OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Robert Pring-Mill

Robert Duguid Forrest Pring-Mill (Stapleford Tawney, Anglaterra, 11 de setembre de 1924 - Oxford, 7 d'octubre de 2005) fou un filòleg anglès.

## Biografia

Es va interessar pel català gràcies al fet que visqué de petit a les illes Balears, de l'any 1931 fins a la guerra. Després de participar en la Segona Guerra Mundial a Burma (d'on el llibre publicat el 1946 sobre la Xina), estudià llengües modernes (castellà, francès i català) a la Universitat d'Oxford, on ha estat professor i catedràtic de literatura hispanoamericana. Des del 1957 és magister de la Maioricensis Schola Lullistica i redactor anglès d'Estudios Lulianos. Ha publicat un bon nombre de treballs sobre el pensament de Ramon Llull. Rebé també el Premi Pompeu Fabra als Jocs Florals de la Llengua catalana de Cambridge del 1956 per un estudi sobre Llull.
Ha editat obres de Ramon Llull, Lope de Vega, Pedro Calderón de la Barca, Pablo Neruda (a qui va aconseguir que nomenessin doctor honoris causa a Oxford el 1965) i Ernesto Cardenal. Els seus tres principals interessos de recerca foren, doncs, aquests: l'obra de Ramon Llull, la poesia del segle d'or espanyol i la poesia de protesta sud-americana del segle xx.
Des de 1988 fou membre de l'British Academy. Fou membre corresponent de la Secció de Filosofia i Ciències Socials l'Institut d'Estudis Catalans des del 1966 i ha estat president de l'Anglo-Catalan Society el 1974-1976. El 1990 va rebre la Creu de Sant Jordi de la Generalitat de Catalunya; el 1992 fou nomenat oficial de l'ordre Bernardo O'Higgins xilena; el 2004 rebé la Medalla d'Honor Presidencial de Xile.

## Obres

* Chinese Triad Societies, 1946
* (amb Cyril Albert Jones) Advanced Spanish Unseens, London, 1958
* Lope de Vega, Five plays, New York, 1961
* El microcosmos lul·lià, 1961
** en alemany: Der Mikrokosmos Ramon Llulls. Eine Einführung in das mittelalterliche Weltbild, Stuttgart, 2001
** en italià: Il microcosmo lulliano, Roma, 2007
** en francès: Le microcosme lullien. Introduction à la pensée de Raymond Lulle, Friburg (Suïssa)/Paris, 2008
* Ramon Llull y el número primitivo de las dignidades en el "Arte General", 1963
* Pablo Neruda. A basic anthology, Oxford, 1975
* Gracias a la vida. The power and poetry of songs, London, 1990
* Estudis sobre Ramon Llull, 1956-1978, amb Lola Badia i Albert Soler, Barcelona 1991
* Calderón: estructura y ejemplaridad, 2001

## Publicacions d'homenatge

* The discerning eye. Studies presented to Robert Pring-Mill on his seventieth birthday, (editor) Nigel Griffin, Llangrannog, 1994
* I sing the difference. Identity and commitment in Latin American song. A symposium in honour of Robert Pring-Mill, (editors) Jan Fairley / David Horn, Liverpool, 2002

## Referències

* ↑ Entrevista a la BBC amb motiu de la concessió d'aquesta medalla

## Enllaços externs

* Obituari de Robert Pring-Mill a BBC online (en castellà; amb una foto)
* Article a l'Enciclopèdia Catalana
* Necrologia per Albert Soler, Estudis Romànics 29 (2007), pàg. 644-645
* Necrologia per Lola Badia, Llengua i literatura 17 (2006), pàg. 553-555
# Det okända

Det okända (en suec Els desconeguts) és una pel·lícula de terror sueca de 2000 dirigida per Michael Hjorth.

## Argument

Cinc biòlegs entren al desert per investigar un misteriós incendi forestal que hi va haver. Al cap d'uns dies comencen a passar coses estranyes.

