OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La gran dormida

La gran dormida (títol original: The Big Sleep) és una pel·lícula britànica dirigida per Michael Winner, estrenada el 1978, adaptació de la novel·la homònima de Raymond Chandler. És la segona adaptació d'aquesta novel·la, després de la de Howard Hawks dirigida el 1946 amb el títol homònim. Ha estat doblada al català.

## Argument

Contractat pel general Sternwood per investigar sobre un afer de xantatge del qual és víctima la filla, Camilla Sternwood, Philip Marlowe ret visita a un llibreter de vell anomenat Geiger que aviat és trobat mort. Marlowe descobreix aleshores que les dues filles del general porten una doble vida.

## Repartiment

* Robert Mitchum: Philip Marlowe
* Sarah Miles: Charlotte Sternwood
* Richard Boone: Lash Canino
* Candy Clark: Camilla Sternwood
* Joan Collins: Agnes Lozelle
* Edward Fox: Joe Brody
* John Mills: Inspector Jim Carson
* James Stewart: General Sternwood
* Oliver Reed: Eddie Mars
* Harry Andrews: Norris
* Colin Blakely: Harry Jones
* Richard Todd: Comandant Barker
* Diana Quick: Mona Grant
* James Donald: Inspector Gregory
* Martin Potter: Owen Taylor

## Producció i rebuda

La gran dormida és la segona adaptació de la novel·la de Chandler després d'aquella, mítica, dirigida el 1946 per Howard Hawks, protagonitzada per Humphrey Bogart i Lauren Bacall. La pel·lícula de Winner és també l'última de quatre adaptaciós de Chandler dirigides entre 1969 i 1978, les altres tres són Marlowe de Paul Bogart, El llarg adéu de Robert Altman i Adéu, bonica, dirigida per Dick Richards. A la seva pel·lícula, Winner ha transposat l'acció del Los Ángeles dels anys 1940 a l'Anglaterra dels anys 1970 i Marlowe és un d'americà expatriat. Robert Mitchum, que interpreta el detectiu, ja havia encarnat el mateix personatge dos anys abans a Adéu bonica. És així l'únic actor que ha interpretat Marlowe dues vegades al cinema. Malgrat les llibertats que Winner pren amb l'enquadrament; la seva versió prou fidel al llibre, però és generalment jutjada inferior a la pel·lícula de Hawks. Recordem que el llibre, escrit el 1938 i publicat el 1939, és la primera novel·la de Chandler.

## Referències

* ↑ esadir.cat. La gran dormida. esadir.cat.
* ↑ «The big sleep (1977)». The New York Times.
# Lampedo

Lampedo (en grec 'llanterna ardent'; també Lampeto) és una reina amazona esmentada a la historiografia romana. Va governar amb la seva germana Marpesia i es feien anomenar filles de Mart per terroritzar els seus enemics, fent-los saber que eren guerreres ferotges. S'especula que el seu nom podria fer referència a les tradicionals processons amb torxes que es feien en lluna nova en honor d'Artemis, dea de la caça.
La història del naixement de la nació de les Amazones va ser recopilada per Èfor, un escriptor del segle iv aC. Una facció aristocràtica va enviar Sylisios i Scolopicus, homes de sang reial d'Escitia, a l'exili. Tots ells es van traslladar al riu Thermodon a Capadòcia i van conquerir les terres dels voltants, saquejant els pobles i matant la majoria d'homes. Les seves vídues es van reunir en una tribu i van lluitar fins que van fer fora els enemics per, posteriorment, continuar lluitant amb els països veïns.
Després van demanar la pau als seus enemics. Per assegurar-se la successió reial van tenir relacions íntimes amb els homes de les àrees adjacents i un cop que van saber que estaven embarassades, van tornar a casa. Els nadons mascles eren assassinats immediatament i les femelles eren educades per esdevenir guerreres excepcionals. El pit dret de les noies joves es lligava o, fins i tot, es treia, perquè no entorpís a l'hora de fer servir els arcs. El pit esquerre el deixaven per poder criar els futurs nadons. Aquesta pràctica va ser anomenada en l'etimologia popular, amazona (del grec, a- 'sense' i mazos- 'pit').
Molts autors descriuen la fundació de la nació amazona d'una forma similar, entre d'altres Diodor de Sicilia, Xenofont, Pau Orosi i l'historiador llatí Justí.

