OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gender

Un gender és un tipus de metal·lòfon utilitzat en la música per a gamelan, tant balinesa com javanesa. Consta de 10 a 14 barres metàl·liques afinades suspeses sobre un ressonador afinat de bambú o metall, que es colpegen amb una baqueta (panggul) amb un disc de fusta (a Bali) o un disc de fusta encoixinat (a Java). Cada làmina és una nota diferent, i en total acostumen a abastar un registre d'una mica més de dues octaves. Hi ha cinc notes per octava, seleccionades de les set del sistema del pelog, de manera que es prescindeix de dues, seguint el patet. La majoria dels gamelans inclouen tres gender, un afinat en el sistema slendro, un en pelog pathet nem i lima, i un en pelog pathet barang.
El gender és similar al gangsa balinès, que també té un ressonador individual sota cada làmina, i al saron, que, tot i ressonar en una única caixa, també té un conjunt de làmines metàl·liques afinades. També és similar al slentem javanès; aquest és menys greu i té una quantitat menor de notes.
En alguns tipus de gamelan, s'utilitzen dos genders, un, l'anomenat gender panerus, una octava més alta que l'altre. En el gamelan Surakarta, el gender panerus toca un patró melòdic monòdic, seguint un patró similar al siter. El gender barung toca un patró melòdic més lent, però més complex, que inclou línies melòdiques amb cada mà, més separades, i que coincideixen en intervals de kempyung (aproximadament una quinta) i gembyang (octava). Les dues melodies de vegades van en moviment paral·lel, però sovint generen textures contrapuntístiques. Quan es toca el gender barung amb dos baquetes, la tècnica d'amortiment, important en la majoria dels instruments de gamelan, es torna més exigent, i les notes dels atacs anteriors han de ser esmorteïdes per la mateixa mà immediatament després que els nous són colpejats. Això esdevé possible tocant amb les baquetes disposades en cert angle respecte a la mà (per esmorteir una tecla i tocar l'altra), però pot requerir una petita pausa.
Tots dos tipus de gender executen patrons semi-improvisats anomenats cengkok, que generalment es desenvolupen sobre el seleh. Aquests patrons són relativament fixos, però es poden variar per qüestions estilístiques, de pathet, d'irama, i segons l'afecte principal de l'obra o l'habilitat de l'executant. El repertori de cengkok per gender està més desenvolupat i definit que el de la majoria dels altres instruments d'elaboració. De la mateixa manera, el gender barung també dona peu a la modificació de parts o irama, especialment quan no hi ha rebab. També pot tocar la introducció (buka) d'una peça.

## Enllaços externs

* Vídeo
* Javanese Gendèr barung Arxivat 2017-09-27 a Wayback Machine.
* Javanese Gendèr panerus, amb àudio Arxivat 2017-09-25 a Wayback Machine.
# René Pottier

René Pottier (Moret-sur-Loing, 6 de juny de 1879 - Levallois-Perret, 25 de gener de 1907) va ser un ciclista professional francès de principis del segle xx.
El 1905 va ser segon en la París-Roubaix i la Bordeus-París. A la París-Roubaix de 1906 va finalitzar en tercera posició. Aquell mateix any va aconseguir la victòria final del Tour de França. Pottier és considerat el primer escalador del Tour de França, ja que el 1905 va aconseguir passar en primera posició pel primer port de muntanya que es va pujar en ell, el Ballon d'Alsace.
El 25 de gener de 1907 va ser trobat mort al departament de curses de Peugeot, sense haver deixat cap explicació. El seu mecànic el va trobar penjat del ganxo al qual solia enganxar la bicicleta. El seu germà André, també ciclista, explica aquest suïcidi com un desamor, encara que mai no s'ha aportat cap prova del mateix. L'endemà de la seva mort la majoria dels diaris van recollir aquesta explicació mentre d'altres van avançar la teoria de l'esgotament nerviós del campió. Pottier fou enterrat al cementiri de Grez-sur-Loing, la ciutat de la seva infantesa.
Poques setmanes després, Henri Desgrange, director del Tour, va fer aixecar una estela en la seva memòria al cim del Ballon d'Alsace.