## Repartiment

* Jacob Ericksson - Jacob
* Marcus Palm - Marcus
* Ann-Sofie Rase - Ann-Sofie
* No Sigvardsdotter - No
* Tomas Tivemark - Tomas

## Sobre la pel·lícula

La pel·lícula és una producció de baix pressupost amb una càmera de mà en moviment a l'estil de l'èxit estatunidenc The Blair Witch Project. El guió va ser escrit per Tomas Tivemark i Michael Hjorth. La pel·lícula es va rodar durant una setmana de treball intens, principalment al Parc Nacional de Tyresta. Per minimitzar els costos de transferència d'una cinta de vídeo normal a una pel·lícula de cinema de 35 mm, es va utilitzar una pantalla de projector sobre la qual es projectava la imatge, que al seu torn va ser filmada per una càmera de cinema real.

## Referències

* ↑ Det okända, Svensk Filmdatabas
* ↑ Det okända (2000), Rörliga bilder och tryckta ord
# Ronna-

Ronna- (símbol R) és un prefix multiplicador del Sistema Internacional d'Unitats que indica un factor de 1000⁹ o 10$^{27}$ o 1 000 000 000 000 000 000 000 000 000.
Adoptat el 2022, prové d'una combinació del mot llatí novem i del grec ἐννέᾰ, ennea, que signifiquen «nou» pel fet que representar 1000⁹. També es tingué en compte que la lletra inicial fos una R, seguint la tendència decreixent de Z i Y, botant X, T i S, per estar ja emprades o per evitar confusions; i acabant en «a» perquè és el criteri pels prefixos multiplicadors.
Per exemple;
    1 ronnàmetre = 1 Rm = 10$^{27}$ metres
    1 ronnagram = 1 Rg = 10$^{27}$ grams
    1 ronnasegon = 1 Rs = 10$^{27}$ segons

## Referències

* ↑ Résolutions de la Conférence générale des poids et mesures (27$^e$ réunion). Versailles: BIPM, 18 novembre 2022.
* ↑ Brown, Richard J.C. «On the nature of SI prefixes and the requirements for extending the available range» (en anglès). Measurement, 137, 4-2019, pàg. 339–343. DOI: 10.1016/j.measurement.2019.01.059.
# Rosa chinensis

Rosa chinensis (nom xinès: 月季, pinyin: yueji), coneguda generalment com a Rosa de la Xina o rosa xinesa, és un membre del genus Rosa nadiua de les províncies del sud-oest de la Xina, Guizhou, Hubei, i Sichuan. L'espècie és àmpliament conreada com a planta ornamental, originalment a la Xina, i se n'han derivat nombrosos cultivars que han estat anomenats roses de la Xina. També ha estat extensament creuada amb Rosa gigantea per produir Rosa × odorata, i a partir d'aquesta i mitjançant més hibridacions se'n deriven les roses de te i els híbrids de te.
És un arbust creixent a 1–2 m alt. Les fulles són pinnades, té 3-5 folíols, cada folíol 2.5–6 cm llarg i 1–3 cm ample. En l'espècie salvatge (de vegades anomenada Rosa chinensis var. spontanea), les flors tenen cinc pètals de color entre el rosa i el vermell. El fruit és un gavarró vermell 1–2 cm diàmetre.

## Varietats

Flora de la Xina reconeix tres varietats:
* R. chinensis var. spontanea, nadiua de les províncies Guizhou, Hubei, i Sichuan, amb pètals vermells
* R. chinensis var. chinensis, que prové del cultiu humà, amb pètals vermells
* R. chinensis var. semperflorens (Curtis) Koehne, també cultivada cultiu, amb pètals vermell fosc o morats

## Usos

Les cultivars de Rosa chinensis han estat decisius en la en l'obtenció de moltes roses de jardí modernes, ja que va proporcionar la repetició de la floració. Aquesta característica apareix en les varietats cultivades però no en l'espècie salvatge.
* Pintura de dos cultivars del segle XVIII
* Un cultivar de Rosa chinensis
* Rosa chinensis var. viridiflora, els pètals han mutat en sèpals

