OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Patti McGee

Patti McGee (Fort Lewis, 23 d'agost de 1945 - 16 d'octubre de 2024) va ser una patinadora estatunidenca, vencedora del primer Campionat Nacional Femení de Monopatí l'any 1965 a Santa Monica.

## Biografia

El seu primer monopatí fou construït pel seu germà dins la fusteria a partir del seu propi monopatí i que després li regalà com a sorpresa. El seu segon monopatí fou un BunBuster. Mentre estigué al Cooley Team, i patinant amb un BunBuster, batí el rècord mundial de la dona més ràpida en un monopatí fixant-lo a 75,64 km/h (47 milles per hora) durant la Dick Clark's World Teen Fair de 1964, celebrada al comtat d'Orange de Califòrnia. Fou també la primera patinadora professional de la història.
Fou subvencionada per Hobie/Vita Pak perquè viatgés i provés públicament el monopatí Hobie a nivell nacional. Això durà gairebé un any fins que la moda reculà. Durant la gira, aparegué en el programa d'entreteniment de televisió What's My Line? del 16 de maig de 1965 sense un monopatí, tot i que sí que ho feu en esdeveniments ulteriors com el The Johnny Carson Show. McGee aparegué a la portada de maig de la revista Life el 14 de maig de 1965 i a la portada de la quart número de la revista Skateboarder, l'octubre de 1965. McGee fou la primera dona de la història a ser inclosa al Saló de la Fama del Monopatí.

## Referències

* ↑ Fontrodona, Marc. «Muere la legendaria Patti McGee» (en castellà), 21-10-2024. [Consulta: 24 octubre 2024].
* ↑ «Girls rippin on wheels: Eclusive interview with Patti McGee, first female professional skateboarder» (en anglès). GROWSK8Life, 01-02-2013. [Consulta: 31 gener 2017].
* 1 2 «“Patti McGee interview with isTia” 2011» (en anglès). Blog.Istia.tv, 17-10-2011. Arxivat de l'original el 2012-07-30. [Consulta: 31 gener 2017].
* ↑ Rompella, Natalie. Famous firsts: the trendsetters, groundbreakers & risk-takers who got America moving! (en anglès). Lobster Press, 2007, p. 48. ISBN 978-1-897073-55-1 [Consulta: 25 setembre 2010].
* 1 2 Siljeg, Sky. «A Talk with Patti McGee» (en anglès). Teacher.Scholastic.com. [Consulta: 31 gener 2017].
* ↑ Eppridge, Bill. «LIFE Goes Skateboarding, 1965» (en anglès). Time. Arxivat de l'original el 2013-01-12. [Consulta: 12 desembre 2012].
* ↑ «Six added to Skateboarding Hall of Fame» (en anglès). ESPN Action Sports, 02-11-2010. [Consulta: 27 octubre 2012].
* ↑ Hoffman, Jana K. «First Female Inducted into Skateboarding Hall of Fame» (en anglès). BettyLife.com. Arxivat de l'original el 2012-07-30. [Consulta: 22 juny 2013].
# Vincent Hancock

Vincent Hancock (Port Charlotte, Florida, EUA, 19 de març de 1989) és un tirador olímpic estatunidenc especialitzat en la prova de Skeet. Ha participat en 4 edicions dels Jocs Olímpics, guanyant 3 medalles d'or, en els Jocs de Pequín 2008, Londres 2012 i Tòquio 2020. Amb la medalla d'or aconseguida a Londres, es va convertir en el primer tirador de Skeet en la història, en aconseguir repetir com a campió olímpic. Durant la seva carrera ha guanyat 30 medalles en diferents competicions continentals i mundials, sent un dels tiradors més guardonats de tots els temps.
Vincent Hancock és llicenciat en Administració i Direcció d'Empreses (ADE) per la Universitat Troy d'Alabama i va ser sergent de l'exèrcit dels Estats Units. Actualment viu a Texas amb la seva dona i els seus dos fills i és un declarat cristià practicant.

