OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gramont

«Gramont» té aquests significats:
* Toponímia:
** Gramont (occità) o Gramond (francès), municipi al departament de l'Avairon (regió d'Occitània)
** Gramont (Tarn i Garona), municipi al departament de Tarn i Garona (regió d'Occitània)
** Gramont (parçan), comarca d'Occitània a la Gascunya, amb vil·la principal a Bidaishe
** Ducat de Gramont, jurisdicció feudal entre Bearn i Baixa Navarra, amb capital a Bidaxa (que no era part del ducat)
** Lucan e Gramont, municipi al departament de Cantal (regió d'Alvèrnia-Roine-Alps)
* Biografies:
** Antoine V de Gramont (1672 - 1725), duc de Guiche, militar francès
** Antoni Charles de Gramont (1641 – 1720), comte de Guiche, 3r Duc de Gramont, comte de Louvigny, Sobirà de Bidaxune i polític francès
** Antoni III de Gramont (Hagetmau, 1604 - Baiona, 1678), Mariscal duc de Gramont, militar francès
** Armand de Gramont (1638 - Bad Kreuznach, 1673), comte de Guiche, militar francès
** Élisabeth de Gramont (1875 - 1954), escriptora francesa, duquessa de Clermont-Tonnerre
** Filibert I de Gramont (1552 - 1580), Comte de Guiche i senescal de Bearn
# Anthony Bourdain

Anthony Michael Bourdain (Ciutat de Nova York, 25 de juny de 1956 – Kaysersberg-Vignoble, 8 de juny de 2018) va ser un xef, actor, i personalitat televisiva estatunidenca.

## Referències

* ↑ «Muere Anthony Bourdain, chef estrella de la televisión de EE.UU.». La Vanguardia, 08-06-2018 [Consulta: 9 juny 2018].
* ↑ Stelter, Brian «CNN's Anthony Bourdain dead at 61». CNN, 09-06-2018 [Consulta: 9 juny 2018].

## Enllaços externs

* Anthony Bourdain - Lloc web oficial
# Moondog

Moondog era el pseudònim de Louis Thomas Hardin (Marysville, Kansas, 26 de maig de 1916 – 8 de setembre de 1999), un músic i poeta cec estatunidenc, inventor de nombrosos instruments musicals.
Moondog es va quedar cec quan li va explotar un petard a la cara, a 17 anys. Moondog va decidir apartar-se de la societat i el 1943 va marxar a viure voluntàriament als carrers de Nova York, on va viure durant vint dels trenta anys que va passar a la ciutat. Vestia exclusivament roba que confeccionava ell mateix basant-se en la seva pròpia interpretació del déu nòrdic Thor, per la qual cosal va ser conegut durant anys com "el viking de la sisena avinguda". Es va convertir en un dels més cèlebres músics rondaires. No obstant això, la música i el talent de Moondog no va ser apreciada pel públic fins als últims anys de la seva vida.
Va editar més de 30 discs, va actuar amb músics de renom com Phillip Glass i Steve Reich, qui el reconeixem com un dels creadors del minimalisme a nivell musical. També va arribar a enregistrar un disc amb Julie Andrews.
# Liane Holliday Willey

Liane Holliday Willey (1959) és una escriptora estatunidenca.
Va ser diagnosticada amb Síndrome d'Asperger el 1999. Va ser la primera persona a usar el terme «aspie» en una publicació, en aquest cas en el seu llibre Pretending to be Normal (pàgines 71 i 104) el 1999.

## Bibliografia

* Pretending to be Normal: Living with Asperger's Syndrome, Jessica Kingsley Publishers, 1999, ISBN 9781853027499
* Asperger Syndrome in the Family: Redefining Normal, Jessica Kingsley Publishers, 2001, ISBN 9781853028731
* Asperger Syndrome in Adolescence: Living with the Ups, the Downs, and Things in Between, Jessica Kingsley Publishers, 2003, ISBN 9781843107422
* Safety Skills for Asperger Women: How to Save a Perfectly Good Female Life, Jessica Kingsley Publishers, 2011, ISBN 9780857003270

## Enllaços externs

* Meet Liane (anglès)
# Gottlieb-Konrad Pfeffel

Gottlieb-Konrad Pfeffel (Colmar, 1736 - 1809) fou un pedagog, escriptor i militarista alsacià. Estudià dret a la Universitat de Halle amb Christian Wolff el 1763 i ciència militar a Darmstadt el 1773. El 1756 es va quedar cec, però tot i així fou nomenat administrador protestant de Colmar. Admirador de la Revolució Francesa, fou fundador de la Societat Literària de Colmar i traductor a l'alemany de texts francesos que foren publicats per l'Acadèmia de Ciències i Humanitats de Baviera. El 1803 fou president del consistori de Colmar.

