OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Uombats

Els uombats (Vombatidae) són marsupials australians. Són quadrúpedes musculats de potes curtes i fan aproximadament un metre de llargària, comptant una cua molt curta. El nom uombat prové de la comunitat aborigen d'Eora, els habitants originaris de l'àrea de Sydney. Viuen en zones boscoses, muntanyoses i brucs del sud-est d'Austràlia i Tasmània.
Tenen l'aparença d'un os petit i de potes molt curtes. Els uombats s'alimenten d'herbes i arrels, i caven amb les dents davanteres i les seves urpes. És un animal principalment nocturn; també poden buscar aliment en dies frescs. No se solen deixar veure, però deixen rastre visible per on passen —per exemple, els seus característics excrements cúbics, que fan servir per marcar el territori i atraure parelles potencials. La forma cúbica de la femta serveix per a prevenir-ne el rodolament. Els uombats tenen un metabolisme molt lent (triguen vora els 14 dies a fer la digestió) i no acostumen a moure's amb agilitat.

## Referències

* ↑ Entrada «Vombatidae (wombat)» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 17 setembre 2024].
* ↑ Sample, Ian; editor, Ian Sample Science «Scientists unravel secret of cube-shaped wombat faeces» (en anglès). The Guardian, 18-11-2018. ISSN: 0261-3077.
Espècies vivents de diprotodonts :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Subordre Vombatiformes :
Subordre Phalangeriformes (continua més avall) :
Subordre Phalangeriformes (continua més amunt) :
Subordre Macropodiformes (continua més avall) :
Subordre Macropodiformes (continua més amunt) :
# Sophia Lee

Sophia Lee (Londres, 13 de maig de 1750 - 13 de març de 1824) fou una novel·lista, dramaturga i educadora anglesa.
Nasqué en una família immersa en la professió teatral. La primera peça que Sophia Lee va escriure, The Chapter of Accidents, una òpera en tres actes basada en Le père de famille, de Denis Diderot, va ser produïda per George Colman al Haymarket Theatre el 5 d'agost 1780 i va ser un èxit immediat.
Quan el seu pare va morir el 1781, Lee va deixar de produir per a l'òpera i va obrir una escola a Bath, on va conviure amb les seves germanes Ana i Harriet. La seva novel·la The Recess, or a Tale of other Times (1783-1785) és una novel·la històrica, i l'obra Almeyda, Queen of Grenada (1796) és una llarga tragèdia en vers blanc, que es va estrenar al Drury Lane el 20 d'abril de 1796.
A partir de la seva obra The Recess, l'escriptor italià Carlo Federici va escriure l'obra Il Paggio di Leicester, que, al seu torn, va esdevenir la font d'Elisabetta, regina d'Inghilterra (1812), l'òpera de Gioachino Rossini, el llibret de la qual va ser escrit per Giovanni Schmidt.
Sophia Lee també va contribuir amb dos contes a la col·lecció de Contes de Canterbury escrits per la seva germana Harriet Lee, entre 1797 i 1805. Altres obres seves són The Life of a Lover (1804) i Ormond; o el dissolut (1810).

## Referències

* 1 2 3 «Sophia Lee | Orlando». [Consulta: 28 gener 2024].
* ↑ Chisholm, 1911.
* 1 2 3 4 «Lee, Sophia». Encyclopaedia Brittanica 1911, Volume 16.
* ↑ Spooner, Catherine; McEvoy, Emma. The Routledge Companion to Gothic. Routledge, 2007.
* Aquest article incorpora text d'una publicació que es troba actualment al domini públic: Lee, Elizabeth. «Lee, Sophia». A: Sidney Lee. Dictionary of National Biography. 32. Londres: Smith, Elder & Co, 1892.
* Rebecca Garwood, 'Sophia Lee (1750-1824) and Harriet Lee (1757-1851)' at www.chawton org.

