OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Antropofàgia

L'antropofàgia és l'habitud d'humans de menjar carn humana. La paraula prové del grec Άνθρωπος, anthropos, «humà», i φαγία, phagia «acció de menjar». En certes societats humanes primitives tenia per finalitat adquirir algunes de les qualitats –intel·ligència, vista, rapidesa, força, etc– de l’individu sacrificat. Quasi sempre feia part d'un ritual particular i no de la dieta normal. En la mitologia grega, un dels famosos treballs d'Hèracles va ser robar les eugues de Diomedes, les quals eren antropòfagues. En la societat moderna és extremament rara, sigui en casos de follia, sigui en casos d'extrema necessitat en què està en joc la pròpia supervivència.
S'ha de distingir dels animals carnívors que mengen altres animals o humans, segons llur capacitat de caça. No hi ha cap carnívor que menja per se humans.

## Referències

* ↑ «Antropofàgia». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 Bruguera i Talleda, Jordi; Fluvià i Figueras, Assumpta. «antropofàgia». A: Diccionari etimològic, 1996 (2004, 4ª edició), p. 75. ISBN 9788441225169.
* ↑ Graves, Robert. Los mitos griegos. Vol II (en castellà). Madrid: Alianza Editorial S.A., 1985, p. 152-153. ISBN 84-206-0111-X.
* ↑ Ballester, Miquel Àngel «Filosofia caníbal (I)». Ara Balears, 09-07-2021.

## Bibliografia

* Joan i Marí, Bernat. Antropofàgia. 1a. ed. Pollença: El Gall, 2005. ISBN 84-95232-87-1.
* Canosa, Francesc «Antropofàgia independentista». Nació Digital, 08-09-2020.
* Canosa, Francesc «Antropofàgia TV3». El Punt Avui, 21-05-2014.
# Sistema de Canton

El sistema de Canton fou el règim regulador amb el qual l'Imperi Xinès controlà el seu comerç amb Occident des del 1757 fins a la fi de la Primera Guerra de l'Opi el 1842. El nom ve del fet que el govern imperial xinès requeria que tot el comerç amb Occident es desenvolupés al port de la ciutat de Canton, al sud del país. En xinès mandarí el sistema és conegut com a Yīkǒu tōngshāng (一口通商, 'Relacions comercials d'un únic [port]'). La política sorgí el 1757 com a resposta als suposats riscos polítics i comercials que els emperadors xinesos percebien en els estrangers europeus.
Fou la culminació d'un procés gradual de restricció del comerç entre la Xina i Europa que havia començat a la segona meitat del segle xvii. A finals del segle xvii, una sèrie de clans i famílies comercials xineses, conegudes com a Hong (háng, 行), gestionaven tot el comerç amb Occident. El 1757, l'emperador Qianlong reorganitzà les operacions dels Hong convertint-los en un monopoli comercial conegut com a Cohong. A partir d'aquell moment, els comerciants xinesos havien de tractar amb els mercaders occidentals (coneguts com a yángháng (洋行, literalment 'mercaders de l'oceà', és a dir, 'mercaders d'ultramar' o 'mercaders estrangers') a través del Cohong, les activitats del qual eren regulades pel Supervisor de Duanes de Canton (Yuèhǎi guānbù jiàn dù, 粵海關部監督), conegut informalment com a Hoppo, i pel Virrei de Liangguang.

## Referències

* ↑ Abellana Puyol, J. «Els tentacles de la Xina». Ara Balears, 7 octubre 2018. [Consulta: 16 setembre 2020].
# Agafamosquits del Riu Negro

L'agafamosquits del Riu Negro (Polioptila facilis) és un ocell de la família dels polioptílids (Polioptilidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els boscos de les terres baixes del nord del Brasil, al curs superior del Riu Negro i Riu Tapajós.

## Taxonomia

Ha estat considerat una subespècie de Polioptila guianensis. Actualment és considerat pel Congrés Ornitològic Internacional, versió 11.1, 2021 una espècie diferent, arran els treballs de Whitney et Alonso 2005.

