 1978. Àdhuc fou expulsat del partit en 1980, però poc després es va reincorporar i entrà en la política municipal en ser escollit regidor i tinent d'alcalde d'Elx a les eleccions municipals de 1987, ocupant alhora el càrrec de diputat provincial fins a 1991.
Fou elegit diputat a les eleccions a les Corts Valencianes de 1991, on fou president de la Comissió d'Educació i Cultura. No es presentà a la reelecció per presentar-se a les eleccions municipals espanyoles de 1995, en les que assolí l'alcaldia d'Elx, càrrec que va mantenir fins a 2007. A les eleccions a les Corts Valencianes de 2003 i 2007 fou novament elegit diputat. Fou secretari de la Comissió No Permanent Especial d'Estudi per una possible reforma de l'Estatut d'Autonomia i de consolidació de l'autogovern (2003-2007) i president de la Comissió de Política Social i Ocupació (2007-2011).
Va presidir el PSPV fins al 2007, anteriorment va dirigir la Comissió Gestora que va regir el partit uns pocs mesos dels 2000 entre la dimissió dels secretaris generals Joan Romero primer i Joan Ignasi Pla després.
El 2016 fou nomenat Director General d'Indústria i Energia, dins l'organigrama de la Conselleria d'Economia Sostenible en el govern presidit pel socialista Ximo Puig. Va dimitir del càrrec un any més tard per problemes i diferències amb el conseller Rafael Climent de Compromís, soci de govern del PSPV.

## Referències

* ↑ Biografia a la memòria històrica d'Elx
* ↑ Fitxa de les Corts Valencianes Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine., III Legislatura
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., VI Legislatura
* ↑ Fitxa de les Corts Valencianes Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine., VII Legislatura
* ↑ S.L, EDICIONES PLAZA. «Diego Macià deja la Dirección General de Industria y vuelve a la UMH» (en castellà). [Consulta: 23 març 2023].
# Cristina Serrano Mateo

Cristina Serrano Mateo (Callosa de Segura, 29 d'abril de 1968) és una política valenciana, diputada a les Corts Valencianes de la VI legislatura.
És llicenciada en dret a la Universitat d'Alacant. Ha estat professora de comptabilitat a la Universitat Miguel Hernández d'Elx. Militant del Partido Popular, ha treballat a la Generalitat Valenciana com a Interventora Tresorera de l'administració local (1994-1996), com a inspectora de serveis de la Generalitat Valenciana (1996-1997), com a secretària general de la Conselleria d'Economia, Hisenda i Administració Pública de la Generalitat Valenciana (1997-1998), Subdirectora del gabinet del President de la Generalitat Valenciana (1998-1999) i com a secretària de la conselleria d'Economia, Hisenda i Ocupació de la Generalitat Valenciana (1999-2003).
Fou escollida diputada a les eleccions a les Corts Valencianes de 2003, però renuncià als pocs mesos per ser nomenada subsecretària d'habitatge conselleria de Medi Ambient, on seria persona de confiança dels consellers Rafael Blasco Castany i Juan Cotino Ferrer. El 2011 es va veure embolicada en un escàndol per les despeses del Consell. Posteriorment ha estat assessora d'Economia i Hisenda de l'ajuntament de Gandia i en 2014 tornà a la seva plaça de tresorera a l'ajuntament d'Oriola.

## Referències

* ↑ «Fitxa de les Corts Valencianes». Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 29 juliol 2015].
* ↑ La exsubsecretaria de Cotino cargó al Consell la noche de Año Nuevo de 2010, Levante-EMV, 17 d'octubre de 2011
* ↑ Cristina Serrano vuelve a la Tesorería en pleno escándalo por los dispendios del Consell, informacion.es, 29 d'octubre de 2014
# Grande Torino