## Bibliografia

* Alliston, April. Virtue's Faults: Correspondences in Eighteenth-Century British and French Women's Fiction (Stanford: Stanford University Press, 1996).
* Alliston, April, ed. The Recess, or, A Tale of Other Times (Lexington: University Press of Kentucky, 2000).
* Lewis, Jayne Elizabeth. "'Ev'ry Lost Relation': Historical Fictions and Sentimental Incidents in Sophia Lee's The Recess.” Eighteenth-Century Fiction 7, no. 2 (January 1995): 165-84.
* Lewis, Jayne Elizabeth. Mary Queen of Scots: Romance and Nation (London: Routledge, 1998).
* Nordius, Janina. "A Tale of Other Places: Sophia Lee's The Recess and Colonial Gothic." Studies in the Novel 34.2 (Summer 2002): 162-76.
* Rigliano, Matthew J. "The Recess Does Not Exist: Absorption, Literality, and Feminine Subjectivity in Sophia Lee's The Recess." Eighteenth-Century Fiction 26.2 (Winter 2013-14): 209-32.
* Sodeman, Melissa. Sentimental Memorials: Women and the Novel in Literary History (Stanford: Stanford University Press, 2014).
* Stevens, Anne H. British Historical Fiction Before Scott (Nova York: Palgrave, 2010).
# Campionat Mundial de Karate

El Campionat Mundial de Karate és el principal torneig de karate al món. Es realitza des del 1970 i actualment es disputa cada dos anys. Els lluitador japonesos històricament han estat els més forts en aquest campionat, guanyant el títol de millor nació en 10 oportunitats.

## Campionats

| Any | Seu | Millor Nació |
| 1970 | Tokyo | Japó |
| 1972 | París | França |
| 1975 | Long Beach | Japó |
| 1977 | Tokyo | Països Baixos |
| 1980 | Madrid | Espanya |
| 1982 | Taipei | Japó |
| 1984 | Maastricht | Regne Unit |
| 1986 | Sydney | Japó |
| 1988 | El Caire | Japó |
| 1990 | Ciutat de Mèxic | Japó |
| 1992 | Granada | Espanya |
| 1994 | Kota Kinabalu | Japó |
| 1996 | Sun City | Regne Unit |
| 1998 | Rio de Janeiro | França |
| 2000 | Múnic | França |
| 2002 | Madrid | Espanya |
| 2004 | Monterrey | Japó |
| 2006 | Tampere | Itàlia |
| 2008 | Tokyo | Japó |
| 2010 | Belgrad | Sèrbia |
| 2012 | París | França |
| 2014 | Bremen | Japó |
| 2016 | Linz | Àustria |
| 2018 | Madrid | Espanya |
| 2021 | Dubai | Emirats Àrabs Units |
| 2023 | Budapest | Hongria |
| 2025 | El Caire | Egipte |

## Medaller

| N° | País | Or | Plata | Bronze | Total |
| 1 | Japó | 76 | 45 | 47 | 168 |
| 2 | França | 43 | 415 | 57 | 141 |
| 3 | Espanya | 20 | 20 | 65 | 105 |
| 4 | Itàlia | 17 | 29 | 44 | 90 |
| 5 | Turquia | 11 | 6 | 24 | 41 |
| 6 | Països Baixos | 10 | 9 | 12 | 31 |
| 7 | Alemanya | 7 | 11 | 30 | 48 |
| 8 | Estats Units | 6 | 11 | 15 | 32 |
| 9 | Iran | 4 | 6 | 15 | 25 |
| 10 | Finlàndia | 4 | 3 | 8 | 15 |
| 11 | Suècia | 3 | 4 | 5 | 12 |
| 12 | Veneçuela | 3 | 3 | 8 | 14 |
| 13 | Rússia | 3 | 3 | 7 | 13 |
| 14 | Egipte | 3 | 3 | 2 | 8 |
# Federació Mundial de Karate

La Federació Mundial de Karate (FMK) (en anglès: World Karate Federation, WKF) es va fundar el 1961. És l'organisme de karate més gran del món amb 186 països. És l'única organització de karate reconeguda pel Comitè Olímpic Internacional i compte amb més de 10 milions de membres. La FMK organitza el Campionat mundial de Karate, tant júnior com sènior. El president de la FMK és Antonio Espino, i les seves oficines centrals es troben a Madrid.