## Trajectòria professional

Jocs Olímpics :
| Any | Seu | Posició | Prova |
| 2008 | Pequín | 1 | Skeet |
| 2012 | Londres | 1 | Skeet |
| 2016 | Rio de Janeiro | 15a posició | Skeet |
| 2020 | Tòquio | 1 | Skeet |
| Campionat del Món ||||
| 2005 | Lonato | 1 | Skeet |
| 2007 | Nicòsia | 3 | Skeet |
| 2009 | Maribor | 1 | Skeet |
| 2010 | Múnic | 5a posició | Skeet |
| 2011 | Belgrad | 67a posició | Skeet |
| 2013 | Lima | 10a posició | Skeet |
| 2014 | Granada | 9a posició | Skeet |
| 2015 | Lonato | 1 | Skeet |
| 2018 | Changwon | 1 | Skeet |
| 2022 | Osijek | 2 | Skeet |
| 2022 | Osijek | 2 | Skeet Equip masculí |
| 2022 | Osijek | 15a posició | Skeet Equip mixt |
| 2023 | Bakú | 4a posició | Skeet |
| 2023 | Bakú | 1 | Skeet Equip mixt |
| Jocs Panamericans ||||
| 2007 | Rio de Janeiro | 1 | Skeet |
| 2011 | Guadalajara | 1 | Skeet |
| Campionat de les Amèriques ||||
| 2005 | Salinas | 1 | Skeet |
| 2014 | Guadalajara | 1 | Skeet |

## Referències

* ↑ «Perfil oficial de tirador» (en anglès). ISSF. [Consulta: 24 febrer 2023].
* ↑ «Perfil olímpic» (en castellà). olympics.com. [Consulta: 24 febrer 2023].
* ↑ «They win gold, but a pot of it rarely follows» (en anglès). The New York Times, 04-08-2012.
* ↑ «Get 2 know the Texans on the USA shooting team heading to the Tokyo olympics» (en anglès). Click2houston.com, 07-07-2021.
* ↑ «Vincent Hancock captures 3rd Olympic Skeet shooting gold medal, sees platform as witness for Christ» (en anglès). Sports&Spectrum, 26-07-2021.
# Lluís d'Evreux

Lluís d'Evreux (França, 3 de maig de 1276 - París, 19 de maig de 1319) va ser un príncep francès, fill del de Felip III de França, esdevingut comte d'Évreux i de Beaumont-le-Roger el 1316.

## Primers anys

Va néixer el maig de 1276, únic fill mascle del segon matrimoni del rei Felip III de França i de Maria de Brabant. Germanastre del futur rei Felip IV el Bell, aquest el 1316 va concedir-li els comtats d'Évreux i Beaumont-le-Roger i llurs títols de noblesa. És considerat l'iniciador de la branca d'Evreux de la casa reial francesa.

## Matrimoni

Es va casar l'any 1300 amb Margarida d'Artois, filla de Felip d'Artois, senyor de Couches, i de Blanca de Bretanya. El matrimoni va tenir la següent descendència:
* Felip (1301-1343), rei de Navarra i comte d'Évreux
* Maria (1303-1335), duquessa consort de Brabant
* Carles (1305-1336), comte d'Étampes
* Margarida (1307-1350), comtessa consort d'Alvèrnia
* Joana (1310-1371), reina consort de França

## Activitat política

Home educat en qüestions de religió i estat, durant el conflicte entre el papa Bonifaci VIII i el rei Felip IV, Lluís sempre va defensar el dret de l'Estat contra l'església i va donar suport al seu germanastre, per tal de mantenir les llibertats de l'església francesa, per tal de no dependre de Roma. La seva eloqüència va ser digna d'admiració per part del rei i la cort durant l'obertura dels Estats Generals de París el 1303.
Va participar en diverses campanyes i batalles a Flandes de 1297, a la batalla de Mons-en-Pévèle el 1304, i també el 1315.

## Mort

Va morir el 19 de maig de 1319.

