OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# 141 aC

El 141 aC va ser un any del calendari romà prejulià. Durant la República i l'Imperi Romà es coneixia com l'Any del Consolat de Cepió i Pompeu o també any 613 Ab urbe condita o de la fundació de la ciutat). L'ús del nom «141 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### República Romana

* Aquest any són elegits cònsols Gneu Servili Cepió i Quint Pompeu.
* Gai Leli Sapient, molt amic d'Escipió Emilià que el recolza, és candidat al consolat, però retira la seva candidatura per les falses promeses de Quint Pompeu, que es compromet a retirar-se també, però després es torna a presentar quan Leli ja s'ha retirat formalment. Pompeu és elegit juntament amb Gneu Servili Cepió i Escipió Emilià sofreix un revés polític humiliant i s'enemista amb Quint Pompeu.

### Síria

* La guarnició de l'Imperi Selèucida negocia l'entrega de Jerusalem. Simó Macabeu assumeix el control de la ciutat. Demetri II Nicàtor s'alia amb Simó Macabeu i recupera Gaza que havia caigut poc abans en mans de Diòdot Trifó. La guarnició selèucida, lleial a Diòdot, es sotmet a Simó, que es proclama independent amb el títol d'etnarca.

### Hispània

* Quint Pompeu és enviat a Hispània per substituir Quint Cecili Metel Macedònic en la Guerra de Numància.
* Quint Fabi Màxim Servilià, que era a la Hispània Ulterior com a procònsol, assetja Erisane. Una nit Viriat hi entra secretament, i al de dia fa una sortida inesperada on els romans perden molts homes i han de fugir. Queden bloquejats en un pas de muntanya on els lusitans els rodegen i sense poder escapar s'han de rendir incondicionalment.

### Xina

* Comença el mandat de l'emperador Wu de Han.

## Naixements

* Antíoc VIII Grip, rei selèucida que regnarà de l'any 125 aC al 96 aC.

## Necrològiques

* Jing de Han, emperador de la Xina.

## Regerències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Ciceró. Epistulae ad Atticum XII, 5; De finibus bonorum et malorum. II, 16
* ↑ [https://quod.lib.umich.edu/m/moa/acl3129.0002.001/716?page=root;rgn=full+text;size=100;view=imageSmith,+William+(ed.).+Dictionary+of+Greek+and+Roman+Biography+and+Mythology.+Vol.+II.++Boston:+Little,+Brown,+&+Comp.,+1867,+p. 706-707. ]
* ↑ Primer llibre dels Macabeus, XII,39-53
* ↑ Flavi Josep. Antiguitats judaiques, XIII, 203-218
* ↑ Apià. Història de Roma: Hispània, VI, 68,
* ↑ Smith, William (ed.). Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology. Vol. II. Londres: Taylor and Walton, 1846, p. 995.
* ↑ Pollard, Elizabeth. Worlds Together Worlds Apart. 500 Fifth Avenue, New York, N. Y. 10110: W. W. Norton & Company, Inc., 2015, p. 238. ISBN 978-0-393-91847-2.
* ↑ Justí. Justini Historiarum Philippicarum, XXXIX, 1
* ↑ Pirazzoli-t'Serstevens, Michèle; Bujard, Marianne. Les Dynasties Qin et Han (en francès). París: Les Belles Lettres, 2017, p. 53-60. ISBN 978-2-251-44638-7.
# AS Victoria București

L'Asociatia Sportiva Victoria București fou un club de futbol romanès de la ciutat de Bucarest.