## Referències

* ↑ Justinus, Epitome of Trogus Pompeius' History of the World II. 4
* ↑ Giovanni Boccaccio’s Famous Women translated by Virginia Brown 2001, p. 25; Cambridge and London, Harvard University Press; ISBN 0-674-01130-9
* ↑ Lampedo name meaning "burning torch"
* ↑ Brown, p. 26

## Bibliografia

* Justinus, Epitoma Historiarum philippicarum Pompei Trogi, II.4.1-16.
* Orosius, Historiae adversus paganos, Jo.15.1-6.
# Landeric de París

Landeric de París, en francès Landry (París?, s. VII - París, 656 o 661) fou un religiós franc, bisbe de París. És venerat com a sant en diferents confessions cristianes.

## Biografia

Se'n coneixen poques dades. El 650 esdevé bisbe de París succeint Aubert, i hi destacà per la seva caritat envers els necessitats. En temps de carestia, va vendre tots els seus béns i els repartí entre ells. Per evitar la difusió de les malalties, que sovint esdevenien epidèmies, va pensar de reunir els malalts en un lloc aïllat, per tenir-ne millor cura i evitar el contagi. Així, creà vora la catedral de Notre-Dame de París un hospital dedicat a Sant Cristòfor de Lícia, que amb el temps fou conegut com a Hôtel-Dieu de París.
Amb altres 23 bisbes francesos, va signar els privilegis que Clodoveu II va concedir a l'Abadia de Sant Dionís en 653. En morir, cap al 661, fou succeït per Crodobert.

## Veneració

Fou sebollit a l'abadia de Saint-Germain-des-Prés, on se'n conserva part de les relíquies (n'hi ha d'altres a la parròquia de Saint-Landry, des de 1408). La seva festa litúrgica és el 10 de juny.

## Bibliografia

* François De Vriendt, Saint Landry, évêque de Paris, dans Dictionnaire d'histoire et de géographie ecclésiastiques, t. 30, Paris, 2008, col. 289-292.
# Clark Fork (afluent del Petite Saline Creek)

Clark Fork, també Clarks Fork Creek, és un rierol al comtat de Cooper a l'estat de Missouri dels Estats Units. És un afluent de Petite Saline Creek. Clark Fork deu el seu nom a un colon pioner. L'aiguaneix del rierol neix a 38° 47′ 06″ N, 92° 43′ 39″ O﻿ / ﻿38.78500°N,92.72750°O﻿ / 38.78500; -92.72750 a una elevació d'uns 877 peus al sud de la ruta J de Missouri i 3,5 milles a l'est de Bunceton. El rierol davalla cap al nord-est i el nord passant per la ruta 87 de Missouri a una milla al nord-oest de la comunitat de Clarks Fork. La seva confluència amb el Petite Saline Creek és a 38° 55′ 21″ N, 92° 40′ 07″ O﻿ / ﻿38.92250°N,92.66861°O﻿ / 38.92250; -92.66861.

## Referències

* 1 2 3 729294 U.S. Geological Survey Geographic Names Information System: Clark Fork (en anglès)
* ↑ «Cooper County Place Names, 1928–1945 (archived)». The State Historical Society of Missouri. Arxivat de l'original el 24 June 2016. [Consulta: 22 setembre 2016].
* ↑ Lone Elm, MO, 7.5 Minute Topographic Quadrangle, USGS, 1952 (1986 rev.)
# Szilagyiïta

La szilagyiïta és un mineral de la classe dels òxids.