## Palmarès

* 1903
** 1r a la Bordeus-París (aficionat)
* 1904
** 1r a la Provins-París-Provins
* 1906
** 1r al Tour de França i vencedor de 5 etapes
** 1r a la Bol d'Or

### Resultats al Tour de França

* 1905. Abandona (3a etapa)
* 1906. 1r de la classificació general. Vencedor de 5 etapes

## Referències

* ↑ «Palmarès de René Pottier (Fra)». [Consulta: 24 octubre 2023].
* ↑ Augendre, Jacques. Solar. Petites histoires secrètes du Tour... (en francès), 2015, p. 420. ISBN 978-2-263-06987-1.
* ↑ «Le suicide d'un champion cycliste». Revue illustrée, 20, pàg. 138-139.
* 1 2 Eclimont, Christian-Louis. First. Le Tour de France en 100 Histoires Extraordinaires (en francès), 2013, p. 380. ISBN 978-2-7540-5044-9.
* ↑ «Cycling's longstanding, predictable and troubling relationship with depression». theguardian.com: The Guardian, 23-01-2014. [Consulta: 16 juliol 2016].
* ↑ [[#CITEREF|]], p. 55-56

## Enllaços externs

* Palmarès de René Pottier
# Gran Premi de Mònaco del 1974

Resultats del Gran Premi de Mònaco de Fórmula 1 de la temporada 1974, disputat al circuit urbà de Montecarlo el 26 de maig del 1974.

## Resultats de la cursa

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retir. | Pos. de sort. | Punts |
| 1 | 1 | Ronnie Peterson | Lotus - Ford | 78 | 1h 58' 04. 3 | 3 | 9 |
| 2 | 3 | Jody Scheckter | Tyrrell - Ford | 78 | + 28.8 s | 5 | 6 |
| 3 | 17 | Jean-Pierre Jarier | Shadow - Ford | 78 | + 48.9 s | 6 | 4 |
| 4 | 11 | Clay Regazzoni | Ferrari | 78 | + 1' 03.1 min. | 2 | 3 |
| 5 | 5 | Emerson Fittipaldi | McLaren - Ford | 77 | + 1 Volta | 13 | 2 |
| 6 | 28 | John Watson | Brabham - Ford | 77 | + 1 Volta | 23 | 1 |
| 7 | 26 | Graham Hill | Lola - Ford | 76 | + 2 Voltes | 21 | |
| 8 | 27 | Guy Edwards | Lola - Ford | 75 | + 3 Voltes | 26 | |
| 9 | 4 | Patrick Depailler | Tyrrell - Ford | 74 | + 4 Voltes | 4 | |
| Ret | 15 | Henri Pescarolo | BRM | 62 | Caixa canvi | 27 | |
| Ret | 2 | Jacky Ickx | Lotus - Ford | 34 | Motor | 19 | |
| Ret | 12 | Niki Lauda | Ferrari | 32 | Encesa | 1 | |
| Ret | 24 | James Hunt | Hesketh - Ford | 27 | Palier | 7 | |
| Ret | 33 | Mike Hailwood | McLaren - Ford | 11 | Accident | 10 | |
| Ret | 7 | Carlos Reutemann | Brabham - Ford | 5 | Suspensions | 8 | |
| Ret | 37 | François Migault | BRM | 4 | Accident | 22 | |
| Ret | 22 | Vern Schuppan | Ensign - Ford | 4 | Accident | 25 | |
| Ret | 9 | Hans Joachim Stuck | March - Ford | 3 | Col·lisió | 9 | |
| Ret | 14 | Jean-Pierre Beltoise | BRM | 0 | Col·lisió | 11 | |
| Ret | 6 | Denny Hulme | McLaren - Ford | 0 | Col·lisió | 12 | |
| Ret | 20 | Arturo Merzario | Iso Marlboro - Ford | 0 | Col·lisió | 14 | |
| Ret | 10 | Vittorio Brambilla | March - Ford | 0 | Col·lisió | 15 | |
| Ret | 16 | Brian Redman | Shadow - Ford | 0 | Col·lisió | 16 | |
| Ret | 18 | Carlos Pace | Surtees - Ford | 0 | Col·lisió | 18 | |
| Ret | 23 | Tim Schenken | Trojan - Ford | 0 | Col·lisió | 24 | |
| NVQ | 8 | Rikky von Opel | Brabham - Ford | | | | |

## Altres

* Pole: Niki Lauda 1' 26. 3
* Volta ràpida: Ronnie Peterson 1' 27. 9 (a la volta 57).