## Obres

* Fabeln (1783)
* Poetische Versuche (10 vols.), 1802-10
* Prosaische Versuche (10 vols.), 1810-12
* Politische Fabeln. 1754-1809
Algunes de les seves obres han estat digitalitzades per la Universitat de Friburg (Universitätsbibliothek Freiburg):
* Biographie eines Pudels und andere Satiren. Langewiesche-Brandt, Ebenhausen 1987, ISBN 3-7846-0134-0.
* Politische Fabeln in Erzählungen und Versen. Greno-Verlag, Nördlingen 1987, ISBN 3-89190-837-7.

## Bibliografia

* Gabriel Braeuner: Pfeffel l'européen. Esprit français et culture allemande en Alsace au XVIIIe siècle. Nuée Bleue, Strasbourg 1994, ISBN 2-7165-0321-4.
* Gabriel Braeuner, Epître à Pfeffel - A propos, de son "Epître à la postérité" rédigée durant l'été 1800, avec une préface de Bernard Vogler. Colmar (Editeur Jérôme Do Bentzinger) 2010, ISBN 978-2-84960-193-8; EAN 9782849601938.
# Isaac el cec

Isaac el cec també conegut com: Rabí Isaac Sagi Nehor (en hebreu: רַבִּי יִצְחַק סַגִּי נְהוֹר) va néixer en 1160 al poble de Posquières, actualment anomenat Vauvert, a França, va ser fill del talmudista i rabí Abraham ben David de Posquières. Isaac el cec va ser un autor i un estudiós de la Càbala, el misticisme jueu. Se li atribueix l'autoria del Sefer ha-Bahir, un antic text cabalístic. Alguns estudiosos de la Càbala com Gershom Scholem, creuen que aquesta és una errònia i totalment infundada hipòtesi. El Bahir va aparèixer per primera vegada a l'Edat Mitjana, al voltant de l'any 1200 després de Crist, a França, encara que els orígens de l'obra anònima són foscos, hi havia cabalistes importants que estaven escrivint al mateix temps a França. El més influent d'ells va ser Isaac el Cec, fortament influenciat per la filosofia del neoplatonisme. El rabí Isaac va morir l'any 1235.

## Ensenyaments místics

* Les Sefirot es van originar en una profunditat infinita i amagada del Ein Sof (literalment, l'infinit, però també existeix el desig d'unir-se a Déu).
* De la profunditat del Ein Sof emanen les Machshavot (pensaments divins), els quals són la qualitat sobrenatural primordial.
* Els individus són manifestacions físiques de les Sefirot que hi ha en el Món, però a un nivell inferior de la realitat. L'experiència mística permet ascendir a través dels diferents graus de les emanacions, fins a arribar a unir-se amb Déu.

## Referències

* ↑ ISAAC EL CEC
* ↑ ISAAC THE BLIND By Kaufmann Kohler and M. Seligsohn in Jewish Encyclopedia.com

## Enllaços externs

* What the critics say About(anglès)
* (anglès)
# Turó de Boscalt

El Turó de Boscalt és una muntanya de 1.509 metres que es troba al municipi de Cava, a la comarca catalana de l'Alt Urgell.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# 968
## Esdeveniments

* Setge de Kíev.
* Batalla de Fornelos (29 de març) al Regne de Lleó. Fou una de les majors invasions dels vikings a la península Ibèrica.

## Naixements

* Kazan, emperador del Japó
# Hypsolebias radiosus

Hypsolebias radiosus, és una espècie de peix actinopterigi d'aigua dolça, de la família dels rivúlids.
Es distribueix pels rius d'Amèrica del Sud, a la conca fluvial del riu Tocantins al centre del Brasil. Són peixos d'aigua dolça tropical, de comportament bentopelàgic.