## Referències

* 1 2 3 Moreri, Louis. Le grand dictionnaire historique, ou Le mêlange curieux de l'histoire sacrée et profane (en francès). París: Chez François Pitteri, 1745, p. 584.
* ↑ Taylor, William C. A History of France and Normandy (en anglès). Londres: Whittaker & Co., 1844, p. 407.
* ↑ Winkles, Benjamin. French Cathedrals: With a Historical and Descriptive Account (en anglès). Londres: Charles Tilt, 1837, p. 129.
* 1 2 Moreri, Louis; Bohun, Edmund. «Lewis of France». A: The Great Historical, Geographical and Poetical Dictionary... (en anglès). Londres: Henry Rhodes, 1694.
* ↑ Lange, Grégoire Jacques. Éphémérides normandes, ou, Recueil chronologique, historique et monumental sur la Normandie (en francès). vol. 1. Caen: Bonneserre, Mancel et Trébutien, 1833, p. 334-335.
# Pulad Bugha

Pulad Bugha (segle XIV) fou un amir mongol turquitzat al servei d'Amir Husayn i després de Tamerlà. Fou governador de Samarcanda i governador semi independent de Kabul.
Fou un dels principals amirs d'Amir Huseyn, amb qui va participar en diverses accions durant la guerra civil (1365-1368 i 1369). El 1367 Husayn el va designar governador de Samarcanda. Els governs dels amirs de Husayn eren de curta durada i poc després el 1368 fou nomenat governador de Kabul juntament amb el seu germà Ak Bugha. Mercès al desenvolupament de la guerra van esdevenir pràcticament independents fins a arribar a un punt que pràcticament estaven en rebel·lió oberta; però el 1368 Tamerlà i Husayn van acordar la pau i el segon va demanar ajut al primer contra els dos germans rebels a Kabul i a canvi el territori de Kabulistan es repartiria entre ells dos. Timur va agafar el comandament de l'avantguarda i Husayn el de l'exèrcit principal. Van sortir d'Arhanq) Sarai, i van creuar les muntanyes de l'Hindu Kush, i per ràpides marxes, van entrar al territori de Kabul. Quan aquesta notícia va arribar a Ak Bugha, va avançar amb un exèrcit per trobar als invasors. Timur va formar les seves forces en tres divisions, la primera sota Jughtai Bahadur, la segona sota Shaikh Ali Bahadur, i Timur en persona la tercera; els dos exèrcits van xocar i les forces de Timur van anar retrocedint poc a poc i Timur va haver d'atacar per recuperar terreny; va enviar una partida a tallar la retirada dels enemics i quan Ak Bugha va resultar ferit al cap, fou fet presoner i el seu germà Pulad Bugha va dirigir la retirada cap a la fortalesa; els homes de Timur van forçar l'accés amb martells i van entrar a la ciutadella i van fer presoner a Pulad. Husayn va felicitar a Timur pel seu èxit. Timur va retreure als dos germans presoners la seva revolta contra un amo que els havia elevat (però no diu si els va fer matar).
Poc després de la batalla va arribar Amir Husayn a Kabul, que va designar els càrrecs públics; Timur es va queixar de que no li agraïen els seus serveis i de que tampoc no es complia l'acord de repartiment del Kabulistan. Va abandonar la fortalesa enotjat i va acampar a la plana.

## Referències

* ↑ An autobiographic relat of the life of emperor Timur, per Charles Stewart
# Teodors Germans

