OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Aeroport Internacional Diori Hamani

L'Aeroport Internacional Diori Hamani (codi IATA: NIM, codi OACI: DRRN) és un aeroport de Niamey, la capital del Níger. El 2019 l'aeroport va donar servei a 363.093 passatgers. L'aeroport deu el nom a Hamani Diori, el primer president del Níger.

## Línies aèries

* Air Algerie (Alger)
* Air Burkina (Ouagadougou)
* Air France (París-Charles de Gaulle)
* Air Ivoire (Abidjan)
* Air Mali International (Bamako)
* Air Niger (Agadez, Alger, Ouagadougou, París)
* Air Senegal International (Dakar)
* Afriqiyah Airways (Tripoli)
* Ethiopian Airlines (Addis Ababa)
* Royal Air Maroc (Casablanca)

## Referències

* ↑ "Attributions des départements de l'ANAC Arxivat 4 June 2013 at Archive.is." Agence nationale de l'aviation civile du Niger. Retrieved on 3 June 2013.
* ↑ «Hamani Diori, first President of the Republic of Niger, and …». [Consulta: 6 juliol 2023].

## Enllaços externs

* Informació de l'aeroport del World Aero Data
# Josiah Wedgwood

Josiah Wedgwood (1730 - 1795) va ser un ceramista anglès fundador de la companyia Wedgwood. Era un important abolicionista i era membre de la família Darwin–Wedgwood essent avi de Charles i Emma Darwin.

## Biografia

Josiah va ser criat dins una família de dissidents religiosos anglesos. D'infant va patir la malaltia de la verola que el va deixar permanentment coix i incapacitat per treballar la ceràmica i per això va ser destinat a dissenyar-la.
Wedgwood es va casar amb Sarah Wedgwood (1734–1815), que era cosina tercera seva, el gener de 1764. Van tenir vuit fills entre ells Susannah Wedgwood, mare de Charles Darwin i Josiah Wedgwood II (1769–1843) (pare d'Emma Darwin, cosina i esposa de Charles Darwin)

### Obra

Wedgwood va estar molt interessat en els avenços científics del seu temps i en concret amb els relacionats amb la ceràmica, activitat en la qual va ser considerat el millor del seu moment.

## Invents

Josiah Wedgwood inventà el piròmetre, un aparell per a mesurar temperatures extremadament altes que es presenten als forns de ceràmica, per això va ser escollit membre de la Royal Society.

## Fonts

* Dolan, Brian (2004). Wedgwood: The First Tycoon. Viking Adult. ISBN 0-670-03346-4.
* McKendrick, Neil, "Wedgwood and His Friends," Horizon, May 1959, Vol. I, No. 5, pp 88–97, (American Horizon, Inc., a subsidiary of American Heritage Publishing Co. Inc.)
* The Earth and Its Peoples: A Global History. Fourth Edition, 1986.

## Referències

* ↑ Midgley, Clare. Women Against Slavery. Nova York: Routledge, 1992, p. 56. ISBN 0-203-64531-6.
* ↑ «BBC - History - Historic Figures: Josiah Wedgwood (1730 - 1795)». bbc.co.uk.

## Enllaços externs

* Wedgwood Museum
* The Great Crash by Jenny Uglow, The Guardian, 7 February 2009
# ARN nucleolar

L'ARN nucleolar (abreujat com ARNn o RNAn) és una petita molècula d'àcid ribonucleic, sintetitzada i localitzada en el nuclèol de les cèl·lules eucariotes, a partir de la transcripció de l'ADN, format per una curta seqüència d'entre 100 a 300 nucleòtids, i que és precursor i indispensable per a la síntesi de part de l'ARN ribosòmic.
L'ARNn té una mida de 45 S (coeficient de sedimentació), és precursor de part del ARNr (ARN ribosòmic), concretament de l'ARNr 28 S (de la subunitat major), el ARNr 5,8 S (de la subunitat major) i l'ARNr 18 S (de la subunitat menor).
Els anticossos anti-ARN nucleolar apareixen en l'esclerodèrmia i altres malalties reumàtiques.
# Altiplà laurencià

L'altiplà laurencià (en anglès:Laurentian Upland o Laurentian Highlands) és una província fisiogràfica del Canadà quan se l'anomena «regió laurenciana», és una de les cinc províncies del més extens Escut canadenc. El United States Geological Survey dels Estats Units reconeix l'altiplà laurencià com la zona alta més gran de l'Escut canadenc.

