OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Art romànic a Astúries

L'art romànic a Astúries és un estil artístic que es va desenvolupar a Astúries entre els segles xi i xiii i que es caracteritza per una doble influència, la de l'art romànic europeu general i la de l'art asturià o prerromànic precedent. Es considera que existeixen més de dues-centes mostres d'art romànic asturià. Destaca especialment l'ornamentació dels capitells.
Les obres més destacades del període són les següents:
* Església de Santa Maria Magdalena de Villaviciosa
* Església de San Salvador de Fuentes
* Església de San Andrés de Valdebárzana
* Església de Santa María de la Oliva
* Església de San Juan de Amandi
* Col·legiata de San Pedru de Teberga
* Monestir de San Pedro de Villanueva a Cangues d'Onís
* Monestir de Santa María d'Oubona

## Referències

* ↑ Álvarez Martínez, Maria Soledad. El arte románico en Asturias, Trea, 1999
# Agència de la Unió Europea per a la Ciberseguretat

L'Agència de la Unió Europea per a la Ciberseguretat (ENISA) és una agència de la Unió Europea (EU) que vetlla pel bon funcionament de les xarxes de comunicació així com la seva seguretat. És un organisme especialitzat en ciberseguretat. Té la seu a Càndia i una oficina a Atenes (Grècia), i ofereix assistència als Estats membres de la UE, la Comissió i tots els interessats en la prevenció i l'actuació davant els problemes de seguretat de les xarxes i la informació.

## Història

Fou creada el 2004 pel Consell de la Unió Europea i el Parlament Europeu, entrant en funcionament a partir de l'1 de setembre de 2005. Té la seu a la ciutat grega de Càndia, població situada a l'illa de Creta i anomanada avui en dia Heràkleion.
El seu actual director executiu és Andrea Pirotti.

## Funcions

L'objectiu d'aquesta agència és millorar la xarxa i la seguretat de la informació en el si de la Unió Europea. L'agència ha de contribuir al desenvolupament d'una cultura de les xarxes i de seguretat de la informació en benefici dels ciutadans, els consumidors, les empreses i les organitzacions del sector públic de la Unió Europea, i, en conseqüència, contribuirà a facilitar el funcionament del mercat interior de la UE.
Aquesta agència treballa al costat de la Comissió Europea, els Estats membres i, en conseqüència, la comunitat empresarial en el compliment dels requisits de la xarxa i la seguretat de la informació, inclòs el present i el futur de la legislació comunitària. En última instància aquesta agència s'esforça a servir com a centre de coneixements especialitzats, tant als Estats membres i les institucions de la UE per obtenir assessorament sobre qüestions relacionades amb les xarxes i de seguretat de la informació.

## Referències

* ↑ Regulation No 460/2004

## Enllaços externs

* (anglès) Portal de la Xarxa Europea d'Informació i Seguretat Arxivat 2009-04-14 a Wayback Machine.
# Apalatxosaure

L'apalatxosaure (Appalachiosaurus) és un gènere de dinosaure teròpode tiranosauroïdeu que va viure al Cretaci superior en el que actualment és l'est de Nord-amèrica. Com quasi tots els teròpodes, era un predador bípede. Només s'ha trobat un esquelet jove, representa un animal de més de 7 metres de longitud i amb un pes d'uns 600 kg, fet que indica que un adult podria haver sigut més gran. Aquesta espècie destaca per ser el teròpode més complet conegut de la part est de Nord-amèrica.
Els fòssils de l'apalatxosaure s'han trobat a Alabama central, a la formació Demopolis Chalk. Aquesta formació data de l'estatge Campanià del Cretaci superior, de fa un 77 milions d'anys.

## Referències

* ↑ Carr, T.D., Williamson, T.E., & Schwimmer, D.R. (2005). "A new genus and species of tyrannosauroid from the Late Cretaceous (middle Campanian) Demopolis Formation of Alabama." Journal of Vertebrate Paleontology, 25(1): 119–143.
# Aliança Democràtica (Guinea Bissau)

L'Aliança Democràtica (portuguès: Aliança Democrática, AD) va ser una aliança política a Guinea Bissau.

