OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Associació Musical Canalense

L'Associació Musical Canalense és una associació creada a Canals (la Costera) en 1946 dedicada a la promoció de la música i de la cultura. La seua principal activitat és la banda de música que duu el seu nom i el cor polifònic anomenat Cor Calixtí. A més de comptar amb una bona escola de música.

## Història

Es calcula que la banda a Canals va començar abans de la Guerra civil espanyola. Encara que no va esser fins a 1946 quan es va crear la banda municipal.
En 1951 es va crear la societat anomenada aleshores "Societat Musical Canalense". En 1968 la banda va deixar de ser municipal i l'ajuntament de Canals va suspendre la plaça de director.
El 27 de juliol de 1974 es va aprovar el nom de la nova societat "Associació Musical Canalense".

## Directors

* Joaquín Sellés, director des de 1946 i reconegut músic valencià
* Joaquín Sancho Úbeda
* Gerardo Cardona Lliso
* Juan Bta. Climent
* Fco. José Perales Ferre
* Fernando J. Miralles
* Carlos Marquina
* Juan Ramón Beltrán
* Carlos Revert Espí
* Fco. José Sánchez Roca
* Joan B. Falcó Andrés
* Luis Pedrón Francés
* José Martinez Colomina

## Palmarés

Segona Secció
* (1979). Certamen de Cullera. 2n Premi.
* (1980). Certamen de Cullera. 2n Premi.
* (1990). Certamen Provincial de la Diputació de València. 2n Premi.
* (1991). Certamen Provincial de la Diputació de València. 2n Premi.
* (1992). Certamen Provincial de la Diputació de València. 1r Premi.
* (1994). Certamen Nacional de Marxes de Processó d'Elx. 1r Premi.
* (1994). Certamen Nacional de Leganés. 3r Premi.
* (2000). Certamen de Música d'Elda. 2n Premi.
* (2001). Certamen de Música d'Elda. 1r Premi.
* (2003). Certamen Nacional de Múrcia. 1r Premi.
* (2004). Certamen Internacional d'Altea. 3r Premi.
* (2006). Certamen Provincial de la Diputació de València. 1r Premi i Menció d'Honor.
* (2006). Certamen Autonòmic de Bandes de la Comunitat Valenciana. 1r Premi i Menció d'Honor. Major puntuació d'entre totes les categories.
* (2008). Certamen Internacional de Bandes de Música de València. 2n Premi. Millor banda valenciana i de l'estat espanyol de la Segona Secció.
* (2016). Certamen de Cullera. 1r premi i menció al millor director.
Primera Secció
* (2010). Certamen Provincial de la Diputació de València. 1r Premi i Menció d'Honor. Major puntuació d'entre totes les categories.
* (2010). Certamen Autonòmic de Bandes de la Comunitat Valenciana. 1r Premi i Menció d'Honor. Major puntuació d'entre totes les categories.

## Referències

* ↑ Associació Musical Canalense Arxivat 2016-08-15 a Wayback Machine., lasbandasdemusica.com
* ↑ Asociación Musical Canalense de Canals al web del CIBM
* ↑ L'Associació Musical Canalense guanya el Certamen de Cullera 2016 Arxivat 2016-08-15 a Wayback Machine., La Veu, 4 d'abril de 2016

## Vegeu també

* Llista de societats musicals del País Valencià

## Enllaços externs

* Associació Musical Canalense a facebook
* Web de l'Associació Musical Canalense
# Arc Moro

L'Arc Moro és una obra gòtica del Lloar (Priorat) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'una arcada ogival amb els costats lleugerament desiguals i rebaixada. Suporta un mur i una teulada. Anteriorment deuria formar part d'un edifici donat que molt a prop trobem un pilar bastit amb idèntics materials.
L'arcada està formada per carreus de gres vermell amb una amplada d'uns 55 cm. i un gruix de 35 cm. El material hauria estat obtingut possiblement de l'indret local conegut com les Coves de Rogerals.

## Història

L'arcada hauria pogut formar part d'un primitiu nucli de població conegut amb el nom de Quadra del Llohar. Una antiga església bastida al 1558, tenia una nau separada per tres arcs diafragma molt semblants, suposadament, a aquest. La datació és incerta. L'indret, actualment, es troba mínimament arranjat amb un xicotet jardí.

