OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Entrescador

L'entrescador o entrisclador a les Pitiüses és un aparell que pot tenir diverses formes i que es fa servir per entrescar (o entrisclar en pitiús) les dents d'una serra o d'un xerrac. És a dir, per inclinar lleugerament les dents cap a un costat i cap a l'altre perquè mengin més la fusta i tallin més i millor.

## Referències

* ↑ ALCOVER, MOLL. Diccionari català-valencià-balear veu: Entrisclar
# İlhan Onat

İlhan Onat (5 de desembre de 1929, Istanbul – 13 de maig de 2013, Esmirna) va ser un jugador d'escacs i farmacèutic turc, que obtingué el títol de Mestre Internacional del 1975 (el primer en aconseguir-ho, conjuntament amb Nevzat Suer). Va ser tres vegades campió turc d'escacs.

## Biografia

Onat va néixer a Istanbul el 1929 i es va traslladar a Esmirna el 1930 amb la seva família. Va començar a jugar als escacs a l'institut İzmir Atatürk, es va graduar a la Facultat de Farmàcia de la Universitat d'Istanbul. Onat, que va conèixer jugadors forts mentre era estudiant a Istanbul, va fer un descans dels escacs quan va tornar a Esmirna. Com a jugador d'escacs, va participar en la 17a, 18a, 25a, 26a i 27a Olimpíada d'escacs amb l'equip nacional turc. Va guanyar els campionats turcs d'escacs de 1974, 1975 i 1982.
Mentre encara era viu, el 2012 es va organitzar el Torneig Internacional d'escacs İlhan Onat en memòria seva per les seves contribucions a l'esport dels escacs a Turquia.

## Referències

* ↑ «Nota biogràfica d'İlhan Onat» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 7 desembre 2021].
* ↑ Mavi Kale.
* ↑ «OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: İlhan Onat». www.olimpbase.org. [Consulta: 5 juliol 2021].
* ↑ «IM İlhan Onat Satranç Turnuvası» (en turc). www.tsf.org.tr. [Consulta: 5 juliol 2021].
# Sisco Farràs i Grau

Sisco Farràs i Grau (Salàs de Pallars, 1953) és un professor d'història, col·leccionista de béns de consum d'ús quotidià, divulgador cultural i escriptor català. És conegut per ser l'impulsor de l'espai museístic les Botigues Museu de Salàs. L'any 2017 va rebre el el premi Joan Amades de Cultura Popular i Tradicional per la seua «trajectòria incansable, persistent i desinteressada» a l'hora de «preservar el patrimoni etnològic del Pallars i a divulgar-lo».

## Obra publicada

* Nelia. Un dolç fracàs. 2020. Tremp: Garsineu, 2020. ISBN 978-84-121935-6-5.
* Cruz Verde 1945-1963. Crònica sentimental d'un exterminador. Tremp: Garsineu, 2022.
* Òpera i salnitre, del Pallars al desert d'Atacama. Tremp: Garsineu, 2024. ISBN 978-84-18806-40-7.

## Referències

* ↑ Rodrigo Arcay, Amaia. «Vam creure en majúscules, però la història s'escriu amb lletra petita», 08-11-2018. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ Garcia Espot, Tomàs. «Les botigues eren els museus de la gent humil». Nació Digital, 25-09-2021. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ Muros, Savina. «Sisco Farràs | Helvètica». RTVE Catalunya, 25-01-2022. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ «Sisco Farràs rep el premi Joan Amades de Cultura Popular i Tradicional». Nació Digital, 22-01-2018. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ «Les Botigues Museu de Salàs repassen en una nova exposició el «dolç fracàs» de Xocolates Nelia». Nació Digital, 04-05-2021. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ «SISCO FARRÀS PRESENTA EL SEU ESTUDI SOBRE LA PUBLICITAT DE CRUZ VERDE». Pirineus TV, 23-08-2022. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ Vidal Culleré, Vidal. «Creu i ratlla» (en castellà). Segre, 28-08-2022. [Consulta: 29 agost 2022].
* ↑ Pirineus, Viure als. «Presenten a Sort el llibre "Òpera i salnitre", de Sisco Farràs», 07-07-2024. [Consulta: 28 gener 2025].
# 117 aC

El 117 aC va ser un any del calendari romà prejulià. Durant la República i l'Imperi Romà es coneixia com l'Any del Consolat de Metel i Escèvola o també any 637 Ab urbe condita o de la fundació de la ciutat). L'ús del nom «117 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### Antic Egipte

* Ptolemeu IX Làtir, el fill gran de Ptolemeu VIII Evergetes II i de Cleòpatra III, a la mort del seu pare, la seva mare l'associa al regne d'Egipte.

