OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Carlos Sánchez Moreno

Carlos Alberto Sánchez Moreno (Quibdó, Chocó, Colòmbia, 6 de març de 1986), és un jugador professional de futbol colombià que juga com a migcampista defensiu al West Ham United FC. És anomenat La Roca a causa de la seva força al camp. Va començar la seva carrera al River Plate Montevideo abans de fitxar pel Valenciennes FC el 2007, on va jugar-hi 178 partits de la Ligue 1, amb deu gols, en sis temporades. Després d'una temporada a La Liga amb l'Elx CF , va fitxar per l'Aston Villa el 2014. Internacional absolut des del 2007, Sánchez ha jugat més de 70 partits amb Colòmbia. Formà part dels equips colombians que van assolir els quarts de final de la Copa Amèrica 2011, el Mundial de futbol de 2014 i la Copa Amèrica 2015, i que acabaren tercers a la Copa América Centenario de 2016.

## Referències

* ↑ «Player shirt numbers for 20 Barclays Premier League clubs released». Premier League, 08-08-2015. Arxivat de l'original el 9 d'agost 2015. [Consulta: 9 agost 2015].
* ↑ «Barclays Premier League Player Profile». web page. Premier League, 2014. Arxivat de l'original el 30 d'octubre 2014. [Consulta: 30 octubre 2012].
* ↑ 2014 FIFA World Cup Brazil ™ – List of Players Arxivat 2014-06-25 a Wayback Machine., FIFA.com, Consultat 07/01/2014
* ↑ «Carlos Sanchez interview: Midfielder ready to be a rock for Aston Villa revival». The Independent, 06-02-2015 [Consulta: 21 abril 2015].

## Enllaços externs

* Carlos Sánchez a BDFutbol
* Carlos Sánchez, Fitxa a Soccerway
* Carlos Sánchez, Estadístiques a la lliga francesa a LFP.fr (francès)
Carlos Sánchez amb Colòmbia - Caixes de navegació :
Selecció de futbol de Colòmbia – Copa Amèrica de futbol 2011
1 N. Ramos •
2 Zapata •
3 Yepes •
4 Bolívar •
5 Anchico •
6 Sánchez •
7 Armero •
8 Aguilar •
9 Falcao •
10 Cuadrado •
11 Rodallega •
12 L. Martínez •
13 Guarín •
14 L. Perea •
15 Valencia •
16 Soto •
17 Moreno •
18 Zúñiga •
19 Gutiérrez •
20 Ramos •
21 J. Martínez •
22 Mosquera •
22 Castillo •
Seleccionador: Gómez
Selecció de futbol de Colòmbia – Copa del Món de futbol 2014
1 Ospina •
2 Zapata •
3 Yepes  •
4 Arias •
5 Carbonero •
6 Sánchez •
7 Armero •
8 Aguilar •
9 Gutiérrez •
10 Rodríguez •
11 Cuadrado •
12 Vargas •
13 Guarín •
14 Ibarbo •
15 Mejía •
16 Balanta •
17 Bacca •
18 Ramos •
19 Zúñiga •
20 Quintero •
21 J. Martínez •
22 Mondragón •
22 Valdés •
Seleccionador: Pékerman
Selecció de futbol de Colòmbia – Copa América Centenario
1 Ospina •
2 C. Zapata •
3 Mina •
4 Arias •
5 Celis •
6 Sánchez •
7 Bacca •
8 Cardona •
9 R. Martínez •
10 James (c) •
11 Cuadrado •
12 R. Zapata •
13 S. Pérez •
14 Medina •
15 Aguilar •
16 D. Torres •
17 D. Moreno •
18 Fabra •
19 F. Díaz •
20 Roa •
21 Marlos •
22 Murillo •
23 Bonilla •
Seleccionador: Pékerman
Selecció de futbol de Colòmbia – Copa del Món de Futbol de 2018
1 Ospina •
2 Zapata •
3 Murillo •
4 Arias •
5 Barrios •
6 C. Sánchez •
7 Bacca •
8 Aguilar •
9 Falcao  •
10 Rodríguez •
11 J. Cuadrado •
12 Vargas •
13 Mina •
14 Muriel •
15 Uribe •
16 Lerma •
17 Mojica •
18 Fabra •
19 Borja •
20 Quintero •
21 Izquierdo •
22 J.F. Cuadrado •
23 D. Sánchez •
Seleccionador: José Pékerman :
# Coia Ibañez Ferrater