## Geografia

La regió laurenciana és part d'un altiplà de la vora sud de l'escut canadenc al Québec. És l'extensió oest de les muntanyes Laurencianes, i continua a través de la Vall d'Ottawa dins Ontario com els Opeongo Hills. Vista des del riu Ottawa i el riu Sant Llorenç els escarpaments del sud tenen l'aparença de muntanyes de 500–800 metres d'alt; mirant a través de l'altiplà el relleu és més moderat i presenta subducció. El Mont Raoul Blanchard és el pic més alt amb 1.166 metres.
A Quebec es pot considerar que té una extensió de 100–200 km cap al nord i a l'oest de 550 km.
La província més general de l'altiplà laurencià es pot considerar que s'estén per una zona més gran que l'escut canadenc dins el nord-oest d'Ontario i parts del nord de Minnesota, Wisconsin, Michigan, i l'Estat de Nova York. Com extensió sud de l'escut canadenc les Muntanyes Adirondack de l'estat de Nova York poden ser considerades com una extensió de l'altiplà laurencià.

## Geologia

L'altiplà laurencià principalment està format de roques ígnies, metamòrfiques i sedimentàries del Precambrià.

## Referències

* ↑ «The Atlas of Canada» (PDF). Natural Resources Canada. Arxivat de l'original el 2008-02-16. [Consulta: 27 desembre 2007].
* ↑ Physiographic divisions of the conterminous U. S
* ↑ «Physiographic Regions». Arxivat de l'original el 2006-05-15. [Consulta: 28 juliol 2012].
* ↑ «Mesaba Energy Project, Joint Permit Application» (PDF). Minnesota Public Utilities Commission. Arxivat de l'original el 2006-10-09. [Consulta: 27 desembre 2007].
* ↑ «USGS Geology in the Parks». Arxivat de l'original el 2013-05-12. [Consulta: 28 juliol 2012].
* ↑ Erwin Raisz, Physiographical Map of North America, in Espenshade, Edward B., Jr., and Joel L. Morrison, editors. Goode's World Atlas, 17th ed. Chicago: Rand McNally & Co. 1986.
* ↑ Ojakangas, Richard W.; Matsch, Charles L.. Minnesota's Geology. University of Minnesota Press, 1982, p. 15. ISBN 0-8166-0953-5.
# Nadine Dorries

Nadine Dorries (nascuda Bargery, 21 de maig de 1957 a Liverpool), és una política britànica del partit Conservador, des de 2005 és diputada per la circumscripció de Mid Bedfordshire. Es va convertir en secretària d'Estat de Cultura, Mitjans de comunicació i Esport pel primer ministre Boris Johnson al setembre de 2021. El 2022 va intentar privatitzar la cadena Channel 4.
El 1984, es va casar amb Paul Dorries, amb qui i té 3 fills, abans de divorciar-se.

## Referències

* ↑ www.parliament.uk
* ↑ www.gov.uk
* ↑ «Nadine Dorries presses ahead with plan to privatise Channel 4» (en anglès), 04-04-2022. [Consulta: 5 abril 2022].
* ↑ www.debretts.com

## Enllaços externs

* Nadine Dorries - Lloc web oficial
* www.news.sky.com
# AS-203

L'AS-2003 (o SA-203), també anomenat Apollo 2, fou un vol no tripulat llençat per la NASA el 5 de juliol del 1966 i mitjançant el vector Saturn IB.