## Història

L'aliança va ser establerta el 1999 i va ser dirigida inicialment per Jorge Mandinga. Inicialment va aplegar al Partit de Convergència Democràtica dirigit per Víctor Mandinga (germà de Jorge) i el Front Democràtic. Va obtenir tres escons a les eleccions parlamentàries de 1999.
L'Aliança va ser part de l'aliança més àmplia Plataforma Unida a les eleccions legislatives de 2004, però no va poder obtenir escó. No obstant això, va obtenir un escó al eleccions parlamentàries de 2008. Va presentar Vicente Fernandes com a candidat a les eleccions presidencials de 2012. Fernandes va acabar sisè amb l'1.4% del vot.

## Referències

* 1 2 Peter Karibe Mendy (2013) Historical Dictionary of the Republic of Guinea-Bissau, Scarecrow Press, p27
* 1 2 Elections in Guinea-Bissau African Elections Database
# Artefacte de Kingoodie

L'artefacte de Kingoodie és un clau incrustat en una pedra trobat el 1844 a Kingoodie Quarry, Escòcia.

## Descobriment

El científic David Brewster va trobar el clau incrustat en un bloc de pedra el 1844 a Kingoodie Quarry, Escòcia. L'any 1985, 141 anys després de la descoberta, el Dr A. W. Medd del British Geological Survey va argumentar que la pedra en la qual es va trobar el martell era molt antiga, gres vermell (Devonià, d'entre 360 i 408 milions d'anys).
Si aquesta datació fos correcta, situaria l'origen del clau centenars de milions d'anys enrere (entre 356 i 404 milions abans de l'aparició de l'ésser humà a la Terra). És per això que es considera el clau de Kingoodie com un «Artefacte fora del seu temps». Hi ha, però, poques referències a la descoberta de l'objecte, i els misteris que envolten el seu descobriment eren típics del segle xix. Casos similars d'objectes misteriosos van ser resolts el segle xx.

## Vegeu també

* Artefactes fora del seu temps

## Referències

* ↑ Science, British Association for the Advancement of. Report of the Annual Meeting (en anglès). J. Murray., 1845.
* ↑ «Nail in sandstone from Kingoodie (UK)» (en anglès britànic). [Consulta: 14 maig 2021].
# Athinaikos AS

L'Athīnaïkos Athlītikos Syllogos (grec: Αθηναϊκός Αθλητικός Σύλλογος), també anomenat Athinaikos Vyronas, és un club esportiu grec de la ciutat d'Atenes. Va ser fundat l'any 1917 a Plaka. Als anys 1950 el club es traslladà a Vyronas i es fusionà amb Nea Elvetia (fundat el 1935), anomenant-se Athinaikos Neas Elvetias AS (grec: Αθηναϊκός Νέας Ελβετίας Αθλητικός Σύλλογος).
L'Athinaikos té seccions de futbol, bàsquet i handbol.

## Secció d'Handbol

És un dels clubs d'handbol grec amb més èxit amb títols tant masculins com femenins.

### Palmarès Masculí

* Lliga grega
** Guanyadors (1): 2005
* Copa grega
** Guanyadors (3): 1997, 2005, 2006

### Palmarès Femení

* Lliga grega
** Guanyadores (2): 1987, 1988
* Copa grega
** Guanyadores (3): 1988, 1995, 1997

## Referències

* ↑ http://www.stadia.gr/vyronas/vyronas-gr.html Perfil a stadia.gr
* ↑ «Name changes». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].

## Enllaços externs

* Web oficial
# Agència dels Estats de Rajputana Oriental

L'Agència dels Estats de Rajputana Oriental fou una de les vuits entitats polítiques britàniques de Rajputana pel control dels estats natius formada per tres estats:
* Bharatpur
* Dholpur
* Karauli
El quarter general de l'agent polític era a Bharatpur (ciutat). La població era d'1.043.867 el 1881, d'1.076.780 el 1891, i d'1.054.424 el 1901 (descens a causa de les fams de 1896-1897 i 1899-1900). La superfície era de 4.379 km². El 86% de la població era hindú. Hi havia 2.271 pobles i 11 ciutats, sent les principals Bharatpur (43.601 habitants el 1901), Karauli (23.482), Dholpur (19.310) i Dig (15.409).