## Referències

* ↑ «BSBI List 2007» (xls). Botanical Society of Britain and Ireland. Arxivat de l'original el 2015-01-25. [Consulta: 15 juliol 2015].
* ↑ "Rosa chinensis".
* ↑ Flora of China: Rosa chinensis
* ↑ Phillips, R.; Rix, M.. The Ultimate Guide to Roses: A Comprehensive Selection. Macmillan, 2004. ISBN 1-4050-4920-0.
# Rote Zora

Rote Zora (en català: Zora la roja, el nom estava inspirat en el llibre Zora la roja i la seva banda, un conte infantil de Kurt Held) era un grup de guerrilla urbana feminista d'esquerra radical actiu a Alemanya Occidental de 1977 a 1995, conegut per una sèrie d'accions amb explosius. El grup va bombardejar moltes empreses encara que ningú va ser ferit en els 45 atacs que l'organització va dur a terme entre 1977 i 1995.

## Història

El moviment va prendre el seu nom del llibre de 1941 “Zora la Roja i la seva banda”, un conte infantil de Kurt Held, que narra la història d'una noia croata pèl-roja, Zora la Roja, qui lidera una colla de nois i noies orfes compromeses a corregir injustícies.
Rote Zora va començar el 1977 com el braç feminista de les Cèl·lules Revolucionàries, organització guerrillera d'esquerres que es denominava rival de la Facció de l'Exèrcit Roig. El primer dels seus atacs va ser una bomba plantada davant les oficines de l'Associació de Metges alemanya per protestar contra les lleis d'avortament. Posteriorment va bombardejar el Tribunal Constitucional Federal d'Alemanya a Karlsruhe. Rote Zora es va escindir de les Cèl·lules Revolucionàries el 1986 per no convéncer amb els mètodes violents d'altres grups d'esquerres. Va llançar una campanya que va ser dissenyada per no fer mal. El seu últim atac va ser en una drassana de Bremen el 1995.
Va bombardejar nombrosos sex shops, cotxes d'empresaris, la companyia Siemens, Bayer, i la companyia Nixdorf Computer AG. Les seves activistes eren guerrilleres a temps parcial, i eren conegudes per la premsa de l'època com a "terroristes després de la feina" perquè la majoria tenia treballs de classe mitjana i portava a terme els seus atacs en el seu temps lliure.
Encara que Rote Zora era una escissió de l'organització Cèl·lules Revolucionàries, algunes membres van continuar associades amb ambdós grups. A l'any 2000, Oliver Tolmein va produir un documental sobre el grup.
Al abril de 2007, l'exmembre de Rote Zora Adrienne Gershäuser va ser jutjada pels intents de bombardejos de l'Institut Tècnic Genètic de Berlín el 1986 i d'una fàbrica de peces de vestir a Baviera el 1987, rebent una pena de dos anys.

## Referències

* ↑ The Independent, 17 d'abril de 2007
* ↑ Dark Star Collective, p.101
* ↑ The Independent, 17 d'abril de 2007, p.21 Germanys 'Red Zora' terrorist spared jail.
* ↑ Arm the Spirit
* ↑ Heitmeyer, p.371

## Enllaços externs

* “La resistència és possible”: Entrevista amb dues militants de Rote Zora entrevista en castellà
* Rote Zora, "Guilles Roges" per Coordinadora Feminista
# Rudbeckia

Rudbeckia és un gènere de plantes amb flors amb 23 espècies dins la família asteràcia. Les espècies del gènere es coneixen en anglès com coneflowers (també els gèneres Echinacea, Dracopis i Ratibida reben aquest nom comú) i el nom de black-eyed-susans; totes les espècies del gènere són natives d'Amèrica del Nord i moltes es cultiven en jardins pels seus vistosos capítols florals daurats.
Són plantes herbàcies la majoria perennes amb algunes anuals i bianuals i fan de 0,5 a 3 m d'alt. Hi ha molts cultivars.
Les espècies del gènere Rudbeckia alimenten moltes erugues i entre elles les de l'arna de la col.
El nom del gènere és pel professor de Lineu Olof Rudbeck el Jove (1660-1740), i pel seu pare el professor Olof Rudbeck el Vell (1630-1702), tots dos eren botànics.

