# Sil·limanita

La sil·limanita és un mineral silicat, membre de la sèrie dels aluminosilicats, la qual també inclou polimorfs com l'andalusita i la cianita. El seu nom prové del químic nord-americà Benjamin Silliman (1779–1864). Va ser descrita per primer cop l'any 1824, en un espècimen trobat a Chester, Connecticut, EUA.

## Característiques

La sil·limanita és un dels tres minerals que formen la sèrie dels aluminosilicats, junt amb l'andalusita i la cianita. Una varietat comuna de sil·limanita, és la que es coneix com a fibrolita, on apareix tot formant fibres.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la sil·limanita pertany a «9.AF - Nesosilicats amb anions addicionals; cations en [4], [5] i/o només coordinació [6]» juntament amb els següents minerals: andalucita, kanonaïta, cianita, mullita, krieselita, boromullita, yoderita, magnesiostaurolita, estaurolita, zincostaurolita, topazi, norbergita, al·leghanyita, condrodita, reinhardbraunsita, kumtyubeïta, hidroxilcondrodita, humita, manganhumita, clinohumita, sonolita, hidroxilclinohumita, leucofenicita, ribbeïta, jerrygibbsita, franciscanita, örebroïta, welinita, el·lenbergerita, sismondita, magnesiocloritoide, ottrelita, poldervaartita i olmiïta.

## Formació i jaciments

Tant la seva forma fibrosa com la forma cristal·lina són freqüents en roques metamòrfiques formades a partir de metamorfisme de roques sedimentàries. És un mineral que indica alt grau de temperatura i unes pressions variables. Es pot trobar junt amb andalusita, cianita, feldespat potàssic, almandina, cordierita, biotita i quars en esquists, gneissos, corneana i més rarament en pegmatita.
La sil·limanita s'ha trobat a Brandywine Springs, Delaware, EUA. Als territoris de parla catalana ha estat descrita al Cap de Creus, a uns esquists a Castellar del Vallès així com en alguns municipis de la Catalunya del Nord: Bellestar (Fenolleda), Mentet (Conflent), Nefiac (Rosselló) i Cortsaví (Vallespir).

## Aplicacions

La sil·limanita s'utilitza en la indústria del vidre, com a refractari, i en la indústria de la porcellana en menor mesura.

## Referències

* ↑ «WebMineral entry». [Consulta: 19 desembre 2009].
* 1 2 http://rruff.geo.arizona.edu/doclib/hom/sillimanite.pdf Handbook of Mineralogy
* 1 2 http://www.mindat.org/min-3662.html Mindat.org
* ↑ MacKenzie, W. S.; Guilford, C. Atlas of rock-forming minerals in thin section. Essex: Longman Scientific & Technical, 1980, p. 10. ISBN 0-582-45591-X.
* ↑ Riba i Arderiu, O. «Vocabulari de mineralogia». IEC. [Consulta: 15 juny 2020].
* ↑ http://www.dgs.udel.edu/Geology/Mineralogy/destatemineral.aspx Arxivat 2010-06-10 a Wayback Machine. Delaware State Mineral, Sillimanite, Delaware Geological Survey
* ↑ Bareche, Eugeni. Els minerals de Catalunya: segle XX. Barcelona: Grup Mineralògic Català, 2006, p. 269. ISBN 84-609-9071-0 [Consulta: 11 desembre 2023].
* ↑ «Taula dels minerals de Catalunya en làmina prima». Institut Cartogràfic i Geològic de Catalunya. Arxivat de l'original el 11 de desembre 2023. [Consulta: 11 desembre 2023].
* ↑ Christian Berbain, Georges Favreau, Jacques Aymar. Mines et minéraux des Pyrénées-Orientales et des Corbières. Association française de microminéralogie, 2005. ISBN 9782952660105 [Consulta: 11 desembre 2023].
* ↑ Klein, Cornelis and Cornelius S. Hurlbut, Jr., Manual of Mineralogy, 1985, Wiley 20th ed., p. 380 ISBN 0-471-80580-7