Teodors Germans (també citat com a Theodor Germann (14 d'agost de 1879 - 29 de gener de 1935) fou un mestre d'escacs letó.
Va empatar als llocs 6è-8è a Riga 1899 (1r Congrés d'Escacs Bàltic), fou 5è a Riga 1900, 6è a Dorpat (Tartu) 1901 (2n Campionat Bàltic), empatà als llocs 6è-7è a Riga 1902, empatà als llocs 3r-4t a Reval (Tallinn) 1904, empatà als llocs 6è-7è a Riga 1907, i empatà als llocs 8è-9è a Reval 1909.
La dècada de 1910, va viure a Anglaterra, i va participar en diversos torneigs a Londres. Va empatar als llocs 9è-10è als torneigs de Londres de 1913 i 1914, hi compartí el primer lloc amb Edward Guthlac Sergeant i va perdre un matx contra ell el 1915/16, hi fou 7è el 1916, 5è el 1917, i compartí el primer lloc amb R.C.J. Walker el 1918. Després de la I Guerra Mundial, va empatar als llocs 9è-10è a Hastings 1919 (Minor, el campió fou E.G. Sergeant), empatà als llocs 9è-10è a Riga 1924 (1r Campionat d'escacs de Letònia, el campió fou Hermanis Matisons), i empatà als llocs 3r-5è a Tallinn 1930 (3r Campionat d'escacs d'Estònia, el campió fou Vladas Mikėnas).

## Referències

* ↑ «Nota biogràfica de Teodors Germans» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 16 març 2015].
* ↑ http://www.thechesslibrary.com/files/ShortMatchesOf20thCentury.htm Arxivat 2007-09-28 a Wayback Machine.
* ↑ «Name Index to Jeremy Gaige's Chess Tournament Crosstables, An Electronic Edition» (en anglès). Anders Thulin, Malmö, 01-09-2004. [Consulta: 12 abril 2014].
# Xavier Terrasa García

Xavier Terrasa García (Calvià, 1979) és un escriptor, investigador i divulgador mallorquí.
És llicenciat en Història per la Universitat de Barcelona (UB) (2003) i Màster en Gestió Cultural per la Universitat Oberta de Catalunya (UOC) (2021). Els seus treballs s'han centrat en la investigació i divulgació del patrimoni històric de Mallorca, centrant-se especialment a Palma i Calvià. La seva tasca envers el patrimoni històric va començar l’any 2000 en participar en diverses campanyes d'excavació als jaciments arqueològics del Túmul de Son Ferrer i el Puig de sa Morisca, tots dos ubicats al municipi de Calvià.Des de 2006 treballa com a gestor cultural d'ARCA (Associació per a la Revitalització dels Centres Antics).

## Obres
### Llibres

* Aproximació a la finca pública de Galatzó. Calvià: Ajuntament de Calvià, 2008 ISBN 84-95065-22-3
* Calvià : Imágenes del pasado. Madrid: Ediciones Amberley, 2009 ISBN 978-84-936930-08
* Calvià a través del tiempo. Madrid: Ediciones Amberley, 2010 ISBN 978-84-92734-23-8
* Guia del patrimoni històric al recorregut del tram tren Manacor-Artà. Govern de les Illes Balears, 2011 DL PM 1033-2011
* Viatge històric per Calvià. Calvià : Ajuntament de Calvià, 2011 ISBN 978-84-95065-36-0 (Premi Rei En Jaume d’Investigació 2010)
* El patrimonio desaparecido de Palma. Madrid: Temporae, 2011 ISBN 978-84-939440-2-5
* Así era El Molinar. Madrid: Temporae, 2012 ISBN 978-84-939440-8-7
* Palma. Ayer y hoy de su patrimonio. Madrid: Flashback Ediciones, 2013 ISBN 978-84-941768-2-1
* Història del futbol a la vila de Calvià. Calvià: Ajuntament de Calvià, 2015 DL PM 150-2016
* Així era el Terreno : Imatges d'ahir. Palma: Illa Edicions, 2017 ISBN 978-84-947890-0-7
* El carrer dels Oms : De tallers de manufactura a comerciants. Palma: Documenta Balear, 2021 ISBN 978-84-18441-46-2

### Articles

A més, ha estat ponent habitual de les Jornades d'Estudis Locals de Calvià amb les comunicacions següents:
* Els ingressos parroquials al segle XIX (I Jornades d’Estudis Locals, 2003)
* Viatgers a Calvià al segle XVIII (II Jornades d’Estudis Locals, 2008)
* Els molins de Calvià (III Jornades d’Estudis Locals, 2017)
* L'intent d'arribada del ferrocarril a Calvià: un projecte frustrat (V Jornades d'Estudis Locals, 2021)