## Taxonomia

| Rudbeckia alpicola Piper – Showy Coneflower Rudbeckia amplexicaulis Vahl Rudbeckia auriculata (Perdue) Kral – Eared Coneflower Rudbeckia bicolor Nutt. – Pinewoods Coneflower Rudbeckia californica A.Gray – California Coneflower Rudbeckia fulgida Aiton – Orange Coneflower Rudbeckia glaucescens Eastw. – Waxy Coneflower Rudbeckia graminifolia (Torr. & A.Gray) C.L.Boynton & Beadle – Grassleaf Coneflower Rudbeckia grandiflora (Sweet) DC. – Rough Coneflower Rudbeckia heliopsidis Torr. & A.Gray – Sunfacing Coneflower Rudbeckia hirta L. – Black-eyed Susan Rudbeckia klamathensis – Klamath Coneflower Rudbeckia laciniata L. – Cutleaf Coneflower, Green-head Coneflower Rudbeckia maxima Nutt. – Great Coneflower | Rudbeckia missouriensis Engelm. ex C.L.Boynton & Beadle – Missouri Coneflower Rudbeckia mohrii A.Gray – Mohr's Coneflower Rudbeckia mollis Elliott – Softhair Coneflower Rudbeckia montana A.Gray – Montane Coneflower Rudbeckia nitida Nutt. – Shiny Coneflower Rudbeckia occidentalis Nutt. – Western Coneflower Rudbeckia pinnata – Grey-headed Coneflower Rudbeckia scabrifolia L.E.Br. – Roughleaf Coneflower Rudbeckia serotina Rudbeckia speciosa – Showy Coneflower Rudbeckia subtomentosa Pursh – Sweet Coneflower Rudbeckia texana (Perdue) P.B.Cox & Urbatsch – Texas Coneflower Rudbeckia triloba L. – Brown-eyed Susan |

### Abans ubicats dins aquest gènere

* Echinacea atrorubens (com R. atrorubens)
* Echinacea pallida (com R. pallida)
* Echinacea purpurea (com R. purpurea)
* Helianthus angustifolius (com R. angustifolia)
* Helianthus porteri (com R. porteri)
* Helianthus radula (com R. radula)
* Ratibida columnifera (com R. columnaris o R. columnifera)
* Ratibida tagetes (com R. tagetes)

## Galeria

* Abella sobre una Rudbeckia
* Rudbeckia hirta
* Restauració de praderies

## Referències

* ↑ Sunset Western Garden Book, 1995:606–607
* ↑ http://www.efloras.org/florataxon.aspx?flora_id=1&taxon_id=128840
* 1 2 «Species Records of Rudbeckia». Germplasm Resources Information Network. United States Department of Agriculture. [Consulta: 5 juny 2010].
* ↑ Rudbeckia (TSN 36764) al web del Sistema Integrat d'Informació Taxonòmica. (anglès)
# Ràdio Pica

Ràdio PICA és una emissora de ràdio independent, autogestionada i no comercial de Barcelona, fundada per Salvador Picarol, que inicià les seves emissions el 9 març de 1981. Fundada amb el nom complet de Promoció Independent Coordinació Artística-Alternativa, forma part de l'Associació Europea de Ràdios Independents.
El gener de 1987 fou clausurada per la Generalitat de Catalunya per no tenir llicència. El cas va rebre molta repercussió i suport popular, ja que es va presentar una querella contra els Mossos d'Esquadra per haver precintat la ràdio sense l'ordre judicial preceptiva i, per altra banda, el seu fundador va protestar durant un any assegut a la plaça Sant Jaume de Barcelona. Quatre anys més tard, el 1991, la ràdio tornà a emetre de nou. Es deia que interferia en les comunicacions de l'aeroport del Prat, però al final es demostrà que no era la causant d'aquestes interferències i una sentència judicial va obligar la Generalitat de Catalunya a retornar a ràdio Pica els equips transmissors que havien sigut segrestats. El 1997 s'edità un llibre: Això és Ràdio Pica i el 2006 es va editar Una història de Ràdio Pica: 25 anys a contrapèl, un llibre sobre la seva història amb motiu del seu vint-i-cinquè aniversari.
Ràdio Pica, va donar suport al punt català amb programes com Punkytudes magnéticas o La hora del Hardcore, de manera semblant a una altra ràdio lliure, Ràdio Obrera, recordada pel seu espai Licuadora punk.