Coia Ibáñez Ferrater (Reus, 1962) és una pintora reusenca, que prové d'una família relacionada amb el món de la música. La seva mare era professora de música i va fundar l'Escola de Música Xilofón, un centre que ara dirigeix la seva filla. Va estudiar a l'Escola d'Art i Disseny de la Diputació de Tarragona durant el curs 1980-85, on es va graduar en l'especialitat de Pintura Mural i Procediments Pictòrics. En acabar els estudis, va començar a treballar en un estudi de disseny, sense deixar de pintar.

## Obra

Les ores que coneixem dels seus primers anys són abstractes, en les quals mostra un interès per la riquesa textural. El pes donat a la textura, la importància del color, més la cura de les seves composicions seran elements constants en la seva producció.
L'any 1991, seguint el consell del pintor reusenc Morató Aragonès, decideix participar en el Concurs de Pintura Jove que convoca la Sala Parés i és seleccionada. A partir d'aquí i després de la mostra “7 noves realitats” a la Sala Vayreda, comença la carrera com a professional. L'any següent, 1992, exposa als Amics de les Arts a Terrassa. També, aquest mateix any exposa a la seva ciutat per primera vegada i ho fa a la galeria Cerc. El 1997 exposa a la galeria In Der Volksbank, a Lindenberg (Alemanya). En les obres que integraven aquesta mostra es comença a fer present el món de signes i símbols que anirà caracteritzant la seva obra, però que encara no tenen la definició que les caracteritzarà posteriorment.
El 2001 fa la seva primera mostra individual a la Galeria Anquins. Entre el 2000 i el 2001 s'inicia un procés de canvis, enceta un camí en el qual entraran de forma definitiva a la seva obra les cultures orientals.

## Referències

* 1 2 SALCEDO MILIANI, Antonio, Plural Femení. Dones artistes a les comarques de Tarragona. La consolidació 1951-1975, Diputació de Tarragona, Tarragona, 2016. p. 68
* ↑ SALCEDO MILIANI, Antonio, Plural Femení. Dones artistes a les comarques de Tarragona. La consolidació 1951-1975, Diputació de Tarragona, Tarragona, 2016. p. 69
* ↑ SALCEDO MILIANI, Antonio, Plural Femení. Dones artistes a les comarques de Tarragona. La consolidació 1951-1975, Diputació de Tarragona, Tarragona, 2016. p. 71
# Comenge

Comenge (en occità gascó, Comenge) és una regió històrica d'Occitània, situada entre el País de Foix i Bigorra, a la regió d'Occitània. No gaudeix d'estatus d'oficialitat, i correspon, a grans trets, a la part sud del departament de l'Alta Garona, la part més occidental del d'Arieja i la més oriental del dels Alts Pirineus. Fou una regió d'una gran importància històrica, car fou el centre d'un comtat i d'un bisbat. La ciutat principal n'és Sant Gaudenç, mentre que la capital històrica n'és Sant Bertran de Comenge.
El gentilici n'és comenger. El lloc gal·loromà de Lugdunum Convenarum, a Sant Bertran de Comenge, fou la capital dels convenes (en llatí, convenae).

