OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Aqüeducte romà de Sant Jaume dels Domenys

L'Aqüeducte romà dels Arcs és una obra del municipi de Sant Jaume dels Domenys (Baix Penedès) inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situat a uns 400 m de la finca dels Arcs, les restes de l'aqüeducte sorgeixen sobtadament al mig d'una plana.
Els arcs són alineats i formen una línia lleugerament corbada i agafen, aproximadament, una llargada total d'uns 70 m. Actualment estan dividits en tres grups. Seguint el curs de l'aqüeducte trobem el primer grup format per tres arcs, amb una llargada total de 12,7 m. En aquest grup l'amplada de cada arc és de 3 m. Després de 33,5 m de terra de conreu trobem el segon grup, format per un pilar d'un metre d'alçada i un arc solitari de 2,9 m d'amplada. L'últim grup està format per dos arcs, amb una llargada total de 8,7 m. La construcció dels arcs de mig punt és idèntica i reposen sobre uns pilars de secció rectangular. L'obra està realitzada amb pedra del país de diferents mides i agafades amb una gran quantitat del clàssic morter romà. Els arcs pròpiament dits són formats per lloses de cantell.

## Vegeu també

* Masia dels Arcs

## Referències

* 1 2 «Aqüeducte romà de Sant Jaume dels Domenys». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 22 agost 2014].

## Enllaços externs

* «Aqüeducte romà de Sant Jaume dels Domenys». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Eleventh Avenue

L'Eleventh Avenue (en català Onzena Avinguda) és una avinguda de Manhattan, a New York. Al nord del carrer 60, l'Eleventh Avenue pren el nom de West End Avenue.

## Llocs d'interès

El 2007, ha estat acabat el IAC Building construït per Frank Gehry, donant a la ciutat de New York el primer edifici del cèlebre arquitecte.
# Nazli Madkour

Nazli Madkour —àrab: نازلي مدكور, Nāzlī Madkūr— (1949) és una artista visual egípcia.
Madkour va néixer el 25 de febrer de 1949 al Caire, Egipte. És llicenciada en economia i ciències polítiques per la Universitat del Caire (1971), diplomada en gestió d’administració d’empreses (1977) i màster (1980) per la Universitat Americana del Caire. La seva tesi de màster va ser sobre els programes de defensa egipcis i el seu impacte en el desenvolupament d’Egipte. Va treballar per a les Nacions Unides com a investigadora en planificació familiar del 1972 al 1978 i com a experta econòmica al Centre de Desenvolupament Industrial per als Estats Àrabs abans de convertir-se en artista a temps complet el 1981.
Madkour ha realitzat exposicions individuals des de 1982 a moltes galeries d’Egipte i d'altres llocs, i les seves obres es troben en col·leccions incloses les del Museu d’Art Modern Egipci i el Murray Edwards College de Cambridge. El 1989 va escriure un llibre en àrab el títol del qual es tradueix com Dones egípcies i creativitat artística, publicat per Association of Arab Women Solidarity. Quatre anys més tard va ser reeditat en anglès pel Departament d’Informació de l’Estat com a Dones i Art a Egipte. El 2005 va il·lustrar una edició limitada de Nits i dies Àrabs de Naguib Mahfouz per al American Limited Editions Club, gravats que es van exposar a la Corcoran Gallery de Washington, DC el 2005.

## Obra

* Madkour, Nazli. Women and art in Egypt. Arab Republic of Egypt, State Information Service, 1991.
* Mahfouz, Naguib; Seven original seriagraph prints by Nazli Madkour. Arabian Nights and Days. Nova York: Limited Editions Club, 2005.

## Referències

* 1 2 «Catalog record for "Arabian nights and days"». Worldcat. [Consulta: 1r març 2021].
* 1 2 «Nazli Madkour» (en anglès). Picasso Art Gallery - Egypt. [Consulta: 28 febrer 2021].
* 1 2 3 4 5 «Zamalek Art Gallery, Artist Nazli Madkour Biography». www.zamalekartgallery.com. Arxivat de l'original el 2 de gener 2014. [Consulta: 28 febrer 2021].
* 1 2 «FineArt Sector - Biographies - Nazli Madkour». www.fineart.gov.eg. [Consulta: 28 febrer 2021].
* ↑ «Nazli Madkour» (en anglès). Saatchi Art. [Consulta: 28 febrer 2021].
* ↑ Madkour, Nazli. «Egyptian Defense Programs and their Impact on the Development of Egypt» (en anglès). [Consulta: 28 febrer 2021].
* ↑ «Nazli Madkour». New Hall Art Collection. Arxivat de l'original el 30 de juny 2021. [Consulta: 28 febrer 2021].
* ↑ «Catalogue record for "Women and Art in Egypt"». Worldcat. [Consulta: 1r març 2021].
# Thomsonita-Ca