## Campionats

| Any | Seu | Millor Nació |
| 1970 | Tòquio | Japó |
| 1972 | París | França |
| 1975 | Long Beach | Japó |
| 1977 | Tòquio | Països Baixos |
| 1980 | Madrid | Espanya |
| 1982 | Taipei | Japó |
| 1984 | Maastricht | Regne Unit |
| 1986 | Sydney | Japó |
| 1988 | El Caire | Japó |
| 1990 | Ciutat de Mèxic | Japó |
| 1992 | Granada | Espanya |
| 1994 | Kota Kinabalu | Japó |
| 1996 | Sun City | Regne Unit |
| 1998 | Rio de Janeiro | França |
| 2000 | Múnic | França |
| 2002 | Madrid | Espanya |
| 2004 | Monterrey | Japó |
| 2006 | Tampere | Itàlia |
| 2008 | Tòquio | Japó |
| 2010 | Belgrad | |
| 2012 | París | |

## Referències

* ↑ «Final Report on the XXVIIth Olympiad» (en anglès). Olympic.org. [Consulta: 7 març 2012].
* ↑ «Karate's Olympic aspirations likely to get chop» (en anglès). Daily Telegraph, 21 maig. Arxivat de l'original el 2016-03-06. [Consulta: 14 febrer 2010].

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès)
# Geum

Geum és un gènere amb unes 50 espècies de plantes perennes herbàcies de la família Rosàcia. Són plantes originàries d'Europa, Àsia, Amèrica del Nord, Amèrica del Sud, Àfrica i Nova Zelanda. És un gènere estretament relacionat amb Potentilla i Fragaria (maduixeres).

## Espècies presents als Països Catalans

Geum montanum, G. rivale, G. sylvaticum, G.pyrenaicum, G. urbanum (herba de Sant Benet) i G. hispidum.

## Taxonomia

* Geum aleppicum -
* Geum bulgaricum
* Geum calthifolium
* Geum canadense -
* Geum chiloense
* Geum coccineum -
* Geum elatum
* Geum heterocarpum
* Geum japonicum
* Geum laciniatum -
* Geum leiospermum
* Geum macrophyllum -
* Geum molle
* Geum montanum -
* Geum parviflorum
* Geum peckii -
* Geum pentapetalum
* Geum pyrenaicum
* Geum reptans -
* Geum rhodopeum
* Geum rivale -
* Geum rossii -
* Geum sikkimense
* Geum sylvaticum
* Geum triflorum -
* Geum turbinatum
* Geum uniflorum
* Geum urbanum -
* Geum virginianum -

## Referències

* ↑ Sunset Western Garden Book, 1995:606–607
* ↑ Bolòs i Vigo Flora dels Païso Catalans 1980

## Enllaços externs

* Jepson Manual Treatment
# Matte World Digital

Matte World Digital és una empresa d'efectes visuals nord-americana fundada l'any 1988 com a filial de Industrial Light & Magic. La seva seu estava situada a Novato, Califòrnia. Aquesta empresa era coneguda sobretot pel seu ús de la tècnica coneguda com a matte painting, tot i que també treballava amb l'animació digital i creant miniatures. A més de pel·lícules, també feia efectes per a televisió, anuncis i continguts interactius.

## Orígens

Aquesta empresa va ser creada l'any 1889 pel supervisor d'efectes visuals Craig Barron (que va treballar en pel·lícules de les sagues de Star Wars i Indiana Jones i va ser guardonat amb un Oscar per la seva feina a Batman Returns), el pintor matte Michael Pangrazio i el productor d'efectes visuals Krys Demkowicz. Dos d'ells, Barron i Pangrazio ja havien treballat junts a Industral Light and Magic. En un primer moment, es va anomenar Matte World, però l'any 1997, després de participar en la pel·lícula First Contact, el van canviar per Matte World Digital, que es va utilitzar fins al 8 d'agost de 2012, any en què l'empresa va tancar.