## Bibliografia

* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Apalis de capell

L'apalis de capell o apalis de casquet (Apalis nigriceps) és una espècie d'ocell passeriforme que pertany a la família Cisticolidae propia d'Àfrica occidental i central.

## Referències

* ↑ «Apalis de capell». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 17/01/2023(català)
* ↑ «Master Lists – IOC World Bird List» (en anglès americà). [Consulta: 17 gener 2023].
# Aliança Democràtica Unida del Sudan del Sud

L'Aliança Democràtica Unida del Sudan del Sud (South Sudan United Democratic Alliance SSUDA) és un partit polític del Sudan del Sud fundat el setembre de 2005 pel general Gordon Kong Chuol. Va establir com a branca armada a la South Sudan Defense Forces (SSDF) que després dels acords de pau de Nairobi del gener del 2005 havia quedar desintegrada amb els grups principals units al SPLM/SPLA i les petites faccions i grups formats per la intel·ligència sudanesa a les ordes del govern del Sudan. Gordon Kong i el seu lloctinent Gabriel Tanginya van agafar la direcció de la South Sudan Defense Forces (SSDF) a la que van quedar agregades algunes faccions i individuals que havien passar al servei de Khartum i el 27 d'agost del 2006 el Bureau polític executiu va reorganitzar la direcció del partit, elegint a David de Chan com a president i Thomas Tut Doap com a vicepresident. El partit fou registrat com a partit polític del Sudan.
El 26 de setembre de 2007 la SSUDA va negar haver estat dissolta i haver-se integrat en un nou partit format pocs dies abans (el 23), el South Sudan Democratic Front, al que va esmentar com "el grup del sis" i va dir que usurpava el nom de l'Aliança. El cert és que David de Chand, dirigent de la SSUDA, va integrar el nou partit amb els seus seguidors, tot i que una part del partit va declarar que no els reconeixia autoritat i que estaven expulsats. També el Fòrum Democràtic del Sudan del Sud va negar la seva participació en el nou grup.
Una part del partit va seguir existint sota un lideratge interí. El 2011 es va elegir finalment una nova direcció. Ojulu Ochalla (que ja exercia la direcció interina des del 2007) fou elegit president i es van nomenar 15 membres del Bureau Polític Executiu. El portaveu i secretari general seria Peter Chuol Gatluak, Dabi Baco Dominic secretari d'informació i Richard Aciga Donato Secretari d'Afers Exteriors

## Referències

* SSUDA
# Athletikós Naftikós Ómilos Glyfádas

Plantilla:Fva
L'Athletikós Naftikós Ómilos Glyfádas, (en grec: Αθλητικός Ναυτικός Όμιλος Γλυφάδας, en català: Club nàutic Athletic Glifada), és un club poliesportiu grec amb seu a Glifada, al sud de la ciutat d'Atenes.
L'ANOG és el resultat de la fusió el 1967 de dos clubs esportius de Glifada: Athletikos Omilos Glyphadas (AOG) creat el 1946 (amb seccions d'atletisme, bàsquet, natació, voleibol i waterpolo) i el Naftikos Athletikos Omilos Glyphadas (NAOG) fundat el 1956.
Les actuals seccions són natació, waterpolo masculí, waterpolo femení, vela i tennis. La secció de bàsquet es va unir el 2003 amb l'equip Esperides.

## Palmarès waterpolo masculí

* Lliga grega:
** Campions (4): 1986, 1987, 1989, 1990
* Copa grega
** Campions (3): 1986, 1987, 1989

## Palmarès waterpolo femení

* Copa de Campiones
** Campiones (2): 2000, 2003
** Finalistes (2): 2001, 2004
* Copa LEN
** Finalistes (1): 2006
* Lliga grega:
** Campiones (8): 1989, 1996, 1999, 2000, 2001, 2002, 2004, 2008

## Palmarès bàsquet femení

* Copa grega
** Campiones (2): 2000, 2003

## Enllaços externs

* Athletikós Naftikós Ómilos Glyfádas - Lloc web oficial
* Όταν η Γλυφάδα άνοιξε τον δρόμο www.sport24.gr (grec)
# Aigua d'ordi