La thomsonita-Ca és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup de les zeolites. Va ser descoberta l'any 1820 a Dunbartonshire, Escòcia, Va rebre aquest nom l'any 1820 per Henry James Brooke en honor de Thomas Thomson (1773-1852), professor escocès de química. El sufix -Ca denota que hi predomina el calci.. Alguns sinònims, poc usats, d'aquest són: bagotita', carfostilbita', echellita, lintonita', ozarkita o tonsonita. És el mineral anàleg de calci de la thomsonita-Sr.

## Característiques

La thomsonita-Ca és una zeolita que cristal·litza en el sistema ortoròmbic. La seva fórmula química és NaCa₂[Al₅Si₅O$_{20}$]·6H₂O. Forma una sèrie de solució sòlida amb la thomsonita-Sr. Totes dues espècies són aluminosilicats hidratats de sodi, amb cations de calci o estronci respectivament. La substitució gradual d'un per altre va donant els diferents minerals de la sèrie. A més dels elements de la seva fórmula, sol portar com a impuresa potassi.

## Formació i jaciments

La thomsonita-Ca apareix a l'interior de cavitats en laves de basalt, així com en forma de ciment en arenisques. Se sol trobar associada a altres minerals com: calcita, prehnita, datolita, quars o altres zeolites.
* Thomsonita-Ca esferulítica, Maharashtra, Índia
* Thomsonita-Ca, Oregon, Estats Units
* Thomsonita-Ca, riu Amudikha, Sibèria, Rússia
* Thomsonita-Ca, Aranga, Nova Zelanda

## Referències

* ↑ «Thomsonite-Ca Mineral Data» (en anglès). Webmineral. [Consulta: 26 abril 2014].
* ↑ «Thomsonite-Ca» (en anglès). Mindat. [Consulta: 26 abril 2014].
* ↑ Brooke HJ, 1820. "On mesotype, needlestone, and thomsonite", Annals of Philosophy' '16 ', 193-194.
* ↑ Pekov IV, Lovskaya EV, Turchkova AG, Chukanov NV, Zadov AE, Rastsvetaeva RK, Kononkova NN, 2001. "Thomsonite-Sr (Sr, Ca) 2a [Al2Si5O20]·6-7H2O, a new Zeolite mineral from Khibiny Massif (Kola Península) and thomsonite-Ca-thomsonite-Sr an isomorphous sèries", Zapiski Vserossijskogo Mineralogicheskogo Obshchestva '130 ', issue 4, 46-55.
* ↑ Jambor JL, Grew ES, Roberts AC, 2002. "New mineral names", American Mineralogist' '87 ', 1509-1513.
# Assemblea Parlamentària del Consell d'Europa

L'Assemblea Parlamentària del Consell d'Europa és la dimensió parlamentària del Consell d'Europa, la seu del qual es troba a Estrasburg. L'Assemblea és un dels dos òrgans estatutaris del Consell d'Europa que està compost del Comitè de Ministres (els ministres d'Afers exteriors es reuneix usualment al nivell dels seus diputats) i l'Assemblea que representa a les forces polítiques (la majoria i l'oposició) en els estats membres.

## Història

L'Assemblea va ser instituïda per l'estatut del Consell d'Europa, signat a Londres el 5 de maig de 1949. L'article 22 disposa que l'Assemblea és l'òrgan deliberant del Consell d'Europa. Anomenat Assemblea consultiva en l'estatut, és correntment denominada Assemblea parlamentària des de 1974. L'assemblea parlamentària, que va tenir la seva primera sessió el 10 d'agost de 1949, pot ser considerada la més antiga assemblea parlamentària internacional, amb una composició pluralista de diputats escollits democràticament establerta sobre la base d'un tractat intergovernamental.