## Referències

* ↑ J del Hoyo, NJ Collar, DA Christie, A Elliott, LDC Fishpool, P Boesman i GM Kirwan.2016. HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World. Volum 2: Passerines. Lynx Edicions and BirdLife International, Barcelona i Cambridge.
* ↑ F Gill, D Donsker et P Rasmussen (Eds). 2021. IOC World Bird List (v11.1). doi : 10.14344/IOC.ML.11.1.
* ↑ BM Whitney i JA Alonso. 2005. A new species of gnatcatcher from white-sand forests of northern Amazonian Peru with revision of the Polioptila guianensis complex. Wilson Bulletin 117: 113–127.
# Asociación Deportiva Municipal Pérez Zeledón

L'Asociación Deportiva Municipal de Pérez Zeledón és un club costa-riqueny de futbol de la ciutat de San Isidro de El General.
Va ser fundat el 1962 ascendint a segona divisió el 1976.
El 1988, Asociación Deportiva Municipal Generaleña ascendí a primera divisió i el 1991 l'Asociación Deportiva Pérez Zeledón fou campió de segona. Ambdós clubs es fusionaren en Asociación Deportiva Municipal de Pérez Zeledón.

## Palmarès

* Lliga costa-riquenya de futbol:
** Apertura 2017

## Referències

* 1 2 Perez Zeledon Historia Arxivat 2015-02-19 a Wayback Machine. – UNAFUT (castellà)
* ↑ Costa Rica – Foundation Dates of Clubs – RSSSF
* ↑ AS. Puma Generaleña Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. – UNAFUT (castellà)
* ↑ «Costa Rica - List of champions». RSSSF. [Consulta: 9 febrer 2019].
* ↑ Pérez Zeledón se adjudicó torneo de apertura Saprissa 0 – Pérez Zeledón 1: ¡Guerreros y campeones! Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. – Nación (castellà)
# Amstel Gold Race 1995

L'Amstel Gold Race 1995 fou la 30a edició de l'Amstel Gold Race. La cursa es disputà el 22 d'abril de 1995, sent el vencedor final el suís Mauro Gianetti, que s'imposà a l'esprint al seu company d'escapada en la meta de Maastricht.
192 ciclistes hi van prendre part, acabant la cursa 56 d'ells.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Mauro Gianetti | Polti | 6h 38' 52" |
| 2 | Davide Cassani | MG Maglificio | m. t. |
| 3 | Beat Zberg | Carrera Jeans | + 27" |
| 4 | Olaf Ludwig | Team Deutsche Telekom | m. t. |
| 5 | Jesper Skibby | TVM | m. t. |
| 6 | Alberto Elli | MG Maglificio | m. t. |
| 7 | Johan Museeuw | Mapei | m. t. |
| 8 | Steven Rooks | TVM | m. t. |
| 9 | Gianluca Bortolami | Mapei | m. t. |
| 10 | Michele Bartoli | Mercatone Uno-Saeco | m. t. |

## Enllaços externs

* Resultats complets
* Web oficial de la cursa
# Acoblament de Russell-Saunders

L'acoblament de Russell-Saunders, o acoblament LS, és un model que permet explicar l'existència dels termes multiplets dels espectres atòmics dels àtoms amb més d'un electró. Fou proposat per l'astrònom nord-americà Henry Norris Russell de la Universitat de Princeton i per l'espectroscopista canadenc Frederick Albert Saunders, de la Universitat de Siracusa (Nova York), l'any 1925.
En aquest model, hom suposa que els moments angulars dels diferents electrons (l$_1$, l₂…) s'acoblen, i en resulta un moment angular total definit pel nombre quàntic L'', que ha de ser enter i igual a la suma vectorial dels distints l$_i$, i que, igualment, els moments angulars de spin si s'acoblen per a donar un moment de spin total, definit pel nombre quàntic S. Anàlogament com en un electró pot definir-se un moment angular total j$_i$ = l$_i$ + s$_i$, podrà definir-se per al total d'electrons un nombre quàntic J = L + S, que podrà prendre els valors de les distintes combinacions vectorials possibles de L'' i S.
Té lloc quan predominen les interaccions electroestàtiques. A causa d'elles els electrons es repel·leixen i se situen de forma que estiguin separats al màxim. Quan conserven aquesta posició relativa, els moments angulars no són independents, estan acoblats.

