OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cogoleto

Cogoleto (en ligur Cogoêuo o Coghêuo) és un comune italià, situat a la regió de la Ligúria i a la ciutat metropolitana de Gènova. El 2011 tenia 9.137 habitants. Limita amb les comunes de Arenzano, Sassello i Varazze.

## Geografia

Situat a la costa de la Riviera del Ponent, és la comune més occidental de la província. Té una superfície de 20,36 km² i les frazioni de Lerca, Sciarborasca i Pratozanino, que es troben a l'interior, a la zona muntanyosa.

## Història

La zona de Cogoleto és identificada a la Taula de Peutinger com a Hasta, amb l'existència d'un pont que fou destruït durant la Segona Guerra Mundial pels bombardeigs aliats. La primera menció de la vila data de 1039, i el 1091 fou incorporada al marquesat de Bonifaci del Vasto de Savona. El 1343 fou adquirida per la República de Gènova.
L'11 d'abril de 1800 va ser el camp de batalla d'un enfrontament entre les tropes franceses i l'exèrcit austríac. Posteriorment Cogoleto passà a formar part del Regne de Sardenya, abans de la unificació italiana.

## Personatges històrics

Segons alguns historiadors Cristòfor Colom hauria nascut en aquesta vila.

## Agermanaments

* Ober-Ramstadt, Alemanya, des del 1960
* Santa Coloma de Gramenet, Catalunya, des del 1997
* Olímpia, Grècia, des del 2005
* Saint-André-les-Vergers, França, des del 2005

## Referències

* ↑ Frisoni, Gaetano. Nomi propri di città, borghi e villaggi della Liguria del Dizionario Genovese-Italiano e Italiano-Genovese. Gènova: Nuova Editrice Genovese.
* ↑ «Dades Istat el 31 desembre 2011». Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 16 juliol 2015].
* ↑ Francesco Maria Accinelli, Atlante Ligustico, Gènova 1774
* ↑ Olivieri a Cenni storici degli uomini celebri d'Italia sosté que Colombo ebbe vita in Cogoleto.
* ↑ Abbate Advocat, Dizionario storico art.Colombo, Colombo [...] nacque nel 1442. in Cogoleto
* ↑ Louis-Maïeul Chaudon i Antoine-François Delandine, Noveau Dictionaire Historique, Tom.3, vol.C
* ↑ Marioni, Notizie Geografiche, 5. Gènova
* ↑ Antoine-Augustin Bruzen de La Martinière, Grand Dictionaire Geografique, tom.1
* ↑ Louis Moreri, Le grand dictionnaire historique
* ↑ Gilbert-Joseph-Gaspard Chabrol de Volvic, Statistique des provinces de Savone, Jules Didot ainé, 1824
* ↑ Gerolamo Boccardo, Nuova enciclopedia italiana, Unione Tipografico-Editrice Torinese, 1882
* ↑ Gonzales de Oviedo a "Historia generai y naturai de las Indias i a Cronica de la Indias
* ↑ Padre Nicolò Calvi, Cronaca
* ↑ Paolo Interiano, noble genovès, a Ristretto delle historie Genovesi, Lucca 1551
# Retrat d'un cavaller desconegut

El Retrat d'un cavaller desconegut, datat circa 1605, és una obra d'El Greco, que consta amb el número 141 en el catàleg raonat d'obres d'aquest pintor, realitzat pel seu especialista Harold Wethey.

## Anàlisi de l'obra

Pintura a l'oli sobre llenç; 74 x 47 cm.; circa 1605; Pollok House; Glasgow.
Signat amb lletres cursives gregues, sobre l'espatlla dreta, de forma fragmentària: δομήνικος Θεοτοκóπουλος εποíει (doménikos theotokópoulos e`poíei)
Aquest llenç demostra una representació objectiva del personatge, i està totalment acabat. El cavaller és un home madur, però no vell, que mira l'espectador amb franquesa, mentre recolza la seva mà dreta a la cintura. El seu cap destaca sobre el blanc escarolat, el disseny del qual és el mateix que el del puny visible. Aquesta pintura havia estat retallada, perdent-se la meitat de la mà dreta, a la part inferior del quadre.