## Comarques del Comenge

Aquesta antiga contrada de la Gascunya —avui dia repartida entre els departaments de l'Alta Garona, l'Arieja i els Alts Pirineus— es divideix en:
* Comenge gascó o Alt Comenge, al sud: és la part de l'alt Pirineu; la població més important viu a Banhèras de Luishon, Sent Gaudenç i a altres viles importants, com són Barbasan, Sent Biat;
* Comenge llenguadocià, també anomenat Baix Comenge i Petit Comenge, al nord-est, entre el Comenge gascó, la regió d'Armanyac i l'Alt Llenguadoc. Les viles més importants en són Sent Gaudenç, Sent Martòri, Montespan, Aurinhac i l'Illa de Haut.
El Comenge es divideix en petits segments en l'eix de l'alta vall de la Garona i el seu afluent, la Pique, que són les valls de Larbost, la de Luishon, Ballonga, Guelh, Bavartés, Lairinas, Frontinhas… El terme de Nebosan s'aplica més específicament a la regió de Sent Gaudenç.
Segons la proposta de divisió administrativa d'Occitània del diari Jornalet, basada en l'obra de Frederic Zégierman Le Guide des pays de France, el Comenge seria una sub-regió ubicada dins la regió de la Gascunya, que contindria 8 parçans (comarques occitanes):
* Comenge Baix
* Coserans
* Frontinhès i Bavartès
* Luishonès
* Nebosan
* País d'Aspèth i Salias
* Vall d'Aura
* Varossa

## Referències

* ↑ «Las encontradas d’Occitània» (en occità). Jornalet, 12-06-2016. [Consulta: 6 gener 2025].
* ↑ «Lo trabalh de recuperacion de las encontradas d’Occitània contunha» (en occità). Jornalet, 30-10-2016. [Consulta: 6 gener 2025].
* ↑ «País» (en occità). Jornalet. [Consulta: 15 gener 2025].

## Enllaços externs

* Societat d'Estudis de Comenge i de la Revue de Comminges et des Pyrénées centrales(fundada el 1885)
* Viure a Comenge
# Compete.com

Compete.com va ser una web d'anàlisis de dates i informació que va ser fundada l'any 2000 i va tancar 16 anys més tard, és a dir, el 2016. Va ser creada pel fundador de diferents empreses de softwares com Bolt o Drift, David Cancel i el seu company i empresari Bill Gross. Tanmateix, pocs anys després de la seva creació l'empresa va ser adquirida per l'empresa Kantar TNS que, igual que Compete.com, es dedicava a la cerca d'informació de mercat i la intel·ligència competitiva en línia, que inclou l'anàlisi web i investigació de mercat. Kantar TNS va pagar 150 milions de dòlars.
Compete.com tenia la seu central a Boston, Massachusetts, és a dir als Estats Units i durant els seus anys de més èxit va arribar a tenir renom. Tanmateix a causa de la creixent popularitat i competència de webs com Similar web o Alexa que oferien més serveis i a un millor preu va haver de tancar.

## Serveis

Compete.com tenia dues categories diferents amb informacions diferents depenent del preu que estiguessin disposats a pagar els seus usuaris:
* Site Analytics: Era la categoria més bàsica i era completament gratuïta, ja que per accedir-hi només necessitaves om d'usuari. Aquesta categoria et permetia veure els rànquings de compete.com i fer cerques sobre webs concretes. Estava principalment destinada a usuaris individuals.
* Search Analytics: Era una categoria amb molta més informació que l'anterior però per tal de poder-hi accedir s'havia de pagar i estava més destinada a les empreses que els usuaris individuals. Et permetia saber les paraules clau que feien servir els usuaris d'una web concreta per accedir-hi i dividia la informació en 5 apartats:
* Uniques visitors (visitants únics)
* Page viewers (usuaris de la pàgina)
* Avarage Stay (estada mitjana de temps)
* Demographic Information (informació demogràfica)
* Link thoght's to Referral and Search Analytics (enllaç´a través de la referència i cerca analítica)
La informació que apareixia a cada un dels apartats podia ser accessible durant un període d'entre 7 dies i dos anys, depenent del que pagués l'usuari, i podia ser classificada amb les anomenades categories de caràcter i comparada amb 5 webs simultàniament. A més a més compete.com disposava d'una barra d'eines analítiques que et permetien especificar més la cerca i, a la categoria de search analytic, et permetia ampliar els rànquings mostrats a site analytics.