## Referències

* 1 2 3 4 «Arc Moro». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 agost 2018].

## Enllaços externs

* «Arc Moro». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Ajuntament de Torrelles de Foix

L'Ajuntament de Torrelles de Foix és un edifici del municipi de Torrelles de Foix (Alt Penedès) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici entre mitgeres cantoner, format per planta baixa, pis i torratxa amb rellotge. Presenta una cúpula d'entramats de ferro. La façana és de composició simètrica, amb portal d'arc de mig punt i balcó de dos portals al primer pis. El coronament és en forma de ràfec i merlets esglaonats, de forma ondulant. Hi ha fanals i reixes interessants.

## Referències

* ↑ «Ajuntament de Torrelles de Foix». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 18 febrer 2015].
# The Chosen Family

The Chosen Family va ser una tira còmica canadenca, escrita i dibuixada per Noreen Stevens de 1987 a 2004.
La tira va evolucionar a partir d'un projecte anterior, Local Access Only, publicat al diari de la Universitat de Manitoba, The Manitoban. The Chosen Family va utilitzar la sàtira social i política per il·luminar l'experiència queer de finals del segle XX a través de la lent de Stevens com a feminista lesbiana. Comptava amb quatre personatges principals: les lesbianes Kenneth-Marie i Weed, la relació de les quals no estava definida, i els amics i veïns de la parella, Puddin' Head i The Straight Chick Upstairs. Més tard, la tira també va incloure els dos fills acollits/adoptats de Kenneth-Marie i Weed, una filla anomenada Rosebud i un fill sense nom.
La tira va aparèixer en moltes publicacions de LGBT de tota l'Amèrica del Nord, incloent Xtra!, Xtra West, Swerve, Percepcions, off our backs, Chicago Outlines, Herizons, Ms. i el Washington Blade. També va aparèixer en revistes de temàtica més general com Geist.
Stevens va finalitzar la tira el 2004 després de produir gairebé 400 lliuraments de semi-serialització quinzenals.

## Referències

* 1 2 3 "Closing The Chosen Family album". Xtra!, October 28, 2004.
* ↑ "Winning in the 'Peg The city of 600,00, where the air is crisp and clear, is bursting with mainstream arts groups. The air is fine in the underground scene, too". The Globe and Mail, November 30, 1996.
# Aeroport de Catània-Fontanarossa

L'aeroport de Catània-Fontanarossa (IATA: CTA, ICAO: LICC), també conegut com a aeroport Vincenzo Bellini (italià: Aeroporto Internazionale Vincenzo Bellini di Catania-Fontanarossa), és un aeroport internacional situat a 4,3 km al sud-oest de Catània, la segona ciutat més gran de l'illa italiana de Sicília. Porta el nom del compositor d'òpera Vincenzo Bellini, nascut a Catània.
Segons Assaeroporti, l'any 2020 era l'aeroport més transitat de Sicília i el quart més transitat d'Itàlia. Les principals companyies aèries com ITA Airways, Lufthansa i KLM hi volen i connecten nombroses destinacions europees com Roma, Munic, Amsterdam i Berlín, mentre que altres companyies aèries de baix cost com EasyJet i Ryanair ofereixen vols a altres destinacions europees.

## Enllaços externs

* Página oficial (italià) (anglès)

## Referències

* ↑ «EAD Basic - Error Page». ead.eurocontrol.int. [Consulta: 27 desembre 2018].
* ↑ «Statistiche - Assaeroporti». assaeroporti.com.
* ↑ «Home Assaeroporti | Associazione Italiana Gestori Aeroportuali» (en italià). Assaeroporti. [Consulta: 3 març 2021].
# Antic Fossar de Rupit

L'Antic Fossar és un antic cementiri de Rupit i Pruit (Osona) que conforma una obra inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Cementiri situat a la part de llevant de l'església parroquial de San Miquel de Rupit. Està envoltat per un mur de pedra. El portal d'accés està orientat cap a tramuntana, i té forma rectangular i duu la llinda datada. El mur que envolta el recinte pren una forma triangular damunt el portal formant una mena de capcer cobert per lloses de pedra i amb una creu al damunt. L'interior roman abandonat i només hi resten una creu molt esculpida amb formes florals que duu la inscripció següent: "Franco Gallifa Recto 24 Set 1911 Rip". Construït en pedra.

