# Arto Paasilinna

Arto Paasilinna (Kittilä, 20 d'abril de 1942 - Espoo, 15 d'octubre de 2018) fou un escriptor finlandès. Treballà com a periodista en diversos mitjans i les seves obres, on es barreja la crítica social i l'humor, foren traduïdes a divuit llengües diferents. Al català es traduí El moliner udolaire (la seva vuitena novel·la, també adaptada al cinema per Jaakko Pakkasvirta el 1982) i El bosc de les guineus (la seva desena novel·la, també adaptada al cinema per a la pantalla petita per Jouko Suikkari el 1986). A El moliner udolaire, l'autor fa un cant a la llibertat individual -en línia semblant a Jäniksen vuosi, 'L'any de la llebre', una de les seves primeres i més reeixides novel·les- i de defensa a la diferència, l'especificitat de cada persona, alhora que reivindica una relació harmònica entre els éssers humans i la naturalesa. Els temes principals de l'autor foren la defensa del medi ambient, la crítica a l'alienació social moderna, el paper dels finlandesos en la història i la descripció de personatges marginals, amb molt d'humor, fregant l'absurd.
Aquest rebuig de la vida urbana occidental es posa de manifest sovint per mitjà de l'allunyament, del viatge. El viatge és una constant en l'obra de Paasilinna des de les seves primeres novel·les com Jäniksen vuosi, l'edició finlandesa de la qual és de 1975 (la traducció italiana, L'anno della lepre, és de 1994 a Iperborea i la traducció castellana, El año del liebre, més recent, és de novembre de 2011 a Anagrama). En aquesta novel·la es narra les peripècies de Vatanen, un periodista, cansat de la seva feina i de la seva vida a la ciutat, que un dia anant per una carretera local atropella una petita llebre. Mirarà d'ajudar la bestiola i, a partir d'aquest fet, inicia un canvi radical en la seva vida: deixa la feina i les propietats, abandona la dona i emprèn un viatge, acompanyat del petit rosegador, cap al nord de Finlàndia, en contacte intens amb la natura dels boscos de la Carèlia.
Les novel·les de Paasilinna són molt divertides, però això no les fa intranscendents ni frívoles, encara que sovint tractin temes seriosos (en una de les seves novel·les, Hurmaava joukkoitsemurha, de la qual hi ha versió castellana, Delicioso suicidio en grupo, tracta sobre el suïcidi). La subjecció a la realitat i la contundent crítica de la societat finlandesa -com a emblema d'una societat occidental qualsevol- no deixen indiferent el lector.

## Bibliografia

Fins al 2009, quan l'autor va patir un ictus cerebral, havia escrit 35 novel·les i 12 obres de no ficció.

### Novel·les

Algunes de les seves novel·les:
* 1981 - Ulvova mylläri
** en català: El moliner udolaire (Edicions 62, 2004), traducció d'Emma Claret Pyrhönen.
* 1983 - Hirtettyjen kettujen metsä (El bosc de les guineus penjades)
** en català: El bosc de les guineus (Edicions 62, 2005), traducció d'Emma Claret Pyrhönen.

## Referències

* ↑ "Ulvova mylläri" a l'Internet Movie DataBase (IMDb). Consultat el 23 de novembre del 2013.
* ↑ "Hirtettyjen kettujen metsä" a l'Internet Movie DataBase (IMDb). Consultat el 23 de novembre del 2013.

## Enllaços externs

* Pàgina web sobre l'autor, en anglès Arxivat 2013-12-02 a Wayback Machine.
* "L'oeuvre drolissime d'Arto Paasilinna.Dans chacun des livres du Finlandais, la farce le dispute à la satire", article d'André Clavel a l'Express, 14/03/2011 (en francès).
* Arto Paasilinna: The Year of the Hare, a "Top 10: Your Favourite Finnish Books", dins this is FINLAND: things you should and shouldn't know (en anglès)
* Voluntats suïcides i crítica social a Delicioso suicidio en grupo d'Arto Paasilinna, dins El que hem llegit (en català)