## Història

El club era patrocinat pel Ministeri de l'Interior romanès i fou fundat el 1949, al barri d'Obor. El 1985 jugà per primer cop a la primera divisió romanesa, on fou tercer classificat entre 1986 i 1989. Fou finalista de copa la temporada 1959-60. Evolució del nom:
* 1949-1953: Dinamo B
* 1953-1957: Dinamo 6
* 1957-1958: Dinamo Obor
* 1958-1959: A.S. Pompierul
* 1959-1963: Dinamo Obor
* 1963-1967: Dinamo Victoria
* 1967-1980: Electronica Obor
* 1980-1985: Dinamo Victoria
* 1985-1990: Victoria București

## Palmarès

* Segona divisió romanesa de futbol:
** 1984-85
* Tercera divisió romanesa de futbol:
** 1964-65, 1981-82

## Victoria Bucureşti a Europa

| Competició | T | P | G | E | P | GF | GC | DG |
| Copa de la UEFA | 3 | 14 | 6 | 3 | 5 | 21 | 17 | + 4 |
| Total | 3 | 14 | 6 | 3 | 5 | 21 | 17 | + 4 |

## Referències

* ↑ «Romania - All-Time Table 1932-2008». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ «Romania Final League Tables». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2017].
* ↑ Dinamo Obor a romaniansoccer.ro
* ↑ Evolutia denumirilor echipelor de-a lungul anilor a enciclopediaromaniei.ro
* ↑ Victoria Bucaresti a romaniansoccer.ro

## Enllaços externs

* RomanianSoccer.ro
# Escola de Música Ireneu Segarra de Palma

L'Escola de Música Ireneu Segarra de Palma és una escola de música de Mallorca que utilitza el mètode del pare Ireneu Segarra.
El mes de setembre de l’any 1982, un grup de pedagogs i mestres relacionats amb el món de la música, juntament amb el director de l'Institut de Ciències de l’Educació de la Universitat de les Illes Balears (UIB), Dr. Antoni Colom, iniciaren el projecte d'engegar una Escola de Música, a imatge de la que, nou anys endarrere, s'havia creat a Catalunya. El mètode fundat per Ireneu Segarra (1917-2005), mestre de l'escolania i capella de Montserrat, havia atret, des dels primers acords, l’atenció dels ensenyants. El tret de sortida d’aquesta aventura fou l’encàrrec d’un grup de pedagogs, al davant del qual se situà el rector de la Universitat de Barcelona(UB), que apostaren per l’experiència del benedictí i pel seu profund coneixement de les diferents metodologies que imperaven en l’ensenyament de la música a Europa.
L'Escola de Música Ireneu Segarra de Palma rebé el 2013 el Premi Emili Darder dels premis 31 de Desembre atorgats per l'Obra Cultural Balear (OCB).

## Referències

* ↑ Dols, A. «La música d’enconar. Vint-i-cinquè aniversari de l'Escola de Música (Mètode Ireneu Segarra) de Palma o la maduresa d’un projecte centrat en l'educació». Revista Electrònica d’Investigació i Innovació Educativa i Socioeducativa, 1, 0, 2008, pàg. 225-236.
* ↑ «Els premiats dels 31D - Obra Cultural Balear», 21-06-2024. [Consulta: 25 desembre 2024].
# Efecte Oberth

L'efecte Oberth o sobrevol propulsat (powered flyby en anglès) és una característica de l'astronàutica on s'utilitza un motor de coet prop d'un cos gravitatori que, per una mateixa òrbita inicial, pot assolir un canvi de velocitat final molt més gran que si aquest motor de coet és encès lluny del cos. De forma general, l'efecte Oberth explica que l'ús del motor de coet a velocitats elevades genera més energia mecànica que a velocitats baixes.
En termes pràctics, això vol dir que el mètode d'impulsar-se d'una nau especial més energèticament eficient és en el periapsis orbital més baix possible. En aquest punt, la velocitat orbital i l'energia cinètica són màxims.
L'efecte Oberth té lloc perquè el propergol té més energia útil degut a l'energia cinètica addicional sumada a la pròpia energia química potencial. La nau espacial pot utilitzar aquesta energia cinètica per generar més potència mecànica.
Aquest efecte s'utilitza també per entendre el comportament de coets multitram: el tram superior genera molta més energia cinètica útil que l'energia química total del propergol.
Rep el nom de Hermann Oberth, el físic alemany nascut a Romania i un dels fundadors de la coeteria moderna, qui va descriure aquest efecte en el 1927.