## Referències

* 1 2 3 Costa, W.J.E.M. i G.C. Brasil, 2004. «Simpsonichthys radiosus sp. n. (Teleostei: Cyprinodontiformes: Rivulidae): a new annual killifish from the upper Rio Tocantins basin, central Brazil». Zootaxa 737:1-7.
* ↑ "Hypsolebias radiosus". FishBase. Ed. Rainer Froese i Daniel Pauly. febrer del 2017. N.p.: FishBase, 2017.
* ↑ "Rivulidae". FishBase. Ed. Rainer Froese and Daniel Pauly. febrer 2017 version. N.p.: FishBase, 2017.
# Oksana Gaidar

Oksana Gaidar (Kíiv - Xevtxénkove, març 2022), ucraïnès: Оксана Гайдар, va ser una periodista i bloguera ucraïnesa que va morir entre l'11 i el 12 de març del 2022 a Xevtxénkove en un atac de l'artilleria russa durant l'invasió russa d'Ucraïna del 2022.
Va néixer a Kíev. Va estudiar periodisme a la Universitat Nacional Taràs Xevtxenko de Kíev. El seu pare, Iuri Gaidar, també era periodista al diari Sportivnaia Gazeta. Després d'estudiar es va traslladar amb el marit i el fill a Moscou. Amb el pseudònim de Ruda Pani feia apunts històrics i denunciava la política expansionista russa. Amb l'inici de la guerra va decidir tornar a Ucraïna per estar amb la seva mare Lídia, que va morir en el mateix atac. Els fets es van conèixer dos mesos més tard, gràcies al president de la Unió Nacional de Periodistes d'Ucraïna, Serhïi Tomilenko.

## Referències

* 1 2 Redazione. «Ucraina: uccisa la giornalista Oksana Gaidar» (en italià), 10-05-2022. [Consulta: 14 maig 2022].
* ↑ Giorgobiani, Natia. «Ukrainian journalist Oksana Gaidar died during shelling in the Kyiv region» (en anglès americà), 10-05-2022. [Consulta: 14 maig 2022].
* ↑ «Murió en ataque ruso periodista ucraniana - Europa» (en castellà), 10-05-2022. [Consulta: 14 maig 2022].
* ↑ «Ucraina, la giornalista Oksana Gaidar è rimasta uccisa nei bombardamenti a Kiev» (en italià), 10-05-2022. [Consulta: 14 maig 2022].
# Pontaniana

L'Acadèmia Pontaniana és una institució que va ser fundada cap al 1440 a Nàpols, amb la primitiva denominació de Porticus Antonianus, per Antonio Beccadelli sota la protecció del rei catalano-aragonès Alfons el Magnànim.
Es va dedicar prioritàriament als treballs filològics i va reunir les principals figures literàries de la ciutat (Sannazzaro, etc.). Va ser dissolta a mitjans del segle xvi, però ressorgí al començament del xix amb altres objectius.

## Referències

* ↑ «Academia Pontaniana». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 22 febrer 2025].
* ↑ «Accademia Pontaniana | institution, Naples, Italy» (en anglès). Encyclopaedia Britannica. [Consulta: 22 febrer 2025].
* ↑ Aledón, Gema Belia Capilla «A prince for the Renaissance: Antonio Beccadelli (1394–1471) and the representation of Alfonso the Magnanimous (1396–1458) in early modern Europe». History of European Ideas, 0, 0, pàg. 1–17. DOI: 10.1080/01916599.2024.2354028. ISSN: 0191-6599.

## Enllaços externs

* Pontaniana - Lloc web oficial
# Codolera del Sitjar

La Codolera del Sitjar és una muntanya de 967 metres que es troba al municipi de l'Esquirol, a la comarca catalana d'Osona.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Roca de Sant Joan

La Roca de Sant Joan és una muntanya de 1.725 metres que es troba al municipi d'Espot, a la comarca catalana del Pallars Sobirà.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Infraestructures Ferroviàries de Catalunya

Infraestructures Ferroviàries de Catalunya (IFERCAT) és un ens públic de la Generalitat de Catalunya adscrit al Departament de Territori encarregat de conservar, gestionar i administrar aquelles infraestructures ferroviàries de Catalunya que li encomani el Govern. Alhora, l'Ifercat té també la missió de construir, conservar i explotar totes les infraestructures de transport que li encarregui el govern.
La seva creació, l'any 2001, s'emmarca dins del procés de liberalització ferroviària que promou la Unió Europea, la qual exigeix que la gestió de les infraestructures ferroviàries (considerat un monopoli natural) se separi de l'explotació comercial del servei, el qual s'ha d'obrir a la lliure competència.
La presidència de l'ens recau normalment sobre el secretari d'infraestructures i mobilitat del Departament de Territori i Sostenibilitat, Isidre Gavín a 2019.