## Referències

* ↑ En el aire. 75 Años de Radio en España (en castellà). Cadena Ser, 1999, p. 229. ISBN 9788493117900.
* 1 2 Vall, Toni «Salvador Picarol: quan la ràdio és llibertat». Ara.cat, 25-05-2014 [Consulta: 25 setembre 2018].
* 1 2 Orti, Antonio. «El cierre de Radio Pica provoca una querella contra los Mossos d'Esquadra y muchas pintadas callejeras». La Vanguardia, 20-02-1987. [Consulta: 29 setembre 2018].
* ↑ Centraldellibro (castellà)
* ↑ Roca, Josep. Això és Ràdio Pica. 1a. ed.. Barcelona: Editorial Laertes, 1997. ISBN 978-84-7584-327-8.
* ↑ Ressenya a Avui.cat
* ↑ «Una història de Ràdio Pica. 25 anys a contrapèl. De Fèlix Villagrasa» (en castellà), 26-11-2006. [Consulta: 14 gener 2025].
* ↑ Disturbios, Don. «Harto de Todo, crítica del libro en Mondo Sonoro (2024)» (en castellà), 25-08-2024. [Consulta: 7 gener 2025].
* ↑ Muriana Reig, Ivan. La Catalunya punk. Una aproximació a l’articulació i desenvolupament del punk a Catalunya (tesi). Universitat Oberta de Catalunya (UOC), 2016 - 2017.

## Bibliografia

* Joni D. Que pagui Pujol! Una crónica punk de la Barcelona de los 80. Barcelona: La Ciutat Invisible, 2011. ISBN 9788493833220.
* Roca, Josep. Això és Ràdio Pica. Barcelona: Laertes, 1997. ISBN 9788475843278.
* Villagrasa, Fèlix. Una Història de Ràdio Pica, 25 anys a contrapèl. Barcelona: Llibres de l'Índex, 2006. ISBN 9788496563346.

## Enllaços externs

* Ràdio Pica - Lloc web oficial
# SIMPLE (protocol missatgeria instantània)

SIMPLE (protocol missatgeria instantània) acrònim de Session Initiation Protocol for Instant Messaging and Presence Leveraging Extensions o protocol d'iniciació de sessió per a missatgeria instantània (IM, RFC 2779) i presència. SIMPLE està basat en SIP (Session Initiation Protocol, RFC 3261) gestionada per l'IETF. SIMPLE és un protocol amb estàndard obert iqual que XMPP.

## Propòsit

SIMPLE soluciona els següents problemes de SIP :
* Registre per a informació de presència i rebre notificacions quan ocorren els events.
* Enviament de missatges curts.
* Gestió de sessions de missatges en temps real entre dos o més participants.

## Descripció tècnica
### Missatgeria instantània

Es defineixen dos modes :
* El mode paginat fa ús del mètode SIP anomenat MESSAGE definit a la recomanació RFC 3428. Aquest mode no estableix cap sessió.
* El mode sessió està definit pel protocol Message Session Relay (recomanacions RFC 4975, RFC 4976). És un protocol de text per intercanviar contingut entre usuaris.

### Presència

Les especificacions SIMPLE es poden dividir en 3 parts :
* El mecanisme del nucli del protocol : inclou mètodes de subscripció, notificació i publicació (recomanacions RFC 6665, RFC 3856, RFC 3903).
* Els documents de presència : codificats en XML i definits en les recomanacions RFC 3863, RFC 4479,, RFC 4480 (RPID), RFC 4481.
* Privacitat, normes i subministrament : definits a RFC 4745, RFC 5025, RFC 3857 i RFC 3858.