### República Romana

* Luci Cecili Metel Diademat i Quint Muci Escèvola són elegits cònsols.
* Cecili Metel, que portava l'agnomen de Diademat perquè duia una cinta al cap que li tapava una úlcera, realitza durant el seu consolat diverses obres públiques, entre elles la Via Cecília, que surt de la via Salària a uns 35 km. de Roma i va per Amiternum fins a la costa Adriàtica.

### Numídia

* Adhèrbal, fill de Micipsa, quan Jugurta assassina al seu germà Hiempsal I, fuig a Roma, i els romans el restableixen a la part del regne sobre el que governava.

## Naixements

* Ptolemeu XII Auleta, rei d'Egipte del 80 aC al 58 aC i del 55 aC al 51 aC.

## Necrològiques

* Hiempsal I, un dels hereus de Micipsa rei de Numídia, mort per un contingent armat a casa seva per ordre de Jugurta.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos: nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115-150. ISBN 9780931464508.
* ↑ Justí. Justini Historiarum Philippicarum, XXXIX, 4
* ↑ Smith, William (ed.). «9. Metellus». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 6 agost 2024].
* ↑ Encyclopædia Britannica vol. 4. Nova York: Enciclopèdia Britànica, 1911, p. 933.
* ↑ Sal·lusti. Guerra de Jugurta, V, 24-26
* ↑ Hölbl, Günther. History of the Ptolemaic empire. Nova York: Rouletge, 2001, p. 222, 229-230. ISBN 9780415201452.
* ↑ Long, George. The Decline of the Roman Republic. Bell and Daldy, 1864, p. 398.
# ACCUH

L'Associació Catalana de Col·leccionistes d'Uniformes Històrics (ACCUH) es una organització sense ànim de lucre creada el 20 de gener del 2003 que es dedica a la reconstrucció històrica militar i altres activitats que fomentin el coneixement de la història. L'entitat procura no fer exaltació militar.
Va ser creada per a la recreació històrica de la Segona Guerra Mundial i conflictes de la segona part del segle xx. Ha recreat unitats militars com el Grenadier Regiment 44 de l'exèrcit alemany i el 2nd Ranger Battalion i el 506th PIR de la 101st Airborne Division de l'èxèrcit nord-americà, a més de La Nueve, els republicans espanyols que van ser els primers d'entrar a París. Han participat al rodatge de pel·lícules. Han fet activitats tant a Catalunya com en diversos indrets d'Europa com a Normandia, on han participat en la recreació del dia D.
Els participants ho tenen com un hobby que demana implicació ja que cada soci es paga el seu uniforme que pot costar uns 1.500 euros, armament a banda. El 2016 eren una quarantena i es reunien i assajaven al Centre Cultural la Farinera de Sant Martí. Alguns fan una important tasca d'investigació per millorar el realisme de les recreacions.

## Referències

* 1 2 3 «Recreació històrica, hobby bèl·lic». Nació Digital, 01-06-2014 [Consulta: 8 setembre 2019].
* 1 2 «Soldados del pasado». El Periódico, 08-09-2019 [Consulta: 8 setembre 2019].
# Educació financera

L'educació financera és la capacitat d'entendre com funciona els diners en el món: com una persona els obté (guanya), els administra i els inverteix. Més específicament, l'educació financera es refereix al conjunt d'habilitats i coneixements que permeten a un individu prendre decisions informades de tots els seus recursos financers. Actualment, països com Austràlia, el Canadà, el Japó, els Estats Units i el Regne Unit, està augmentant l'interès per les finances personals s'ha convertit en un dels principals objectius dels programes estatals.
Al 2003 l'Organització per a la Cooperació i el Desenvolupament Econòmics (OCDE) va iniciar un projecte governamental amb l'objectiu de proporcionar formes per a millorar l'educació financera a través del desenvolupament de principis comuns en educació financera. Al març del 2008, l'OCDE va llançar el Portal Internacional de l'Educació Financera, el qual té com a objectiu servir de centre d'intercanvi d'Educació Financera, a més d'informació i recerca per a tothom. Al Regne Unit, el terme alternatiu “capacitat financera” és usat per l'Estat i les seves agències: l'Autoritat de Serveis Financers (FSA) per les seves sigles en anglès, va iniciar una estratègia nacional de capacitat financera en el 2003. El govern dels Estats Units també va establir la Comissió per a l'Educació Financera en 2003.