## Procedència

* Gabriel Bermudez, Toledo,
* comprat per Baron Taylor;
* Lluís Felip I de França,
* Galerie Espagnole, Louvre, Paris, 1838-48;
* Venda dels béns de Louis Philippe, Christie's, Londres, 1853, lot 22, anomenat 'Portrait of a Gentleman of the time of Philip III', by D. Théocopuli,
* Comprat per Colnaghi, £10; Sir William Stirling Maxwell;
* Per descendència, al seu fill, Sir John Stirling Maxwell;
* Per descendència, a la seva filla, Mrs Anne Maxwell Macdonald,
* Donació de Mrs Anne Maxwell Macdonald, any 1967.

## Referències

* ↑ Gudiol, José. op. cit., p. 251.
* ↑ Wethey, Harold E. op. cit., p. 105.
* ↑ «Portrait of a Man, Core Record» (en anglès). Nice Paintings. Arxivat de l'original el 2013-09-27. [Consulta: 6 maig 2020].

## Bibliografia

* Wethey, Harold Edwin; El Greco y su Escuela (Volumen-II); Ediciones Guadarrama; Madrid-1967.
* Cossío; Manuel Bartolomé; El Greco de Cossío; Lecturas Hispánicas; Zaragoza-2016; ISBN 978 1539 832690.
* Gudiol, José; Doménikos Theotokópoulos, El Greco; Ediciones Polígrafa, S.A.; Barcelona-1982; ISBN 84-343-0031-1.
# Aeroport Internacional Taoyuan

L'Aeroport Internacional de Taiwan Taoyuan (codi IATA: TPE, codi OACI: RCTP) és un aeroport internacional que serveix a Taipei i al nord de la República de la Xina (Taiwan). Situat a uns 40 km a l'oest de Taipei, en el districte de Dayuan, Taoyuan, l'aeroport és el més gran de Taiwan. També era l'aeroport més concorregut de Taiwan abans de la pandèmia de COVID-19 que va afectar l'illa el 2020. Està operat per la Corporació de l'Aeroport Internacional de Taoyuan. En 2016, va ser classificat com el millor aeroport per la seva grandària a la regió d'Àsia-Pacífic pel Consell Internacional d'Aeroports.
L'aeroport va obrir les seves operacions comercials en 1979 amb el nom d'Aeroport Internacional Chiang Kai-shek i va ser rebatejat en 2006. És un important centre de transbord regional, centre de passatgers i porta d'entrada a destinacions a Àsia, i és un dels dos aeroports internacionals que serveixen a Taipei. L'altre, l'aeroport de Taipei Songshan, està situat dins dels límits de la ciutat i va ser l'únic aeroport internacional de Taipei fins a 1979. En l'actualitat, Songshan serveix principalment per a vols xàrter, vols intrainsulars i vols internacionals limitats.
En 2018, Taiwan Taoyuan va manejar un rècord de 46,5 milions de passatgers i 2,3 mil milions de kg de càrrega, la qual cosa ho converteix en l'onzè aeroport més ocupat a escala mundial pel trànsit internacional de passatgers, i el vuitè més ocupat en termes de trànsit de càrrega internacional en 2018. És el principal centre internacional de la China Airlines, EVA Air i Starlux Airlines. També és un centre d'operacions de Mandarin Airlines, Uni Air i Tigerair Taiwan.
L'aeroport compta actualment amb dues terminals, que estan connectades per dos curts transportadors de persones. La tercera terminal està en construcció, mentre que la quarta està previst. El MRT de l'aeroport de Taoyuan (xinès: 桃園機場捷運) connecta les terminals entre si de manera subterrània, i proporciona transport a la ciutat de Taipei.

## Estadístiques

See source Wikidata query and sources.

## Referències

* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«». National Immigration Agency. Arxivat de l'original el 2015-06-26.
* ↑ «Taiwan Taoyuan Int'l Airport named best airport in Asia-Pacific». Taiwan News, 07-03-2017.
* ↑ «'Chiang Kai-shek' airport enters dustbin of history». Taipei Times, 07-09-2006.
* ↑ «Taiwan News Encyclopedia: Songshan Airport». Radio Taiwan International, 19-06-2010. Arxivat de l'original el 2011-07-17.
* ↑ «Preliminary world airport traffic rankings released». Airports Council International, 13-03-2019. Arxivat de l'original el 2020-05-17.
* ↑ «International Passenger Rankings». Airports Council International, 11-04-2016. Arxivat de l'original el 2015-10-16.
* ↑ «Terminal». Taiwan Taoyuan International Airport. Arxivat de l'original el 2010-12-04.
* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«». Arxivat de l'original el 2015-04-03.
* ↑ «Taoyuan to have fourth terminal», 14-09-2015.
# Ajuntament de Monistrol de Montserrat

L'Ajuntament de Monistrol de Montserrat és una casa consistorial de Monistrol de Montserrat (Bages) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Casa entre mitgeres de grans dimensions. Consta de quatre pisos en alçada i les golfes. Te diverses obertures de grans dimensions distribuïdes regularment i algunes d'elles s'obren a petits balcons. Tota la façana està arrebossada i pintada excepte un sòcol que recorre tota la part baixa i que és de pedra vista.