## Característiques

La szilagyiïta és un òxid de fórmula química NaCa₃(UO₂)(CO₃)₃(SeO₃)F(H₂O)₆. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional en el mes de desembre de l'any 2024, i encara resta pendent de publicació. Cristal·litza en el sistema trigonal.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu Carnegie d'Història Natural, a Pittsburgh (Estats Units), amb el número de catàleg CM34760.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta a la mina Pickett Corral, ubicada al comtat de Montrose de l'estat de Colorado (Estats Units). Aquesta mina estatunidenca és l'únic indret de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* 1 2 «Szilagyiite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 23 febrer 2025].
* ↑ Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 83». European Journal of Mineralogy, 37, 1, 12-02-2025, pàg. 75–78. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-37-75-2025 [Consulta: 23 febrer 2025].
# ARM Cortex-X2

L'ARM Cortex-X2 és una unitat de processament central que implementa el conjunt d'instruccions ARMv9-A de 64 bits dissenyat pel centre de disseny d'Austin d'ARM Holdings com a part del programa Cortex-X Custom (CXC) d'ARM. Forma part d'Arm's Total Compute Solutions 2021 (TCS21) juntament amb Arm's Cortex-A710, Cortex-A510, Mali-G710 i CoreLink CI-700/NI-700.

## Canvis d'arquitectura en comparació amb ARM Cortex-X1

El processador implementa els canvis següents:
* Conducte de 10 cicles de l'11, creat reduint l'etapa d'enviament de 2 cicles a 1
* El buffer de reordenació (ROB) ha augmentat un 30% de 224 entrades a 288
* dTLB va augmentar un 20% de 40 entrades a 48
* Suport SIMD SVE2
* Suport de tipus de dades Bfloat16
* S'ha eliminat el suport per a Aarch32
* DSU-110
** Fins a 12 nuclis (a partir de 8 nuclis)
** Memòria cau L3 de fins a 16 M (a partir de 8 MB)
* CoreLink CI-700/NI-700
** Fins a 32 MB SLC
* ARMv9.0
Reclamacions de rendiment:
* Comparant el Cortex-X2 amb el Cortex-X1 amb el mateix procés, velocitat de rellotge i 4MB de memòria cau L3 (també conegut com a procés ISO):
** Rendiment enter / IPC un 16% més gran
** Rendiment ML 100% més gran
* Millora del rendiment màxim del 30% respecte al Cortex-X1 en telèfons intel·ligents (3,3 GHz, 1 MB L2, 8 MB L3)
* 40% més ràpid que un Intel Core i5-1135G7 a 15 W (3,5 GHz, 1 MB L2, 16 MB L3)

## Ús

* MediaTek Dimensity 9000/9000+
* Qualcomm Snapdragon 7+ Gen 2
* Qualcomm Snapdragon 8/8+ Gen 1
* Samsung Exynos 2200

## Referències

* ↑ Ltd, Arm. «Cortex-X Custom CPU program» (en anglès). Arm | The Architecture for the Digital World. [Consulta: 2 desembre 2021].
* ↑ «Arm Total Compute solutions powering decade of compute - Architectures and Processors blog - Arm Community blogs - Arm Community» (en anglès). community.arm.com, 25-05-2021. [Consulta: 16 setembre 2023].
* ↑ «Arm Launches Its New Flagship Performance Armv9 Core: Cortex-X2» (en anglès americà). WikiChip Fuse, 25-05-2021. [Consulta: 3 desembre 2021].
* ↑ Frumusanu, Andrei. «Arm Announces Mobile Armv9 CPU Microarchitectures: Cortex-X2, Cortex-A710 & Cortex-A510» (en anglès). www.anandtech.com. [Consulta: 3 desembre 2021].
* ↑ «Documentation – Arm Developer» (en anglès). developer.arm.com. Arxivat de l'original el 2021-12-03. [Consulta: 3 desembre 2021].
* ↑ «Summit Dimensity9000| Latest 5G Snapdragon Processor | Qualcomm» (en anglès). i.mediatek.com, 17-11-2021. [Consulta: 2 desembre 2021].
* ↑ «Snapdragon 7+ Gen 2 Mobile Platform» (en anglès). Qualcomm. [Consulta: 17 març 2023].
* ↑ «Qualcomm Snapdragon 8 Gen 1 Mobile Platform | Latest 5G Snapdragon Processor | Qualcomm» (en anglès). www.qualcomm.com, 17-11-2021. [Consulta: 2 desembre 2021].
* ↑ «Exynos 2200 | Processor».
# Daisy Ridley