## Referències

* ↑ Russell, H.N; Saunders, F.A «New Regularities in the Spectra of the Alkaline Earths». Ap. J., 61, 1925, pàg. 38-69.
* ↑ Saunders, F.A; Russell, H.N «On the Spectrum of Ionized Calcium (Ca II)». Ap. J., 62, 1925, pàg. 1-7.
* ↑ Russell, H.N «The Intensities of Lines in Multiplets. I. Theory». Proc. Nat. Acad. Sci., 11, 1925, pàg. 314-22.
* ↑ Russell, H.N «The Intensities of Lines in Multiplets. II. Observed Data». Proc. Nat. Acad. Sci., 11, 1925, pàg. 322-28.
* ↑ «Acoblament de Russell-Saunders». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Díaz Peña, M.; Roig Muntaner, A. Química física (en castellà). Madrid: Alhambra, 1983. ISBN 84-205-0256-1.
# Agafamosquits emmascarat

L'agafamosquits emmascarat (Polioptila dumicola) és un ocell de la família dels polioptílids (Polioptilidae).

## Hàbitat i distribució

Viu al bosc decidu i el cerrado de Bolívia, centre i sud-est del Brasil, Uruguai i nord de l'Argentina.

## Referències

* ↑ «Agafamosquits emmascarat». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Asociación Española de Nomenclatura, Taxonomía y Diagnóstico de Enfermería

L'Asociación Española de Nomenclatura, Taxonomía y Diagnósticos de Enfermería (AENTDE) és una associació sense ànim de lucre que es va fundar durant el I Simpòsium Internacional de Diagnòstics d'Infermeria a Barcelona el maig de 1996. Té com a objectiu promoure un llenguatge comú entre els professionals d'infermeria per millorar la salut de la població.
Entre les seves activitats destacades, va publicar «El correo AENTDE», una revista que va funcionar entre 1997 i 2013. El 2015, l'associació va donar el seu fons documental al Centre de Recursos per a l'Aprenentatge i la Investigació de la Universitat de Barcelona, CRAI Biblioteca del Campus Bellvitge de la Universitat de Barcelona, on es poden consultar monografies, publicacions i actes de simpòsiums. Les actes dels diferents simpòsiums i jornades realitzades es troben disponibles en accés obert al Dipòsit Digital de la UB.

## Referències

* ↑ «I Simposium Internacional de Diagnósticos de Enfermeria. Hacia un lenguaje común. ¿Diagnósticos de enfermeria?. Barcelona, 23 y 24 de mayo de 1996». Asociación Española de Nomenclatura, Taxonomía y Diagnósticos de Enfermería (AENTDE), 23 i 24 maig 1996. [Consulta: 30 gener 2023].
* ↑ «Taxonomies infermeres: la normalització del llenguatge d’infermeria» (Exposició virtual). Universitat de Barcelona. CRAI Biblioteca del Campus Bellvitge, 01-01-2018. [Consulta: 30 gener 2023].
* ↑ Universitat de Barcelona. CRAI Biblioteca del Campus Bellvitge. Inventari del Fons Documental AENTDE (Asociación Española de Nomenclatura, Taxonomía y Diagnósticos de Enfermería), 2015 [Consulta: 23 gener 2018].
* ↑ Quero Rufián, Aurora «La asociación española de nomenclatura, taxonomía y diagnósticos de enfermería (AENTDE)». Enfermería Global, 16, 6-2009.
* ↑ «"AENTDE, Asociación Española de Nomenclatura, Taxonomía y Diagnósticos de Enfermería". Nova col·lecció temàtica al CRAI de la Universitat de Barcelona», 25-11-2015. [Consulta: 23 gener 2018].
* ↑ «Col·lecció "Simpòsiums i Jornades (AENTDE)"». Dipòsit Digital de la Universitat de Barcelona. [Consulta: 26 gener 2018].