## Projectes

IFERCAT es responsable dels següents projectes ferroviaris al territori català:
* Línia 9 del metro de Barcelona
* Línia Orbital Ferroviària
* Eix transversal Ferroviari
* Tren Tramvia

## Referències

* 1 2 «Ifercat, ens públic». ifercat.gencat.cat. [Consulta: 16 octubre 2021].
* ↑ «Infraestructures Ferroviàries de Catalunya (IFERCAT)». http://sac.gencat.cat/,+21-04-2021.+[Consulta: 16 octubre 2021].
* ↑ «Isidre Gavín, presidente de Infraestructures Ferroviàries de Catalunya» (en castellà). La Vanguardia, 08-10-2019. [Consulta: 16 octubre 2021].
* ↑ «Ifercat, dades i xifres». ifercat.gencat.cat. [Consulta: 16 octubre 2021].
* ↑ «Construcció línia 9 de metro». pemb.cat. [Consulta: 16 octubre 2021].
* ↑ «La línia orbital ferroviària. Vertebració del territori metropolità». ifercat.gencat.cat. [Consulta: 16 octubre 2021].
* ↑ Moliner Martínez, Jordi «La línea orbital de ferrocarriles en Barcelona». Projecte Final de Màster Oficial. Escola de Camins Canals i Ports - UPC, 6-2018, pàg. 82.
* ↑ Cuyás i Soler, Jordi. «L’Eix transversal ferroviari». Eix diari. [Consulta: 16 octubre 2021].
* ↑ «L'Eix Transversal Ferroviari, endavant | Osona.com». naciodigital.cat. [Consulta: 16 octubre 2021].
* ↑ «Tren-Tram». amtu.cat. Arxivat de l'original el 2021-10-16. [Consulta: 16 octubre 2021].

## Vegeu també

* Infraestructures de la Generalitat de Catalunya

## Enllaços externs

* Infraestructures Ferroviàries de Catalunya Arxivat 2013-02-20 a Wayback Machine.
# Odinani

Els ibo són gent del districte Calabar de Nigèria. En la seva antiga religió el déu suprem s'anomena Chuku ("gran esperit"); el qual va crear el món i tot allò de bo que conté, i és especialment associat amb la pluja, els arbres i les altres plantes. També és una deïtat solar. Ala és ocasionalment considerada la seva muller o la seva filla.
Un cop Chuku va enviar un gos a la humanitat per dir-los que els cadàvers s'havien de cobrir amb cendres i posats a terra retornarien a la vida. El gos estava cansat i Chuku va decidir d'enviar una ovella en lloc seu; l'ovella va oblidar el missatge pel camí i va explicar que el que havien de fer era enterrar els cossos dels morts. Finalment el gos arribà però ningú no va creure la seva correcció i la mort es va instal·lar a la terra.
Ala, filla o muller de Chuku, és una de les divinitats més importants. És la deessa tant de la fertilitat com de la mort, manant sobre l'inici i el final de la vida.
Altres deïtats són Aha Njoku, una deessa de les grangeres.

## Referències

* ↑ Oriji, John. Political Organization in Nigeria Since the Late Stone Age: A History of the Igbo People. Palgrave Macmillan, 2011, p. 44–48. ISBN 978-0230116689.
* 1 2 Isichei, Elizabeth Allo. Igbo worlds: an anthology of oral histories and historical descriptions. Macmillan, 1977, p. 27, 334. ISBN 0333198379.
* ↑ Ekennia, Justin Nnadozie. African Modernity Crisis (en anglès). Barloz, 2000, p. 153. ISBN 978-978-33363-5-3.
* ↑ Oriji, John. Political Organization in Nigeria Since the Late Stone Age: A History of the Igbo People. Palgrave Macmillan, 2011, p. 44–48. ISBN 978-0230116689.
* ↑ «Njoku Surname Origin, Meaning & Last Name History».
# Karl Koch