Daisy Ridley (Ciutat de Westminster, 10 d'abril de 1992) és una actriu de cinema, teatre i televisió anglesa. El 29 d'abril de 2014 va confirmar la seva participació en Star Wars episodi VII: El despertar de la força, interpretant al personatge Rey.

## Filmografia
### Pel·lícules

| Any | Títol | Paper | Notes |
| 2014 | The Inbetweeners 2 | Alicia | Escenes eliminades |
| 2015 | Scrawl | Hannah | |
| 2015 | Star Wars episodi VII: El despertar de la força | Rey | |
| 2016 | Only Yesterday | Taeko Okajima (veu) | Doblatge en anglès |
| 2016 | The Eagle Huntress | Narradora | Veu Documentalista i productora executiva |
| 2017 | Murder on the Orient Express | Mary Debenham | |
| 2017 | Star Wars episodi VIII: Els últims Jedi | Rey | |
| 2018 | Ophelia | Ofèlia | |
| 2018 | Peter Rabbit | Cottontail Rabbit (veu) | Doblatge en anglès |
| 2019 | Star Wars episodi IX: L'ascens de Skywalker | Rey | |
| 2020 | Asteroid Hunters | Narradora | Veu Documentalista |
| 2021 | Chaos Walking | Viola Eade | |

### Televisió

| Any | Títol | Paper | Notes |
| 2013 | Casualty | Fran Bedingfield | Capítol: "And the Walls Come Tumbling Down" |
| 2013 | Youngers | Jessie | Episode: "A to B and the Apology" |
| 2013 | Toast of London | Charlotte | Episode: "Vanity Project" |
| 2014 | Silent Witness | Hannah Kennedy | 2 capítols |
| 2014 | Mr Selfridge | Roxy Starlet | Episode #2.8 |
| 2017-2018 | Star Wars Forces of Destiny | Rey | Veu 7 episodis |

### Curts

| Any | Títol | Paper |
| 2013 | "Lifesaver" | Jo |
| 2013 | "Blue Season" | Sarah |
| 2013 | "100% BEEF" | |
| 2013 | "Crossed Wires" | Her |

### Vídeo musicals

| Any | Artista | Títol | Paper |
| 2013 | Wiley | "Lights On" | Kim |

### Videojoc

| Any | Títol | Paper | Notes |
| 2015 | Disney Infinity 3.0 | Rey | Star Wars: The Force Awakens playset |
| 2016 | Lego Star Wars: The Force Awakens | Rey | |
| 2017 | Star Wars Battlefront II | Rey | |
| 2020 | The Dawn of Art | Guia | |
| 2021 | 12 Minutes | | |
| 2021 | Baba Yaga | Magda | |