## Enllaços externs

* AENTDE (web corporativa actualitzada)
* Fons de l'Asociación Española de Nomenclatura, Taxonomía y Diagnóstico de Enfermería (AENTDE) al CRAI Biblioteca del Campus Bellvitge de la Universitat de Barcelona
# Amstel Gold Race 1998

L'Amstel Gold Race 1998 fou la 33a edició de l'Amstel Gold Race. La cursa es disputà el 25 d'abril de 1998, sent el vencedor final el suís Rolf Jaermann, que s'imposà a l'esprint al seu company d'escapada en la meta de Maastricht.
193 ciclistes hi van prendre part, acabant la cursa 84 d'ells.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Rolf Jaermann | Casino | 6h 43' 20" |
| 2 | Maarten den Bakker | Rabobank | m. t. |
| 3 | Michele Bartoli | Asics-C.G.A. | + 21" |
| 4 | Michael Boogerd | Rabobank | + 21" |
| 5 | Bo Hamburger | Casino | + 21" |
| 6 | Germano Pierdomenico | Cantina Tollo | + 32" |
| 7 | Laurent Dufaux | Team Telekom | m. t. |
| 8 | Andrei Txmil | Lotto | + 2' 27" |
| 9 | Alberto Elli | Casino | m. t. |
| 10 | Andrea Ferrigato | Vitalicio Seguros | m. t. |

## Enllaços externs

* Resultats complets
* Web oficial de la cursa
# Agafamosquits pissarrós

L'agafamosquits pissarrós (Polioptila schistaceigula) és un ocell de la família dels polioptílids (Polioptilidae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos de les terres baixes a l'est de Panamà, nord, oest i est de Colòmbia i nord-oest de l'Equador.

## Referències

* ↑ «Agafamosquits pissarrós». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/01/2022(català)
# Asociación Teológica Juan XXIII

L'Asociación Teológica Juan XXIII o Asociación de Teólogos y Teólogas Juan XXIII és una associació de teòlegs sense ànim de lucre constituïda l'any 1980. El seu nom honra la memòria de Joan XXIII, que va promoure i dur a terme el Concili Vaticà II. L'associació manté propera a la teologia de l'alliberament.

## Fins

Entre els seus fins estan:
* Promoció de la teologia, la seva investigació i divulgació a l'esperit de llibertat, diàleg i compromís, iniciat amb el Concili Vaticà II.
* Conjugar el rigor teòric amb la inserció vital a les comunitats i moviment eclesials; en diàleg amb la cultura contemporània i els èxits de la modernitat.
* Propòsit de comunió amb la Comunitat cristiana assumint responsablement l'ús de la llibertat en la recerca de la veritat.
* Opció preferencial pels pobres com a marc bàsic i lloc epistemològic de la reflexió teològica.
* Contribuir a la renovació evangèlica de les Esglésies, vinculant els seus esforços amb els grups i els sectors cristians compromesos en aquest esforç, especialment quan els marges de llibertat d'ensenyament o de publicacions es vegin amenaçats.
* Establir llaços de col·laboració i ajut efectiu -fins i tot econòmic- amb grups d'Iberoamèrica, Àsia i Àfrica.
* Fomentar la solidaritat fraterna entre els seus membres, especialment pel que fa al desenvolupament de la investigació i docència teològica.

## Referències

* ↑ PAÍS, Ediciones EL. «Asociación Teólogos Juan XXIII en EL PAÍS» (en espanyol europeu). [Consulta: 16 desembre 2021].
* 1 2 Bedoya, Juan G. «El congreso de teólogos cumple 25 años lamentando el "invierno eclesial"» (en castellà). El País [Madrid], 08-09-2005. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «"Mística y liberación", tema del XXXVIII Congreso de Teología» (en espanyol europeu), 12-07-2018. [Consulta: 16 desembre 2021].