## Referències

* ↑ Giesler, Markus; Veresiu, Ela «Creating the Responsible Consumer: Moralistic Governance Regimes and Consumer Subjectivity». Journal of Consumer Research, 41, October, 2014, pàg. 849–867. DOI: 10.1086/677842.
* ↑ «What is financial literacy?». Arxivat de l'original el 2012-02-23. [Consulta: 15 gener 2023].
* ↑ ”Taking Ownership of the Future: The National Strategy for Financial Literacy”, US Financial Literacy and Education Commission, 2006
* ↑ «Financial Literacy Education in Ontario Schools». Edu.gov.on.ca. [Consulta: 18 octubre 2013].
* ↑ International Gateway for Financial Education
* ↑ CQ Researcher Blog
# Audiofreqüència

L'audiofreqüència, o rang de freqüència, és la freqüència corresponent a una ona sonora audible, o sigui el marge de freqüències audibles pels humans.
No totes les ones mecàniques poden ser percebudes pel sistema auditiu humà. Aquest és sensible únicament a aquelles ones amb una freqüència compresa entre els 20 i els 20.000 Hz aproximadament. Així doncs, les audiofreqüències equivalen a la resposta en freqüència de l'oïda humana.
El rang de freqüències audibles no és exacte ni fix per a totes les persones, especialment pel que fa al límit superior. Per això aquestes dades són aproximades. Pel que fa a la música, el rang usual de freqüències va aproximadament dels 30 als 12.000 Hz. Per determinar la capacitat auditiva d'un individu cal practicar-li una audiometria.
L'espectre audible s'altera amb l'edat i amb l'exposició freqüent a sons amb molta intensitat. Per això és molt important cuidar-lo i no exposar-lo a sons o sorolls molt forts que poden danyar-lo irremeiablement. S'anomena presbiacusia a la pèrdua d'audició amb l'edat.
Per damunt de les audiofreqüències, hi ha els ultrasons (sons superiors als 20 kHz.) i, per sota, els infrasons (sons inferiors als 20 Hertzs).
Cal no confondre les audiofreqüències amb les radiofreqüències. Les audiofreqüències, ones mecàniques, són de baixa freqüència (BF- 20 Hz- 20 kHz) i, per consegüent, no tenen capacitat radiant; mentre que les radiofreqüències, ones electromagnètiques amb capacitat radiant (capaç de propagar-se en el buit), són altes freqüències el marge de les quals va dels 3 kHz de les ones llargues als 300 GHz de les microones.

## Referències

* ↑ Calvo-Manzano, A. 1991. Acústica físico-musical, pag. 87
* ↑ id. pag. 254
# Entreteniment educatiu

L'entreteniment educatiu, també conegut per la versió anglesa "edutainment" és un gènere televisiu, dissenyat per a entretenir mentre s'educa. El terme és un neologisme creat per Robert Heyman el 1973, mentre produïa documentals per a National Geographic. Un dels programes infantils més entranyables d'aquest gènere podria ser Barri Sèsam.

## Referències

* ↑ «¿Qué es el edutainment? - Marketing de Guerrilla en la Web 2.0». www.marketingguerrilla.es. [Consulta: 3 novembre 2016].

## Vegeu també

* Vídeo educatiu
Viccionari
# Cosme Bauçà i Adrover

Cosme Bauçà i Adrover, es capellà Bou (Felanitx, 1871-1959), prevere i historiador.

## Biografia

L'any 1899, poc temps després de la seva ordenació sacerdotal, partí cap a Amèrica on hi visqué fins a l'any 1913. Al Brasil fou professor d'Història Eclesiàstica al seminari de Nossa Sra de Carmo i vicari a distintes parròquies. A l'Argentina va ocupar càrrecs a la catedral de Santa Fe i a la parròquia de Firmat.
Retornat a Felanitx, passà la resta de la seva vida dedicat a la investigació. Va ser acadèmic de la Real Academia Hispano-Americana de Ciencias y Artes de Cádiz i de l'Acadèmia Mallorquina d'estudis Genealògics. En morir es va constituir la Fundació Museu Cosme Bauçà. El 1972 va ser declarat Fill Il·lustre de Felanitx.
L'any 2025 va ser homenatjat amb el nom de l'asteroide (353171) Cosmebauçà.