## Descripció
### Explicació en termes de treball

Els motors de coet produeixen la mateixa força independentment de la velocitat. Un coet que actua sobre un objecte fix no produeix treball; l'energia química és utilitzada únicament en accelerar el propergol en forma d'escapament. Quan el coet es mou, l'empenta produeix treball mecànic (força multiplicada per la distància).
Com més lluny el coet es mou durant l'ús del coet (és a dir, com més ràpid es mou), més gran és l'energia cinètica conferida al coet, i menor la conferida a l'escapament del propergol.

### Demostració

El treball mecànic es defineix com la força multiplicada per la distància recorreguda durant l'aplicació de la força:
    $W={\overrightarrow {F}}\cdot {\overrightarrow {s}}$
Si la força és aplicada en direcció directa, ${\overrightarrow {F}}\cdot {\overrightarrow {s}}=\|F\|\cdot \|s\|=F\cdot s$. De manera que l'energia cinètica, $E_{k}$, és:
    $\Delta E_{k}=F\cdot s$
Derivant respecte al temps, s'obté
    ${\frac {\mathrm {d} E_{k}}{\mathrm {d} t}}=F\cdot {\frac {\mathrm {d} s}{\mathrm {d} t}}=F\cdot v$
on $v$ és la velocitat. Dividint per la massa instantània $m$ per expressar-ho en termes d'energia específica ($e_{k}$), s'obté
    ${\frac {\mathrm {d} e_{k}}{\mathrm {d} t}}={\frac {F}{m}}\cdot v=a\cdot v$
on $a$ és el vector de l'acceleració.
D'aquesta manera, es conclou que la velocitat de guany d'energia específica de cada part del coet és proporcional a la velocitat.

## Vegeu també

* Assistència gravitatòria

## Referències

* ↑ Adams, Robert B.; Richardson, Georgia A. «Using the Two-Burn Escape Maneuver for Fast Transfers in the Solar System and Beyond» (en anglès). NASA. [Consulta: 15 maig 2015].
* 1 2 Hermann Oberth. «Ways to spaceflight» (en anglès). Tunis, Tunisia: Agence Tunisienne de Public-Relations, 1970.
# Auerlita

L'Auerlita és una rara varietat de mineral de Carolina del Nord extraordinàriament ric en tori, va rebre el seu nom en honor Carl Auer von Welsbach, l'inventor del mantell incandescent de gas Welsbach. Es considera com una varietat fosforosa de la torita

## Descripció

Va ser descrit originalment com a silico-fosfat de tori hidratat ThO2(SiO2,⅓P2O5)+2H2O, i.e. torita en la que part del sílice és reemplaçat per àcid fosfòric. Els cristalls són tetragonals, d'un color groc-llimona a marró-vermell, i de sub-translúcid a opac. El mineral és molt trencadís; la seva duresa és de 2.5 a 3, i la seva gravetat específica de 4.422 a 4.766, tenint els cristalls més foscos la densitat més gran.
| H2O | CO2 | SiO2 | P2O5 | ThO2 | Fe2O3 | CaO | MgO | Al2O3 | Total |
| 10.21 | 1.00 | 7.64 | 7.46 | 70.13 | 1.38 | 0.49 | 0.29 | 1.10 | 99.70 |

## Ubicacions

Aquest mineral ha estat trobat a dos únic llocs en Comtat de Henderson, Carolina del Nord, és a dir, a la mina Freeman, i el territori de Price (Price land), 3 milles (4.8 km) al sud-oest. A ambdós llocs es troba amb roca granitica o gneisica desintegrada, íntimament associat amb cristalls de zirconi, damunt que és sovint vist va implantar.