## Referències

* ↑ http://hoycinema.abc.es/noticias/20140501/abci-desconocida-daisy-ridley-nueva-201404301856.html Arxivat 2018-10-02 a Wayback Machine.
* ↑ http://starwars.com/news/star-wars-episode-7-cast-announced.html Arxivat 2014-04-29 a Wayback Machine.
* ↑ http://www.theverge.com/2014/12/11/7378431/star-wars-character-names-revealed-via-retro-trading-cards
* ↑ «Daisy Ridley to Narrate Asteroid Hunters | An IMAX® Original Film» (en anglès). Imax.com, 20-02-2020.
* ↑ «IMAX Asteroid Hunters» (en anglès). Asteroidhunters.imax.com. [Consulta: 14 desembre 2020].
* ↑ 100% Beef Short
* 1 2 Crossed Wires Short
* ↑ «The Dawn of Art on Steam».
* ↑ @DiscussingFilm. «James McAvoy, Daisy Ridley and Willem Dafoe have been cast in ‘12 MINUTES' for Annapurna. The video game follows a man stuck in a time loop. #Gamescom2020», 27-08-2020. Arxivat de l'original el 27 agost 2020.
* ↑ Lawrence, Gregory. «'Twelve Minutes' Trailer: An A-List Cast Leads This Hellish Time Loop Video Game», 27-08-2020.
* ↑ ; Lang, Jamie«Daisy Ridley to Star in Baobab Studios' VR Short ‘Baba Yaga’ (EXCLUSIVE)», 15-06-2020.
# Santa Maria de Cornet

Santa Maria de Cornet és una església romànica de Cornet, al municipi de Sallent (Bages). És una obra inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es troba en un pla proper a la carretera de Balsareny a Avinyó, al costat d'un mas. Es tracta d'una construcció d'una sola nau, lleugerament trapezoïdal, que s'estreny vers l'absis semicircular, el qual és precedit d'un ampli espai presbiteral. A banda i banda de la nau s'obren dues capelles a manera de la nau. L'església és coberta amb volta de canó apuntada i l'absis, amb volta de quart d'esfera. Exteriorment l'absis és decorat amb una cornisa motllurada amb botons i un fris amb motius geomètric sota el ràfec de la teulada.
Al centre s'obre una finestra de doble esqueixada ornada amb una arquivolta amb traceria sustentada per dues columnes amb capitells que presenten figures d'ocells, a l'exterior. L'esquema es repeteix per la part interna de la finestra, tot i que varien els motius iconogràfics. La portalada d'accés que es troba al mur de migdia està aixoplugada per un fris amb escacats. És formada per arquivoltes de secció cilíndrica que descansen sobre una imposta sostinguda per una columna, a banda i banda, amb grossos capitells decorats amb animals enfrontats. Sobre la capella del mur de migdia s'alça el campanar de planta quadrada d'època barroca, rematat per una barana de balustrades.
Hi ha una pica beneitera segle xvii, decorada a l'exterior per acanaladures que donen lloc a una forma propera a la petxina, pròpia de l'època.
S'hi venera la Mare de Déu dels Àngels, que és la patrona de la parròquia.

## Història

És una església d'una nau, que s'entren a mesura que s'apropa a l'absis, el qual no arriba al semicercle. La volta de la nau és de canó seguit i la de l'absis, on s'obre una bonica finestra, de quart d'esfera. A cada banda de la nau, ran del presbiteri hi ha dues capelles, a manera de creuer, amb sengles finestres de doble esqueixada. De la capella sud emergeix el campanar (1621), a continuació del qual hi ha una capella lateral moderna (1635), que al mur oposat només és una arcada oberta al mur. Sota el ràfec de la teulada de l'absis i en els murs inicials de la nau hi ha un fris decoratiu. La porta s'obre al mur meridional. La diferencia d'aparell (absis, capçalera i portada de bons carreus, i resta de la nau de carreuons petits) fan pensar en una església del segle xi, que el segle xii fou ampliada per la capçalera.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Santa Maria de Cornet». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 2 desembre 2015].
* 1 2 Romànic Obert. «Santa Maria de Cornet». Romànic Obert. Arxivat de l'original el 21 de febrer 2014. [Consulta: 7 febrer 2014].
* ↑ «Goigs a la Mare de Déu dels Àngels, patrona de Santa Maria de Cornet». [Consulta: 2015].
# Lemba

Els lemba, wa-Remba, o Mwenye són un grup ètnic africà d'unes 70000 persones del sud d'Àfrica. Són parlants de llengües bantu. Tenen pràctiques i creences religioses similars a les del judaisme, que es transmeten oralment de generació en generació. Avui en dia, molts lemba són cristians però practiquen creences del judaisme.