## Objectius

L'objectiu principal del vol AS-203 era investigar els efectes de la ingravidesa en el combustible del tanc S-IVB (segona etapa) i la UI (unitat d'instruments) del Saturn V. La raó d'això era que el tanc S-IVB seria usat més tard com la tercera etapa del Saturn V i propulsaria als astronautes de l'Apollo de l'òrbita de la Terra a una trajectòria amb direcció a la Lluna. L'equip d'enginyers volia comprovar com es comportaria el dipòsit d'hidrogen líquid en el tanc (romandre en el seu lloc o moure's violentament). El tanc va ser equipat amb 83 sensors i dues càmeres de televisió per gravar l'interior del tanc.

## Preparació

La primavera de l'any 1966 es va prendre la decisió de llançar l'AS-203 abans que l'AS-202, ja que el CSM que havia de volar en l'AS-202 s'havia endarrerit. L'etapa S-IVB va arribar al Cap al 6 d'abril del 1966, la primera etapa S-IB va arribar sis dies més tard, i la Unitat d'Instruments dos dies després.
El 19 d'abril, els tècnics van començar a alçar el coet en el complex de llançament 37B. Un seguit de proves d'assaigs van detectar problemes que ja abans havien aparegut a l'AS-201, incloent-hi esquerdes en les juntes de soldadura de les plaques de circuit imprès, fet que en requeria la substitució d'unes 8.000.
El juny del 1966, es podien observar tres coets Saturn preparats a diferents complexos: l'AS-203 en el 37B, l'AS-202 en el 34 i una maqueta de dimensions reals del Saturn V en el 39A.

## Vol

El coet va ser llançat per primer cop el 5 de juliol. El S-IVB i la Unitat d'Instruments van ser col·locats en una òrbita circular de 188 km. Es va descobrir que l'etapa podia reinciar-se i que el combustible es comportava tal com s'havia predit. Va ser observat durant quatre òrbites i a continuació l'etapa va ser pressuritzada per veure quanta tensió podria suportar. Al final les tensions van sobrepassar les capacitats estructurals de l'etapa i es va fragmentar.
Tot i la destrucció de l'etapa, la missió va ser classificada com un èxit, havent assolit tots els objectius d'aquesta. Al setembre, la Douglas Aircraft Company, qui havia construït el S-IVB, va declarar que l'etapa es trobava operacional i preparada per enviar persones a la Lluna.

## Enllaços externs

* Avaluació de l'experiment de l'AS-203 en ingravidesa - Gener de 1967 - NASA (format PDF) (anglès)
* Fitxa a la pàgina oficial de la NASA Arxivat 2005-09-23 a Wayback Machine. (anglès)
* Moonport: A History of Apollo Launch Facilities and Operations Arxivat 2011-03-18 a Wayback Machine. (anglès)
* Chariots for Apollo: A History of Manned Lunar Spacecraft Arxivat 2015-10-20 a Wayback Machine. (anglès)
# Nanopartícula