## Etimologia

Aquest mineral va ser trobat mentre es buscava el mineral de zirconi necessari per poder subministrar la demanda causada per la invenció del sistema de enllumenat incandescent de gas de Carl Auer von Welsbach, els autors de la descripció original van proposar anomenar-lo Auerlite en el seu honor.

## Referències

* ↑ Auerlite on Mindat.org
* Rines, George Edwin, ed. (1920). "Auerlite". Enciclopèdia Americana.
* B. H. Brough, abstractor «Auerlite, a new Thorium Mineral». Journal of the Chemical Society. Royal Society of Chemistry, 56, Part 1, 1889, pàg. 221–2. Dins d'aquest treball se cita:
** W. E. Hidden and J. B. Mackintosh «Auerlite, a new Thorium Mineral». American Journal of Science, 36, pàg. 461–463. DOI: 10.2475/ajs.s3-36.216.461.
# Epibiosi

L'epibiosi és la relació facultativa entre un organisme sèssil (epibiont) i un organisme hoste substrat anomenat basibiont sobre la superfície del qual s'assenta l'epibiont. Un epibiont és un organisme que viu com a mínim durant una fase del seu cicle vital a sobre de la superfície d'un altre organisme viu de mida major. Es considera que generalment els epibionts no causen cap problema ni dany sobre el seu hoste, per la qual cosa es pot considerar la relació entre ambdós organismes com a neutralisme o comensalisme. Tot i això, també hi ha estudis que suggereixen una relació de mutualisme entre epibiont i hoste.

## Referències

* ↑ Laihonen, P. i Furman E. R. «The site of settlement indicates commensalism between bluemussel and its epibiont» (en anglès). Oecologia, 71, 1, 1986, pàg. 38-40.
* ↑ Barea-Arco, J., Pérez-Martínez, C. and Morales-Baquero, R. «Evidence of a mutualistic relationship between an algal epibiont and its host, Daphnia pulicaria» (en anglès). Limnol. Oceanogr., 46(4), 2001, pàg. 871–881.
# Samuel Prada León

Samuel Prada León (Ourense, 1993 - Afrin, 13 de febrer de 2018), altrament conegut com Baran Galicia, nascut a Ourense (Galícia) l'any 1993 va ser el primer ciutadà espanyol en morir a Síria lluitant contra Estat Islàmic i l'Exèrcit turc durant la Guerra civil siriana. A l'edat de sis anys, Prada juntament amb la seva mare, Beatriz Prada, van traslladar-se a Andorra on ella va estar regentant un restaurant. Un cop finalitzats els seus estudis de secundària, Prada va començar a militar en organitzacions humanitàries i és l'estiu de 2017 quan viatja a Síria en un viatge humanitari. És llavors quan, juntament amb d'altres militants d'arreu del món s'enrola a les Unitats de Protecció Popular (YPG) i comença una formació accelerada en armament per defensar el front d'Afrin juntament amb les mílicies kurdes que defensaven la regió de l'avenç de les tropes turques. El 10 de febrer de 2018, segons va informar la comandància general de les YPG, va caure mort juntament amb el seu company Olivier François Jean Le Clainche (Kendal Breizh). Abans de repatriar el cos cap a Andorra, Prada va rebre un comiat amb "honors".

## Referències

* 1 2 Huete, Cristina «El cooperante que acabó de miliciano en Siria» (en castellà). El País [Madrid], 19-02-2018. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «El cos del milicià Samuel Prada arriba avui des de Barcelona». [Consulta: 10 febrer 2021].
* ↑ «Els kurds acomiaden Samuel Prada com un heroi i deixen el fèretre en mans de les autoritats espanyoles». [Consulta: 10 febrer 2021].
# Escola de Música Joan Llongueres

L'Escola de Música Joan Llongueres fou fundada el 1913 per Joan Llongueres amb el nom d'Institut Català de Rítmica i Plàstica per a dedicar-se a l'ensenyament musical als infants mitjançant el mètode Dalcroze. La seva proposta ha influït en els diferents corrents pedagògics que s'han desenvolupat en la música a Catalunya, també en la pràctica del cant coral. El Govern de Catalunya li concedí la Creu de Sant Jordi el 2013.