## Referències

* ↑ «Xavier Terrasa: "Cada generación modifica, para bien o para mal, el paisaje urbano"» (en castellà). Última Hora, 20-01-2012.
* ↑ «Xavier Terrasa García: "Prefiero la Palma de ayer, porque tenía edificios de gran valor artístico"» (en castellà). Diario de Mallorca, 23-12-2013.
* ↑ «Un personatge tenebrós». Diari de Balears, 24-10-2008.
* ↑ «Un 'flash back' sobre vías de tren» (en castellà). Diario de Mallorca, 25-07-2011.
* ↑ «"La calle Oms es un patrimonio vivo de la ciudad de Palma"» (en castellà). Diario de Mallorca, 23-11-2021.
# Graf connex

En la teoria de grafs, un graf relacionat o connectat és un graf en el qual tots els seus vèrtexs estan connectats per una ruta (si el graf no està dirigit) o per un semi-camí (si el graf està dirigit). Un graf que no està relacionat s’anomena disconnex o graf no connectat. Els subgrafs màxims relacionats amb un graf no dirigit s’anomenen components connexos. En el cas dels grafs dirigits, si no es considera el significat de les arestes, hi ha un component dèbilment relacionat, mentre que es considera el significat, es parla de components fortament relacionats.
Un graf està doblement relacionat si cada parell de vèrtexs està connectat per almenys dues rutes disjuntes; És a dir, està relacionat i no té vèrtexs de tall, és a dir, vèrtexs de manera que quan s'eliminen el graf resultant es converteix en disconnex.
En informàtica, és possible determinar si un graf està relacionat amb un algorisme de cerca en amplada (BFS) o de cerca en profunditat (DFS). En termes matemàtics, la propietat d’un graf d'ésser relacionat (fortament) permet establir basada en una relació d’equivalència per als seus vèrtexs, que condueix a una partició d’aquests en components (fortament) relacionats quan es consideren grafs aïllats. Aquesta propietat és important per a moltes demostracions en la teoria de grafs.

## Connectivitat en grafs dirigits

En un graf dirigit, es distingeix entre els següents tipus de connectivitat:
* Graf dèbilment relacionat: tots els vèrtexs estan dèbilment connectats, és a dir, units per un 'semi-camí' (ruta que no considera la direcció de les vores);
* Graf relacionat unilateralment: tots els parells de vèrtexs estan connectats unilateralment, és a dir, units per un camí que va d’un a l’altre;
* Graf fortament relacionat: tots els parells de vèrtexs estan fortament connectats, és a dir, units per almenys dos camins, un que va d’un a l’altre i viceversa;
* Graf relacionat recursivament: tots els parells de vèrtexs estan connectats recursivament, és a dir, estan fortament connectats i el camí d’un a l’altre utilitza els mateixos vèrtexs i vores que els del camí invers.
Si es compleixen algun d'aquests tipus de connexions, es compleixen tots els tipus anteriors.

## Bibliografia

* Wasserman, Stanley; Faust, Katherine. Centro de Investigaciones Sociológicas. Análisis de redes sociales: Métodos y aplicaciones, 2013. ISBN 978-84-7476-631-8. OCLC 871814053.

## Referències

* 1 2 3 Wasserman & Faust 2013, «Grafos y matrices» (por Dawn Iacobucci), pp. 121-188.
* ↑ «Modelado dinámico por inspección para convertidores de potencia CD a CD commutados: Un enfoque basado en grafos». , 2017 [Consulta: 25 abril 2021].
* ↑ Chapter 11: Digraphs: Principle of duality for digraphs: Definition
# Josep Maria Frigola Serra