## Referències

* «La web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2015-01-18. [Consulta: 3 abril 2010].
# Gran Premi de Mònaco del 1979

Resultats del Gran Premi de Mònaco de Fórmula 1 de la temporada 1979, disputat al circuit urbà de Montecarlo el 27 de maig del 1979.

## Resultats de la cursa

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retir. | Pos. de sort. | Punts |
| 1 | 11 | Jody Scheckter | Ferrari | 76 | 1h 55' 22. 48 | 1 | 9 |
| 2 | 28 | Clay Regazzoni | Williams - Ford | 76 | + 0.44 s | 16 | 6 |
| 3 | 2 | Carlos Reutemann | Lotus - Ford | 76 | + 8.57 s | 11 | 4 |
| 4 | 7 | John Watson | McLaren - Ford | 76 | + 41.31 s | 14 | 3 |
| 5 | 25 | Patrick Depailler | Ligier - Ford | 75 | Motor | 3 | 2 |
| 6 | 30 | Jochen Mass | Arrows - Ford | 69 | + 7 Voltes | 8 | 1 |
| Ret | 6 | Nelson Piquet | Brabham - Alfa Romeo | 68 | Transmissió | 18 | |
| NC | 15 | Jean-Pierre Jabouille | Renault | 68 | + 8 Voltes | 20 | |
| Ret | 26 | Jacques Laffite | Ligier - Ford | 55 | Caixa canvi | 5 | |
| Ret | 12 | Gilles Villeneuve | Ferrari | 54 | Transmissió | 2 | |
| Ret | 27 | Alan Jones | Williams - Ford | 43 | Direcció | 9 | |
| Ret | 4 | Jean-Pierre Jarier | Tyrrell - Ford | 34 | Suspensions | 6 | |
| Ret | 9 | Hans Joachim Stuck | ATS - Ford | 30 | Rodes | 12 | |
| Ret | 5 | Niki Lauda | Brabham - Alfa Romeo | 21 | Accident | 4 | |
| Ret | 3 | Didier Pironi | Tyrrell - Ford | 21 | Accident | 7 | |
| Ret | 1 | Mario Andretti | Lotus - Ford | 21 | Suspensions | 13 | |
| Ret | 14 | Emerson Fittipaldi | Fittipaldi - Ford | 17 | Motor | 17 | |
| Ret | 16 | René Arnoux | Renault | 8 | Accident | 19 | |
| Ret | 20 | James Hunt | Wolf - Ford | 4 | Transmissió | 10 | |
| Ret | 29 | Riccardo Patrese | Arrows - Ford | 4 | Suspensions | 15 | |
| NVQ | 18 | Elio de Angelis | Shadow - Ford | | | | |
| NVQ | 8 | Patrick Tambay | McLaren - Ford | | | | |
| NVQ | 17 | Jan Lammers | Shadow - Ford | | | | |
| NVQ | 22 | Derek Daly | Ensign - Ford | | | | |
| NVQ | 24 | Gianfranco Brancatelli | Merzario - Ford | | | | |

## Altres

* Pole: Jody Scheckter 1' 26. 45
* Volta ràpida: Patrick Depailler 1' 28. 82 (a la volta 69)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-02-09. [Consulta: 12 abril 2010].
# Gran Premi de Mònaco del 1985

Resultats del Gran Premi de Mònaco de Fórmula 1 de la temporada 1985, disputat al circuit urbà de Montecarlo el 19 de maig del 1985.