## Contribucions

Entre les seves contribucions al món de l'audiovisual cal destacar els efectes de les pel·lícules Terminator 2, Independence Day, Titanic (que és considerada l'última pel·lícula en utilitzar la tècnica del matte painting), La Brúixula Daurada, El curiós cas de Denjamin Button i La invenció d'Hugo. La primera en la que va participar va ser Prancer, de l'any 1889. En total va col·laborar en 93 títols, cinc dels quals han guanyat l'Oscar a millors efectes visuals Els seus clients van incloure The Walt Disney Company, Universal Pictures, Paramount Pictures, 20th Century Fox, Amblin Entertainment, Castle Rock Entertainment, Morgan Creek, American Zoetrope, Warner Brothers, Coca Cola, Honda i Michael Jackson (per a qui van realitzar els efectes del videoclip de la cançó Black or White.
Matte World Digital va utilitzar la tècnica coneguda com a radiositat a la pel·lícula Casino, del director Martin Scorsese, amb qui també va col·laborar en pel·lícules com Kundun i La invenció d'Hugo.

## Referències

* ↑ «Matte World Digital (Creator)». [Consulta: 1r desembre 2019].
* ↑ Alshboul, Omar Adeeb Mohammad «El montaje digital de imágenes o matte painting digital. Estado de la cuestión y conexión en el contexto internacional» (en castellà). i+Diseño. Revista científico-académica internacional de Innovación, Investigación y Desarrollo en Diseño, 11, 0, 16-04-2016, pàg. 51–62. DOI: 10.24310/Idiseno.2016.v11i0.2408. ISSN: 1889-433X.
* ↑ «End of an era: Matte World Digital and Fuel» (en anglès americà), 27-08-2012. [Consulta: 1r desembre 2019].
* ↑ «With Matte World Digital (Sorted by Release Date Ascending)». [Consulta: 1r desembre 2019].
* ↑ «Top 100 Most Influential Animation Studios of All-Time» (en anglès), 16-02-2012. [Consulta: 1r desembre 2019].
* ↑ «Company Info», 26-12-2008. Arxivat de l'original el 2008-12-26. [Consulta: 1r desembre 2019].
# Gran Premi de Pescara

El Gran Premi de Pescara va ser una cursa puntuable pel campionat del món de la Fórmula 1 que es va disputar una sola vegada, a la temporada 1957 a Pescara, Itàlia.
Les curses automobilístiques van començar a Pescara amb la victòria d'Enzo Ferrari a la Copa Acerbo de 1924. Era una competició molt dura que feia que hi prenguessin part molts dels millors pilots de carreres d'aquell temps (anys 30).
La carrera es va disputar fins als anys 60, però només forma part de la història de la Fórmula 1 a l'any 1957.
La cursa va tenir lloc a un circuit urbà que, amb un recorregut de 25,58 km, travessava els camins i carrers de la ciutat. Es van donar un total de 18 voltes al circuit, assolint un total de 460,42 km de carrera.
El guanyador (Stirling Moss) va trigar gairebé tres hores (2:59'22) en completar la cursa.

## Guanyador

| Data | Temporada | Pilot | Equip | G.P. |
| 18 d'agost | 1957 | Stirling Moss | Vanwall | Resultats |

## Altres

Volta ràpida: Stirling Moss, 9'44.6
Pole: Juan Manuel Fangio, amb Maserati 9' 44.6

## Referències

* Web oficial de la Fórmula 1 Arxivat 2014-02-18 a Wayback Machine.
# Federació Panamericana de Karate

La Federació Panamericana de Karate (FPK) (en anglès: Panamerican Karate Federation, PKF) és una federació esportiva de karate d'Amèrica i que actualment compte amb 36 països. Es va fundar el 1975 amb el nom original d'Organització de la Unió Panamericana de Karate (PUKO) amb 13 països fundadors a Long Beach, Califòrnia, EUA, i el 1995 canvià el seu nom a la denominació actual. La FPK està degudament reconeguda per la Federació Mundial de Karate, el major organisme internacional que regula l'esport de karate amb més de 138 països membres. L'actual president de la federació és William Millerson.