## Enllaços externs

* «40 Congreso de Teología» (en castellà). [Consulta: 25 desembre 2021].
# Amstel Gold Race 2001

L'Amstel Gold Race 2001 fou la 36a edició de l'Amstel Gold Race. La cursa es disputà el 28 d'abril de 2001, sent el vencedor final el neerlandès Erik Dekker, que s'imposà a l'esprint al seu company d'escapada en la meta de Maastricht.
190 ciclistes hi van prendre part, acabant la cursa 37 d'ells.

## Classificació final

| | Ciclista | Equip | Temps |
| 1 | Erik Dekker | Rabobank ProTeam | 6h 39' 13" |
| 2 | Lance Armstrong | US Postal | m. t. |
| 3 | Serge Baguet | Lotto | + 17" |
| 4 | Markus Zberg | Rabobank ProTeam | m. t. |
| 5 | Johan Museeuw | Domo-Farm Frites | m. t. |
| 6 | Peter Van Petegem | Mercury-Viatel | + 20" |
| 7 | Michele Bartoli | Fassa Bortolo | m. t. |
| 8 | Davide Rebellin | Liquigas-Pata | m. t. |
| 9 | Michael Boogerd | Rabobank ProTeam | m. t. |
| 10 | Chris Peers | Cofidis | m. t. |

## Referències

* 1 2 A l'octubre del 2012, Lance Armstrong va ser suspés de per vida i els resultats obtinguts després de l'1 d'agost de 1998 van ser anul·lats.

## Enllaços externs

* Resultats complets
* Web oficial de la cursa
# Acord de Serón de Nágima (1158)

L'Acord de Serón de Nágima o Tractat d'Haxama fou un acord al qual arribaren el febrer del 1158 a Serón de Nágima el rei Sanç III de Castella i el comte de Barcelona Ramon Berenguer IV.

## Context

El tractat s'emmarca en la problemàtica sorgida arran del Testament d'Alfons I d'Aragó (1131) per la seva successió.

## Acord

A Serón de Nágima, vila fronterera, s'entrevistaren Sanç III de Castella i el comte de Barcelona Ramon Berenguer IV. El castellà renunciava al títol de rei de Saragossa que havia ostentat el seu pare el rei Alfons VII de Castella, i a la sobirania de les ciutats i viles de Calataiud, Daroca i Tarassona que havien estat cedides pel Tractat de Carrión. Sanç III de Castella les cedia a Ramon Berenguer IV i el seu fill, el futur Alfons II d'Aragó «el Cast»; a canvi, aquest li havia de retre homenatge a ell i els seus successors com a súbdit, sense estar obligat a entregar-li cap força, ni castell, ni lloc de senyoriu; tan sols s'hauria de presentar el dia de la seva coronació amb un estoc nu.

## Conseqüències

El futur rei Alfons II d'Aragó «el Cast» pogué rescabalar-se d'aquest homenatge després de lluitar al Setge de Conca (1177).

## Referències

* ↑ Bofarull, Próspero: Colección de documentos inéditos de la Corona de Aragón. Vol IV: XCV. Concordia para terminar las cuestiones que se habían suscitado entre el conde y el rei don Sancho de Castilla, sobre los estados de Zaragoza y Calatayud

## Bibliografia

* Zurita y Castro, Jerónimo. Anales de la Corona de Aragón, 1562-1580. Lib. II, cap. XVII (castellà)
# Steve Reich

Steve Reich (Nova York, 3 d'octubre de 1936) és un compositor nord-americà conegut per ser un dels pioners del minimalisme.
Ha estudiat filosofia a la Cornell University i composició a la Julliard School of Music de Nova York i al Mills College a Califòrnia amb Luciano Berio i Darius Milhaud. Fins a l'any 1966 residí a San Francisco, i llavors es traslladà a Nova York i fundà el grup Steve Reich and Musicians, amb Joan La Barbara com vocalista del grup. Forma part, amb Philip Glass, La Monte Young i Terry Riley, del corrent minimalista, però els seus treballs es relacionen amb la música circular africana. L'any 1970 estudià tècniques de percussió amb un mestre del grup ètnic dels Ewe a Ghana.
Reich sovint cita Pérotin, Johann Sebastian Bach, Claude Debussy, Béla Bartók, i Ígor Stravinski com els compositors que admira i que el van influenciar de manera més important en la seva joventut.
En la composició Different Trains (1988), per a quartet de corda i cinta magnetofònica, Reich usà fragments de veus enregistrades, com als seus treballs anteriors.