## Funcions

A diferència del Parlament Europeu (una institució de la Unió Europea), que ha estat creat seguint el model de l'Assemblea Parlamentària del Consell d'Europa i també es reuneix a Estrasburg per a les seves sessions plenàries, el poder de l'Assemblea s'estén solament a la capacitat d'investigar, recomanar i aconsellar. Així i tot, les seves recomanacions sobre temes tals com els drets humans tenen un pes significatiu en el context polític europeu. El Parlament Europeu i altres institucions de la UE sovint es remeten al treball de l'Assemblea, especialment en el camp dels drets humans, cooperació legal i cultural.
Entre les funcions estatutàries importants de l'Assemblea es troba l'elecció del Secretari General del Consell d'Europa, els jutges del Tribunal Europeu de Drets Humans i els membres del Comitè Europeu per a la prevenció de la tortura.
En general, l'assemblea es reuneix 4 vegades a l'any en el Palau d'Europa, a Estrasburg, per una setmana. Les deu comissions permanents de l'assemblea es reuneixen durant tot l'any per preparar informes i projectes per a resolucions en els camps de la seva competència. Els temes principals dels quals s'ocupen són els drets humans, la democràcia, la protecció de les minories i el govern de la llei.

## Vegeu també

* Consell d'Europa

## Bibliografia

* Le Conseil de l'Europe, Jean-Louis Burban, ediciones Presses universitaires de France, colección «Que sais-je ?», numéro 885.

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'Assemblea Parlamentària del Consell d'Europa
# Àcid fulgídic

L'àcid fulgídic, i de nom sistemàtic àcid (9S,10E,12S,13S,15Z)-9,12,13-trihidroxioctadecan-10,15-dienoic, és un àcid carboxílic de cadena lineal amb devuit àtoms de carboni, dos dobles enllaços als carbonis 10 i 15, ambdós trans i amb tres grups hidroxil ${\ce {-OH}}$ als carbonis 9, 12 i 13, la qual fórmula molecular és ${\ce {C18H32O5}}$. En bioquímica és considerat un àcid gras.
Fou aïllat per primera vegada el 1985 per Werner Herz i Palaniappan Kulanthaivel de la planta Rudbeckia fulgida. Del nom de l'espècie en derivaren el nom comú àcid fulgínic. Ha sigut aïllat també dels rizomes de la serrana rodona, Cyperus rotundus, emprada en la medicina tradicional xinesa pel tractament de diverses malalties, i de les arrels de Codonopsis pilosula. S'ha demostrat que té propietats antiinflamatòries.

## Referències

* ↑ Herz, Werner; Kulanthaivel, Palaniappan «Trihydroxy-C18-acids and a labdane from rudbeckia fulgida». Phytochemistry, 24, 1, 1-1985, pàg. 89–91. DOI: 10.1016/s0031-9422(00)80813-4. ISSN: 0031-9422.
* 1 2 Shin, Ji-Sun; Hong, Yujin; Lee, Hwi-Ho; Ryu, Byeol; Cho, Young-Wuk «Fulgidic Acid Isolated from the Rhizomes of Cyperus rotundus Suppresses LPS-Induced iNOS, COX-2, TNF-α, and IL-6 Expression by AP-1 Inactivation in RAW264.7 Macrophages» (en anglès). Biological & Pharmaceutical Bulletin, 38, 7, 2015, pàg. 1081–1086. DOI: 10.1248/bpb.b15-00186. ISSN: 0918-6158.
* ↑ Jiang, Yueping; Liu, Yufeng; Guo, Qinglan; Jiang, Zhibo; Xu, Chengbo «Acetylenes and fatty acids from Codonopsis pilosula». Acta Pharmaceutica Sinica B, 5, 3, 5-2015, pàg. 215-222. DOI: 10.1016/j.apsb.2015.03.005. ISSN: 2211-3835. PMC: PMC4629234. PMID: 26579449.
# Elmínia blava

L'elmínia blava (Elminia longicauda) és una espècie d'ocell de la família dels estenostírids (Stenostiridae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos i sabanes del sud de Mauritània, sud de Mali, Senegal, Gàmbia, Guinea, Sierra Leone, Costa d'Ivori, Burkina Faso, sud de Níger, Ghana, Togo, Benín, Nigèria, Camerun, República Centreafricana, Guinea Equatorial, el Gabon, República del Congo, oest d'Angola, sud de Txad, sud del Sudan, sud-oest, nord i nord-est de la República Democràtica del Congo, Uganda, oest de Kenya i nord-oest de Tanzània.

