# Armeni clàssic

L'Armeni clàssic (armeni: գրաբար, grabar; krapar en armeni occidental, amb el significat de «llengua literària». també armeni antic o armeni litúrgic) és la forma més antiga de la qual es té coneixement de l'armeni. Va començar a ser escrita al principi del segle v, i tota la literatura armènia des d'aquest moment fins al segle xviii utilitza la llengua armènia grabar. Molts manuscrits en grec, persa, hebreu, siri i llatí sobreviuen únicament en la seva traducció a l'armeni clàssic. L'armeni clàssic continua sent la llengua litúrgica de l'Església Apostòlica Armènia i els acadèmics bíblics, intertestamentaris i patrístics dedicats als estudis textuals sovint l'aprenen. L'armeni clàssic també és important per a la reconstrucció del protoindoeuropeu, ja que conserva moltes característiques arcaiques.

## Fonologia
### Vocals

L'armeni clàssic té set vocals de monoftong:
* /a/ (ա), /i/ (ի), /ə/ o vocal neutra (ը), /ɛ/ o e oberta (ե), /e/ or e tancada (է), /o/ (ո), i /u/ (ու)(transcrites com a, i, ə, e, ē, o, i u respectivavment). La vocal transcrita u s'escriu amb les lletres armènies que corresponen a ow (ու), però en realitat no és un diftong.
També hi ha tradicionalment sis diftongs:
* ay (այ), aw (աւ, later օ), ea (եա), ew (եւ), iw (իւ), oy (ոյ).

### Consonants

A la taula següents hi ha la llista del sistema de consonants de l'armeni clàssic. Les consontants oclusives i africades tenen, addicionalment a la sèrie de sonores i mudes, una sèrie separada d'aspirades (transcrites amb un esperit aspre després de la lletra): p῾, t῾, c῾, č῾, k῾. Per a cada fonema hi ha tres símbols a la taula. El de més a l'esquerra indica la pronunciació en format alfabet fonètic internacional (AFI, o IPA segons la sigla anglesa). Al mig hi ha el símbol corresponent en l'alfabet armeni. I a la part més a la dreta hi ha la transliteració a l'alfabet llatí d'acord amb l'ISO 9985.
| | | Labial | Alveolar | Post- alveolar / Palatal | Velar / Uvular | Glotal |
| Nasal | Nasal | /m/ մ m | /n/ ն n | | | |
| Plosiva | sonora | /b/ բ b | /d/ դ d | | /ɡ/ գ g | |
| Plosiva | sorda | /p/ պ p | /t/ տ t | | /k/ կ k | |
| Plosiva | aspirada | /pʰ/ փ p’ | /tʰ/ թ t’ | | /kʰ/ ք k’ | |
| Affricada | sonora | | /dz/ ձ j | /dʒ/ ջ ǰ | | |
| Affricada | sorda | | /ts/ ծ ç | /tʃ/ ճ č̣ | | |
| Affricada | aspirada | | /tsʰ/ ց c’ | /tʃʰ/ չ č | | |
| Fricativa | sonora | /v/ վ v | /z/ զ z | /ʒ/ ժ ž | /ʁ/ ղ ġ | |
| Fricativa | sorda | /f/ ֆ f | /s/ ս s | /ʃ/ շ š | /χ/ խ x | /h/ հ h |
| Aproximant | lateral | | /l/ լ l | | | |
| Aproximant | central | | /ɹ/ ր r | /j/ յ y | | |
| Vibrant | Vibrant | | /r/ ռ ṙ | | | |
La lletra f (o ֆ) es va introduir al període medieval per representar el so estranger /f/, o la fricativa labiodental sorda, i no era originalment una lletra de l'alfabet armeni.

## Vegeu també

* Literatura armènia
* Protoarmeni
* Alfabet armeni

## Llibres de referència

* Acharian, Hrachia. (1971-9) Etymological Root Dictionary of the Armenian Language. Vol. I – IV. Yerevan: Yerevan Sate University.
* Meillet, Antoine. (1903) Esquisse d’une grammaire comparée de l’arménien classique.
* Thomson, Robert W. (1989) An Introduction to Classical Armenian. Caravan Books. (ISBN 0-88206-072-4)
* Robert Godel. "An Introduction to the Study of Classical Armenian". Wiesbaden: Dr. Ludwig Reichert Verlag, 1975

## Enllaços externs

* Nou diccionari de la llengua armènia (Nor Bargirk Haekazian Lezvi, Նոր Բառգիրք Հայկազեան Լեզուի), Venice 1836-1837. El diccionari inicial de l'armeni clàssic. Inclou armeni-llatí, i armeni-grec.
* Diccionari de butxaca de la llengua armènia (Arrdzern Barraran Haekazian Lezvi, Առձեռն Բառարան Հայկազնեան Լեզուի), Venècia 1865 (segona edició).