## Referències

* ↑ «Panamerican Karate Federation» (en anglès). KaratePKF.com. Arxivat de l'original el 2016-03-03. [Consulta: 7 març 2012].
* ↑ «Web oficial de la PKF» (en anglès). KaratePKF.com. [Consulta: 7 març 2012].

## Enllaços externs

* Web oficial Arxivat 2012-02-29 a Wayback Machine. (anglès)
# Gigi Proietti

Gigi Proietti, nom artístic de Luigi Proietti (Roma, 2 de novembre de 1940 - Roma, 2 de novembre de 2020) fou un actor, presentador, director artístic i cantant italià.

## Biografia

Membre del cercle d'artistes de formació teatral, camp en el qual va tenir un èxit notable des dels anys 60 del segle xx. Famós per les seves habilitats com a transformista, es considera un dels màxims exponents de la història teatral italiana. Debuta l'any 1963 amb el Can Can degli italiani, per continuar interpretant sense descans nombrosos espectacles fins a A me gli occhi, please (1976), que va tenir rèpliques i versions fins als anys 1993, 1996 i 2000, visitant els principals teatres del país. Obtingué un rècord de més de 500 000 espectadors al Teatro Olimpico de Roma.
Destaca també Come mi piace (1983), Leggero leggero (1991) i els espectacles televisius Attore, amore mio (1982) i Io, a modo mio (1985).
Pel que fa al cinema, el seu paper més conegut fou a Febbre da cavallo (1976), en el paper del jugador d'apostes Mandrake, que amb el pas del temps ha esdevingut una pel·lícula de culte.
Gigi Proietti fou autor de doblatge posant la veu italiana al gat Silvestre dels dibuixos animats de Warner Bros, del geni de la lámpara a Aladdín de Walt Disney i d'actors americans com Robert De Niro, Sylvester Stallone, Richard Burton, Richard Harris, Dustin Hoffman, Charlton Heston i Marlon Brando.
A la pantalla petita va presentar, entre d'altres, el programa Fantástico 4 (1983) i va actuar com a protagonista en la sèrie Il maresciallo Rocca (1996).
El 2010 Gigi interpreta san Felip Neri a la pel·lícula Preferisco Il Paradiso.
Ha cantat amb el grup musical Trio Melody, amb Stefano Palatresi i Peppino di Capri, participant al Festival de San Remo el 1995 amb la cançó Ma che ne sai... (...se non hai fatto il piano bar).
També va conrear la poesia, component sonets publicats els anys 90 en una secció d'Il Messaggero de Roma, l'autobiografia (Tutto sommato qualcosa mi ricordo, 2013) o la narració d'anècdotes sobre el món teatral: Decamerino. Novelle dietro le quinte.
Gigi Proietti va morir la matinada del 2 de novembre del 2020, el dia que complia 80 anys, per una aturada cardíaca. L'últim projecte on va actuar va ser la pel·lícula Pinotxo (2019), dirigida per Matteo Garrone.

## Referències

* ↑ Povoledo, Elisabetta «Gigi Proietti, Actor Who Embodied the Roman Spirit, Dies at 80». The New York Times, 06-11-2020 [Consulta: 18 novembre 2020].
# Guimer