## Referències

* ↑ «Elmínia blava». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/03/2021(català)
# Axinita-(Fe)

L'axinita-(Fe) és un mineral de la classe dels silicats que pertany al grup de l'axinita. El nom "axinita" va ser posar l'any 1797 per Rene Just Haüy del grec αξίνα ("axina"), en al·lusió a l'hàbit comú dels seus cristalls. L'any 1909 va ser reanomenada "ferroaxinita" per Waldemar T. Schaller degut al domini del ferro a la seva fórmula química. L'any 2008 va ser reanomenada amb el sufix -(Fe) per l'Associació Mineralògica Internacional.

## Característiques

L'axinita-(Fe) és un silicat amb fórmula Ca₂Fe$^{2+}$Al₂BSi₄O$_{15}$OH. És l'anàleg de ferro (Fe$^{2+}$) de l'axinita-(Mg) i de l'axinita-(Mn), amb les que forma el grup axinita juntament amb la tinzenita. Forma una sèrie de solució sòlida amb l'axinita-(Mn). Cristal·litza en el sistema triclínic formant cristalls tabulars. La seva duresa a l'escala de Mohs oscil·la entre 6,5 i 7.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'axinita-(Fe) pertany a «09.BD: Estructures de sorosilicats (dímers); grups Si₂O₇, amb anions addicionals; cations en coordinació tetraèdrica [4] o major» juntament amb els següents minerals: bertrandita, hemimorfita, junitoïta, axinita-(Mg), axinita-(Mn), tinzenita, vistepita, boralsilita i werdingita.

## Formació i jaciments

De menor a major grau es troba a les roques metamorfosades, roques metamòrfiques de contacte i pegmatites. Sol trobar-se associada a altres minerals com: andradita, prehnita, hedenbergita, zoisita, actinolita, datolita, turmalina, vesuvianita, calcita, albita i quars.
L'axinita-(Fe) ha estat descrita a Catalunya al barranc de les Collades, al Pantà d'Escales (Tremp), en un context d'afloraments d'ofites amb alteració hidrotermal.

## Referències

* ↑ «Axinite-(Fe)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 30 agost 2015].
* 1 2 «Axinite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 30 agost 2015].
* ↑ «Axinite-(Fe)-Axinite-(Mn) Series» (en anglès). Mindat. [Consulta: 30 agost 2015].
* ↑ «Mineral Location Search». [Consulta: 23 juny 2017].
* ↑ «Les Collades ravine (Escales reservoir), Casterner de les Olles, Tremp, El Pallars Jussà, Lleida (Lérida), Catalonia, Spain». [Consulta: 23 juny 2017].
# Slaviša Jokanović

Slaviša Jokanović (Novi Sad, 16 d'agost de 1968) és un exfutbolista i entrenador de futbol serbi. En la seua etapa de jugador, ocupava la posició de migcentre.

## Trajectòria

Jokanovic va sorgir del planter del club de la seua ciutat natal, l'FK Novi Sad, i el 1988 va passar a l'altre equip local, la Vojvodina Novi Sad, amb qui va guanyar la lliga iugoslava de 1989. Després es va incorporar a les files del Partizan de Belgrad, on va viure el canvi de la lliga de l'antiga Iugoslàvia a la nova República Iugoslava. La seua contribució va ajudar l'equip capitalí a imposar-se en una lliga i una copa, cosa que va fer que els equips occidentals es fixaren en Jokanovic.
El 1993 marxa a la lliga espanyola, fitxat pel Reial Oviedo. Va estar dos anys en el club asturià, on va jugar més de 30 partits cadascun i va marcar un total de dotze gols. El següent destí del serbi és el CD Tenerife. La primera temporada, el club canari es classifica per la UEFA, però els anys posteriors va perdent posicions fins a descendir a Segona la temporada 98/99. En aquestes quatre campanyes, Jokanovic continua sent titular.
En descendir el Tenerife, s'incorpora al Deportivo de La Corunya, i forma part de la històrica esquadra que aconsegueix el per ara únic títol de Lliga dels gallecs. Només roman un any La Corunya, on disputa 23 partits i marca dos gols.
Canvia d'aires i fitxa pel Chelsea FC de la Premier League. Al club blau compta amb diverses participacions en els dos anys que hi juga, però no acaba de fer-se un lloc a l'onze titular. Finalment, torna a l'Estat espanyol, per jugar a la Segona Divisió amb el Ciudad de Múrcia. Només disputa sis partits amb els murcians abans de retirar-se el 2004.