Karl Koch (Hannover, 22 de juliol de 1965 - Ohof, maig 1989) també conegut pel sobrenom «Hagbard», fou un furoner alemany, considerat per molts com l'inventor dels «cavalls de Troia». Va estar involucrat en un incident d'espionatge durant la Guerra freda.
Koch era addicte a la cocaïna i va desenvolupar una personalitat paranoide, convençut que lluitava contra una organització secreta (els illuminati). Va treballar amb els pirates informàtics coneguts com DOB (Dirk-Otto Brezinski), Pengo (Hans Heinrich Hübner) i Urmel (Markus Hess), i va participar en la venda d'informació piratejada d'ordinadors militars dels Estats Units a la KGB. El llibre de Clifford StollThe Cuckoo's Egg ofereix un relat en primera persona de la caça i la eventual identificació i detenció de Hess el març de 1989. Posteriorment, Pengo i Koch es van presentar i van confessar a les autoritats sota l'amnistia d'espionatge, que els protegia de ser processats.
El seu cos cremat i carbonitzat es va trobar en un bosc. Tot i que la seva mort es va declarar oficialment un suïcidi, La seva mort va alimentar les teories de la conspiració, amb especulacions que van des del suïcidi a causa de lluites psicològiques i l'addicció a les drogues fins a represàlies per part de les agències d'intel·ligència. La seva mort segueix sent controvertida, simbolitzant tant els perills de la pirateria com el pes psicològic del seu estil de vida. La història de Koch va inspirar llibres, pel·lícules i mites perdurables sobre hackers i conspiracions. Sense haver trobat mai cap nota de suïcidi.
L'any 1998 es va estrenar una pel·lícula alemanya sobre la seva vida, titulada 23. Tot i que la pel·lícula va ser aclamada per la crítica, ha estat durament criticada com a explotadora per part de testimonis de la vida real. Una correcció de la pel·lícula és la documentació escrita pels seus amics.

## Referències

* ↑ Knight Lightning. «Phrack Inc. - Volume Three, Issue 25, File 10 of 11». Phrack, 29-03-1989. [Consulta: 6 gener 2009].
* ↑ Knight Lightning. «Phrack Inc. - Volume Three, Issue 27, File 12 of 12». Phrack, 20-06-1989. [Consulta: 6 gener 2009].
* ↑ Marko Rogge. «Dead Hackers do not talk anymore! All that remains is the memory? (auto translate from German)». brain-pro, 01-07-2002. [Consulta: 6 gener 2009].
* ↑ «Einer der ersten deutschen Hacker». Spiegel Geschichte. Spiegel Gruppe, 23-05-2019. [Consulta: 18 gener 2025].
* ↑ Mungo, Paul; Clough, Bryan. Approaching Zero: The Extraordinary Underworld of Hackers, Phreakers, Virus Writers, and Keyboard Criminals.
* ↑ Stoll, Clifford. The Cuckoo's Egg.
* ↑ Karl Koch aka. Hagbard Celine 22.7.1965 - 23.5.1989 - mostly in German
# Beca

Una beca és una aportació monetària que es concedeix a aquells estudiants o investigadors que no compten amb suficients recursos econòmics per poder dur a terme els seus estudis o investigacions, així com també la seva manutenció segons les circumstàncies i el tipus de beca.
Es tracta d'una quantitat de diners que es concedeix a una persona que cursi, acabi o completi uns estudis per tal que pugui adquirir o ampliar coneixements sense les dificultats econòmiques. El seu destinatari és un individu concret dedicat a l'estudi en general.
Les aportacions econòmiques poden provenir d'organismes oficials (ministeris, administracions autonòmiques, entitats locals, etc.) o d'institucions privades (empreses, entitats financeres, fundacions, associacions, etc.).
Les beques es poden classificar en dos tipus fonamentals: generals, per fer els estudis ordinaris; o poden pertànyer a programes específics, com intercanvis educatius (les beques Erasmus, per exemple), pràctiques laborals en empreses, etc.
En els darrers anys ha augmentat la demanda d'estudiants universitaris per a la realització de pràctiques professionals en empreses. És interessant per tal d'enriquir el currículum mitjançant una beca de pràctiques o Ocupacional, on es publiquen nombroses ofertes de pràctiques i primera feina.

## Tipus de beques acadèmiques

* Beques d'ajuda als estudis
* Beques parcials o totals
* Beques d'investigació
* Beques obertes
* Beques tancades
* Beques postgraus
* Beques postdoctorats
* Beques de treball
* Beques per aprenentatge d'idiomes
* Beques de col·laboració
* Beques per intercanvi d'alumnes

## Referències

* ↑ «Todo lo que hay que saber acerca de las becas para maestrías y cómo conseguirlas». [Consulta: 7 octubre 2020].
* ↑ «Beca». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 16 abril 2024].
* ↑ «Beca». Diccionari General de la Llengua Catalana. Institut d'Estudis Catalans. [Consulta: 16 abril 2024].