## Història

Hi ha una llinda amb la data 1567-69.

## Referències

* 1 2 «Ajuntament de Monistrol de Montserrat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2018].
# Levi Davis

Levi Simeon Davis (Birmingham, 12 de març de 1998) és un jugador anglès de rugbi a 15 que juga d'ala. Actualment es troba en parador desconegut; al moment de la seva desaparició, jugava al Worthing Raiders de la National League 2 South.

## Carrera professional

Davis va fer el seu debut amb el Bath el 2017. Va fer la seva primera aparició per a Bath a la Premiership Rugby l'octubre del 2019 contra els Bristol Bears. El gener de 2020, Davis es va unir a l'Ealing Trailfinders en préstec per la resta del Campionat RFU 2019-20, fent 3 aparicions abans que la temporada es veiés interrompuda per la pandèmia per COVID-19. L'agost de 2020, es va unir a l'Ealing en una transferència permanent, després d'haver deixat Bath, signant un contracte de dos anys.
Levi es va unir al Worthing Raiders la tardor del 2021 fent el seu debut al partit fora contra el Henley Hawks. Va marcar el seu primer assaig en una derrota per 28-26 a casa davant l'Hinckley una setmana després.

## Vida personal

Davis va participar en The X Factor: Celebrity a finals del 2019, com a part del grup Try Star juntament amb els seus companys de rugbi Thom Evans i Ben Foden. Va quedar 5è a la competició.
El setembre de 2020, Davis es va declarar bisexual. Es va convertir així en el primer jugador professional de rugbi que es declarava bisexual mentre seguia jugant.
Va llançar el seu primer senzill (una cançó titulada 'With Me') sota el nom de LEDA el 14 de setembre de 2022.
El novembre de 2022, es va denunciar la seva desaparició després que el seu antic club de rugbi va fer una crida per obtenir informació sobre el seu parador, i el van veure per última vegada en un pub irlandés a la rambla de Barcelona, el 29 d'octubre.

## Referències

* ↑ «Rugby player Levi Davis missing as Bath Rugby issue urgent appeal for information». Wales Online, 06-11-2022. [Consulta: 6 novembre 2022].
* ↑ «Levi Davis». Ultimate Rugby. [Consulta: 20 juny 2021].
* ↑ «Premiership: Relive Bristol's big win against Bath». , 19-10-2019.
* ↑ «Bath Rugby winger Levi Davis heads out on loan to Championship club». , 31-01-2020.
* ↑ «Levi Davis signs for Ealing Trailfinders». , 10-08-2020.
* ↑ West, Amy. «Love Island stars and more sign up for Celebrity X Factor». Digital Spy, 30-09-2019. [Consulta: 30 setembre 2019].
* ↑ , 30-11-2019.
* ↑ «Celebrity X Factor and rugby star Levi Davis comes out as bisexual after battling 'sense of shame' for years». Metro, 14-09-2020.
* ↑ https://www.thetimes.co.uk/article/rugby-player-levi-davis-missing-after-night-out-in-barcelona-pub-0xmgl2d03
* ↑ «Levi Davis: Former Bath rugby and X factor star missing in Spain». BBC News, 06-11-2022. [Consulta: 6 novembre 2022].
# Atilio François Baldi

Atilio François Baldi (Juan González, departament de Colonia, 22 de maig del 1922 - Montevideo, 27 de setembre del 1997) va ser un ciclista uruguaià que va combinar tant la ruta com la pista. Va participar en dues edicions dels Jocs Olímpics.

## Trajectòria

Va ser campió nacional en les categories més variades, excepte en velocitat, guanyant des del 1943 al 1952 en què es va retirar. Va competir en campionats Rioplatencs, Americans i Mundials. Fou ciclista Olímpic i va guanyar tres vegades la Volta Ciclista de l'Uruguai (1946, 1947 i 1948). Al Campionat del món de ciclisme en pista de 1947, disputat al Parc dels Prínceps a París, 1947 va guanyar la segona posició en la modalitat de Persecució amateur. Fou quart als Jocs Olímpics i campió Americà i Sud-americà.
Guanyador d'una medalla de plata per darrere de l'italià Arnaldo Benfenati.
En carretera destaca les seves tres victòries a la Volta a l'Uruguai.