Una nanopartícula o nanoesfera en nanotecnologia és un material que té les tres dimensions amb una mida similar compresa entre els 1 i 100 nanòmetres. Tot i això el terme és sovint utilitzat per partícules amb mides inferiors al micròmetre (1000nm). Pel que fa al límit inferior, partícules més petites s'anomenen cúmuls d'àtoms (atom clusters en anglès). Les nanopartícules es diferencien dels materials tridimensionals o bulk perquè la seva petita mida provoca que proporcionalment una gran quantitat dels seus àtoms es trobin a la superfície, donant lloc a propietats fisicoquímiques molt diferents, com la possibilitat de trobar-se en dispersions col·loidals, o de tenir determinades propietats òptiques, elèctriques o magnètiques.
També es poden distingir d'altres nanomaterials per la seva dimensionalitat. Una nanovara (nanorod en anglès) té les tres dimensions en la nanoescala, però és anisotròpica, és a dir, en té una amb una mida significativament superior. Un nanocable o nanotub només té dues dimensions en la nanoescala, i finalment una nanolàmina només en té una.
Com que la seva mida és molt més petita que la llum visible (400-700 nm), les nanopartícules no es poden veure amb un microscopi òptic, requerint l'ús de microscopis electrònics com el microscopi electrònic de rastreig o el TEM. Per aquest mateix motiu les dispersions de nanopartícules poden ser transparents.
Les nanopartícules ocorren naturalment en la natura i són objectes d'estudi de diversos camps científics tals com la química, la física, la geologia o la biologia. Com que estan a la frontera entre els materials tridimensionals i les estructures atòmiques o moleculars, sovint mostren fenòmens inèdits en ambdues escales. Són un component important de la pol·lució ambiental, i ingredients clau en productes industrials com pintures, plàstics, metalls i ceràmiques. La producció de nanopartícules amb determinades propietats és una branca important de la nanotecnologia.

## Referències

* ↑ A.B.D. Nandiyanto; S.-G Kim; F. Iskandar; and K. Okuyama 2009 447–453
* ↑ Vert, Michel; Doi, Yoshiharu; Hellwich, Karl-Heinz; Hess, Michael; Hodge, Philip «Terminology for biorelated polymers and applications (IUPAC Recommendations 2012)». Pure and Applied Chemistry, 84, 2, 11-01-2012, pàg. 377–410. DOI: 10.1351/PAC-REC-10-12-04. ISSN: 1365-3075.
* ↑ «Module 3: Characteristics of Particles - Particle Size Categories | Basic Concepts in Environmental Sciences | APTI | USEPA», 03-12-2010. Arxivat de l'original el 2010-12-03. [Consulta: 20 maig 2020].

## Vegeu també

* Nanobiotecnologia
* Nanosensor
* Nanomedicina

## Enllaços externs

* International Liposome Society
* Textiles Nanotechnology Laboratory a la Universitat de Cornell
* Riscos per la salut sumari per GreenFacts de la Comissió european SCENIHR
* Nano Structured Material
# Altis

L'Altis (grec antic: Ἀλτις) era un bosc sagrat de la ciutat d'Olímpia consagrat a Zeus.
Sembla que el bosc ha estat habitat de manera contínua a partir del començament del iii mil·lenni aC, encara que les primeres restes arqueològiques daten entre els segles x i ix aC. La ciutat d'Olímpia va néixer entorn d'aquest lloc. Primer era sols un bosc sagrat, però més tard, al cor del bosc, s'hi va construir primer l'Altar de Zeus, i després un temple perípter d'ordre dòric, construït en honor de la deessa Hera.
Amb el temps l'Altis es va anar embellint de monuments sagrats, i cap al segle v aC ja estava ben definit: el Temple de Zeus Olímpic, l'Herèon, el Metròon, el Pelòpion i més tard el Filipèon i altres temples. També hi havia les diverses stoes i l'Estadi.

## Notes

* ↑ Nom provinent del grec ἄλσος 'bosc sagrat', d'origen desconegut. Vid. Pausànies, Descripció de Grècia, VI 10.1.

## Referències

* ↑ Píndar, Olímpiques VIII, 11 i X, 45.
* ↑ Alberich i Mariné, Joan (dir.); Cuartero i Iborra, Francesc J. (dir.). Diccionari Grec-Català. Enciclopèdia Catalana - Fundació Institut Cambó, 912, p. 203. ISBN 9788441224223.
* ↑ Ministeri de Cultura Hel·lènic
* ↑ Preger, 1891, p. 177.
* ↑ Pausànies, Descripció de Grècia, V 20-21.

## Bibliografia

* Preger, Theodor. Inscriptiones Graecae metricae ex scriptoribus praeter anthologiam collecta (en llatí). Leipzig: B.G. Teubneri, 1891.