## Algunes obres

* 1965: It's Gonna Rain
* 1971: Drumming
* 1976: Music for 18 Musicians
* 1988: Different Trains
* 1990: The Cave (finalitzada el 1993)
* 1995: City Life
* 2002: Three Tales
* 2007: Double Sextet

## Referències

* ↑ Mertens, Wim. American Minimal Music. Kahn & Averill, 1983, p. 11.
* ↑ Potter, Keith. Four Musical Minimalists: La Monte Young, Terry Riley, Steve Reich, Philip Glass (en anglès). Cambridge University Press, 2002, p. xiii. ISBN 0521015014.
* ↑ Questions from Anne Teresa de Keersmaeker & Answers from Steve Reich (en anglès). Arxivat 2017-09-03 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

   * Lloc oficial de Steve Reich: SteveReich.com Arxivat 2011-02-21 a Wayback Machine.. (anglès)
   * Pàgina a l'editorial Boosey & Hawkes, amb llista d'obres i fonts: . (anglès)
   * Lloc oficial del «London Steve Reich Ensemble»: Arxivat 2008-03-17 a Wayback Machine.. (anglès)
   * Lloc a MySpace del «London Steve Reich Ensemble»: . (castellà)
# Agamja

L'agamja és una llengua afroasiàtica classificada dins la branca de les llengües cuixítiques. Es parla a Gurage (Etiòpia). Ha estat identificada pels lingüistes Roger Blench i Mallam Dendo. No ha estat mai estudiada, així que és totalment desconeguda pels lingüistes.

## Estatus legal

La constitució d'Etiòpia precisa que totes les llengües del país gaudeixen del mateix reconeixement legal (capítol 1, article 5), però són els estats etíops els que han de desplegar els fonaments legals de l'ús de les llengües. És per això que el baiso no es beneficia gens de la llei. Estableix, a més, l'amhàric com a llengua instrumental de la comuncació federal.

## Notes

* ↑ Vegeu la constitució d'Etiòpia http://www.apapeth.org/Docs/constitution%20-english.pdf Arxivat 2013-09-29 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Zona on es troba el domini lingüistic de l'agamja
# Miquel Salvó Llambrich

Miquel Salvó Llambrich (Vilanova i la Geltrú, 3 de novembre de 1994) és un jugador de bàsquet català que juga a la posició d'aler. Actualment el seu equip és el C.B. Gran Canaria de la Lliga ACB.

## Carrera esportiva

Els inicis de Salvó se situen al CB Samà (club de bàsquet dels Escolapis de Vilanova i la Geltrú) fins a la categoria infantil, moment en el qual fitxà pel FC Barcelona i formà part del planter blaugrana durant quatre temporades (dues infantil i dues cadet).
Tornà al CB Samà quan accedí a la categoria júnior fins que la temporada 2013/2014 se n'anà a Bèlgica, al Proximus Spirou Basket de Charleroi, on jugà amb el filial a la segona divisió belga (21'5 punts de mitjana), combinant entrenaments i rotació amb el primer equip, de I Divisió.
Després d'afrontar una temporada (2014/15) a la lliga EBA, al CB Cornellà, debutà la temporada següent (2015/16) a la LEB Plata, amb el CB Tarragona. Aquest mateix any disputà les semifinals d'ascens a la LEB Or, obtingué unes mitjanes de 10 munts (54’7% en llançaments de dos, 34’7% en llançaments de tres i 69’8% en llançaments lliures), 6 rebots, 1,5 assistències i 14 punts de valoració en els vint-i-sis partits de lliga regular que disputà i fou elegit Millor Aler en el Quintet Revelació de la temporada segons la Federació Espanyola de Basquetbol.
El 2016, firma per la Unión Financiera Oviedo de la LEB Or, dirigit per Carles Marco. Abans de començar la temporada 2016-17 el jugador s'entrenà durant la preetemporada amb l'ICL Manresa i firmà un preacord per a les temporades 2017-18 i 2018-19, però finalment no es materialitzà i fitxà pel San Sebastián Gipuzkoa Basket Club.
El 27 de gener de 2017 el seu equip aconsegueix la primera Copa Princesa LEB Or de seva història i Salvó obté el premi MVP del partit amb 17 punts, 8 rebots, 3 assistències, 1 pilota robada i 2 taps per sumar 25 punts de valoració en la victòria del Oviedo Club Baloncesto davant del San Pablo Burgos.
Després de dues temporades al club donostiarra, el 8 de juliol de 2019 fitxa pel San Pablo Burgos.