## Referències

* ↑ «El Govern distingeix amb la Creu de Sant Jordi 25 personalitats i 15 entitats». Web oficial de la Generalitat de Catalunya, 30-04-2013. Arxivat de l'original el 2014-10-06. [Consulta: 2 abril 2014].
# Auld Alliance Trophy

L'Auld Alliance Trophy, o Trofeu Auld Alliance és un trofeu creat l'any 2018 que guanya any rere any el guanyador del partit del Torneig de les Sis Nacions que enfronta la selecció d'Escòcia i la de França.
El guardó es va crear l'any 2018 coincidint amb el centenari de la Primera Guerra Mundial, per tal de commemorar el jugadors francesos i escocesos que van morir durant el conflicte, en particular els capitans de les dues nacions en els últims partits abans de la guerra, Eric Milroy (Escòcia) i Marcel Burgun (França), els dos assassinats.
El nom és una referència a l'Auld Alliance del segle xiii entre França i Escòcia.

## Results

| Any | Data | Seu | Local | Resultat | Visitant | Guanyador |
| 2018 | 11 de febrer | Murrayfield, Edimburg | Escòcia | 32 – 26 | França | Escòcia |
| 2019 | 23 de febrer | Stade de France, Saint-Denis | França | 27 – 10 | Escòcia | França |
| 2020 | 8 de març | Murrayfield, Edimburg | Escòcia | 28 – 17 | França | Escòcia |
| 2021 | 26 de març | Stade de France, Saint-Denis | França | 23 – 27 | Escòcia | Escòcia |
| 2022 | 26 de febrer | Murrayfield, Edimburg | Escòcia | 17 – 36 | França | França |

## Resum

| Detall | Jugats | Victòries França | Victòries Escòcia | Empat | Punts França | Punts Escòcia |
| A França | 2 | 1 | 1 | 0 | 50 | 37 |
| A Escòcia | 3 | 1 | 2 | 0 | 79 | 77 |
| Total | 5 | 2 | 3 | 0 | 129 | 114 |

## Referències

* ↑ «Auld Alliance Trophy unveiled». Scottish Rugby Union, 09-02-2018. Arxivat de l'original el 19 de febrer 2018. [Consulta: 9 febrer 2018].
# Epidemiologia genètica

L'epidemiologia genètica és la branca de la medicina que estudia les malalties genètiques des d'un punt de vista epidemiològic.

## Referències

* ↑ Khoury, Muin J.; M.D, Director Office of Genetics and Disease Prevention Muin J. Khoury; Beaty, Terri H.; Cohen, Professor of Epidemiology Bernice H.; Cohen, Bernice H. Fundamentals of Genetic Epidemiology (en anglès). Oxford University Press, 1993. ISBN 9780195052886.
* ↑ Beaty, T. H. «Human Genome Epidemiology: A Scientific Foundation for Using Genetic Information to Improve Health and Prevent Disease» (en anglès). American Journal of Epidemiology, 161, 3, 01-02-2005, pàg. 298–299. DOI: 10.1093/aje/kwi037. ISSN: 0002-9262.

## Vegeu també

* Epigenètica
* Equilibri de Hardy-Weinberg
* Genètica de poblacions
* Mutació

## Enllaços externs

* Morton, N.E «Genetic Epidemiology». Annals of Human Genetics, 61, 1, 1997, pàg. 1–13. DOI: 10.1017/S0003480096005891.
* Spence, M. A.. «Genetic Epidemiology». A: Encyclopedia of Biostatistics. Wiley Interscience, 2005. DOI 10.1002/0470011815.b2a05034.
* Thomas, D.C.. Statistical Methods in Genetic Epidemiology. Oxford University Press, 2004. ISBN 0-19-515939-X.
* http://www.geneticepi.org/ International Genetic Epidemiology Society
# Freedom Mobile

Freedom Mobile Inc. (abans WIND Mobile Corp.) és una empresa canadenca de telecomunicacions propietat de Globalive que ofereix serveis de telefonia mòbil.