El Grande Torino fou el sobrenom amb el que fou conegut l'equip del Torino Football Club de la dècada de 1940.
Sota la presidència de Ferruccio Novo, l'equip guanyà cinc campionats italians i fou la base de la selecció italiana del moment. El final de l'equip fou el 4 de maig de 1949 amb l'accident aeri de Superga.
Jugadors del Grande Torino que van jugar amb la selecció italiana :
| Nom | Naixement | Posició | Partits | Gols |
| Valentino Mazzola | Cassano d'Adda - 26/01/1919 | Mig Ala | 10 | 3 |
| Aldo Ballarin | Chioggia - 10/01/1922 | Defensa | 9 | - |
| Giuseppe Grezar | Trieste - 25/11/1918 | Centrecampista | 7 | - |
| Virgilio Maroso | Crosara di Marostica - 26/06/1925 | Defensa | 7 | 1 |
| Romeo Menti | Vicenza - 05/09/1919 | Extrem | 7 | 5 |
| Ezio Loik | Fiume - 26/09/1919 | Mig Ala | 7 | 3 |
| Eusebio Castigliano | Vercelli - 09/02/1921 | Centrecampista | 7 | 1 |
| Guglielmo Gabetto | Torino - 24/02/1916 | Davanter centre | 6 | 5 |
| Pietro Ferraris | Vercelli - 15/02/1912 | Extrem | 6 | 2 |
| Valerio Bacigalupo | Vado Ligure - 12/03/1924 | Porter | 5 | -8 |
| Mario Rigamonti | Brescia - 17/12/1922 | Defensa | 3 | - |

## Referències

* ↑ http://www.studiodostuni.it/sections/article.php?id_a=1055 Arxivat 2012-09-10 at Archive.is
* ↑ «Superga tragedy strikes Il Grande Torino». Fédération Internationale de Football Association. Arxivat de l'original el 2015-01-22. [Consulta: 19 març 2015].
* ↑ «La Storia del Torino Fc» (en italian). Torino Football Club. [Consulta: 19 març 2015].
* ↑ Il Grande Torino, site by Nicoletta Perini (nephew of the Ballarin brothers)

## Bibliografia

* "Speciale Grande Torino", Q&P, Torino, 1999
* "La concertina del Grande Torino", Agami, Cuneo, 1999
* "Mitissimo: Grande Torino mezzo secolo dopo Superga", Toro club Melfi, Melfi, 1999
* Campanella-Ormezzano-Tosatti, "Il Grande Torino", Reverdito edizioni, Lavis (TN), 1999
* Cudiona Giuseppina, "Valentino racconta", Torino, 1950
* Ossola-Tavella, "Il romanzo del Grande Torino", Newton & Compton, 1993
* Tavella Renato, "Capitan Valentino", Graphot, Torino, 1983
* Tomà Sauro, Me Grand Turin", Graphot, Torino, 1999
* Ossola Franco, "Grande Torino per sempre", Editrice Il Punto - Piemonte in Bancarella, Torino, 1998
* Ossola-Muliari, "Un secolo di Toro. Tra leggenda e storia cento anni di vita granata", Editrice Il Punto - Piemonte in Bancarella, Torino, 2005
* Ossola Franco, "365 volte Toro" Editrice Il Punto - Piemonte in Bancarella, Torino, 2006
* Beccaria Domenico, "Come nuvole nel vento - Il Grande Torino di Julius Schubert" Editrice Il Punto - Piemonte in Bancarella, Torino, 2014
# Union City (Nova Jersey)

Union City és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2000 tenia 67.088 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Union City tenia 67.088 habitants, 22.872 habitatges, i 16.056 famílies. La densitat de població era de 20.395,9 habitants/km².
Dels 22.872 habitatges en un 36,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 42,4% hi vivien parelles casades, en un 19,3% dones solteres, i en un 29,8% no eren unitats familiars. En el 23% dels habitatges hi vivien persones soles el 7,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,92 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,4.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,3% tenia menys de 18 anys, un 11% entre 18 i 24, un 34,3% entre 25 i 44, un 19,4% de 45 a 60 i un 10% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 98,8 homes.
La renda mediana per habitatge era de 30.642 $ i la renda mediana per família de 32.246 $. Els homes tenien una renda mediana de 25.598 $ mentre que les dones 19.794 $. La renda per capita de la població era de 13.997 $. Aproximadament el 18,6% de les famílies i el 21,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Union City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Union City». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# East Newark