## Les proves d'ADN

Segons recents investigacions genètiques, un estudi de 1996 va suggerir que més del 50% dels cromosomes dels lemba són d'origen semita. Un estudi posterior a l'any 2000, va informar que un nombre considerable d'homes lemba tenen un determinat polimorfisme al cromosoma, que és indicatiu d'ADN trobat entre alguns jueus, i altres poblacions a tot l'Orient Mitjà.

## Creences i pràctiques relacionades al judaisme

* Són monoteistes i diuen a Déu "Nwali".
* Igual que el dissabte jueu, celebren un dia a la setmana per ser sant i lloança a "Nwali".
* Es consideren un poble elegit.
* Ensenyen als seus fills en honor de les seves mares i pares.
* S'abstinguin de menjar aliments prohibits per la Torah, o prohibit a les combinacions d'aliments permesos.
* La seva forma de matar animals, s'assembla a la jueva Shechita.
* Practiquen la circumcisió masculina.
* L'estrella de David estan en les seves làpides.
* Els lembas es neguen a casar a lembas amb no-lembas, com els jueus de casar-se amb no-jueus.

## Tradicions

També tenen la tradició de ser un poble migratori i existeixen pistes que assenyalen a un origen en l'Orient Mitjà o Àfrica del nord. Segons la història oral lemba, els seus avantpassats eren els jueus que van venir d'un lloc anomenat Sena, fa diversos centenars d'anys i es van instal·lar a l'Àfrica de l'est. D'acord amb els resultats de l'investigador britànic Tudor Parfitt, la localització de Sena estava més que probablement al Iemen. També tenen la seva pròpia història sobre l'Arca de l'Aliança, ells afirmen que els seus avantpassats van portar l'Arca al sud.

## Documentals

* Documental del Channel Four basat en el llibre de Parfitt Journey to the Vanished City (1992).
* Documental de PBS Nova: Lost Tribes of Israel, inclou contingut sobre els Lemba. L web inclou una entrevista a Tudor Parfitt basada en el seu treball.

## Referències

* ↑ Parfitt, Tudor. (2002), "The Lemba: An African Judaising Tribe", in Judaising Movements: Studies in the Margins of Judaism, edited by Parfitt, Tudor and Trevisan-Semi, E., London: Routledge Curzon, p. 42
* ↑ le Roux, Magdel. The Lemba – A Lost Tribe of Israel in Southern Africa?. Pretoria: University of South Africa, 2003, p. 209–224, 24, 37.
* ↑ Lost Tribes of Israel, Transcript, NOVA, Public Broadcasting Service (PBS), aired 22 febrer 2000
* ↑ "Tudor Parfitt's Remarkable Quest", NOVA: Lost Tribes of Israel, PBS, 22 febrer 2000, consultat el 26 febrer 2008

## Enllaços externs

* "Lost Tribes of Israel (2000)" (documental de la PBS sobre els Lemba), Febrer 2000
* BBC News – Lost Jewish tribe 'found in Zimbabwe'
* "The Lemba, their origins and the Ark", Extrageographic
# Linn Farrish

Linn Farrish (Rumsey, 3 d'octubre de 1901 - Grècia, 11 de setembre de 1943) va ser un jugador de rugbi a 15 estatunidenc que va competir durant la dècada de 1920 i un suposat espia.
El 1924 va ser seleccionat per jugar amb la selecció dels Estats Units de rugbi a 15 que va prendre part en els Jocs Olímpics de París, on guanyà la medalla d'or.
Va estudiar geologia a la Universitat Stanford. Durant la Segona Guerra Mundial va ser membre de l'Oficina de Serveis Estratègics (OSS). Mentre actuava com a oficial d'enllaç de l'OSS amb els partisans iugoslaus de Josip Tito, com a part de la Missió Maclean (Macmis), va presentar una avaluació de la resistència antinazi. Suposadament també servia a la intel·ligència soviètica. Farrish és anomenat en el desxifrat del projecte Venona 1397 KGB Nova York a Moscou de 4 d'octubre de 1944. El seu nom en clau a la intel·ligència soviètica, tal com es desxifra al projecte Venona, era "Attila". Va morir en un accident d'avió als Balcans el setembre de 1944.