## Referències

* ↑ «SIP for Instant Messaging and Presence Leveraging Extensions (simple) -» (en anglès). https://datatracker.ietf.org.+[Consulta: 31 octubre 2017].
* ↑ «SIP for Instant Messaging and Presence Leveraging Extensions (simple) Charter» (en anglès). https://www.ietf.org.+[Consulta: 31 octubre 2017].
* ↑ «[https://web.archive.org/web/20171107011045/http://wits2014.science-conferences.net/proceeding/rese-techn-ss-fil-1/27-I-MOURTAJI.pdf SIMPLE (SIP for Instant Messaging and Presence Leveraging Extensions) Principals, concepts and Performance Evaluation]» (en anglès). http://wits2014.science-conferences.net. Arxivat de l'original el 2017-11-07. [Consulta: 31 octubre 2017].
# Sabatera d'agulles de roure

La sabatera d'agulles de roure (Sarcodon quercinofibulatus), és una sabatera d'agulles caracteritzada per la superfície del barret de color bru avellana clar, que es pot trencar en grans esquames, i que s'associa de manera estricta amb fagàcies (Quercus petraea, Quercus pubescens, Fagus sylvatica).

## Descripció

Bolet de solitari a gregari en grups densos; barret gran, de fins a 20 cm de diàmetre; de convex a pla, de lleuger a fortament umbilicat amb l'edat; de jove la superfície és finament vellutada, més tard s'esquerda formant esquames disposades concèntricament i que deixen entreveure la carn subjacent de color crema; les esquames sónt de forma triangular a piramidal truncada, en exemplars madurs les del centre solen ser erectes; marge involut, prim, excedent i llis.
Agulles de fins a 1,2 cm de longitud, cremoses, brunes en envellir, d'adnades a decurrents.
Cama de fins a 8 cm de longitud; cremosa, brunenca amb l'edat; cilíndrica a subbulbosa, coberta per petites espines avortades
Carn de consistència del cuir; de color uniforme, de blanca a cremosa, al tall esdevé grisenca en unes hores; al tast suau però amb un regust molt lleugerament amarg, olor agradable, que recorda la regalèssia en els basidiomes joves, més forta i més o menys desagradable en els exemplars vells

## Hàbitat

Rara; d'estiu a mitjans de tardor; en sòls neutres o lleugerament calcificats; en rouredes pures (Quercus petraea, Quercus pubescens) o mixtes amb faig, castanyer o avellaner

## Comestibilitat

Comestibilitat desconeguda; a conservar per la seva raresa.

## Referències

* ↑ Gràcia, Enric. La Clau dels Bolets: Identifica'ls de la mà d'Enric Gràcia, Vol. I, p:137. El Papiol: efadós, 2021.
* 1 2 Pérez de Gregorio, Miquel Àngel; Macau, Narcís; Carbó, Joaquim «Sarcodon quercinofibulatum, una nueva especie del género con hifas fibulíferas.». Revista Catalana de Micologia, 33, 2011, pàg. 25-30.
* 1 2 Vizzini, Alfredo; Carbone, Matteo; Boccardo, Fabrizio; Ercole, Enrico «Molecular validation of Sarcodon quercinofibulatus, a species of the S. imbricatus complex associated with Fagaceae, and notes on Sarcodon». Mycological Progress, 12, 3, 01-09-2012, pàg. 465–474. DOI: 10.1007/s11557-012-0851-9. ISSN: 1617-416X.
* ↑ Llistosella, Jaume. «Mòdul Fongs. Banc de Dades de Biodiversitat de Catalunya. Generalitat de Catalunya i Universitat de Barcelona.», 2013.
# Sabino Alonso Micón