Guimer o Guimerà - també citat en documents antics com Wimer, Guimas o Guimarano - fou bisbe de Girona (834- ~840) segurament investit en la mateixa data en què aconseguí la confirmació de les donacions fetes pels anteriors reis de França per part de l'emperador Lluís el Pietós, en un decret del 2 de desembre de 834 donat al palau d'Attigny. En aquest decret es fa menció dels territoris de la vila d'Oliano (Ullà) amb els seus termes, la de Cacaviano, l'antic lloc de Celsiano, amb la petita vila nova que diuen Vellosos (la Bolleria?), amb castell i terme; en el territori de Girona la meitat de la vila de Mollet, la Villa Millasa, Castellum fracto i Paredes de Rufino; i en el territori de Besalú la vila de Bàscara, amb els seus vilars de Spedulias (Mas Esponellà?), Villa Crispiano (Crespià), i Miliarias. El rei decretà que cap jutge públic o persona major o menor que tingui potestat judicial s'atreveixi a fer de tal en les esglésies, llocs, camps o possessions d'aquesta seu, a escoltar o discutir plets, exigir multes o fer parades.

## Referències

* ↑ Ordeig i Mata, Ramon «Precisions sobre l'episcopologi de Girona dels segles VIII-X» ( PDF). Annals de l'Institut d'Estudis Gironins, Vol.: 45, 2004, p. 471-482 [Consulta: 13 desembre 2014].
* ↑ Merino, Antolín; de la Canal, José. «cap. 7». A: Enrique Flórez. España sagrada: Tratado LXXXI de la Santa Iglesia de Gerona en su estado antiguo. Madrid: Imprenta de Collado, 1819, p. 94-95 [Consulta: 13 desembre 2014]. «vegeu també l'apèndix VI on es transcriu en llatí el text complet del precepte de Lluís el Pietós (pàgs. 375-376)»
# Cova de Gough

La Cova de Gough (en anglès:Gough's Cave) es troba a la Gorja de Cheddar als Mendip Hills, a Cheddar, Somerset, Anglaterra. La cova té una fondària de 90 m i fa 2,135 m de llargada.
Conté una sèrie de grans cambres i formacions de roques, a més d'el Cheddar Yeo, el sistema de riu subterrani més gran de les Illes Britàniques.
Abans l'inici d'aquesta cova s'anomenava Sand Hole, i era accessible abans del segle xix. Entre 1892 i 1898, Richard Cox Gough va excavar i obrir al públic més zones d'aquesta cova, fins a la Diamond Chamber, el final de la cova visitable actualment. L'enllumenat elèctric es va instal·lar el 1899.
Aquesta cova és susceptible de ser inundada com per exemple va passar en la Gran Inundació de 1968.

## Ocupació humana

El 1903 s'hi van trobar les restes de l'anomenat Cheddar Man que és l'esquelet complet més antic conservat a les Illes Britàniques, amb una antiguitat estimada de 7150 aC. L'anàlisi del seu ADN mitocondrial mostra que aquest esquelet encara té descendents seus a Cheddar.
El 2007 s'hi va trobar la carcassa d'un mamut d'uns 13.000 anys d'antiguitat.
El 2010 uns altres ossos humans van ser analitzats amb radiocarboni i es dataren en uns 14.700 anys enrere. Es creu que els ossos mostren activitats de canibalisme.

## Referències

* ↑ «Mendip». UK and Ireland Cave Lengths and Depths. [Consulta: 15 gener 2007].
* ↑ «Cheddar Yeo». Somerset Rivers. [Consulta: 30 març 2010].
* ↑ Witcombe, Richard. Who was Aveline anyway?: Mendip's Cave Names Explained. 2a edició. Priddy: Wessex Cave Club, 2009, p. 83. ISBN 978-0950043364.
* ↑ Irwin, David John; Knibbs Anthony J. Mendip Underground: A Cavers Guide. Wells: Bat Products, 1999. ISBN 0953610306. – which also contains a detailed description of the cave.
* ↑ Donovan, D.T. «Gough's Cave, Cheddar, Somerset. Quaternary Stratigraphy». Proceedings of the University of Bristol Speleological Society, 24, 1, 2006, pàg. 17–35 [Consulta: 24 febrer 2011].
* ↑ «Gough's Cave excavation». Natural History Museum. Arxivat de l'original el 2009-07-27. [Consulta: 22 agost 2007].
* ↑ «Mendip caves: Cheddar Catchment». British Geological Survey, 2008. [Consulta: 6 febrer 2009].
* ↑ «Prehistoric cave carving hailed as 'one of most significant examples ever found in Britain'». Daily Mail, 14-08-2007. [Consulta: 22 agost 2007].
* ↑ McKie, Robin «Bones from a Cheddar Gorge cave show that cannibalism helped Britain's earliest settlers survive the ice age». The Guardian, 20-06-2010 [Consulta: 20 juny 2010].