L'aigua d'ordi, ordiat, aigua de civada o aigua «civà» és una beguda sense alcohol basada en l'ordi que normalment se saboritza amb llimona o un altre fruit i és una beguda tradicional del País Valencià i d'altres llocs com el Regne Unit (barley water). Es fa bullint les llavors perlades (sense clofolla) i rentades de l'ordi (anomenat també civada, però no és l'espècie Avena sativa), després s'hi aboca aigua calenta, la pela i/o la polpa de la fruita, i s'hi afegeix suc de fruita i sucre al gust. La pela també es pot bullir amb l'ordi.
Fer begudes dels cereals bullits en aigua és una pràctica antiga. El Kykeon (del grec: κυκεών, derivat de κυκάω, "mesclar") era una beguda de l'Antiga Grècia feta principalment amb aigua, ordi i substàncies naturals. Va ser usada en el clímax dels Misteris d'Eleusis, però també era la beguda favorita dels antics camperols grecs.
Una beguda similar d'Escòcia, anomenada atholl brose, es fa amb civada. A Mèxic se'n diu aguas frescas i es ven pels carrers. El te d'ordi rostit és la beguda equivalent i tradicional d'Àsia.
L'aigua d'ordi s'ha fet servir com a primera menja dels infants després de cessar l'alletament. També és un remei casolà per la cistitis.
L'aigua d'ordi està fortament associada amb els campionats de Wimbledon, a on és encara la beguda oficial dels participants.
A la Gran Bretanya actualment, Robinsons Lemon Barley Water és una marca comercial que es ven embotellada.

## Vegeu també

* Orxata, està relacionada etimològicament amb l'ordiat

## Referències

* ↑ «Cystitis». A: Nursing practice: hospital and home : the adult.
* ↑ Robinsons - Official Still Soft Drink. British Lawn Tennis Association.

## Enllaços externs

* De l'aigua civà a l'orxata
# Apalis del Namuli

L'apalis de Namuli (Apalis lynesi) és una espècie d'ocell de la família dels cisticòlids (Cisticolidae) endèmica de les muntanyes muntanyes Namuli, al nord-est de Moçambic. Anteriorment es va considerar una subespècie de l'apalis de collar.

## Descripció

Mesura al voltant de 12 cm de llarg. Té el pili i el clatell grisos i la gola i el pit negres. La resta de les parts inferiors són de color groc i les parts superiors són verdes. Les plomes exteriors de la cua són blanques.

## Taxonomia

Va ser descobert el 1932 per l'ornitòleg anglès Jack Vincent i descrit per ell mateix l'any següent. No hi va tornar a haver registres fins que una expedició el va redescobrir el 1998. Fins al 2017 es va considerar una subespècie de l'apalis de collar (Apalis thoracica).

## Distribució i hàbitat

Es troba únicament als massissos de la muntanya Namuli i de la muntanya Mabu, al nord de Moçambic.
L'hàbitat natural són els boscos de muntanya per sobre dels 1200 msnm, a més del límit del bosc i arbredes adjacents. La tala del bosc és la principal amenaça potencial per a la supervivència, a més de la degradació i fragmentació del seu hàbitat.

## Comportament

S'alimenta principalment d'insectes i d'altres invertebrats petits, però també menja llavors i fruits. Busca aliment en parelles o petits grups, sovint a terra o amb vols curts.
Els mascles i les femelles tenen cants diferents i tots dos canten en duet amb la femella responent el cant del mascle.
El niu és una bola de molsa que construeixen almenys a un metre del terra.

## Referències

* ↑ «Apalis del Namuli». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 15/01/2023(català)
* ↑ «Results for 'Apalis lynesi'» (en anglès). Xeno-canto. [Consulta: 16 gener 2023].

## Bibliografia

* Callan Cohen, Claire Spottiswoode i Jonathan Rossouw (2000) Southern African Birdfinder, Struik, Cape Town.
* Ian Sinclair & Peter Ryan (2003) Birds of Africa south of the Sahara, Struik, Cape Town.
# Aliança Nacional per a la Restauració Democràtica