## Bibliografia

* John Earl Haynes and Harvey Klehr, Venona: Decoding Soviet Espionage in America, Yale University Press (1999), pp. 194-195.
* M. Stanton Evans, Blacklisted by History: The Untold Story of Senator Joe McCarthy and His Fight Against America's Enemies, Random House (2007), pp. 95-97.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Linn Farish». [Consulta: 24 setembre 2024].
* ↑ Evans, Blacklisted by History (Random House, 2007).
* ↑ «Olympians Who Were Killed or Missing in Action or Died as a Result of War». Sports Reference. Arxivat de l'original el 17 April 2020. [Consulta: 24 juliol 2018].
# Liubov Popova

Liubov Serguéievna Popova (rus: Любо́вь Серге́евна Попо́ва), nascuda a Ivanovskoïe, no lluny de Moscou (6 de maig del 1889 - 25 de maig del 1924), va ser una pintora russa associada a les avantguardes de l'època revolucionària (constructivisme soviètic, suprematisme i cubofuturisme). Es va distingir per les seves composicions arquitectòniques, i entre les seves principals influències va estar Malevich. Va pertànyer a un ambient artístic en el qual va destacar un notable grup de pintores, com Natàlia Gontxarova, Olga Rózanova, Varvara Stepànova i Aleksandra Ekster.
Les seves primeres obres van ser pintura de paisatge i dibuixos de figures humanes (1908-1912). A partir del 1913 i fins al 1915, pinta nus i retrats cubofuturistes (Nu cubista, 1913), una sèrie de naturaleses mortes amb tècnica de collage i ús del relleu (escultopintura), cartes pintades i materials diversos (Naturalesa morta italiana, 1914).
El 1916, comença una reflexió sobre la presència o absència de l'objecte, cap a la no-objectivitat.
Compon teles suprematistes, on barreja color, volums i línies (sèrie de Pictorals arquitectònics, 1916-1921), on formes geomètriques s'imbriquen les unes amb les altres i creen una organització dels elements, no com a mitjà de figuració, sinó com a construccions autònomes.
El 1921, signa un manifest per a l'abandó de la pintura de cavallet i declara que "l'organització dels elements de la producció artística ha de tornar a la posada en forma dels elements materials de la vida, és a dir, cap a la indústria, cap al que anomenem la producció". Sota aquests principis estètics, i juntament amb Rodchenko, participa en l'exposició 5x5=25 a Moscou.
* Retrat de filòsof, 1915
* El model, 1913
* Gerra sobre una taula, 1915
* L'arquitectura pictural, 1916
* Balda, 1919
* Romeu i Julieta (Ромео и Джульетта), 1920
* Construcció pintoresca, 1920
* Construcció espai i força, 1921

## Notes

* ↑ Giovanni Lista, « Futurisme et Cubo-futurisme » in Cahiers du Musée National d'Art Moderne, no 5, septembre 1980, Paris, p. 456-495.
* ↑ Fernand Léger, Pintura mural y pintura de caballete, en Funciones de la pintura, Paidós, 1990, ISBN 8475096328, pg. 32. Clement Greenberg, La crisis de la pintura de caballete, en Arte y cultura: ensayos críticos, Paidós, 2002, ISBN 8449312604, pg. 177.
* ↑ Abbott Gleason, Peter Kenez, Richard Stites (1989). Bolshevik Culture: Experiment and Order in the Russian Revolution. Indiana University Press. ISBN 0253205131, ISBN 9780253205131

## Enllaços externs

* Wikimedia Commons alberga contingut multimèdia sobre Liubov PopovaCommons.
* Fitxa en el Guggenheim Arxivat 2012-02-07 a Wayback Machine..