## Referències

* ↑ «compete.com Traffic Statistics» (en anglès). [Consulta: 9 desembre 2019].
* ↑ «Compete.com Review ~ Reviews of Compete.com's Suite of Competitive Research Tools for SEO + PPC». [Consulta: 9 desembre 2019].
* ↑ «compete.com Competitive Analysis, Marketing Mix and Traffic - Alexa». Arxivat de l'original el 2017-11-30. [Consulta: 9 desembre 2019].
# Comtat de Cocentaina (títol)

El comtat de Cocentaina és un títol nobiliari concedit pel rei Alfons V d'Aragó al seu principal conseller d'afers napolitans Ximén Pérez de Corella l'any 1448. Poc temps abans Pérez de Corella havia adquirit a la Corona, per 80 000 florins, el territori de la senyoria de Cocentaina.
El 1648 morí la darrera dels Corella i el títol passà als Benavides, aristòcrates andalusos titulars del ducat de Santisteban del Puerto. L'any 1805 s'integrà als títols de la casa de Medinaceli. Els darrers tres titulars han estat Victoria Eugenia Fernández de Córdoba y Fernández de Henestrosa (morta a Sevilla el 18 d'agost de 2013), el seu nét Marco von Hohenlohe-Langenburg y de Medina (mort a Sevilla el 19 d'agost de 2016), la filla del qual, Victoria von Hohenlohe-Langenburg y Schmidt-Polex, n'és l'actual 21a comtessa des de l'1 de juny de 2018.

## Comtes de Cocentaina

| Núm. | Titular | Període |
| Creació per Alfons V d'Aragó |||
| I | Eiximèn Peres Roís de Corella i de Santacoloma | 1448-1457 |
| II | Joan Roís de Corella i Llançol de Romaní | 1457-1478 |
| XIX | Victoria Eugenia Fernández de Córdoba y Fernández de Henestrosa | 1956-2013 |
| XXI | Marco von Hohenlohe-Langenburg y de Medina | 2014-2016 |
| XXI | Victoria von Hohenlohe-Langenburg y Schmidt-Polex | 2018- |

## Referències

* 1 2 «Comtat de Cocentaina (títol)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Fitxa de Marco von Hohenlohe-Langenburg» (en castellà). Fundació Casa Ducal de Medinaceli.
* ↑ «Fitxa de Victoria Eugenia Fernández de Córdoba» (en castellà). Fundació Casa Ducal de Medinaceli. [Consulta: 28 febrer 2015].
* Richart Gomà, Jaume. "De la muerte e inventario del 2º conde de Cocentaina: Valencia 1478", dins Alberri: Quaderns d'investigació del Centre d'Estudis Contestans, vol. 18 (2006-2007). Pp. 51-72. ISSN: 1131-9275.
* Richart Gomà, Jaume. "La biblioteca de los Condes de Cocentaina", dins Alberri: Quaderns d'investigació del Centre d'Estudis Contestans, vol. 14 (2001). Pp. 117-176. ISSN. 1131-9275.
* Richart Gomà, Jaume. "Cuatro inventarios del Palau Comtal entre 1478 y 1529", dins Alberri: Quaderns d'investigació del Centre d'Estudis Contestans, vol. 13 (2000). Pp. 87-166. ISSN: 1131-9275.
* Richart Gomà, Jaume. Los Corella. Condes de Cocentaina. Memoria histórica de su linaje. S. XIII-XVII. Alicante: Ayuntamiento de Cocentaina, 2019. 304 pp. ISBN 978-84-936686-8-6.
# Cantó de Clervaux

El Cantó de Clervaux (luxemburguès Kanton Klierf) és un cantó situat al nord de Luxemburg, al districte de Diekirch. Té 331 kilòmetres quadrats i 20.687 habitants, i la seva capital és Clervaux.
Actualment el cantó el conformen 5 comunes:
* Clervaux
* Parc Hosingen: formada per les comunes de Consthum, Hosingen i Hoscheid
* Troisvierges
* Weiswampach
* Wincrange
Abans de la remodelació duta a terme l'any 2012, eren 8 les comunes que en formaven part:
* Clervaux
* Consthum (unida a la comuna de Parc Hosingen)
* Heinerscheid (es va unir a la comuna de Clervaux)
* Hosingen (unida a la comuna de Parc Hosingen)
* Munshausen (es va unir a la comuna de Clervaux)
* Troisvierges
* Weiswampach
* Wincrange