## Enllaços externs

* Mendip Cave Registry and Archive
* Lloc web oficial Arxivat 2010-05-14 a Wayback Machine.
* The Caves of Cheddar Gorge by Tony Oldham
* Bones from a Cheddar Gorge cave show that cannibalism helped Britain's earliest settlers survive the ice age, Robin McKie, The Guardian, 20 June 2010
# Revista de Catalunya (1912)

La Revista de Catalunya que es va publicar quinzenalment a Barcelona entre el 3 d'abril del 1912 i el 26 de juny del mateix any, va ser fundada i dirigida per Antoni Rovira i Virgili i va ser precursora de la que ell mateix va iniciar el 1924.
Hi van col·laborar, entre d'altres, Gabriel Alomar, Claudi Ametlla i Coll, Carles Soldevila, Alexandre Plana i Santaló o Ramon Noguer i Comet.

## Referències

* ↑ «Revista de Catalunya (1912)». Dipòsit Digital de Documents de la UAB.
# Gannibal (sèrie de televisió)

Gannibal (ガンニバル, Gan'nibaru) és una sèrie de televisió japonesa d'horror rural. Està basada en el manga d'horror del mateix nom escrit i il·lustrat per Masaaki Ninomiya, la protagonitzen Yuya Yagira, Riho Yoshioka i Show Kasamatsu. Es va llançar el 28 de desembre de 2022 a Disney+ internacionalment i a Hulu als Estats Units.
El 21 de setembre de 2023 es va anunciar una segona temporada.La segona temporada sortirà el 19 de març de 2025.

## Premissa

Una aldea remota amaga obscurs secrets relacionats amb pràctiques antigues, sortits a la llum després d'una desaparició misteriosa del policia de l'aldea. A mesura que el nou policia investiga, la línia entre la veritat i el terror comença a fer-se borrosa.

## Elenc i personatges

* Yuya Yagira com Daigo Agawa
* Riho Yoshioka com Yuki Agawa
* Mostrar a Kasamatsu com Keisuke Goto

## Llançament

Gannibal es va llançar internacionalment el 28 de desembre de 2022 a Disney+. Es va llançar a Hulu també el mateix dia. Una segona temporada va estar anunciada i serà llançada el 19 de març de 2025.

## Referències

* ↑ «Gannibal TV Series (2022) | Release Date, Review, Cast, Trailer, Watch Online at Disney+ Hotstar» (en anglès). [Consulta: 12 juliol 2024].
* ↑ Rodriguez, Mia. «'Gannibal' Disney+ Japanese Horror Series to Return for Second Season», 24 diciembre 2022. [Consulta: 27 maig 2024].
* 1 2 Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«» (en japonès), 21-09-2023. [Consulta: 26 maig 2024].
* 1 2 «'Gannibal' Disney+ Japanese Horror Series to Return for Second Season». , 20-09-2023 [Consulta: 26 maig 2024].
* 1 2 Merican, Sara. «Disney+ Unveils New Anime Titles, Expansion Into Japanese Unscripted Series; Sets ‘Gannibal’ Season 2 Release Date — Disney APAC Showcase», 20-11-2024. [Consulta: 2 enero 2025].
* ↑ Brzeski, Patrick. «Disney+ Sets Release Date for Japanese Horror-Thriller Series 'Gannibal'», 29-11-2022. [Consulta: 26 maig 2024].
* 1 2 Schedeen, Jesse «Acclaimed Horror Manga Gannibal Makes Its English Language Debut» (en Indian English). IGN India, 26-10-2023.