## Com a entrenador

Començà al setembre del 2007 dins l'equip tècnic del Club Atlético Pinto, de la Tercera Divisió madrilenya, però al cap de poc fou reclamat per ocupar la banqueta del Partizan de Belgrad, en substitució de Miroslav Đukić. Al club serbi va aconseguir el doblet lliga-copa del 2008.
El 2014, fou nomenat nou entrenador de l'Hèrcules CF.

## Selecció

Jokanovic va representar en 64 ocasions a la selecció de futbol de Iugoslàvia, entre 1991 i 2002. Va marcar 10 gols.
Va formar part del combinat del seu equip que va acudir al Mundial de França de 1998 i a l'Eurocopa de Bèlgica i Holanda del 2000.

## Referències

* ↑ Agencia EFE. «Jokanovic, nuevo entrenador del Hércules» (en castellà). Marca, 05-05-2014. [Consulta: 6 maig 2014].

## Enllaços externs

* Perfil del jugador a LevskiSofia.info (anglès)
# Dragon Tower

La Dragon Tower, també coneguda com Long Ta (xinès simplificat: 龙塔, pinyin: lóng tǎ) o torre Heilongjiang (xinès simplificat: 黑龙江塔, pinyin: Hēilóngjiāng tǎ), és una torre d'observació i televisió d'acer xinesa polivalent de 336 m (1,102 ft) d'alçada. El Long Ta s'utilitza per a la transmissió de televisió; telecomunicacions, transmissió de radiodifusió FM/TV a tota la província de Heilongjiang; així com per a l'observació, proporcionant una visió dels voltants de Harbin, la ciutat on està situada i capital de la província. La torre té miradors i restaurants de bufet. Fou construïda el 1998, i des del 2002 té una qualificació AAAA.
El Long Ta fa 336 m (1,102 ft) i és la quarta torre de gelosia independent més alta del món, la segona més alta d'Àsia i la més alta de la Xina, sent la segona més alta del món en el moment de la seua creació. La torre té una antena a 335.89 m (1,102 ft) i un pis superior a 216.10 m (709 ft).

## Vegeu també

* Heilongjiang Television, Dragon Scenery, el grup de televisió que es troba en la torre
* Long Guang, Dragon Broadcast, el grup d'emissores de ràdio que es troba en la torre
* Harbin
* Heilongjiang

## Referències

* 1 2 3 4 «Dragon Tower, Harbin - SkyscraperPage.com». Skyscraperpage.com. [Consulta: 23 desembre 2012].
* 1 2 3 «Official Webpage :: Long Ta». Longta.net. Arxivat de l'original el 2012-12-29. [Consulta: 23 desembre 2012].
* 1 2 3 «Dragon Tower Harbin, Harbin Long Ta Tower with Plentiful Pictures :: Tour-Beijing.com». Tour-beijing.com. [Consulta: 23 desembre 2012].
* ↑ 管理员. «Dragon Tower» (en anglès). [Consulta: 7 novembre 2024].
* ↑ Shen, Z. Y.; Chen, Y. Y.; Zhao, Xian-zhong. Tubular Structures XII: Proceedings of Tubular Structures XII, Shanghai, China, 8-10 October 2008 (en anglès). CRC Press, 2008-09-11, p. 306. ISBN 978-0-203-88281-8.
# Eremomela de capell

L'eremomela de capell o eremomela de casquet (Eremomela badiceps) és una espècie d'ocell passeriforme que pertany a la família Cisticolidae originària de l'Àfrica occidental i central.

## Distribució i hàbitat

Es troba a Angola, Benín, Camerun, República Centreafricana, República del Congo, República Democràtica del Congo, Costa d'Ivori, Guinea Equatorial, el Gabon, Ghana, Guinea, Libèria, Nigèria, Sierra Leone, Sudan del Sud, Togo i Uganda.
L'hàbitat natural són els boscos tropicals secs i els boscos tropicals humits de les terres baixes.

## Subespècies

Es reconeixen cinc subespècies:
* E. b. fantiensis (Macdonald, JD 1940) - des de Sierra Leone a l'oest de Nigèria.
* E. b. badiceps (Fraser, L 1843) - des de Nigèria al nord d'Angola i oest d'Uganda; Bioko.
* E. b. latukae (Hall, BP 1949) - sud de Sudan.