East Newark és una població dels Estats Units a l'estat de Nova Jersey. Segons el cens del 2009 tenia 2.126 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, East Newark tenia 2.377 habitants, 767 habitatges, i 605 famílies. La densitat de població era de 9.177,6 habitants/km².
Dels 767 habitatges en un 41,9% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 55% hi vivien parelles casades, en un 16% dones solteres, i en un 21,1% no eren unitats familiars. En el 16% dels habitatges hi vivien persones soles el 5,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 3,1 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,4.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 25,9% tenia menys de 18 anys, un 10,9% entre 18 i 24, un 36,7% entre 25 i 44, un 18,8% de 45 a 60 i un 7,6% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 32 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 104,5 homes.
La renda mediana per habitatge era de 44.352 $ i la renda mediana per família de 46.375 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.875 $ mentre que les dones 24.231 $. La renda per capita de la població era de 16.415 $. Aproximadament l'11,3% de les famílies i el 12,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- East Newark». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 8 agost 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- East Newark». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010.
# Maggie Thompson

Maggie Thompson (29 de novembre de 1942) va ser una pionera en l'edició de revistes amateurs sobre el món del còmic al costat del seu marit Don. És coneguda per ser l'editora de la Comics Buyer’s Guide.
Va iniciar la seva activitat durant la dècada dels 60 amb la publicació Comic Art and Newfangles. També va publicar diversos articles a All in Color for a Dime i The Comic-Book Book, i tenia una columna a The Buyer’s Guide for Comic Fandom. Quan Comics Buyer’s Guide es va vendre a una editorial de Wisconsin en va esdevenir l'editora juntament amb el seu marit, i després de la mort de Don va continuar la tasca en solitari. Actualment hi continua col·laborant com a col·leccionista i assagista.
També és coautora i autora en solitari d'un grapat d'historietes de còmic, incloent quatre números de Dark Shadows.
Ha rebut diversos premis per la seva tasca: Comic Art Fan (1973), Inkpot (1976), Jack Kirby (1986), Diamond LIfetime Fandom (1991), Eisner (1992), Comics Industry Pioneer, Bob Clampett, Alan Ackerman i Friends of Lulu.

## Referències

* 1 2 3 «Maggie Thompson» (en anglès), 23-08-2012. [Consulta: 10 maig 2020].
* ↑ «Who's Who bio». [Consulta: 10 maig 2020].
* ↑ Puc, Samantha. «Syndicated Comics» (en anglès), 05-10-2019. [Consulta: 10 maig 2020].
# Charles Mulder

Charles Mulder (Anvers, 1 de juliol de 1897 - Anvers, 7 de maig de 1953) va ser un corredor de bobsleigh belga, que va competir a començaments del segle xx.
El 1924 va prendre part en els Jocs Olímpics de Chamonix, on guanyà la medalla de bronze en la prova de bobs a 4 formant equip amb René Mortiaux, Paul Van den Broeck, Victor Verschueren i Henri Willems. Quatre anys més tard, als Jocs de Sankt Moritz, fou setzè en la prova de bobs a 5.

## Referències

* 1 2 «Charles Mulder Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 18 d'abril 2020. [Consulta: 2 desembre 2017].
# Intel·ligència d'eixam

La intel·ligència d'eixam o la intel·ligència col·lectiva és una forma d'intel·ligència que s'observa al comportament d'eixams d'insectes: per separat, no són particularment intel·ligents, però junts poden fer tasques complicades com es poden observar a les colònies de formigues i els ruscs. Fora de l'entomologia, la intel·ligència d'eixam s'observa també en l'alineament d'aus en vol, en el comportament de ramats, en el creixement de bacteris, en el comportament d'un banc de peixos o en manifestacions humanes. Les interaccions locals entre els agents condueixen a l'emergència d'un comportament complex: es comporten com si obeïssin a un ordre, però en la realitat no hi ha cap ordre, cap comandant. Fenòmens semblants s'observen a la internet.
Els erudits de la intel·ligència artificial estudien com podrien introduir intel·ligència col·lectiva en fenòmens caòtics com ara per exemple al trànsit al qual els diferents vehicles per separat no són gaire intel·ligents i fan coses irracionals com a cues i embussaments. S'espera poder millorar el comportament col·lectiu de sistemes descentralitzats i autoorganitzats. L'aplicació dels principis d'eixams als robots és anomenat robòtica d'eixams.