## Enllaços externs

* Pàgina sobre Olímpia, amb una petita secció sobre l'Altis Arxivat 2007-02-21 a Wayback Machine. (anglès)
* Pàgina web sobre l'Altis Arxivat 2007-08-21 a Wayback Machine. (francès)
Viccionari
# Javier Sicilia Zardain

Javier Sicilia Zardain (Ciutat de Mèxic, 31 de maig del 1956) és un escriptor i periodista mexicà. El març del 2011 va cobrar notorietat a més pel seu activisme després de l'assassinat del seu fill i altres sis joves a Temixco. La seva afició per la literatura ve del seu pare. Va estudiar filosofia a la UNAM. Ha estat fundador i / o col·laborador de publicacions com a La Jornada, Proceso, Ixtus, Conspiratio, SERPAJ México, El Telar, Poesía, Los Universitarios i Cartapacios; membre del Sistema Nacional de Creadores de Arte; i professor o secretari de la Universidad La Salle Cuernavaca i la Universidad Autónoma del Estado de Morelos (UAEM).

## Premis

* 1990 - Premio Ariel
* 1993 - Premio Nacional de Literatura José Fuentes Mares
* 2009 - Premio Nacional de Poesía Aguascalientes
* 2011 - Global Exchange People's Choice Award
* 2011 - Presea Corazón de león
* 2011 – Persona de l'any, Time magazine
* 2012 - XX Premio "Don Sergio Méndez Arceo"
* 2012 - Premio Voz de los Sin Voz
* 2017 -Premio Pakal de Oro
* 2018 - Reconocimiento Juan Gelman

## Obres
### Poesia

* Permanencia en los puertos (1982)
* La presencia desierta (1985)
* Oro (1990)
* Trinidad (1992)
* Vigilias (1994)
* Resurrección (1995)
* Pascua (2000)
* Lectio (2004)
* Tríptico del Desierto (2009)
* Vestigios (2013)

### Novel•es

* El bautista (1991)
* El reflejo de lo oscuro F.C.E (1998)
* Viajeros en la noche (1999)
* A través del silencio (2002)
* La confesión (2008)
* El fondo de la noche (2012)
* El deshabitado (2016)

## Referències

* ↑ «Javier Sicilia - Detalle del autor - Enciclopedia de la Literatura en México - FLM - CONACULTA». [Consulta: 16 desembre 2020].
* ↑ «El Universal - - Ubicados, presuntos homicidas: abogado de Sicilia». [Consulta: 16 desembre 2020].
* ↑ Premio al vate Javier Sicilia.
* ↑ «Person Of The Year 2011». Time, 14-12-2011. Arxivat 2013-08-26 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2013-08-26. [Consulta: 16 desembre 2020].
* ↑ México, Secretaría de Cultura de la Ciudad de. «Entregan a Javier Sicilia y Hermann Bellinghausen el Reconocimiento Juan Gelman» (en castellà). [Consulta: 16 desembre 2020].
# Aeroport Internacional Luis Muñoz Marín

L'Aeroport Internacional Luis Muñoz Marín (codi IATA: SJU, codi OACI: TJSJ, codi FAA LID: SJU), també conegut com a Aeroport Internacional Isla Verde, és un aeroport civil-militar anomenat així pel primer governador democràticament electe de Puerto Rico. Està situat al municipi de Carolina a Puerto Rico, a cinc quilòmetres al sud-est de San Juan.
L'aeroport és propietat de l'Autoritat Portuaria de Puerto Rico, però gestionat per Aerostar Airport Holdings, una associació publico-privada en régim de lloguer atorgat pel govern de Puerto Rico per operar i administrar l'aeroport durant 40 anys. SJU és el segon aeroport internacional privatitzat en els Estats Units.
El 22 d'agost de 2011 estigué afectat per les conseqüències de l'Huracà Irene que arribà a Puerto Rico amb pluges intenses i vents huracanats. En les primeres hores del 22 d'agost, l'aeroport va registrar la caiguda de 72,39 mm de pluja en un període de 24 hores i vents que van arribar als 66 km / h.