## Referències

* ↑ «Cantó de Clervaux». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 «Mémorial A, 2011, No. 110» (PDF) (en francès). Service central de législation. Arxivat de l'original el 2013-10-19. [Consulta: 2 gener 2012].
# Wahl

Wahl (luxemburguès Wal, alemany Wahl) és una comuna i vila al nord-oest de Luxemburg, que forma part del cantó de Redange. Comprèn les viles de Wahl, Brattert, Buschrodt, Grevels, Heispelt i Kuborn. Limita amb els municipis d'Esch-sur-Sûre, Grosbous, Heiderscheid, Neunhausen, Préizerdaul i Rambrouch.

## Població

| Nacionalitat | Població | % |
| luxemburguesos | 595 | 85,00% |
| Forasters | 105 | 15,00% |
| - portuguesos | 21 | 3,00% |
| - francesos | 6 | 0,86% |
| - italians | 2 | 0,29% |
| - belgues | 16 | 2,29% |
| - alemanys | 13 | 1,86% |
| - iugoslaus | 31 | 4,43% |
| - altres | 16 | 2,29% |

## Evolució demogràfica

| Any | Població |
| 15/02/2001 | 700 |
| 01/01/2002 | 707 |
| 01/01/2003 | 740 |
| 01/01/2004 | 731 |
| 01/01/2005 | 748 |
# Consell de Voluntaris Nacionals Achik

Consell de Voluntaris Nacionals Achik (Achik National Volunteer Council, ANVC) és un moviment polític i militar de Meghalaya, que vol representar a la nació dels garos o achiks pels que demana un estat separat de Garoland o Achikland amb els tres districtes occidentals de Meghalaya i algunes zones limítrofes d'Assam (al nord) als districtes de Kamrup i Goalpara on els garos són majoria. Fou constituït el desembre de 1995 i declarat il·legal el 16 de novembre del 2000. El seu cap és Dilash R. Marak, el cap militar és Jerome Momin i el secretari general Wanding R. Marak. La seva àrea d'actuació és a les muntanyes Garo.
El 23 de juliol de 2004 va signar un acord de pau amb el govern per sis mesos, que s'ha renovat sempre en endavant. A meitat del 2008 va fer una proposta oficial per un Garoland amb els tres districtes, que fou refusada i l'octubre del 2008 va proposar un districte autònom amb amplis poders i fons procedents directament del govern central.

## Referències

* ANVC
# Cantó de Wiltz

El Cantó de Wiltz (luxemburguès Kanton Wolz) és un cantó situat al nord-oest de Luxemburg, al ex-districte de Diekirch. Té 262 kilòmetres quadrats i 19.209 habitants.
El cantó es divideix en 7 comunes:
* Boulaide
* Esch-sur-Sûre
* Goesdorf
* Kiischpelt
* Lac de la Haute-Sûre
* Wiltz
* Winseler

## Referències

* ↑ «Cantó de Wiltz». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# Corneille

Cornelis Guillaume Beverloo més conegut pel seu pseudònim Corneille (1922-2010) era un artista neerlandès, membre del moviment artístic CoBrA.

## Biografia

Va néixer a Lieja (Bèlgica), el 3 de juliol de 1922, de pares neerlandesos. El 1934, quan tenia dotze anys, la família tornà cap als als Països Baixos. Tot i seguir uns cursos a l'Acadèmia Nacional (Rijksakademie van beeldende kunsten) d'Amsterdam, es considera com un autodidacte. El 1946 va tenir la seva primera exposició individual a Groningen. El 1948, junts amb Karel Appel, Christian Dotremont, Joseph Noiret i Asger Jorn van fundar el moviment CoBrA (1948-1951). Després de CoBrA, la seva obra va conèixer très períodes principals: un de lirisme abstracte, un paisatgisme i un de figuració (ocells, dones, flors). Va continuar pintant fins a la seva mort.
El 1972 participà en la primera edició de la biennal d'Eivissa Ibizagrafic. Hi ha obres seves en moltes col·leccions privades i públiques, a empreses i al Museu CoBrA a Amstelveen. En la seva llarga carrera va tenir desenes d'exposicions individuals arreu al món, sens comptar les seves participacions en exposicions col·lectives.
Va ser sebollit a Auvers-sur-Oise, al mateix cementiri on es troben també les tombes de Vincent van Gogh i el seu germà Theo.