L'Aliança Nacional per a la Restauració Democràtica (ANRD) és una organització política equatoguineana en l'exili. Va ser fundada en 1974, a Ginebra, per un grup d'opositors al règim dictatorial de Francisco Macías Nguema exiliats a Europa.
L'ANRD va néixer com un organisme unitari d'oposició al règim del president Macías, en el qual s'enquadraven sectors liberals, democristians i socialistes. El seu primer secretari general va ser l'ex-ambaixador guineà a Espanya, Esteban Nsué Ngomo. Al seu tercer congrés, celebrat en la primavera de 1976, l'ANRD es va escindir en dos grups, donant lloc a una profunda crisi en l'organització. D'una banda, es trobaven els antics dirigents del grup (Esteban Nsué i Andrés Moisés Mba Ada, ex-president del Consell de la República); per un altre, el sector més jove (Cruz Melchor Eya Nchama, Valentín Oyono Sa Abegue, José Mbomío). En aquest congrés, l'ANRD es va declarar socialista i va establir els següents objectius: posar fi a la dictadura i establir un règim de llibertats a Guinea Equatorial, promoure la reconciliació nacional, nacionalitzar els sectors econòmics bàsics de la producció nacional i mantenir-se neutrals en la política internacional.
En 2005, l'ANRD es va integrar en la coalició de formacions polítiques d'oposició al règim de Teodoro Obiang Nguema a Guinea Equatorial, denominada Demòcrates pel Canvi per a Guinea Equatorial (DECAM).
L'ANRD es va fer extensament coneguda a Espanya a la fi de 1976, arran de la implicació d'alguns dels seus membres en l'elaboració i difusió de l'anomenat "dossier Trevijano", un breu text freturós d'aparell documental, en el qual s'abocaven greus acusacions contra Antonio García Trevijano, destacat polític republicà i coordinador de la coalició de forces d'oposició a la dictadura franquista, el qual havia tingut un paper rellevant en la descolonització de Guinea Equatorial. Aquest dossier (en realitat dos simples folis), que integrants de l'ANRD van lliurar a diversos partits polítics espanyols, va ser utilitzat pel PSOE per desprestigiar la figura de García Trevijano i, d'aquesta forma, eliminar l'opció de «ruptura democràtica» amb el règim franquista, que defensava l'esmentat polític republicà. Dècades després, el líder de l'oposició a la dictadura guineana, Severo Moto Nsá, va publicar un article en el diari espanyol La Razón, en el qual denunciava que el "dossier Trevijano" estava "ple de dades falses i falsificats" i va ser realitzat "per ordre del PSOE", amb la finalitat d'apartar a García-Trevijano de l'escena política i afavorir el pacte reformista dels partits polítics clandestins de l'oposició amb els prohoms de la dictadura franquista.

## Referències

* 1 2 "Los guineanos que elaboraron un "dossier" contra García-Trevijano le amenazan de muerte". Ya, 21 d'octubre de 1976, p. 10.
* ↑ Nart, Javier. "Tres golpes contra Macías". Interviú, 2-8 de diciembre de 1976, pp. 26-28.
* ↑ Moto, Severo. "El «dossier anti-Trevijano»". La Razón, 1 de juliol de 2000

## Enllaços externs

* Guinea, un enigma que se desvela. La Vanguardia, 21 d'octubre de 1976.
# Aigua de Copenhaguen

L'aigua de Copenhaguen que pren el nom pel seu lloc de preparació original, es tracta d'una aigua de mar preparada al laboratori amb salinitat coneguda, que és utilitzada com un estàndard en experiments de mesura de les propietats de l'aigua marina. Actualment s'anomena aigua marina estàndard i es prepara en diversos laboratoris al voltant del món.

## Referències

* ↑ Emery, William J.; Thomson, Richard E. Data Analysis Methods in Physical Oceanography (en anglès). Elsevier, 2001, p.34. ISBN 0444507566.
* ↑ Fisheries, NOAA. «Standard Seawater? Yes, There Is Such A Thing! | NOAA Fisheries» (en anglès), 29-06-2022. [Consulta: 8 març 2024].
# Maria Juan Donat