## Obres

Va replegar multitud de cançons i tonades populars. Va cedir a Baltasar Samper i Ramon Morey en una missió de recerca per a l'Obra del cançoner popular de Catalunya quatre volums manuscrits de Mossèn Bauçà, cada un d'ells amb mil cançons. Va escriure Historia de Felanitx, treball exhaustiu que es publicà en sis toms (1921-1948). A Argentina publicà el llibre de poesies Flors semprevives (1911) i diversos obres sobre els països sud-americans on residí.

## Referències

* ↑ «Bauçà Adrover, Cosme». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 2. Palma: Promomallorca, p. 48-49. ISBN 84-8661702-2.
* ↑ WGSBN Bulletin Volume 5, #3, 2025 February 24, p. 17
* ↑ MASSOT I MUNTANER, Josep. Baltasar Samper i l'Obra del Cançoner Popular de Catalunya a Actes del Col·loqui sobre cançó tradicional Barcelona: Abadia de Montserrat, 1994
# Manuel Anglada i Ferran

Manuel Anglada i Ferran (Maçanet de la Selva, Selva, 1 de gener de 1918 - Andorra la Vella, 9 de desembre de 1998) va ser un estudiós de la cultura catalana d'Andorra i del Pirineu.
L'any 1920 la família emigra a Barcelona, on Anglada va treballar com a publicista, per posteriorment traslladar-se a Bagà, i d'altres pobles, fins a instal·lar-se definitivament a Llívia l'any 1935. Allà va arribar a ésser secretari interí de l'ajuntament durant set anys. Va estudiar a l'Escola Industrial de Terrassa, i va haver d'interrompre els seus estudis per ésser soldat republicà a la Guerra Civil, on va conèixer el que seria el seu gran amic Esteve Albert i Corp. El 14 de febrer del 1962 es va instal·lar a Andorra, on hi va fundar el Cercle de les Arts i de les Lletres, el Club Pirinenc Andorrà (1969) i el Centre de la Cultura Catalana (1995). També va ser el responsable de la secció de llengua de la Societat Andorrana de Ciències (SAC). El 1975 també va donar classes de català gràcies a un títol obtingut a Òmnium Cultural
El 1998 va rebre la Creu de Sant Jordi per la seva contribució com a investigador i com a divulgador de la toponímia, llengua i arqueologia andorrana. L'any 1998 el Govern d'Andorra li va retre un sentit homenatge, a l'Auditori Nacional d'Ordino. El mateix any, a Maçanet de la Selva, l'ajuntament el declarà fill predilecte de la vila. Els darrers anys va recopilar l'obra d'Esteve Albert i Corp. També fundà el Centre de la Cultura Catalana a Andorra, i cedí part dels seus documents a l'Arxiu Nacional d'Andorra.

## Obres

* Vint-i-cinc anys a Llívia : estampes de Cerdanya (Barcelona, Selecta, 1962). Finalista del premi Maspons i Camarasa de monografies comarcals.
* Andorra, nació pirinenca (Filfon, El xic de l'hereu, 1983)
* Substrats prehistòrics de la llengua (1986)
* Arrels d'Andorra (Editorial Andorra, 1993)
* Històries i relats pirinencs (Editorial Andorra, 1989)
* Vint-i-cinc anys a Llívia (Editorial Andorra, 1986)
* Excursió a l'orri vell (Parròquia d'Encamp, valls d'Andorra) (Centre de a Cultura Catalana, 1996)

## Referències

* ↑ «Manel Anglada rebrà aquest migdia l'últim comiat a Sant Esteve». Diari d'Andorra, 10-12-1998.
* ↑ Sámper i Pascual, Lluís «Recordant una amistat de molts anys». Àgora Cultural. Societat Andorrana de Ciències, 19-20, 4-2012, p. 34.
* 1 2 Sàmper i Pascual, Lluís «Recordant una amistat de molts anys». Àgora Cultural, 19-20, 4-2012, p. 34.
* ↑ Pol i Solé, Antoni «Manuel Anglada i Ferran, l'home natural». Àgora Cultural, 19-20, 4-2012, p. 36.
* ↑ Anglada i Ferran, Manel «Manel Anglada i Ferran». Àgora Cultural, 19-20, 4-2012, p. 38.
* ↑ Tres dècades des que Manuel Anglada va proclamar ‘Andorra, nació pirinenca' Arxivat 2015-04-02 a Wayback Machine. a Bondia, 22 d'agost de 2013
* ↑ Anglada i Serra, Maria Teresa «Manel Anglada i Ferran». Àgora Cultural. Societat Andorrana de Ciències, 19-20, 4-2012, p. 35.