## Referències

* ↑ «Corneille». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Arthur Brouwers, «Corneille» Arxivat 2014-04-07 a Wayback Machine., fitxa biogràfica a Kunstveiling.nl
* ↑ Obituari: «Schilder Corneille (88) overleden», Nu.nl, 5 de setembre de 2010
* ↑ RRB, «Eivissa Cultura i Arts» Arxivat 2013-06-11 a Wayback Machine., Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera,Consell Insular d'Eivissa i Formentera, s.d.
# Cornelis Kruseman

Cornelis Kruseman (Amsterdam, 25 de setembre de 1797 - Lisse, 14 de novembre de 1857) fou un pintor neerlandès.
Cornelis Kruseman va néixer l'any 1797 a Amsterdam, fill d'Alexander Hendrik Kruseman (1765-1829) i Cornelia Bötger. Va continuar en aquella ciutat fins que va viatjar a Suïssa i Itàlia (1821). Finalment va acabar a París. L'any 1825, va tornar als Països Baixos. El 3 d'octubre de 1832 es va casar amb Henriette Angelique Meijer. L'any 1841 va viatjar cap Itàlia un altre cop; es va quedar allà per sis anys. Per això és també anomenat l'"italià Kruseman". De 1847 a 1854 va viure a La Haia, i després a Lisse fins a la seva mort.
Des de l'edat de catorze anys Cornelis Kruseman va assistir al Amsterdamse Tekenacademie i va aprendre de Charles Howard Hodges (1764-1837), Petrus Antonius Ravelli (1788-1861) i Jean Augustin Daiwaille (1786-1850).
La seva obra consisteix en retrats, temes bíblics i escenes italianes. L'any 1826 va publicar un llibre de viatge del seu viatge a Itàlia, titulat Aanteekingen van C. Kruseman, betrekkelijk deszelfs kunstreis en verblijf in Italië.
Ha estat honrat per la seva feina en diverses maneres. L'any 1831 va ser nomenat Cavaller en l'Ordre del Lleó holandès i l'any 1847 Comandant de l'Ordre de la Couronne de Chêne (Ordre del de Corona de Roure). Amsterdam l'any 1917 li va posar el seu nom a un carrer, el Cornelis Krusemanstraat,, Eindhoven ho va fer el 1954, i Ljouwert el 1956. .
L'any 1996 J.M.C. Ising, descendent de Johannes Diederik Kruseman, germà de Cornelis Kruseman, va fundar la Fundació Cornelis Kruseman - J.M.C. Ising Stichting, el Cornelis Kruseman Stichting al cap de poc. La fundació té com a objectiu obtenir més reconeixement per la feina de Cornelis Kruseman.

## Galeria d'imatges

* Cornelis Kruseman: Retrat de Godert van der Capellen fet cap a l'any 1816.
* Cornelis Kruseman: Retrat de Constant Gautier Cathérine François Ising.
* Cornelis Kruseman Moeder en kind (Mare i nen).
* Cornelis Kruseman Interieur met Sofie en Henriëtte Lotzen en de schilder Kruseman, spelend op een gitaar (Interior amb Sofie and Heriëtte Lootzen i el pintor Kruseman tocant la guitarra, 1814.
* Cornelis Kruseman Toren bij het water (torre de l'aigua).
* Cornelis Kruseman Winterlandschap met figuren en koeien (Paisatge d'hivern amb figures i vaques.
* Cornelis Kruseman Man met een pijp (Home amb una pipa), 1817.
* Cornelis Kruseman Lamentació de Crist, al voltant 1830.

## Referències

* Westrheene Wz., T. van (1859) "C. Kruseman, zijn leven en werken", Kunstkronijk 20 pp. 9–16.
* Heteren, M. van, Meere, J. de (1998) Fredrik Marinus Kruseman (1816–1882)Painter of pleasing landscapes, Schiedam: Scriptum, p. 112.