## Història

Antic cementiri de la parròquia de Rupit. Segons la dada constructiva del portal es degué erigir al segle xviii. La primitiva parròquia de Rupit fou Sant Andreu de Fàbregues, vinculada al castell del mateix nom, però la situació privilegiada del nucli de Rupit i els castell feu que a darreries del segle xiii i principis del XIV s'erigís una parròquia filial a la vila de Rupit, advocada a Sant Miquel, la qual no s'independitzà de San Andreu fins al 1878. L'església de Rupit fou reformada al segle xvii i al segle xix s'hi bastí el campanar.

## Referències

* 1 2 «Antic Fossar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 setembre 2017].
# Arc de Cal Refilat

L'Arc de Cal Refilat és una obra gòtica dels Prats de Rei (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situat a la porta d'entrada de "Cal Refilat" i obtingut amb treball de mig-relleu fet a la pedra monolítica de la dovella d'aquesta porta, és un arc conopial doble (dos juxtaposats) on a la part d'enllaç dels dos, una mica més amunt hi ha un escut amb una inscripció.

## Història

Gòtic, a partir del segle xv.

## Referències

* 1 2 «Arc de Cal Refilat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 3 novembre 2018].
# Akepa de Hawaii

L'akepa de Hawaii (Loxops coccineus) (ʻAkepa en hawaià) és una espècie d'ocell de la família Fringillidae i del gènere Loxops. És endèmica de Hawaii, i està en perill d'extinció.

## Descripció i comportament

És una au molt petita, d'uns 10 cm de llarg. Com les altres espècies del gènere Loxops té lleugerament creuades les mandíbules, encara que és una característica poc evident. Té el bec de color groc palla.
És una espècie amb un gran dimorfisme sexual. El mascle és d'un vermell brillant amb les ales i la cua negres. La femella té un plomatge molt més apagat, de color verd-grisàcia. És més fosca en les seves parts superiors i amb matisos vermell-ataronjats en el pit.

## Hàbitat i estat de conservació

Habita els boscos humits de l'estatge montà, entre 1.100 i 2.100 metres, d'acàcia i Metrosideros polymorpha de l'illa de Hawaii. Prefereix els boscos vells, amb arbres grans. La seva població s'estima en uns 14.000 exemplars, repartits en tres poblacions. A les zones perifèriques de la seva àrea de distribució les poblacions semblen estar disminuint, i en les centrals es mantenen estables; i la tendència demogràfica general és decreixent.

## Referències

* ↑ «Akepa de Hawaii». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 10/04/2022(català)
* ↑ «Akepa (Loxops coccineus)» (en anglès). Birdlife. [Consulta: 26 agost 2013].
# The Good The Bad and The Zugly

The Good The Bad and The Zugly és una banda noruega de punk que s'inicià a Hadeland l'any 2011. El so de la banda s'ha comparat amb Turboneger i Anal Banes, i ha guanyat premis com el Spellemannprisen 2018 a la millor banda de rock amb el seu àlbum Hadeland Hardcore.
El 16 de juliol de 2018, el cantant Erlend Hjelvik de Kvelertak anuncià que abandonaria la banda i seria reemplaçat per Ivar Nikolaisen, cantant de Silver, notícia que s'anunciaria definitivament el 20 de juliol següent. Nololaisen ja havia participat com a cantant convidat per Kvelertak al senzill «Blodtørst».