## Resultats de la cursa

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retir. | Pos. de sort. | Punts |
| 1 | 2 | Alain Prost | McLaren - TAG | 78 | 1h 51' 58. 0 | 5 | 9 |
| 2 | 27 | Michele Alboreto | Ferrari | 78 | + 7 .541 s | 3 | 6 |
| 3 | 11 | Elio de Angelis | Lotus - Renault | 78 | + 1' 27.171 min. | 9 | 4 |
| 4 | 25 | Andrea de Cesaris | Ligier - Renault | 77 | + 1 Volta | 8 | 3 |
| 5 | 16 | Derek Warwick | Renault | 77 | + 1 Volta | 10 | 2 |
| 6 | 26 | Jacques Laffite | Ligier - Renault | 77 | + 1 Volta | 16 | 1 |
| 7 | 5 | Nigel Mansell | Williams - Honda | 77 | + 1 Volta | 2 | |
| 8 | 6 | Keke Rosberg | Williams - Honda | 76 | + 2 Voltes | 7 | |
| 9 | 18 | Thierry Boutsen | Arrows - BMW | 76 | + 2 Voltes | 6 | |
| 10 | 3 | Martin Brundle | Tyrrell - Ford | 74 | + 4 Voltes | 18 | |
| 11 | 30 | Jonathan Palmer | Zakspeed | 74 | + 4 Voltes | 19 | |
| Ret | 1 | Niki Lauda | McLaren - TAG | 17 | Virolla | 14 | |
| Ret | 22 | Riccardo Patrese | Alfa Romeo | 16 | Accident | 12 | |
| Ret | 7 | Nelson Piquet | Brabham - BMW | 16 | Accident | 13 | |
| Ret | 19 | Teo Fabi | Toleman - Hart | 16 | Turbo | 20 | |
| Ret | 12 | Ayrton Senna | Lotus - Renault | 13 | Motor | 1 | |
| Ret | 23 | Eddie Cheever | Alfa Romeo | 10 | Alternador | 4 | |
| Ret | 28 | Stefan Johansson | Ferrari | 1 | Accident | 15 | |
| Ret | 17 | Gerhard Berger | Arrows - BMW | 0 | Accident | 11 | |
| Ret | 15 | Patrick Tambay | Renault | 0 | Accident | 17 | |
| NVQ | 24 | Piercarlo Ghinzani | Osella - Alfa Romeo | | | | |
| NVQ | 4 | Stefan Bellof | Tyrrell - Ford | | | | |
| NVQ | 10 | Philippe Alliot | RAM - Hart | | | | |
| NVQ | 9 | Manfred Winkelhock | RAM - Hart | | | | |
| NVQ | 8 | Francois Hesnault | Brabham - BMW | | | | |

## Altres

* Pole: Ayrton Senna 1' 20. 450
* Volta ràpida: Michele Alboreto 1' 22. 637 (a la volta 60)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2013-12-16. [Consulta: 23 abril 2010].
# Gran Premi de Mònaco del 1988

Resultats del Gran Premi de Mònaco de Fórmula 1 de la temporada 1988, disputat al circuit urbà de Montecarlo el 15 de maig del 1988.

## Resultats de la cursa

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retir. | Pos. de sort. | Punts |
| 1 | 11 | Alain Prost | McLaren - Honda | 78 | 1h 57' 17. 0 | 2 | 9 |
| 2 | 28 | Gerhard Berger | Ferrari | 78 | + 20.453 s | 3 | 6 |
| 3 | 27 | Michele Alboreto | Ferrari | 78 | + 41.229 s | 4 | 4 |
| 4 | 17 | Derek Warwick | Arrows - Megatron | 77 | + 1 Volta | 7 | 3 |
| 5 | 3 | Jonathan Palmer | Tyrrell - Ford | 77 | + 1 Volta | 10 | 2 |
| 6 | 6 | Riccardo Patrese | Williams - Judd | 77 | + 1 Volta | 8 | 1 |
| 7 | 29 | Yannick Dalmas | Larrousse - Ford | 77 | + 1 Volta | 21 | |
| 8 | 20 | Thierry Boutsen | Benetton - Ford | 76 | + 2 Voltes | 16 | |
| 9 | 21 | Nicola Larini | Osella | 75 | + 3 Voltes | 25 | |
| 10 | 16 | Ivan Capelli | March - Judd | 72 | + 6 Voltes | 22 | |
| Ret | 12 | Ayrton Senna | McLaren - Honda | 66 | Virolla | 1 | |
| Ret | 30 | Philippe Alliot | Larrousse - Ford | 50 | Col·lisió | 13 | |
| Ret | 15 | Mauricio Gugelmin | March - Judd | 45 | Probl. amb combustible | 14 | |
| Ret | 9 | Piercarlo Ghinzani | Zakspeed | 43 | Caixa canvi | 23 | |
| Ret | 19 | Alessandro Nannini | Benetton - Ford | 38 | Caixa canvi | 6 | |
| Ret | 24 | Lluís Pérez Sala | Minardi - Ford | 36 | Paliers | 15 | |
| Ret | 5 | Nigel Mansell | Williams - Judd | 32 | Col·lisió | 5 | |
| Ret | 22 | Andrea de Cesaris | Rial - Ford | 28 | Motor | 19 | |
| Ret | 25 | René Arnoux | Ligier - Judd | 17 | Motor | 20 | |
| Ret | 32 | Oscar Larrauri | Euro Brun - Ford | 14 | Frens | 18 | |
| Ret | 18 | Eddie Cheever | Arrows - Megatron | 8 | Motor | 9 | |
| Ret | 26 | Stefan Johansson | Ligier - Judd | 6 | Motor | 26 | |
| Ret | 31 | Gabriele Tarquini | Coloni - Ford | 5 | Suspensions | 24 | |
| Ret | 1 | Nelson Piquet | Lotus - Honda | 1 | Col·lisió | 11 | |
| Ret | 36 | Alex Caffi | Dallara - Ford | 0 | Virolla | 17 | |
| Ret | 14 | Philippe Streiff | AGS - Ford | 0 | Accelerador | 12 | |
| DSQ | 33 | Stefano Modena | Euro Brun - Ford | | Exclòs | | |
| NVQ | 2 | Satoru Nakajima | Lotus - Honda | | | | |
| NVQ | 10 | Bernd Schneider | Zakspeed | | | | |
| NVQ | 23 | Adrián Campos | Minardi - Ford | | | | |