## Palmarès

* 1941
** Vencedor d'una etapa a la Volta a l'Uruguai
* 1946
** 1r a la Volta a l'Uruguai i vencedor de 9 etapes
* 1947
** 1r a la Volta a l'Uruguai i vencedor de 4 etapes
* 1948
** 1r a la Volta a l'Uruguai i vencedor de 3 etapes
* 1952
** 1r a la Mil Millas Orientales

## Referències

* ↑ «Atilio François». olympedia.org. [Consulta: 20 març 2022].
* ↑ «Atilio François». sports-reference.com, 18-04-2020. Arxivat de l'original el 2020-04-18. [Consulta: 20 març 2022].
* ↑ «Atilio François Baldi» (en anglès). cyclingarchives.com. [Consulta: 20 març 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Lemsahl-Mellingstedt

Lemsahl-Mellingstedt (en baix alemany Lemsole-Mellingsteed) és un barri del bezirk de Wandsbek a la ciutat estat d‘Hamburg a Alemanya. El 2012 tenia 6581 habitants, una baixada lleugera de 171 habitants des de 2006 sobre una superfície de 7,9 km². Es troba al nord-est de la ciutat i a l'oest toca la frontera amb Slesvig-Holstein a Glashütte, un nucli de Norderstedt.
Uns túmuls al marge del parc natural del Wittmoor testimoniegen d'una ocupació humana a les edats de pedra i de bronze. El primer esment dels pobles Mellinghestede i Lemsole data del 1271. El capítol d'Hamburg va adquirir dos masos el 1271 i el monestir de Sant Joan a Harvestehude també hi tenia unes propietats, però la majoria del territori d'ambdós pobles pertanyia a senyories de Holstein. El 1889, sota l'ocupació prussiana, va integrar el districte de Stormarn. Després la llei de l'àrea metropolitana d'Hamburg (Gross-Hamburg-Gesetz) del 1937 va passar a la ciutat estat d'Hamburg.
Després de la fusió amb Hamburg, el nucli va urbanitzar-se ràpidament: de 950 habitants el 1937, passà a 7.018 el 1998 des d'aleshores va començar a decréixer i va perdre en quinze anys uns 500 habitants. Unes noves urbanitzacions haurien de parar aquesta baixa. El barri sofreix de la seva posició excentrada: un prolongament de la línia S1 del metro de Poppenbüttel cap a Duvenstedt, planificat als anys 1960 mai no va realitzar-se.

## Monuments i turisme

* El sender al costat de l'Alster
* Les ruïnes de la resclosa Mellingburger Schleuse, una etapa del canal Alster-Beste, monument llistat
* El monument admonitori dedicat al camp de concentració al parc natural de l'aiguamoll de Wittmoor, un dels primers camps del règim nazi
* El Mellingbek a la frontera amb Poppenbüttel
* El monument del camp de concentració de Wittmoor, tallat a un bloc erràtic
* La vall del Horstbek
* La resclosa de Mellingburg

## Persones

* Karen Duve, escriptora
* Eva Habermann, actriu
* Charlotte Richter-Peill, escriptora
* Christiane Krüger, actriu
* Patrick Bach, actor

## Bibliografia

* Lemsahl-Mellingstedt: Bilder eines Bauerndorfes, Heimatbund Lemsahl-Mellingstedt, 2004, 42 pàgines (Imatges d'un poble rural)
* M. Rathje, 700 Jahre Lemsahl-Mellingstedt, Heimatbund, Editorial Kotkamp, 1971, 52 pàgines (Set-cents anys de Mellingstedt-Lemsahl)
* Heinrich Kahl, Liebes altes Duvenstedt und Lemsahl-Mellingstedt: Bilder und Berichte aus der Vergangenheit, Husum, Editorial Hansa, 2004, 158 pàgines, ISBN 9783920610788