## Membres

* Eirik Melstrøm (guitarra)
* Kim Skaug (guitarra)
* Magne Vannebo (bateria)
* Lars Gulbrandsen (baix)
* Ivar Nikolaisen (veu)

## Discografia
### Àlbums

* Anti World Music, Fysisk Format, 2013
* Hadeland Hardcore, Fysisk Format, 2015
* The Worst Four Years (Komp.), Fysisk Format, 2017
* Misanthropical House, Fysisk Format, 2018
* Algorithm & Blues 2019, Fysisk Format, 2019

### Senzills i EP

* «Sitter Fast I Hælvete», No Fucking Hippies, 2011
* «The Mormones - Heavy Metal Kid» / 140 MPH (7"), Big Dipper Records, 2012
* «Göttemia - Oslo Theme» (7", Ltd, Num, Whi), Drepe Mennesker Records, 2012
* «Brainbomb» / Killing Time (7"), Fysisk Format, 2012
* «Roy D Stroy Split /w He Who Cannot Be Named» (split), Fysisk Format, 2018
* «Going Postal« (split amb Hip Priests), Fysisk Format, 2021
* «Abscession» (7"), 2021

## Referències

* ↑ Bamle, Pelle «The Good The Bad and The Zugly: – Tropical house-artister er mer misantropiske enn oss» (en noruec). NATT&DAG, 26-01-2018 [Consulta: 6 octubre 2019].
* ↑ Uppal, Sonia «Spellemann-vinnere 2018». NRK Kultur og underholdning, 30-03-2018 [Consulta: 6 octubre 2019].
* ↑ «Kvelertak - Publicacions» (en anglès). Facebook, 16-07-2018 [Consulta: 26 juliol 2018].
* ↑ «Kvelertak - Kvelertak (Vinyl, LP, Album)» (en anglès). Discogs, 06-07-2010 [Consulta: 26 juliol 2018].
# Aeroport de Dirico

L'aeroport de Dirico (codi IATA: DRC, codi OACI: --) és un aeroport que serveix Dirico, a la província de Cuando Cubango a Angola.

## Enllaços externs

* Historial d'accidents de l'Aeroport de Dirico a Aviation Safety Network (anglès)
* OpenStreetMap - Dirico
* OurAirports - Dirico
# Antic Hospital de Santa Pau

L'Antic Hospital de Santa Pau és un edifici de Santa Pau (Garrotxa) inclòs a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Gràcies a un concili datat el 4 de juny de 1424 se sap de la necessitat de la vila de Santa Pau de construir un lloc per a refugi dels pobres. Aquest va ser l'origen de l'actual edifici conegut amb el nom d'hospital. Fou aixecat a finals del segle xv però no disposa d'un estil determinat per moltes reformes posteriors. Actualment té la planta rectangular, amb dos cossos diferents separats per un petit túnel que servia per a l'entrada dels carruatges i pel pas dels camperols vers els camps. L'interior ha estat totalment remodelat.
Actualment està dividit interiorment en dues parts, una propietat de l'Ajuntament i l'altre particular.
Capella de Sant Roc i Sant Sebastià: Consta de planta baixa i dos pisos. Als baixos hi ha l'entrada del porxo, amb dues portes i llinda gravada. A mà dreta, la llinda presenta la següent inscripció: "Capella de Sant Roc i Sant Sebastià". Els dos pisos tenen 4 finestres petites. A la teulada hi ha l'antic campanar, fet de pedra amb relleus, en molt mal estat de conservació.
Porta principal i llinda: Porta de pedra amb un graó bastant alt. Els bancals estan fets de tres grans pedres per banda. La llinda està gravada:
Rnt PERE PUJOLAR Pr
1 Rop DE CAXAS NATURAL DE
SANTA PAU MDCCLXXI.
Amb una creu al mig i altres símbols.

## Història

El concili es feu durant el temps del baró Galceran Ademar i pocs anys després dels grans terratrèmols que assolaren la nostra comarca. Els documents insisteix en la necessitat d'un lloc per a refugi dels pobres. El signant, Arnau de Riera, ordena que es construeixi un hospital de nova planta, lluny de la Vila Vella i que s'hi recullin tots "els pobres de Crist". Per finalitzar demana al senyor de Santa Pau i als "domus" que per a fer aquest hospital donessin facilitats, que podien ser recursos econòmics.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 «Antic Hospital de Santa Pau». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 13 octubre 2016].
# Lake Hughes (Califòrnia)

Lake Hughes és una comunitat no incorporada (unincorporated community) de Califòrnia, Estats Units. Està situada en els contraforts de la Sierra Pelona Mountains, al nord-oest de Palmdale, i el Santa Clarita Valley, dins el bosc the Angeles National Forest. Té 629 habitants (2010). És una de les llacunes temporals (sag pond) del Hughes Lake i Elizabeth Lake. Aquesta és una comunitat agrícola i també turística.