## Referències

* ↑ «Eremomela de capell». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 4/02/2023(català)
* ↑ «Master Lists – IOC World Bird List v13.1» (en anglès americà). [Consulta: 4 febrer 2023].
* ↑ Clements, J. F.; Schulenberg, T. S.; Iliff, B.L. Sullivan i C. L. Wood, M. J. «The Clements checklist of birds of the world: Version 6.6» (XLS) (en anglès). Cornell University, 04-12-2011. Arxivat de l'original el 2011-12-04. [Consulta: 4 febrer 2023].
# Aracnoide (anatomia)

L'aracnoide és una de les 3 meninges, les membranes protectores que cobreixen l'encèfal i la medul·la espinal. L'aracnoide és un derivat de la cresta neural mesectodèrmica de l'embrió.

## Estructura

Es relaciona externament amb la duramàter - entre elles hi trobem l'espai subdural. Aquest espai subdural és virtual, en condicions normals no hi ha espai vertader. Només serà visible quan hi hagi algun problema, com per exemple en una inflamació per vessament de vasos.
Es relaciona internament amb la piamàter - entre elles trobem l'espai subaracnoidal, el qual està ple de trabècules fibroses i LCR. És per on discorren els vasos sanguinis i també els nervis cranials.
Presenta vellositats (protrusions) que es projecten dins dels sins venosos, travessant la duramàter. El si venós que rep més vellositats és el si sagital superior, però es projecten en menor mesura en quasi tots. Aquestes vellositats serveixen per drenar el LCR per difusió a la circulació venosa. En alguns casos, sobretot amb l'edat, aquestes vellositats es calcifiquen, formant les granulacions aracnoidals.
En alguns llocs de l'encèfal l'espai subaracnoidal augmenta molt de mida, esdevé més gran. Això és el que es coneix amb el nom de cavitats o cisternes subaracnoidals. Es troben a molts llocs, però les més importants són:
* Cisterna interpeduncular: entre els peduncles cerebrals (mesencèfal)
* Cisterna prepontina: situada per davant de la protuberància.
* Cisterna magna o cerebel·lo-bulbar: és la que drena la major part del LCR que existeix a nivell del IV ventricle.
# Elmínia pàl·lida

L'elmínia pàl·lida (Elminia albicauda) és una espècie d'ocell de la família dels estenostírids (Stenostiridae).

## Hàbitat i distribució

Habita boscos i sabanes del sud-oest, centre i nord-est d'Angola, sud, sud-est i est de la República Democràtica del Congo, sud-oest d'Uganda, Burundi, Ruanda i nord i sud de Tanzània, i cap al sud a Zàmbia, Malawi i Moçambic.

## Referències

* ↑ «Elmínia pàl·lida». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/05/2023(català)
# Aydın Büyükşehir Belediye Spor Kulübü

L'Aydın Büyükşehir Belediye Spor Kulübü (turc per Club Esportiu de la Municipalitat Metropolitana d'Aydın) o simplement Aydın Büyükşehir Belediyespor és un club poliesportiu de la ciutat d'Aydın a Turquia.

## Equips

L'Aydın Büyükşehir Belediyespor, establert el 2014, abasta una gran quantitat de equips en diferents disciplines esportives; futbol, basquetbol, voleibol, rem, boxa, vela esportiva, atletisme, natació i tennis taula.

## Referències

* ↑ AA. «Misli.com Sultanlar Ligi | Aydın Büyükşehir Belediyespor 1-3 Fenerbahçe» (en turc). [Consulta: 16 desembre 2021].
* ↑ Haber3. «Aydın Büyükşehir Belediyespor, BAL'a katılım için başvuruyu yaptı» (en turc), 13-12-2020. [Consulta: 16 desembre 2021].
* ↑ «Türkiye Basketbol Federasyonu». [Consulta: 16 desembre 2021].
* ↑ «Aydın’da plaj voleybolu heyecanı yarın başlayacak - Aydın Haberleri» (en turc), 15-05-2019. [Consulta: 16 desembre 2021].

## Vegeu també

* Aydınspor

## Enllaços externs

* (turc) Web oficial
# Assentament (nàutica)

L'assentament és la diferència entre el calat de popa i el calat de proa d'un vaixell, per a una línia de flotació determinada.
Si s'anomenen A l'assentament i Cpr i Cpr als calats de proa i popa, respectivament, es té
    A = Cpp – Cpr
i es tenen les condicions següents:
* A > 0: vaixell assentat de popa o empopat.
* A = 0: vaixell en aigües iguals o assentament zero.
* A < 0: vaixell assentat de proa o emproat.