## Història

Fundat el 2008 per Globalive, WIND Mobile va ser un dels diversos operadors mòbils nous llançats al Canadà el 2008 arran d'una iniciativa governamental per fomentar la competència en el sector sense fil juntament amb Mobilicity (posteriorment adquirida per Rogers Communications) i Public Mobile (que posteriorment va ser adquirida per Telus). Inicialment va llançar serveis mòbils de veu i dades al Greater Toronto i l'àrea de Hamilton, Ontario el 16 de desembre de 2009 i dos dies després a Calgary, Alberta. Des de llavors, el sud d'Ontario ha estat l'objectiu principal d'ampliar la xarxa, primer amb Ottawa el primer trimestre de 2011, i després amb una mitja dotzena de regions addicionals, la més recent va ser Brantford el 3 de juliol de 2014.
El 2016 va canviar el seu nom a Freedom Mobile.

## Referències

* ↑ «About WIND | WIND Mobile» (en anglès). Arxivat de l'original el 2016-08-14. [Consulta: 13 agost 2016].
* ↑ «Why We Changed | Freedom Mobile». [Consulta: 22 novembre 2016].

## Vegeu també

* Wind Telecomunicazioni

## Enllaços externs

* Freedom Mobile - Lloc web oficial
# Escola de futbol TARR

L'Escola de futbol TARR és un centre de formació de futbol per a nois i noies de 5 a 12 anys, situat al recinte Mundet, al barri de Montbau de Barcelona. Va ser fundat el 1984 pels ex-jugadors del Futbol Club Barcelona: Torres, Asensi, Rexach i Rifé, les inicials dels quals van donar nom a l'escola. Va ser la primera escola de futbol de Barcelona.
El 1990 va passar a ser una secció de la Unió Barcelonista Catalònia, club que participa en competició confederada, on els nois que acaben l'escola de futbol poden seguir jugant.
El 1996 es va fer un nou drenatge del camp, un nou enllumenat, i es van crear 2 camps de futbol petits. A la inauguració hi van acudir l'alcalde de la ciutat, Pasqual Maragall, el regidor d'esports i Cap del Districte Horta-Guinardó, Albert Batlle, i el cos tècnic del F.C. Barcelona, Johan Cruyff i Carles Rexach.
Els professors, a més dels fundadors, han estat altres exjugadors blaugranes. Disposa d'un conveni amb el FC Barcelona, que té preferència a l'hora de fitxar jugadors d'aquesta escola. Actualment a l'Escola hi ha 12 equips, amb un centenar de jugadors.
Els nois i noies entrenen 2 tardes a la setmana i juguen partit el divendres o dissabte, a les instal·lacions del centre, en competició interna.

## Referències

* ↑ «TARR Catalonia» (en castellà). Metropoli.
* 1 2 «Escola de Futbol TARR». Ressò de Montbau, 9-2017, pàg. 33. ISSN: 2565-1706.
* ↑ Caro, Eva «Johan Cruyff amb el Montbau». Ressò de Montbau, 5-1966, pàg. 13.
* ↑ «Aniversari feliç». El Mundo Deportivo, 27-09-1997.
* ↑ «Informació». TARR Catalònia.
# Aureum Chaos

L'Aureum Chaos és una estructura geològica del tipus chaos a la superfície de Mart, situada amb el sistema de coordenades planetocèntriques a -1.27 ° de latitud N i 335.73 ° de longitud E. Fa un diàmetre de 351.03 km. El nom va ser fet oficial per la UAI l'any 1976 i el pren d'una característica d'albedo.