## Bibliografia

* Diccionari Enciclopèdic d'Andorra, Àlvar Valls Oliva, Fundació Crèdit Andorrà, Andorra la Vella 2006, ISBN 978-99920-1-629-9
# 119 aC

El 119 aC va ser un any del calendari romà prejulià. Durant la República i l'Imperi Romà es coneixia com l'Any del Consolat de Cota i Metel o també any 635 Ab urbe condita o de la fundació de la ciutat). L'ús del nom «119 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### Xina

* Batalla de Mobei (literalment 'Batalla del desert del Nord') és una campanya militar que té lloc a la part nord del desert del Gobi. Forma part d'una gran ofensiva estratègica llançada per la dinastia Han contra el centre de la regió dels nòmades xiongnu. La batalla és una victòria pels Han. Les seves forces són dirigides per Wei Qing i Huo Qubing.

### Imperi Part

* Mitridates II de Pàrtia neteja de saces el país i els confina a la regió del Sakastan (Sistan) com a teòrics vassalls. El rei Azes s'alliberarà d'aquesta tutela uns anys després.

### República Romana

* Luci Aureli Cota i Luci Cecili Metel Dalmàtic són elegits cònsols.
* Cecili Metel, per tal d'obtenir un triomf, declara la guerra als dàlmates que estaven en pau amb Roma. Els dàlmates no oposen cap resistència i després de passar l'hivern a Salona, la capital dàlmata, retorna a Roma i demana i obté els honors del triomf i l'agnomen de Dalmàtic. Amb el botí obtingut restaura el temple de Càstor i Pòl·lux. També va fer construir un temple dedicat a Ops.
* Aureli Cota proposa que Gai Màrius, que és tribú de la plebs, sigui cridat a donar comptes de la lex Maria, que s'ha aprovat en una votació als comicis i redueix la influència dels optimats. Màrius, però en lloc de defensar-se ataca el cònsol, i l'amenaça d'empresonar-lo si no retira la moció. Cecili Metel, l'altre cònsol, que havia donat suport a Cota, és empresonat per ordre de Màrius, i cap dels tribuns de la plebs vol escoltar la seva apel·lació. El Senat accepta el seu empresonament. Sembla que Cota retira la moció en aquest moment.

## Necrològiques

* Gai Papiri Carbó, cònsol l'any 120 aC, veu com l'orador Luci Licini Cras presenta una acusació contra ell, però el càrrec exacte no es coneix. Quan Carbó veu que serà condemnat, es suïcida. Valeri Màxim afirma que marxa a l'exili.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos: nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115-150. ISBN 9780931464508.
* ↑ Llibre de Han, vols. 6, 55, part del 94.
* ↑ Zizhi Tongjian, vol. 19.
* ↑ Justí. Justini Historiarum Philippicarum, XLII, 2
* ↑ Smith, William (ed.). «7. Cotta, Aurelius». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 5 agost 2024].
* ↑ Ciceró. Pro Scauro, 46; In Verrem I, 154
* ↑ Plutarc Vides paral·leles: Pompeu 2
* ↑ Plini el Vell. Naturalis Historia, XI
* ↑ Plutarc. Vides paral·leles: Gai Mari, XII, 4
* ↑ Smith, William (ed.). «3. Carbo». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 5 agost 2024].
* ↑ Valeri Màxim. De Factis Dictisque Memorabilibus, III, 7, 6
# ARM Cortex-A12

L'ARM Cortex-A12 és un nucli de processador de 32 bits amb llicència d'ARM Holdings que implementa l'arquitectura ARMv7-A. Proporciona fins a 4 nuclis coherents amb la memòria cau. El Cortex-A12 és un successor del Cortex-A9.
ARM va canviar el nom de l'A12 com a variant de Cortex-A17 des de la segona revisió del nucli a principis de 2014, perquè no es poden distingir pel seu rendiment.