## Altres

* Pole: Ayrton Senna 1' 23. 998
* Volta ràpida: Ayrton Senna 1' 26. 321 (a la volta 59)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2015-01-18. [Consulta: 3 maig 2010].
# Hyrachyus

Hyrachyus (en llatí, 'similar a un damà') és un gènere extint de perissodàctil que visqué durant l'Eocè a Europa i Nord-amèrica. També se n'han trobat restes a Jamaica. És un parent proper de Lophiodon.
Aquest animal de 150 cm de llargada estava relacionat amb els paleotèrids i es creu que és l'avantpassat dels tapirs i rinoceronts d'avui en dia. El seu aspecte devia ser semblant al dels tapirs, tot i que probablement no tenia la probòscide típica d'aquests animals. Tanmateix, tenia les dents similars a les dels rinoceronts, apuntant a una relació amb ells.

## Referències

* ↑ Entrada «Hyrachyus» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 26 agost 2023].
* 1 2 Savage, RJG, i Long, MR. Mammal Evolution: an illustrated guide. Nova York: Facts on File, 1986, p. 191. ISBN 0-8160-1194-X.
* ↑ Domning, D. P.; Emry, R. J., Portell, R. W., Donovan, S. K., Schindler, K. S. «Oldest West Indian Land Mammal: Rhinocerotoid Ungulate from the Eocene of Jamaica». Journal of Vertebrate Paleontology. Society of Vertebrate Paleontology, 1, 4, 12-1997, pàg. 638-641 [Consulta: 24 setembre 2010].
* ↑ Hayden, F.V. Report of the United States Geological Survey of the Territories, Volume III. (1883)
# Horace Rice

Horace «Horrie» Rice (Sydney, Austràlia, 5 de setembre de 1872 − Sydney, 18 de gener de 1950) és una exjugador de tennis australià.
Va guanyar un títol de l'Australasian Championships individual i un en dobles mixts, aquest darrer quan era prop de complir els 51 anys, rècord que s'ha mantingut en la història del tennis.

## Torneigs de Grand Slam
### Individual: 4 (1−3)

| Resultat | Núm. | Any | Campionat | Oponent | Marcador |
| Guanyador | 1. | 1907 | Australasian Championships | Harry Parker | 6−3, 6−4, 6−4 |
| Finalista | 1. | 1910 | Australasian Championships | Rodney Heath | 4−6, 3−6, 3−6 |
| Finalista | 2. | 1911 | Australasian Championships (2) | Norman Brookes | 2−6, 3−6, 3−6 |
| Finalista | 3. | 1915 | Australasian Championships (3) | Gordon Lowe | 6−4, 1−6, 2−6, 4−6 |