## Bibliografia complementària

* DiFiore, Laura, et al. "Tips on Finding Scholarships." FreSch! Free Scholarship Search. 2013.
* Martin, Michel. "Scholarships: Who Gets Them and Why?" Tell me More 17

## Enllaços externs

* «Beques. Departament Ensenyament Generalitat Catalunya.».
* «Universitaris: beques i feina. Aarhus, Dinamarca Vídeo CCMA-TV3. Blog Europa. 29 de març de 2014. Reportatge de Lara Saiz (consulta 3 d'abril de 2016)(català)]».
Viccionari
# Frau Luna

Frau Luna és una opereta burlesco-fantàstica del compositor Paul Lincke a partir d'un llibret de Heinrich Bolten-Baeckers, que es va estrenar el 2 de maig de 1899 a l'Apollo-Theater berlinès. Va ser constantment revisat i va obtenir música addicional en 1922 en la seva versió final. Les peces més famoses de l'opereta són la marxa Das macht die Berliner Luft, Luft, Luft, el duo Schenk mir doch ein kleines bißchen Liebe i l'aria Schlösser, die im Monde liegen.
Bolten-Baeckers ja havia lliurat a Lincke el llibret l'any 1897 anomenat Venus auf Erden, que gira entorn d'un tema similar. També el llavors jocs de moda „Mondrevuen“ sens dubte, un paper sota la influència de les novel·les de Jules Verne com De la Terre à la Lune (De la Terra a la Lluna, 1865) es va realitzar a gairebé totes les principals ciutats europees.

## Referències

* ↑ Carl Dahlhaus, Sieghart Döhring, Universität Bayreuth. Forschungsinstitut für Musiktheater (Hrsg.): Pipers Enzyklopädie des Musiktheaters: Oper, Operette, Musical, Ballet, Band 3 von Pipers Enzyklopädie des Musiktheaters, Piper, 1997, ISBN 3492024130, S. 507–509

## Enllaços externs

* Descripció detallada de l'opereta
* Historie und zahlreiche Fotos de diverses representacions
* Frau Luna - Filmadaption 1941 a Internet Movie Database (anglès)
* Frau Luna - Fernsehen 1964 a Internet Movie Database (anglès)
* Frau Luna - Fernsehen 1975 a Internet Movie Database (anglès)
# Teresa Tanco Cordovez de Herrera

Teresa Tanco Cordovez de Herrera (1859 - Bogotà, 1946) fou una pianista i compositora colombiana.

## Biografia

Teresa Tacon va néixer en una família benestant l'any 1859. Va rebre una educació i una formació musical privilegiades de Vicente Vargas de la Rosa (1833-1891).
Quan tenia 15 anys, va marxar a estudiar a París amb Théodore Ritter, participant en un curs en què va conèixer Camille Saint-Saens. Va viatjar a Europa amb la seva germana el 1882 i va debutar a París a la Salle Pleyel on les crítiques li van ser favorables.
Es va casar amb Alejandro Herrera.
Va morir a Bogotà el 1946.

## Obres

Va compondre per a veu, peces sagrades i una sarsuela:
* Similia Similibus, sarsuela sobre un text de Carlos Sáenz Echeverría, estrenada per l'aniversari del seu pare l'any 1883
* L'Alba (les tres de la matinada), polka
* La primavera, record de Royar, Cigonyes, valsos
* Jesu dulce, per a veu a cappella
* Ecce Panis, per a veu a capella
* Tamtum ergo, per a veu a capella

## Referències

* 1 2 3 4 5 Galindo, 2009, p. 37.
* ↑ Carmen Millán de Benavides; Alejandra Quintana Martínez. Mujeres en la música en Colombia: el género de los géneros, 2012, p. 368. ISBN 978-958-716-538-8.
* ↑ Rhian Samuel; Julie Anne Sadie The Norton/Grove dictionary of women composers. W.W. Norton & Company, 1994, p. 548.
* ↑ Egberto Bermúdez; Gamboa Tillotson Gamboa T Historia de la música en Santafé y Bogotá, 1538-1938. volum 1. Fundación de Música Ferrer-Salat, 2000, p. 216. ISBN 958-95698-5-4.

## Bibliografia

* Galindo Palma, Humberto. Mujeres protagonistas en la música del Tolima: Historias de vida - Blanca Alvarez de Parra; Isabel Chava Rubio; Leonor Buenaventura de Valencia (en castellà). Ibagué: Conservatorio del Tolima, 2009. ISBN 958-99208-0-2.