## Palmarès

* Quintet Revelació de la LEB Plata: 2015/16
* Campió de la Copa Princesa LEB Oro: 2017.
* MVP de la Copa Princesa LEB Oro: 2017.

## Referències

* 1 2 «Quinteto revelación 2015/16: De un gran futuro a un excelso presente». [Consulta: 30 gener 2017].
* ↑ «Miquel Salvó, primer refuerzo del Unión Financiera Oviedo». [Consulta: 30 gener 2017].
* ↑ «Opción preferente del ICL Manresa sobre Miquel Salvó en la 2017-18». Arxivat de l'original el 2017-08-29. [Consulta: 13 juliol 2020].
* ↑ «Miquel Salvó, la humildad de un MVP que tan sólo quería ganar».
* ↑ «El trabajo de Miquel Salvó se une al San Pablo Burgos». acb.com, 08-07-2019. Arxivat de l'original el 2019-09-10. [Consulta: 8 juliol 2019].

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador a la FEB
# Antropornis

L'antropornis (Anthropornis) és un gènere de pingüins gegants que visqueren fa 37-45 milions d'anys, durant l'Eocè tardà i princips de l'Oligocè. Feia 1,7 m d'alt i pesava 90 kg. Els seus fòssils s'han trobat a l'Illa Seymour d'Antàrtida i a Nova Zelanda. El pingüí emperador actual només fa 1,2 m d'alt.
L'espècie tipus és Anthropornis nordenskjoldi.

## Referències

* ↑ Myrcha, A., Jadwiszczak, P., Tambussi, C.P., Noriega, J.I., Gazdzicki, A., Tatur, A., and Valle, R.A. (2002). "Taxonomic Revision of Eocene Antarctic Penguins Based on Tarsometatarsal Morphology". Polish Polar Research, 23(1): 5-46
# Amtosaure

L'amtosaure (Amtosaurus) és un gènere de dinosaure ornitisqui basat en un crani fragmentari recol·lectat de la formació Bayanshiree Svita del Cretaci superior (Cenomanià-Santonià) de Mongòlia. Originalment es va creure que representava un ancilosaure. També s'han suggerit afinitats amb els hadrosàurids. Tanmateix, per Parish i Barrett, aquest espècimen és massa fragmentari per a ser classificat de manera fiable més enllà d'un ornitisqui indeterminat. Una segona espècie assignada al gènere, A. archibaldi, s'ha convertit en la base d'un tàxon vàlid d'ancilosaure, Bissektipelta.

## Referències

* ↑ Parish, Jolyon; and Barrett, Paul «A reappraisal of the ornithischian dinosaur Amtosaurus magnus Kurzanov and Tumanova 1978, with comments on the status of A. archibaldi Averianov 2002». Canadian Journal of Earth Sciences, vol. 41, 3, 2004, pàg. 299–306.}
* Kurzànov, S. M.; Tumànova, T. A. 1978. [On the structure on the endocranium in some ankylosaurs from Mongolia]. Paleontol. Zh. 1978:90-96.