### Dobles mixts: 1 (1−0)

| Resultat | Núm. | Any | Campionat | Parella | Oponents | Marcador |
| Guanyador | 1. | 1923 | Australasian Championships | Sylvia Lance Harper | Margaret Molesworth Bert St. John | 2−6, 6−4, 6−4 |

## Enllaços externs

* Horace Rice a l'ATP (anglès)
* Horace Rice a la Federació Internacional de Tennis (anglès)
* Horace Rice a la Copa Davis (anglès)
# Jimmy Hill

Jimmy Hill OBE (Londres, 22 de juliol de 1928 - Sussex, 19 de desembre de 2015) va ser un futbolista anglès que jugava en la demarcació de davanter. També va ser entrenador de futbol i presentador esportiu en televisió.

## Biografia

Va debutar com a futbolista en 1949 amb el Brentford FC, jugant un total de 87 partits —83 de lliga— abans de ser traspassat al Fulham al març de 1952, pel qual va jugar 276 partits de lliga i va marcar 41 gols. A més va establir un rècord per al club en marcar cinc gols en un partit com a visitant contra el Doncaster Rovers FC en 1958, formant a més parteix de l'equip que va guanyar l'ascens a la Football League First Division. Finalment es va retirar com a futbolista en 1961. Al novembre d'aquest mateix any es va convertir en l'entrenador del Coventry City FC. Va dirigir al club durant sis temporades, guanyant la Football League Third Division en 1964, i finalment l'any que va deixar el club, la Football League Second Division, ascendint al club a la màxima categoria del futbol anglès. Després de deixar els terrenys de joc, va exercir el lloc de comentarista i presentador esportiu de programes com Match of the Day i treballant per a cadenes com London Weekend Television, la BBC o Sky Sports.
Va morir el 19 de desembre de 2015 en Sussex als 87 anys.

## Clubs
### Com a futbolista

| Club | País | Any | Partits | Gols |
| Brentford FC | Anglaterra | 1949 - 1952 | 87 | 10 |
| Fulham FC | Anglaterra | 1952 - 1961 | 276 | 41 |

### Com a entrenador

| Club | País | Any | Parell. | G | E | P | Vic. % |
| Coventry City FC | Anglaterra | 1961 - 1967 | 290 | 129 | 83 | 78 | 44,48 |

## Palmarès
### Campionats estatals

| Títol | Club | País | Any |
| Football League Third Division | Coventry City FC | Anglaterra | 1964 |
| Football League Second Division | Coventry City FC | Anglaterra | 1967 |

## Referències

* ↑ «Mor Jimmy Hill, l'home que va transformar el futbol anglès». Sport, 19-02-2015. [Consulta: 21 desembre 2015].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador a FootballDatabase
* Fitxa del jugador a WorldFootball
# Chris Mepham

Christopher James Mepham (5 de novembre de 1997) és un futbolista professional gal·lés que juga com a defensa central per l'AFC Bournemouth anglés i per l'equip nacional gal·lés.

## Referències

* ↑ «Club list of registered players: As at 19th maig 2018: Brentford» (PDF) p. 8. English Football League. [Consulta: 16 juny 2018].
* 1 2 3 «Chris Mepham». [Consulta: 31 gener 2019].
Chris Mepham amb la selecció gal·lesa - plantilles de navegació :
Selecció de futbol de Gal·les – Eurocopa 2020
1 Hennessey •
2 Gunter •
3 N. Williams •
4 Davies •
5 Lockyer •
6 Rodon •
7 Allen •
8 Wilson •
9 T. Roberts •
10 Ramsey •
11 Bale (c) •
12 Ward •
13 Moore •
14 C. Roberts •
15 Ampadu •
16 Morrell •
17 Norrington-Davies •
18 J. Williams •
19 Brooks •
20 James •
21 A. Davies •
22 Mepham •
23 Levitt •
24 Cabango •
25 Colwill •
26 Smith •
Seleccionador: Page
Selecció de futbol de Gal·les – Copa del Món de Futbol de 2022
1 Hennessey •
2 Gunter •
3 N. Williams •
4 B. Davies •
5 Mepham •
6 Rodon •
7 Allen •
8 Wilson •
9 Johnson •
10 Ramsey •
11 Bale (c) •
12 Ward •
13 Moore •
14 Roberts •
15 Ampadu •
16 Morrell •
17 Lockyer •
18 J. Williams •
19 Harris •
20 James •
21 A. Davies •
22 Thomas •
23 Levitt •
24 Cabango •
25 Colwill •
26 Smith •
Seleccionador: Page :
# Alberto Moleiro González

Alberto Moleiro González (Santa Cruz de Tenerife, 30 de setembre de 2003) és un futbolista professional canari que juga a la UD Las Palmas com a lateral o migcampista ofensiu.