## Història

Lake Hughes va rebre aquest nom pel Jutge Griffith (Patrick) Hughes.
L'any 1907 William Mulholland, superintendent del Los Angeles Department of Water and Power, començà els treballs en l'Elizabeth Lake Tunnel per tal de transportar aigua amb el Los Angeles Aqueduct des d'Owens Valley cap a Los Angeles. El túnel fa cinc milles de llargada.
C.A. Austin va promoure Lake Hughes, com un lloc turístic estival, l'any 1924.

## Referències

* ↑ "Looking Back - Lake Hughes Being Rescued From Pollution," Daily News of Los Angeles (CA), February 25, 1989.Author: Patricia Farrell Aidem Daily News Staff Writer
* ↑ "Fine Mountain Resort On The Edge Of Antelope Valley," Antelope Valley Ledger-Gazette (CA)," December 18, 1925

## Enllaços externs

* Lakes Town Council
* 1660877 U.S. Geological Survey Geographic Names Information System: Lake Hughes (Califòrnia) (en anglès)
* 243724 U.S. Geological Survey Geographic Names Information System: Hughes Lake (en anglès)
# Associació Valenciana de Musicologia

L'Associació Valenciana de Musicologia fou creada el 2005 per a fomentar la col·laboració i l'intercanvi entre els musicòlegs valencians i la recerca, la recuperació i la difusió del patrimoni musical valencià. L'entitat organitza una Jornada de Musicologia anual i un Congrés Internacional cada cinc anys, a més d'altres cursos i seminaris. També publica la revista digital d'investigació musical Quadrivium.
Dins de la seua tasca de divulgació musicològica, AVAMUS ha participat assíduament en el programa de ràdio Territori sonor, en À Punt FM, difonent temes actuals de la recerca musicològica, tant en el terreny de la musicologia històrica com en el de l'etnomusicologia, mitjançant entrevistes als investigadors.
L'associació disposa d'una mediateca, que conté els fons digitalitzats de les revistes Orgues del País Valencià (1979-1981) i Cabanilles (1982-1990).

## Premi honorífic

AVAMUS atorga cada tres anys un Premi Honorífic de Musicologia a una personalitat destacada per l'estudi i la difusió del patrimoni musical valencià.
* 2011: Josep Climent Barber
* 2014: Fonoteca de Materials
* 2017: Fermín Pardo Pardo
* 2021: María del Carmen Gómez Muntané
* 2024: Vicent Ros Pérez

## Referències

* ↑ 20minutos. «El II Congreso Internacional de Musicología se inicia mañana bajo el lema 'La Mediterrània: sons migrants'» (en castellà), 22-07-2019. [Consulta: 15 octubre 2024].
* ↑ «09.07.2024 | Tornen les Jornades AVAMUS de Musicologia», 09-07-2024. [Consulta: 15 octubre 2024].
* ↑ «Asociación Valenciana de Musicología. Avamus.org - MusicaAntigua.com» (en castellà), 10-04-2012. [Consulta: 15 octubre 2024].
* ↑ «À Punt - Resultats de la cerca '"música al descobert"'». [Consulta: 15 octubre 2024].
* ↑ «AVAMUS entrega el V Premi Honorífic de Musicologia al suecà Vicent Ros Pérez com a reconeixement a la seua trajectòria musicològica». [Consulta: 15 octubre 2024].