## Referències

             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Lemsahl-Mellingstedt
* ↑ «Lemsahl-Mellingstedt», Hamburger Stadtteil-Profile 2012, Hamburg, Statistikamt Nord, 2012, pàgines 158-159-163, ISSN 1863-9518
* ↑ Kai Schiller, «Lemsahl-Mellingstedt: Ein stilles Doppeldorf mit viel Historie», Hamburger Abendblatt, 14 de maig de 2012
* ↑ Web oficial de la ciutat d'Hamburg Lemsahl-Mellingstedt
* ↑ Wohnungen am Spechtort - Pläne wurden vorgestellt», Hamburger Abendblatt, 16 d'octubre de 2012
* ↑ Ralf Heinsohn, Schnellbahnen in Hamburg: die Geschichte von S-Bahn und U-Bahn: 1907 - 2007, Books on Demand, 2006, pàgina 116, ISBN 9783833451812
# Les Destres

Les Destres és un veïnat del municipi d'Aiguamúrcia i una sufragània de l'antiga parròquia de l'Albà, a la comarca catalana de l'Alt Camp, que pertanyia a l'antic terme de l'Albà. Està situat al peu de la carretera local TV-2443, a tres quilòmetres de l'Albà, situat a l'est, i a dos d'Aiguamúrcia, al sud-oest.
Al cens de l'any 2007 tenia 2 habitants (n'eren 6 el 2001). S'hi troben les restes d'un edifici medieval, la Torre de les Destres, una torre de defensa al costat d'un mas i l'església romànica de Sant Pere de les Destres.

## Referències

* ↑ Ramon Corts i Blay, Joan Galtés i Pujol & Albert Manent, Diccionari d'història eclesiàstica de Catalunya, Volum 1, Barcelona, Generalitat de Catalunya, 1998, pàgina 37, ISBN 9788439346135
* ↑ «Les Destres». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Ricard Ballo i Montserrat Tañá, «Torre de Les Destres», Catalunya Medieval, 2011-2013 [Consulta el 20 de novembre de 2013]
# Aeroport Internacional de Chubu

L'Aeroport Internacional de Chubu (codi IATA: NGO, codi OACI: RJGG) (en japonès: 中部国際空港, Chūbu Kokusai Kūkō) és un aeroport situat en una illa artificial a la badia d'Ise, dins els dominis de la ciutat de Tokoname i a 35 km al sud de Nagoya.

## Referències

* ↑ AIS Japan

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial de l'Aeroport Internacional de Chubu
* Informació de l'aeroport del World Aero Data
# Riccardo Frizza

Riccardo Frizza (Brescia, 14 de desembre 1971) és un director d'orquestra italià, preferentment dedicat a la direcció d'òperes.
Va estudiar a les acadèmies de música de Milà, Pescara amb Gilberto Serembe i Verona, va ser deixeble de Gianluigi Gelmetti a l'Accademia Chigiana entre 1996-1999 i fins a l'any 2000 va ser director de l'orquestra simfònica de la seva ciutat natal.
Va dirigir el Festival Rossini de Pesaro, el Festival dei Due Mondi a Spoleto, Festival de Martina Franca, Festival Verdi a Parma, Verona, Brescia, al Teatro Verdi a Busseto, Bergamo, Roma, Bolonya, Torí, Gènova i Florència entre altres places líriques italianes.
Internacionalment ha dirigit, entre d'altres, Luisa Miller a Leipzig, I Capuleti e i Montecchi a Bilbao, La fille du regiment a Washington, Rigoletto a Tòquio, Maria Stuarda a Houston, Tancredi a Madrid, Aida a Seattle, Il barbiere di Siviglia a Dresden, Simon Boccanegra a Hamburg, Don Giovanni a Viena, I Capuleti e i Montecchi a Barcelona.
Va debutar al Metropolitan Opera de Nova York l'any 2009 amb Rigoletto i Il trovatore, va tornar a la temporada 2010 per a l'estrena al teatre d'Armida de Rossini amb Renée Fleming.

## Discografia

* Donizetti, La filla del regiment, Gènova, Frizza, DVD
* Donizetti, Maria Stuarda, Macerata 2007 DVD
* Bellini-Donizetti, Recital Juan Diego Florez, Frizza.
* Martinu, Mirandolina, ONBelarus
* Rossini, Tancredi, Florència, DVD
* Rossini, Mathilde de Shabran, Frizza.
* Verdi, Nabucco, Gènova, Frizza, DVD
* Verdi, Erwin Schrott recital, Frizza. Decca

## Referències

* ↑ Bio of Riccardo Frizza - The Metropolitan Opera

## Enllaços externs

* Biografia en anglès
# Joan Carles Ventura

Joan Carles Ventura (Sueca, 1978) és un escriptor valencià. Entre d'altres, ha treballat com a guionista i director de programes de diferents cadenes de televisió com À punt, TVE, IB3, Canal 9, Punt 2, Telemadrid i CMM TV.
L'any 2017 va publicar la seva primera novel·la, Camins dubtosos, un thriller ambientat a terres valencianes, a la qual va seguir Em diuen Fletxa . Amb Estira el fil, Ariadna, publicà la seua primera obra adreçada a un públic juvenil.