## Referències

* ↑ "Aureum Chaos". Gazetteer of Planetary Nomenclature. USGS Astrogeology Research Program. (anglès)
* ↑ Antoniadi, E.M.. Librairie Scientifique, Hermann et Cie.. Map of albedo features of Mars, (plates 2-5), in La Planéte Mars, 1930.
# Bogdan Lobonţ

Bogdan Ionuț Lobonț (nascut el 18 de gener de 1978 a Hunedoara, Romania) és un exjugador de futbol romanès que jugava de porter, i va ser internacional amb la selecció nacional romanesa. Posteriorment ha fet d'entrenador de futbol
Lobonț va ser anomenat popularment "Pisica" (el gat) in Romania degut als seus ràpids reflexos, comparats als d'un gat.

## Referències

* ↑ «Analiză dură a lui Lobonț» (en romanian). Gazeta Sporturilor, 30-09-2016. [Consulta: 26 juliol 2017].
* ↑ «Lobonţ: "Mi-a dat două palme peste ceafă şi mi-a zis: "Auzi, băi Pisică! Tu crezi că timpul te aşteaptă?""» (en romanian). ProSport, 07-04-2017. [Consulta: 26 juliol 2017].
# Aurinyacià

L'aurinyacià fou la fase cultural que va substituir el perigordià, canvi perceptible a partir del 20.000 aC aproximadament. Es creu que va ser un corrent cultural que va venir de fora, però no se sap d'on.
Es caracteritza per raspadors gruixuts, de vegades tallats en petits blocs de sílex, i per fulles retocades en una o dues vores, moltes vegades amb raspadors a la vora. Desapareixen les peces de dors rebaixat; els burins són de diferent mida amb punta dèbil. L'utillatge ossi és més abundós: puntes, punxons, etc.
En la seva fase final, es desenvolupen els burins de vegades arquejats i desapareixen les fulles retocades. Les puntes òssies de dard passen a ser de secció arrodonida, i després de base bisellada. Apareix el gravat i es multiplica ràpidament.
Es va estendre per França, Bèlgica, Catalunya, la regió cantàbrica i Anglaterra.

## Eines

* Raspador - Col·lecció Henri Breuil
* Raspador - Aurignac Alta Garona Col·lecció Édouard Lartet
* Raspador - Aurignac Alta Garona
* Fulla de l'aurinyacià
* Fulla Dufour
* Punta d'os

## Art

A nivell artístic, aquesta cultura va deixar exemples com les pintures de la cova de Beaume de Latrone (Gard) o la cova de la Mouthe, a la Dordonya. També s'han trobat petites estàtues conegudes amb el nom d'esteatopígies, trobades a Grimaldi, a Willendorf i a Sibèria.

## Bibliografia

Alimen, Maria-Henriette; Marie-Joseph, Steve. Prehistoria (en castellà). Mexico DF, Madrid i Buenos Aires: Siglo XXI, 1970 (Historia universal, volum 1). ISBN 84-323-0034-9.

## Referències

* ↑ «Artes Figurativas I». A: Enciclopedia Temática Sopena (paper) (en castellà). Traducció de l'Enciclopedia Generale "Le Nove muse" de S.A.I.E. Editrice. Barcelona: Editorial Ramon Sopena, S.A., 1982, p.12-13. ISBN 84-303-0967-5 [Consulta: 15 desembre 2014].
# Epigastri

L'epigastri (del grec épigástrios) és la regió de l'abdomen que s'estén des del diafragma fins aproximadament el 7è o 8è espai intercostal, i queda limitat per ambdós costats per les costelles falses.

## Referències

* ↑ Gray, Henry. «Abdomen and pelvis: overview and surface anatomy». A: Susan Stranding. Gray's Anatomy (en anglès). Amsterdam: Elsevier, 2008, p. 1052. ISBN 978-0-8089-2371-8.