## Galeria

* Plànol SJU
* Destinacions directes des de SJU
* Avions C-130 Hercules a la Base Aèria de la Guàrdia Nacional Muñiz ANGB

## Referències

* ↑ «Air Traffic Activity System (ATADS)» (en anglès). [Consulta: 15 juny 2015].
* ↑ «Puerto Ricans protest deal with Mexican firm to run airport» (en anglès). EFE, 13-02-2013 [Consulta: 25 febrer 2013].
* ↑ Sechler, Bob «Puerto Rico Airport to Go Private» (en anglès). The Wall Street Journal, 26-02-2013 [Consulta: 27 febrer 2013].
* ↑ «Current Weather Conditions: San Juan, Luis Munoz Marin International Airport, PR, United States». [Consulta: 15 juny 2015].(anglès)

## Vegeu també

* Llista d'aeroports de Puerto Rico

## Enllaços externs

* Aeroport Internacional Luis Muñoz Marín - Lloc web oficial
# Dècada del 480 aC

La dècada del 980 aC comprèn el període que va des de l'1 de gener del 489 aC fins al 31 de desembre del 480 aC.

## Esdeveniments

* Inici de la Segona Guerra Mèdica entre Pèrsia i Grècia
* Cultura de La Tène a Europa
* Revolta a Egipte contra el domini persa

## Personatges destacats

* Darios I el Gran
* Èsquil
# AS Saint-Louisienne

L'Association Sportive Saint-Louisienne, ASSL, fou un equip de futbol de l'Illa de la Reunió que jugava a la Primera Divisió de les Illes Reunió, la màxima categoria de futbol en el departament d'ultramar de França. Anteriorment s'anomenà Société Sportive de la Saint-Louisienne.
El maig de 2021 entrà en liquidació i desaparegué per deutes.

## Palmarès

* Primera Divisió de l'Illa de la Reunió:
       1958, 1963, 1964, 1965, 1966, 1967, 1968, 1969, 1970, 1982, 1988, 1997, 1998, 2001, 2002, 2012
* Copa de l'Illa de la Reunió:
       1964, 1968, 1969, 1970, 1981, 1987, 1995, 1996, 1998, 1999, 2002, 2013
* Copa D.O.M:
       1989, 1998, 1999, 2002
* Copa D.O.M.–T.O.M.:
       2000, 2003

## Referències

* ↑ «SS Saint-Louisienne». Perform Group. [Consulta: 5 abril 2015].
* ↑ «La Saint-Louisienne n’échappe pas à la liquidation judiciaire». Zinfos974, 21-05-2021.
* ↑ «Réunion - List of Champions». RSSSF.
* ↑ «Réunion - List of Cup Winners». RSSSF.
* 1 2 «France - Coupe des clubs champions d'Outremer (Coupe D.O.M.-T.O.M.)». RSSSF.
* ↑ «Le parcours des clubs ultramarins» (en francès). Fédération Française de Football. Arxivat de l'original el 11 d’abril 2015. [Consulta: 5 abril 2015].
# Anauyá

L'anauyá és una llengües arawak de l'Alt Amazones extingida, poc certificada i sense classificar. Kaufman (1994) la va col·locar a la seva branca Wainumá, però això no fou seguit per Aikhenvald (1999). Era parlada als marges del riu Castaña, un afluent del riu Siapa (Veneçuela).