## Obres publicades

Novel·la
* Camins dubtosos. Al Revés (col·lecció Crims.cat), 2018
* Em diuen Fletxa. Al Revés (col·lecció Crims.cat), 2019
* Fletxes desviades. Clandestina (col·lecció Crims.cat), 2022
Narrativa infantil i juvenil
* Estira el fil, Ariadna!. Tabarca Llibres, 2020
* Un món per guanyar. Jollibre (Santillana), 2021
* Cròniques distòpiques. Jollibre (Santillana), 2022
Narrativa breu
* Incontinències: escrits de joventut. El Toll, 2017
* La Troballa. Edicions Bromera (campanya Llegir en valencià), 2021

## Referències

* ↑ «CAMINS DUBTOSOS (BOOKTRAILER)». [Consulta: 5 febrer 2024].
* ↑ «Estira el fil, Ariadna!, de Joan Carles Ventura, guanyadora del Premi de Narrativa Juvenil Ciutat de Torrent - Info Torrent», 15-11-2019. [Consulta: 5 febrer 2024].
* ↑ «Un viatge inesperat». [Consulta: 5 febrer 2024].
* ↑ Clandestina, Editorial. «Em diuen fletxa». [Consulta: 5 febrer 2024].
* ↑ Santillana, Loqueleo. «Un món per guanyar» (en castellà). [Consulta: 5 febrer 2024].
* ↑ «Llegiu, llegiu, que el món s'acaba!», 01-04-2022. [Consulta: 5 febrer 2024].
# Akikiki de Kauai

L'akikiki de Kauai (Oreomystis bairdi) és un ocell hawaià de la família dels fringíl·lids (Fringillidae). És l'única espècie del gènere Oreomystis Stejneger, 1903, si bé Manucerthia mana ha estat també inclòs dins d'ell.

## Descripció

* És un petit ocell que mesura uns 13 cm de llarg, amb un pes de 12-17 g. Sense dimorfisme sexual. Potes i bec color rosa. Bec cònic i petit, lleugerament corbat.
* Adults amb plomatge gris per sobre i blanc per sota. Cua curta.
* Joves amb grans anells oculars blancs, cella pàl·lida que es pot presentar també als adults.

## Hàbitat i distribució

Selva humida de les muntanyes de Kauai, a les illes Hawaii.

## Referències

* ↑ «Akikiki de Kauai». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/04/2022(català)
# Loció postafaitada

La loció de massatge o loció postafaitat, també coenguda l'anglicisme aftershave, és un líquid, gel, o bàlsam utilitzat sovint per l'home després de l'afaitada. Pot contenir un agent antisèptic com l'alcohol per prevenir la infecció de talls així com preservar la pell entumida o danyada, perfumar, i comportar-se com a crema hidratant, combatent la sequedat de la pell i protegint contra les inclemències. Un astringent a base d'alcohol, sense fragància, també pot ser usat com a loció de massatge. Es diu que l'alcohol que conté una loció tanca els porus de la pell i impedeix la irritació típica que produeix la fulla d'afaitar. La seva composició habitual sol incloure alcohol, aigua, fragància i propileneglicol (o altres humectants).
Hi ha diversos tipus de locions per a després de l'afaitada: a alcohol, en crema sense alcohol, en crema amb un toc d'alcohol, en crema dura i fins i tot en talc. Les composicions en alcohol s'han usat des de fa molt de temps i són perfectes per a pells grasses. Les locions de massatge en crema i sense alcohol, per la seva banda, són preferibles per a les pells sensibles.
Abans de l'aparició d'aquests tipus de loció de massatge s'usava una pedra d'alum, que és un mineral natural amb efectes cicatritzants i antiinflamatoris en la pell. Substàncies semblants a la loció de massatge van ser usades a l'antic Egipte per a netejar i com a desodorant en els processos d'embalsamament d'un mort abans d'haver-lo abrigat en benes de lli i dipositar-lo al sarcòfag.

## Vegeu també

* Brotxa d'afaitar
* Navalla d'afaitar
* Maquineta d'afaitar

## Referències

* ↑ «Loció postafaitada». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ http://es.scribd.com/doc/38218306/2/El-afaitado-clasico