## Enllaços externs

* Web Oficial de la fundació Cornelis Kruseman J.M.C. Ising Arxivat 2015-11-17 a Wayback Machine.
# Correlador òptic

Un correlador òptic és una muntatge òptic que serveix per comparar dues imatges emprant les propietats de la transformada de Fourier derivades de la utilització de lents. Normalment s'utilitza per al reconeixement òptic d'imatges i objectes en òptica. Hi ha dos tipus genèrics d'arquitectura de correlador òptic, el correlador de VanderLugt o 4f, anomenat així per la longitud total del muntatge (quatre cops la distància focal de la lent utilitzada), i el correlador de transformades conjuntes o JTC (Joint Transform Correlator), que simplifica el muntatge però requereix realitzar un procés intermedi d'enregistrament de la primera transformada.

## Referències

* 1 2 A. VanderLugt, Signal detection by complex spatial filtering, IEEE Transactions on Information Theory, vol. 10, 1964, pp. 139-145.
* ↑ C. S. Weaver and J. W. Goodman, "A Technique for Optically Convolving Two Functions," Appl. Opt. 5, 1966, pp. 1248-1249 (1966)
# Coríols

Coríols (llatí: Corioli grec antic: Κοριλλα) va ser una antiga ciutat del Latium, famosa per la llegenda de l'heroi romà Marcius Coriolanus.
No hi ha dubte de què primer va ser una ciutat llatina. Segons Plini el Vell era una de les ciutats que feien els sacrificis al Mont Albà. Turne Herdoni, l'instigador de la guerra contra Tarquini el Superb rei de Roma, era natural de Coríols segon Dionís d'Halicarnàs, però segons Titus Livi havia nascut a Arícia.
Quan apareix a la història era en mans dels volscs i el cònsol Pòstum Comini Aurunc la va ocupar, al mateix temps que ocupava Longula i Pollusca l'any 493 aC. Dionís d'Halicarnàs i Plutarc la presenten com la capitals dels volscs, però segurament les tres ciutats anomenades eren només petits assentaments. Apareix després junt amb Satricum, Longula o Pollusca entre les ciutats que Coriolà va sotmetre al capdavant de l'exèrcit volsc, però desapareix de la història fins al 443 aC quan es diu que era una ciutat destruïda, i el seu territori se'l disputaven Ardea i Arícia. En aquest any els romans van reclamar el territori com a propi. No se'n torna a parlar més amb excepció dels cronistes clàssics com ara Plini el Vell, que l'esmenta com una ciutat desapareguda.
No se'n sap el seu emplaçament. S'ha suposat que pogués ser a Monte Giove, a uns 35 kilòmetres de Roma.

## Notes

* ↑ Segons el Diccionari llatí-català de noms propis, p. 54

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Corioli». Dictionary of Greek and Roman Geography (1854). [Consulta: 2 juny 2023].
# Cova de Las Monedas

La Cova de Las Monedas és un jaciment arqueològic enquadrat dins del complex Coves del monte Castillo, i està situada a Puente Viesgo. Està inclosa en la llista del Patrimoni de la Humanitat de la UNESCO des de juliol de 2008, dins del lloc «Cova d'Altamira i art rupestre paleolític del Nord d'Espanya» (en anglès, Cave of Altamira and Paleolithic Cave Art of Northern Spain).
Aquesta formació va ser trobada l'any 1952 per Don Isidoro Blanco. Es tracta d'una cavitat amb un vestíbul d'escasses dimensions que dona accés a un ampli entramat de sales en què es troben estalagmites, estalactites i altres formacions típiques d'una cova.
L'estudi més important de les Monedes va a càrrec d'E Ripol, que el 1972 publica un estudi en què dona compte de l'aparició de materials de l'edat del bronze i de l'edat del ferro, així com certa política del paleolític i algunes monedes que havien estat amagades en l'època dels Reis Catòlics. A més, hi ha un gran nombre de pintures rupestres similars a les aparegudes en la regió: pintures negres en què es representen cavalls, ossos, cabres ...