## Llista de paraules

Ramírez va fer una llista de vocabulari de flora, fauna i artefactes culturals:

## Referències

* 1 2 Ramirez, Henri (2019). Enciclopédia das línguas arawak: acrescida de seis novas línguas e dois bancos de dados. (no prelo)
* ↑ Ramirez, Henri, & França, Maria Cristina Victorino de. (2019). Línguas Arawak da Bolívia. LIAMES: Línguas Indígenas Americanas, 19, e019012. https://doi.org/10.20396/liames.v19i0.8655045
* ↑ Ramirez, Henri. Enciclopédia das línguas arawak: acrescida de seis novas línguas e dois bancos de dados. 4. 1. Curitiba: Editora CRV, 2020, p. 254. DOI 10.24824/978652510231.3. ISBN 978-65-251-0231-3 [Consulta: 20 juny 2021]. Arxivat 2021-06-29 a Wayback Machine.
# La Parra (l'Esquirol)

La Parra és un mas a un km al nord del poble de l'Esquirol (Osona) catalogada a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. És un gran casalot que fou residència de cavallers i donzelles durant els segles xii i xv. Fou reformada al segle xix, moment en què s'erigí la capella datada cap al 1850.

## Masia

Masia de planta rectangular coberta a quatre vessants. Consta de planta baixa i dos pisos. La façana es troba orientada a ponent i el portal es descentrat del cos de la casa. A la part dreta sobresurt al cos d'una capella a la qual s'accedeix des del mas. Al sector nord i a nivell de primer pis i segon sobresurten unes galeries sostingudes per pilars. Sota les galeries, a planta baixa, hi ha un gros portal d'arc rebaixat sostingut per pilars. És construïda amb pedra i arrebossada al damunt. L'estat de conservació és bastant dolent encara que les estructures es mantinguin fermes; l'arrebossat està molt deteriorat.

## Capella

Edifici religiós de petites dimensions annexionada al mas al sector de ponent. El portal es troba orientat a migdia, com els porxos del mas. És rectangular i al damunt hi ha un petit òcul amb dovelles de pedra i una reixa. És coberta a una sola vessant i l'absis de planta semicircular es troba al sector de tramuntana. És construïda amb pedra i arrebossada. Els elements de ressalt són de pedra i l'estat de conservació és mitjà.
Segons els habitants del mas la capella està dedicada a la Verge de Loreto, però segons la bibliografia és dedicada a la Mare de Déu de Gràcia. La llinda del portal indica la data de construcció: 1850.

## Referències

* 1 2 3 4 «Mas la Parra». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 26 setembre 2017].
# Jean Dolidier

Jean-Aimé Dolidier (30 d'abril de 1906 - 1971) era un obrer ebenista sindicalista de la Confederació General del Treball de França i un presoner supervivent del camp de concentració de Neuengamme a Hamburg a Alemanya. Dolidier era un resistent francès capturat el 1943 i empresonat a la ciutadella de Sisteron abans de la seva deportació. Va ser un dels fundadors i president de l'Amicale internationale de Neuengamme. Des de 1953, va fer realitzar una primera columna commemorativa sobre el terreny de l'antic hort del camp, el Lagergärtnerei; un lloc al qual els SS feien escampar com a adob les cendres del crematori. Després de tornar a França va continuar la seva activitat per a millorar la seguretat social a Pierrefitte-sur-Seine. Va esdevenir el president de la caixa Caisse primaire centrale de la sécurité sociale de la Région Parisienne. A Pierrefitte-sur-Seine, una policlínica porta el seu nom des del 1972. A Neuengamme el carrer Neuengammer Heerweg que condueix al museu i al monument dedicats al camp, va ser rebatejat Jean-Dolidier-Weg el 1986.

## Referències

* ↑ Bulletin d'information et de liaison de l'Association Nationale pour la Mémoire des Résistants et Patriotes emprisonnés à Eysses. Unité Combattante déportée à Dachau Arxivat 2008-11-12 a Wayback Machine. Décembre 2007 pàgina 4
* ↑ Monique Houssin, Résistantes et résistants en Seine-Saint-Denis: un nom, une rue, une histoire, Paris, Les éditions de l'Atelier, 2004, pàgina 161, ISBN 2-7082-3730-6)