## Vegeu també

* Comportament col·lectiu dels animals
* Joc simètric

## Bibliografia

* Eric Bonabeau, Marco Dorigo i Guy Theraulaz, Swarm intelligence : from natural to artificial systems (anglès), Santa Fe Institute Studies in the Sciences of Complexity, Oxford, Oxford University Press, 1999, 320 pàgines, ISBN 9780198030157 (en català: Intel·ligència d'eixam: de sistemes naturals a sistemes artificials)

## Referències

* ↑ «Intel·ligència d'eixam i transport», Interempresas.net, 15 de maig de 2012
* ↑ Joan T. Matamalas i Llodrà, Estudi comparatiu de l'algorisme basat en unca colònia artificial d'abelles, Universitat Oberta de Catalunya, s.d.
* ↑ «Els eixams: la intel·ligència de les masses», TV3, 29 de maig de 2013
* ↑ Karl Olsberg, El sistema, Volum 891 de Col·lecció clàssica, traducció d'Alícia Mirall, Barcelona, Columna, 2011, pàgina 204, ISBN 9788466414005
# Robert Van Zeebroeck

Robert Van Zeebroeck (neerlandès: Robert van Zeebroeck) (Brussel·les, 31 d'octubre de 1909 - Tranent, 1991) va ser un patinador artístic sobre gel belga que va competir durant les dècades de 1920 i 1930.
El 1928 va prendre part en els Jocs Olímpics de Sankt Moritz, on guanyà la medalla de bronze en la prova individual masculina del programa de patinatge artístic. En la prova de parelles, juntament amb Josy Van Leberghe, fou sisè.

## Palmarès

| Prova | 1926 | 1928 | 1936 | 1938 |
| Jocs Olímpics d'Hivern | | 3r | | |
| Campionat del Món | 7è | | | 9è |
| Campionat d'Europa | 6è | | 10è | |

### Parelles

(amb Josy Van Leberghe)
| Prova | 1928 |
| Jocs Olímpics d'Hivern | 6è |

## Referències

* ↑ «Robert Van Zeebroeck Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 6 febrer 2018].
# Ioan Sabău

Ioan Ovidiu Sabău (Câmpia Turzii, 12 de febrer de 1968) és un futbolista romanès que va jugar a la dècada de 1990.
Fou jugador del Dinamo București i del Rapid București, a Romania, i també va jugar als clubs Feyenoord o Brescia Calcio, a l'estranger. A més, va ser internacional amb Romania entre 1988 i 1999, va participar en el Mundial de 1990 i al Campionat Europeu de 1996.
Va entrenar diversos clubs romanesos, com el FC Universitatea Cluj o el Rapid București.

## Palmarès
### Dinamo București

* Lliga romanesa de futbol: 1989-90
* Copa romanesa de futbol: 1989-90

### Feyenoord

* Copa neerlandesa de futbol: 1990-91, 1991-92
* Johan Cruijff Shield: 1991

### Brescia

* Copa anglo-italiana de futbol: 1993-94

### Rapid București

* Lliga romanesa de futbol: 1998-99, 2002-03
* Copa romanesa de futbol: 2001-02

## Referències

* ↑ Ioan Sabău a National-Football-Teams.com (anglès)
* ↑ Perfil a romaniansoccer
* ↑ «Perfil a statisticsfootball». Arxivat de l'original el 2018-08-03. [Consulta: 2 agost 2018].
* ↑ Mulţumim, Ioan Ovidiu Sabău! Marian Rada, noul antrenor al Rapidului Arxivat 16 abril 2013 at Archive.is
# Centre de Recerca Berber

El Centre de Recerca Berber (en francès Centre de Recherche Berber, CRB) és un departament de l'Institut Nacional de Llengües i Civilitzacions Orientals (INALCO) especialitzat en les llengües amazigues. Fou fundat per Salem Chaker en gener de 1990 i és dirigit per l'amazic marroquí Abdellah Bounfour. El centre ha proposat una forma estàndard per l'alfabet amazic llatí. Publica una Revue des Études Berbères i l'Encyclopédie berbère.

## Enllaços externs

* Web del CRB

## Referències

* ↑ Salem Chaker al web del CRB