Josep Maria Frigola Serra (Borrassà, 1949) és un físic teòric, poeta i escriptor català, que escriu sota el pseudònim de Jom Friser.
Va estudiar Física Teòrica a la Universitat de València. Amb 21 anys va accedir a la plaça de professor, com a catedràtic de Física i Química de l'Institut Ramon Muntaner de Figueres. Es va jubilar el 2009. Ha publicat obres com Medicina rural de guerra i postguerra: biografia del doctor Josep Frigola Taberner (1915-2009) (2014), una biografia del seu pare, Entropia educativa (2017) un llibre en forma de biografia sobre les vivències d'un professor amb el sistema educatiu passant per nou reformes de les lleis d'educació. Ha conreat també la poesia, ha publicat les obres Món màquina. Poemes de la plaça d'ILAD ALAG i a d'altres indrets (2018) i Poemas Hal (Libertades Esclavizadas) (2020).
El 2005 va crear Ventdelnord Televisió, el primer canal català de reproducció en línia.

## Referències

* 1 2 Bonell, Xevi «Jom Friser: ‘Les llibertats que hi havia abans no estan esclavitzades, però sí que les tenim robotitzades'». Hora Nova.
* 1 2 «Jom Friser: «Jo vinc d'una escola en què em van preparar per pensar i per deduir»». Empordà.info, 09-11-2017. [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Medicina rural de guerra i postguerra: biografia del doctor Josep Frigola Taberner: 1915-2009. Figueres: Brau, 2014, p. Solapa.
* ↑ «Presentació del llibre 'Món màquina. Poemes a la plaça d’Ilad Alag i a d'altres indrets' de Jom Friser». Ajuntament de Figueres, 13-03-2018. [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Niqui i Espinosa, Cinto. Cronologia dels primers 15 anys de l'audiovisual a internet. UOC, 2011, p. 86, 97, 115, 119, 123 i 219. ISBN 9788497884976.
# Knuckle City

Knuckle City és una pel·lícula esportiva criminal sud-africana del 2019 escrita i dirigida per Jahmil X.T. Qubeka. Es va projectar a la secció Contemporary World Cinema al Festival Internacional de Cinema de Toronto del 2019. Va ser seleccionada com a entrada sud-africana per a la millor pel·lícula internacional als 92è Premis de l'Acadèmia, però finalment no va ser nominat. Ha estat subtitulada al català.

## Repartiment

* Bongile Mantsai com a Dudu Nyakama
* Sivuyile Ngesi com a Goatee
* Nomhle Nkonyeni com a Ma Bokwana

## Crítica

A Rotten Tomatoes, té una puntuació d'aprovació perfecta del 100% basada en set ressenyes i una puntuació mitjana de 7,8/10.

## Referències

* ↑ «Jahmil X.T. Qubeka on Durban Opening-Night Film Knuckle City». Variety. [Consulta: 16 agost 2019].
* ↑ «Toronto Adds The Aeronauts, Mosul, Seberg, & More To Festival Slate». Deadline. [Consulta: 16 agost 2019].
* ↑ «Oscars: South Africa Selects 'Knuckle City' for International Feature Film Category». The Hollywood Reporter. [Consulta: 10 setembre 2019].
* ↑ «Knuckle City». Goita què fan, ara!. [Consulta: 20 març 2023].
* ↑ Knuckle City (2019). Fandango.

## Enllaços externs

* Knuckle City a Goita què fan, ara!
# L'Emperador

L'Emperador és un grup de música pop-rock en valencià que naix a Canals (la Costera), amb un EP de presentació en 2016. Els seus components ja havien tocat amb anterioritat, a grups com Copo, Capitán Cousteau o The Dirt Tracks.
El mateix any trauen un altre EP, Alpinistes, amb cinc temes més. Els dos EP reunits seran publicats posteriorment en un àlbum que duu per títol Manual d'instruccions per escalar una muntanya. Les seues cançons parlen de vivències quotidianes, de l'amistat i l'amor.
Amb La gran aventura, el grup es converteix en un dels referents més sòlids de l'escena indie. L'àlbum compta amb la col·laboració de Jorge Martí, cantant de La Habitación Roja, una de les bandes que més agraden al grup, juntament amb Los Planetas.
L'Emperador s'ha presentat a diversos concursos i certàmens, arribant a ser finalistes del Sona9 (2017), i semifinalistes del Sona la Dipu i de Proyecto Demo, de Radio 3, també en 2017.