## Visió general

ARM afirma que el nucli Cortex-A12 és un 40 per cent més potent que el nucli Cortex-A9. Les noves característiques que no es troben al Cortex-A9 inclouen la virtualització de maquinari i l'adreçament de grans extensions d'adreces físiques (LPAE) de 40 bits. Es va anunciar com un gran suport. LITTLE, però poc després es va anunciar l'ARM Cortex-A17 com la versió actualitzada amb aquesta capacitat.
Les característiques clau del nucli Cortex-A12 són:
* Conducte d'execució superescalar de problemes especulatius fora d'ordre que dona 3,00 DMIPS /MHz/nucli.
* Extensió del conjunt d'instruccions NEON SIMD.
* Unitat de coma flotant VFPv4 d'alt rendiment.
* La codificació del conjunt d'instruccions Thumb-2 redueix la mida dels programes amb poc impacte en el rendiment.
* Extensions de seguretat de TrustZone.
* Controlador de memòria cau L2 (0-8 MB).
* Processament multinucli.
* Extensions d'adreces físiques grans de 40 bits (LPAE) adreçant fins a 1 TB de RAM.
* Suport a la virtualització de maquinari.

## Referències

* ↑ «ARM Cortex-A12 Processor» (en anglès). Arm.com.
* ↑ «ARM launches new Cortex-A12 processor with new Mali-T622 GPU and Mali-V500 video processing» (en anglès). Arxivat de l'original el 26 August 2013. [Consulta: 3 juny 2013].
* ↑ Anand Lal Shimpi. «ARM Cortex A17: An Evolved Cortex A12 for the Mainstream in 2015» (en anglès). Anandtech, 11-02-2014.
* ↑ «Cortex-A12 Processor Specifications» (en anglès). ARM.
# Escola de Cambridge

L'Escola de Cambridge estava formada per un grup de filòsofs del segle XVII seguidors del neoplatonisme que van influir fortament en la filosofia anglesa i continental. Entre les seves idees principals està l'harmonia entre fe i racionalitat, seguint la disputa medieval sobre la supremacia de la religió o la filosofia. Afirmen que l'univers ve d'una idea suprema, que identifiquen amb el Déu cristià, però també la facultat de pensar correctament és un do diví que ha de servir per conèixer la creació i l'home i, per tant, no pot ser que les troballes d'una raó ben usada contradiguin les de la teologia. S'oposen al materialisme de Descartes, que nega aquest component diví essencial però també als que, com Hobbes, tenen una concepció negativa sobre la naturalesa humana, que ha de ser essencialment bona si és divina. Col·loquen el lliure albir en una posició destacada, ja que permet orientar l'acció de cada persona cap a fites elevades, incloent-hi la bondat i l'afany de coneixement.

## Alguns membres destacats

* Henry More
* John Smith
* Ralph Cudworth
* Anne Conway
* Peter Sterry
* Nathaniel Culverwel
* John Norris
* Benjamin Whichcote
# Efecte Crabtree

L'efecte Crabtree, en bioquímica, rep el nom del bioquímic Herbert Grace Crabtree. Descriu el fenomen pel qual el llevat Saccharomyces cerevisiae produeix alcohol etanol aeròbiament en presència d'altes concentracions externes de glucosa més que no pas produint biomassa via el cicle de l'àcid tricarboxílic, que és el cicle normal aeròbic que presenten la majoria dels llevats p. e. Kluyveromyces spp.. Les concentracions en augment de la glucosa acceleren la glicòlisi (la degradació de la glucosa) la qual dona com a resultat quantitats apreciables d'ATP per fosforilació. Això redueix la necessitat de fosforilació oxidativa fet pelcicle TCA via cadena de transport electrònic i, per tant, disminueix el consum d'oxigen. Aquest fenomen es creu que ha evolucionat com a mecanisme de competència (degut a la naturalesa antisèptica de l'etanol) al voltant del temps en el qual van caure els primers fruits dels arbres.

## Referències

* ↑ Thomson JM, Gaucher EA, Burgan MF, De Kee DW, Li T, Aris JP, Benner SA. «Resurrecting ancestral alcohol dehydrogenases from yeast.». Nat. Genet., 37, 6, 2005, pàg. 630–635. DOI: 10.1038/ng1553. PMID: 15864308.

## Bibliografia

* Crabtree HG «The carbohydrate metabolism of certain pathological overgrowths.». Biochem J., 22, 5, 1928, pàg. 1289–98. PMC: 1252256. PMID: 16744142.