Maria Juan Donat (Ontinyent, 1980) també coneguda com Mariua, és una actriu, humorista i presentadora de televisió i ràdio valenciana.
Va començar la seua carrera estudiant art dramàtic en l'Escola Superior d'Art Dramàtic (ESAD) de la Universitat Politècnica de València. S'inicia amb la comèdia en xicotets cafè-teatres al costat de dues companyes d'estudis i més tard, creant la seua pròpia companyia amb espectacles on solament actuava ella especialitzant-se en els monòlegs humorístics destacant No estem bé (amb Eugeni Alemany), Emprenyada, Mare meua!, Treinta y... ¿cuántos?, 13 (d'Albena Teatre) o Pepita i Mariua (amb Pepa Cases) entre d'altres.
En el terreny audiovisual en destaquen les col·laboracions en el programa En el aire d'Andreu Buenafuente i la participació en l'especial de cap d’any de televisió espanyola en 2014 i 2015. També al programa Liarla Pardo (La Sexta) de Cristina Pardo (2017-2018) o com a actriu dramàtica a la sèria Crematorio de Canal+ (2011).
A la radio i televisió valenciana À Punt ha esdevingut una de les cares més reconeixibles amb programes com Comediants (2018-2019), un espai televisiu de monòlegs en valencià on Maria Juan presentava a les i els humoristes que hi participaven, o Assumptes interns (2018-2019) un late night show en què va començar com a col·laboradora i que en la segona temporada va copresentar amb Pere Aznar. També ha presentat programes com Al mal nom, bona cara (2020). Darrerament s'ha iniciat com a presentadora a la ràdio d'À Punt del magazín dels caps de setmana en clau d'humor Podríem fer-ho millor.
Maria Juan és, a més a més, promotora d'una plataforma Riure's en valencià que aglutina a artistes de diverses disciplines que utilitzen el valencià per fer humor com Carol Tomàs, Pepa Cases, Manu Górriz, Toni de l'Hostal, Maria Zamora, Saray Cerro, Rubén Aparisi o Patricia Ferrero.

## Referències

* ↑ S.L, EDICIONES PLAZA. «Maria Juan: "Com més falta de llibertat hi ha, més ganes tenim de fer coses els còmics"» (en castellà). [Consulta: 25 abril 2021].
* ↑ «Maria Juan: “El meu èxit és saber què fa més de 10 anys em dedique al que m'agrada” | Valencia Extra», 26-05-2017. [Consulta: 25 abril 2021].
* ↑ «Conversa amb Maria Juan (Podríem fer-ho millor)». [Consulta: 25 abril 2021].
* ↑ «Riures en valencià. Monòlegs i màgia en valencià» (en castellà), 04-06-2019. [Consulta: 25 abril 2021].
# Aparell lacrimal

L'aparell lacrimal és el sistema fisiològic que conté les estructures orbitals per a la producció i drenatge de llàgrimes.
Consisteix en:
* La glàndula lacrimal, que secreta les llàgrimes, i els seus conductes excretors, que transporten el líquid a la superfície de l'ull; és una glàndula serosa en forma de J situada a la fossa lacrimal.
* Els canalicles lacrimals, el sac lacrimal i el conducte nasolacrimal, pel qual el líquid és transportat a la cavitat nasal, buidant-se anterioinferiorment al cornet nasal inferior del conducte nasolacrimal.
* La innervació de l'aparell lacrimal, que implica tant el simpàtic a través del plexe carotidi de nervis al voltant de l'artèria caròtida interna, i el parasimpàtic del nucli lacrimal del nervi facial.
El subministrament de sang a la glàndula lacrimal és proporcionat per l'artèria oftàlmica amb la seva branca, l'artèria lacrimal, mentre que la sang venosa es drena d'aquesta regió a través de la vena oftàlmica superior. El sistema lacrimal està format per un sistema secretor, que produeix llàgrimes, i un sistema excretor, que drena les llàgrimes. La glàndula lacrimal és la principal responsable de produir llàgrimes emocionals o reflexives. A mesura que es produeixen llàgrimes, una part de líquid s'evapora entre parpellejar i una altra es drena a través del punt lacrimal. Les llàgrimes que s'escorren pel punt s'escorreran cap al nas. Qualsevol excés de líquid que no entri al punt caurà per sobre de la parpella, la qual cosa fa que es vessin les llàgrimes (plor o epífora).

## Referències

* ↑ Cassin, B. and Solomon, S. Dictionary of Eye Terminology. Gainesville, Florida: Triad Publishing Company, 1990.
* ↑ Lutz, Tom. Crying : the natural and cultural history of tears. 1.. New York: W. W. Norton, 1999, p. 69–70. ISBN 0-393-04756-3.