## Enllaços externs

* Associació Valenciana de Musicologia - Lloc web oficial
# Călimănești

Călimănești, sovint coneguda com a Călimănești-Căciulata, és una ciutat del comtat de Vâlcea, al sud de Romania. Es troba a la regió històrica d'Oltènia i la part nord del comtat, a la ruta tradicional que connecta la regió amb Transsilvània, i a l'extrem sud de la vall del riu Olt que travessa els Carpats del Sud.
La ubicació de diverses fonts termals, Călimănești-Căciulata, es coneix com a ciutat termal. Durant el segle xx, s'hi van construir molts hotels i instal·lacions de tractaments de bellesa a Căciulata, una zona nord de la ciutat, a prop del monestir de Cozia. El monestir va ser construït per Mircea el Vell el 1388, que també és el dia de la ciutat Călimănești i Râmnicu Vâlcea (just al sud de la DN7).
Els voltants de la ciutat estan plens de fonts d'aigua dolça i aigües termals que no s'utilitzen. El nucli antic era una mica més petit, l'illa que es veu al riu Olt era més gran i la carretera es trobava a l'actual llit del riu. Al 1918 va ser el principal punt d'invasió a Transsilvània. La ciutat es construeix al llarg de la carretera DN7. La segona carretera més utilitzada a Romania, utilitzada pels romanesos per viatjar fins a Transsilvània i recentment sovint anava a Hongria, Àustria i moltes altres nacions de la UE.
La ciutat administra cinc pobles: Căciulata, Jiblea Nouă, Jiblea Veche, Seaca i Păușa.

## Galeria

* Pavelló Central
* Monestir d'Ostrov
* Església de la Santíssima Trinitat del monestir de Cozia
* Riu Olt

## Fills il·lustres

* Ion Duminicel (nascut el 1954), bob de trineu
* Vlaicu Ionescu (nascut a Jiblea), pintor d'expressionisme abstracte, comerciant d'art i escriptor sobre Nostradamus
* Nicolae Rădescu (1874–1953), lloctinent general i darrer primer govern comunista primer ministre de Romania
* Florin Zamfirescu (nascut el 1949), actor i director de teatre i cinema

## Referències

* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2021-05-10. [Consulta: 9 maig 2021].

## Enllaços externs

* Lloc Călimănești-Căciulata (en romanès)
# Akhtenskita

L'akhtenskita és un mineral de la classe dels òxids. S'anomena així per la seva localitat tipus, el dipòsit d'Akhtensk (Rússia), on fou descobert l'any 1979. El mineral tipus es troba al Institut Miner de Sant Petersburg, a Rússia.

## Característiques

L'akhtenskita és un òxid de fórmula química ε-Mn$^{4+}$O₂. Cristal·litza en el sistema hexagonal. Els cristalls que forma presenten sovint formes hexagonals, amb morfologies planars, generalment perquè es troba reemplaçant altres minerals. L'akhtenskita és un polimorf d'una altra espècie que també és un òxid de manganès, la pirolusita. Està format per un 63% d'oxigen i un 37% de manganès.
Segons la classificació de Nickel-Strunz pertany a «04.DB - Metall:Oxigen = 1:2 i similars, amb cations de mida mitjana; cadenes que comparteixen costats d'octàedres» juntament amb els següents minerals: argutita, cassiterita, plattnerita, pirolusita, rútil, tripuhyita, tugarinovita, varlamoffita, byströmita, tapiolita-(Fe), tapiolita-(Mn), ordoñezita, nsutita, paramontroseïta, ramsdel·lita, scrutinyita, ishikawaïta, ixiolita, samarskita-(Y), srilankita, itriocolumbita-(Y), calciosamarskita, samarskita-(Yb), ferberita, hübnerita, sanmartinita, krasnoselskita, heftetjernita, huanzalaïta, columbita-(Fe), tantalita-(Fe), columbita-(Mn), tantalita-(Mn), columbita-(Mg), qitianlingita, magnocolumbita, tantalita-(Mg), ferrowodginita, litiotantita, litiowodginita, titanowodginita, wodginita, ferrotitanowodginita, wolframowodginita, tivanita, carmichaelita, alumotantita i biehlita.

## Formació i jaciments

Es localitza en psilomelana amb altres òxids de manganès, en dipòsits d'òxids de ferro. Probablement alterada bacteriològicament a partir d'un mineral previ.

## Referències

* ↑ «Akhtenskite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 7 novembre 2015].
* 1 2 3 «Akhtenskite data sheet». Webmineral.com. [Consulta: 4 maig 2008].