## Discografia

* Vuit vuitmils, EP (Mésdemil, 2016)
* Alpinistes, EP (Mésdemil, 2016)
* Manual d'instruccions per escalar una muntanya (Mésdemil, 2016)
* La gran aventura (Primavera d'Hivern, 2019)

## Referències

* 1 2 Sancho, Mario. «L'Emperador publiquen 'Alpinistes'». tresdeu.com, 20-12-2016. [Consulta: 20 juny 2019].
* ↑ «L'Emperador, recepta de pop i grans melodies». Enderrock.cat, 07-08-2017. [Consulta: 20 juny 2019].
* 1 2 Zahinos, Àlex «L'Emperador: “Hem aconseguit un disc atemporal, cançons que seguiran sonant d'ací a deu anys”». valenciaplaza.com, 02-03-2019.
* ↑ Contrí, Vicent X. «La gran aventura de l'Emperador». revistasao.cat.
* ↑ Mansergas, Ana. «L'Emperador, banda valenciana revelación» (en castellà). cadenaser.com, 18-03-2019. [Consulta: 20 juny 2019].

## Enllaços externs

* «L'Emperador». Viasona.
# La Pletera

La Pletera - sovint citat com la Platera - és un espai rural format per un conjunt de prats inundables entre la platja de l'Estartit (L'Estartit) i els camps de conreu de les Deveses. L'espai forma part del Pla d'Espais d'Interès Natural sota l'epígraf "Aiguamolls del Baix Empordà" i, a més, està inclòs a la Xarxa Natura 2000 ES5120016 El Montgrí - Les Medes - El Baix Ter". Abasta una superfície de fins a 16,5 hectàrees.
La zona està ocupada bàsicament per salicornars i altra vegetació d'ambients dunars, maresmes i llacunes salabroses. Concretament destaquen els següents hàbitats d'interès comunitari: llacunes litorals (hàbitat prioritari, codi 1150), prats i jonqueres halòfils mediterranis (Juncetalia maritimi) (codi 1410), matollars halòfils mediterranis (Sarcocornetea fruticosae) (codi 1420), dunes movents embrionàries (codi 2110), dunes movents del cordó litoral, amb borró (Ammophila arenaria) (codi 2120) i dunes litorals fixades, amb comunitats del Crucianellion maritimae (codi 2210).
Pel que fa a la fauna, és interessant per als ocells aquàtics i a més hi destaca la presència del fartet (Aphanius iberus).
La pressió turística incontrolada comporta la ruderalització de tota la zona i minva d'interès ecològic l'espai. Tanmateix, existeix un projecte Life-natura (LifeNatura), cofinançat per l'Ajuntament de Torroella de Montgrí i la Unió Europea, i amb la col·laboració tècnica de la Universitat de Girona, per a reordenar les llacunes d'aquesta zona i de la zona del Ter Vell. El projecte pretén realitzar un seguit d'actuacions per a la recuperació i conservació dels sistemes costaners. Entre les actuacions ja realitzades destaca la regeneració del sistema de dunes en aquelles zones actualment degradades on s'han instal·lat sistemes artificials per facilitar la retenció de sorres. A més, la desaparició de les diferents llacunes i aiguamolls que caracteritzaven aquesta zona de desembocadura, ha propiciat la creació d'un nou sistema de llacunes a la maresma de la Pletera que s'ha dut a terme amb la finalitat d'incrementar els hàbitats adequats per la instal·lació de noves poblacions de fartet (Aphanius iberus). No obstant, aquesta última actuació queda fora dels límits de la present zona humida de l'inventari.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «La Platera». Fitxes descriptives de zones humides. Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural de la Generalitat de Catalunya (CC-BY-SA). [Consulta: 12 agost 2014].