## Carrera de club

Nascut a Santa Cruz de Tenerife, Illes Canàries, Moleiro es va incorporar a la formació juvenil de la UD Las Palmas el 2018, procedent del CD Sobradillo. Inicialment assignat a la plantilla del Juvenil C, posteriorment va representar el Juvenil B i el Juvenil A abans de debutar amb el filial el 15 de desembre de 2019, i va entrar com a substitut a la segona part en una derrota fora de casa contra el Coruxo FC a la Segona Divisió B.
Moleiro va debutar amb el primer equip amb només 17 anys el 15 d'agost de 2021, substituint Maikel Mesa en un empat a casa per 1-1 contra el Real Valladolid al campionat de Segona Divisió. Va marcar el seu primer gol com a professional l'11 de setembre, aconseguint l'empat en un empat 1-1 a casa contra la UD Eivissa.

## Carrera internacional

Moleiro va aparèixer per primera vegada amb la selecció sub-19 d'Espanya el setembre de 2021, en dos amistosos contra Mèxic. Va marcar el seu primer gol amb l'equip el 16 de novembre, en una derrota per 6-0 contra l'Azerbaidjan.

## Estil de joc

Tot i ser comparat sovint amb Pedri, un altre jugador format al juvenil de Las Palmas, Moleiro juga en un paper més avançat com a migcampista ofensiu. Més aviat petit d'alçada, se l'elogia per la seva verticalitat, la seva capacitat d'associació amb els companys i la seva capacitat de xut.

## Palmarès

Individual
* Jugador del mes de la Lliga: novembre de 2023

## Referències

* ↑ «Alberto Moleiro» (en castellà). UD Las Palmas. [Consulta: 13 octubre 2022].
* ↑ «Alberto Moleiro, ¿el nuevo Pedri?» (en castellà). El Diario, 13-08-2020. [Consulta: 18 setembre 2020].
* 1 2 «Alberto Moleiro, el ‘nuevo Pedri’ de Las Palmas» (en castellà). Depor Press, 08-08-2021. [Consulta: 20 gener 2022].
* ↑ «Un joven talento tinerfeño, a las órdenes de Pepe Mel» (en castellà). DeporPress, 13-08-2020. [Consulta: 18 setembre 2020].
* ↑ «El prometedor Alberto Moleiro jugó sus primeros minutos en Segunda B» (en castellà). Tinta Amarilla, 17-12-2019. [Consulta: 18 setembre 2020].
* ↑ «Empate justo en el Gran Canaria» (en castellà). Marca, 16-08-2021. [Consulta: 16 agost 2021].
* ↑ «Un serio Ibiza se mantiene invicto tras frenar a Las Palmas» (en castellà). Marca, 11-09-2021. [Consulta: 29 setembre 2021].
* ↑ «Ale García, con gol, y Alberto Moleiro debutan con la Sub 19 (5–1)» (en castellà). UDLasPalmas.net, 03-09-2021. [Consulta: 20 gener 2022].
* ↑ «Alberto Moleiro marca a la golejada d'Espanya Sub 19 (6–0)» (en castellà). UDLasPalmas.net, 13-11-2021. [Consulta: 20 gener 2022].
* ↑ «Ya preparan el próximo 'caso Pedri'» (en castellà). Marca, 28-07-2021. [Consulta: 20 gener 2022].
* ↑ «Moleiro ya es una realidad en la UD... al más puro estilo Pedri» (en castellà). Marca, 13-09-2021. [Consulta: 20 gener 2022].
* ↑ «Moleiro y la fábrica tinerfeña de 'enganches'» (en castellà). Tinta Amarilla, 14-08-2020. [Consulta: 20 gener 2022].

## Enllaços externs

* Alberto Moleiro González a BDFutbol