Sabino Alonso Micón és director de cinema. Va dirigir L'alegria que passa (1930), basada en l'obra teatral homònima de Santiago Rusiñol (1898). El director de fotografia va ser Antonio Martínez Ferry. El film va ser protagonitzat per Dolors Ruiz i José María Alonso-Pesquera. La cinta havia de ser sonora, però per problemes tècnics i econòmics la banda no es va arribar a sincronitzar, i per tant, malgrat l'encert rítmic, la cura en el quadre cinematogràfic i una interpretació força natural, no se'n va estrenar la versió sonoritzada. El film no es va arribar a exhibir comercialment. (De tota manera, no hi ha acord total en aquest punt entre els estudiosos, ja que Romà Gubern afirma que l'obra tenia banda de música i parlaments, i que això va obligar a mutilar el metratge.).

## Referències

* ↑ Joaquim Romaguera i Ramió, Quan el cinema començà a parlar en català (1927-1934), Barcelona, Fundació Institut del Cinema Català, 1992, p. 33-34.
* ↑ Àngel Comas, Diccionari de llargmetratges, Valls, Cossetània Edicions, 2005, p. 18.
# Gran Premi de San Marino de 2000

Resultats del Gran Premi de San Marino de la temporada 2000 disputat a l'Autodromo Enzo e Dino Ferrari d'Imola el 9 d'abril del 2000.

## Classificació

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 3 | Michael Schumacher | Ferrari | 62 | 1h 31' 40. 2 | 2 | 10 |
| 2 | 1 | Mika Häkkinen | McLaren - Mercedes | 62 | + 1.168 s | 1 | 6 |
| 3 | 2 | David Coulthard | McLaren - Mercedes | 62 | + 51.008 s | 3 | 4 |
| 4 | 4 | Rubens Barrichello | Ferrari | 62 | + 1' 29.276 min. | 4 | 3 |
| 5 | 22 | Jacques Villeneuve | BAR - Honda | 61 | + 1 Volta | 9 | 2 |
| 6 | 17 | Mika Salo | Sauber - Petronas | 61 | + 1 Volta | 12 | 1 |
| 7 | 7 | Eddie Irvine | Jaguar - Cosworth | 61 | + 1 Volta | 7 | |
| 8 | 16 | Pedro Diniz | Sauber - Petronas | 61 | + 1 Volta | 10 | |
| 9 | 12 | Alexander Wurz | Benetton - Playlife | 61 | + 1 Volta | 11 | |
| 10 | 8 | Johnny Herbert | Jaguar - Cosworth | 61 | + 1 Volta | 17 | |
| 11 | 11 | Giancarlo Fisichella | Benetton - Playlife | 61 | + 1 Volta | 19 | |
| 12 | 23 | Ricardo Zonta | BAR - Honda | 61 | + 1 Volta | 14 | |
| 13 | 21 | Gaston Mazzacane | Minardi - Fondmetal | 60 | + 2 Voltes | 20 | |
| 14 | 19 | Jos Verstappen | Arrows - Supertec | 59 | + 3 Voltes | 16 | |
| 15 | 6 | Jarno Trulli | Jordan - Mugen - Honda | 58 | Caixa canvi | 8 | |
| Ret | 18 | Pedro de la Rosa | Arrows - Supertec | 49 | Virolla | 13 | |
| Ret | 9 | Ralf Schumacher | Williams - BMW | 45 | Alim. combustible | 5 | |
| Ret | 14 | Jean Alesi | Prost - Peugeot | 25 | Hidràulics | 15 | |
| Ret | 15 | Nick Heidfeld | Prost - Peugeot | 22 | Hidràulics | 22 | |
| Ret | 10 | Jenson Button | Williams - BMW | 5 | Motor | 18 | |
| Ret | 20 | Marc Gené | Minardi - Fondmetal | 5 | Virolla | 21 | |
| Ret | 5 | Heinz-Harald Frentzen | Jordan - Mugen - Honda | 4 | Caixa canvi | 6 | |

## Altres

* Pole: Mika Häkkinen 1' 24. 714
* Volta ràpida: Mika Häkkinen 1' 26. 523 (a la volta 60)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-10-10. [Consulta: 6 abril 2010].