OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Plàstic corrugat

El Plàstic corrugat o Corriboard - també conegut amb els noms comercials de Cartonplast, Polyflute, Coroplast, FlutePlast, IntePro, Proplex, Correx, Twinplast, Corriflute o corflute - es refereix a una àmplia gamma de productes de làmina de plàstic extruït, entre ells el Twinwall produït a partir d'una resina de polipropilè d'alt impacte amb un presentació similar a la del cartró ondulat. És un material lleuger i resistent que es pot tallar fàcilment amb un ganivet o un cúter.

## Composició

Químicament, la làmina de resina de polipropilè és inerta, amb un factor de pH neutre. A temperatures regulars, la majoria dels olis, dissolvents i aigua no tenen cap efecte, cosa que li permet actuar en condicions meteorològiques adverses o com a component del producte exposat a productes químics durs. Els fulls estàndard es poden modificar amb additius, que es fonen en la fulla per satisfer les necessitats específiques de l'usuari final. Entre els productes especials que requereixen additius s’inclouen: protecció ultraviolada, antiestàtica, ignífug, colors personalitzats, inhibidors corrosius, estàtic-dissipatius, entre d'altres.

## Usos

Aquest material s’utilitza habitualment per erigir rètols comercials, polítics o d'altres tipus i per construir envasos de plàstic i envasos reutilitzables. S'utilitza àmpliament a la indústria de l'escriptura de signes per a la realització de rètols per a vendes de béns immobles, obres i promocions.
L'última dècada ha trobat un ús creixent entre els conill d'índies, el conill, l'eriçó domesticat i altres petits entusiastes de les mascotes com a components de les gàbies de bricolatge. A més a més, els membres de la comunitat d’avions controlats a distància l’utilitzen per construir avions model SPAD gairebé indestructibles.
Es fa servir també per a bescanviadors de calor aire-aire (utilitzats en ventilació de recuperació de calor) que utilitzen una pila fusionada de làmines d’aquest material alternant amb separadors fets del mateix material que el mitjà d’intercanvi de calor. Un corrent d'aire passa pels canals ondulats de l’interior de les làmines, mentre que l’altre passa entre les capes exteriors de les làmines apilades.

## Reciclatge

Generalment, els fabricants ofereixen una gran varietat de colors i gruixos (normalment, 3, 4, 5 mm). La làmina de policarbonat corrugat de vegades coneguda de vegades com a plàstic Twinwall (de doble pared), es fa generalment de polipropilè que es pot reciclar. S’aplica el codi d’identificació de resina 5:.

## Vegeu també

* Embalatge
* Reciclatge de plàstic
* Marco Terragni

## Referències

* ↑ , US 4820468 "Method for making welded hollow plastic plate heat exchangers."
* ↑ Plastics recycling information sheet Arxivat 2010-07-22 a Wayback Machine., Waste Online

## Bibliografia

* Yam, KL, Encyclopedia of Packaging Technology, John Wiley & Sons, 2009,ISBN 978-0-470-08704-6.
# Associació Europea de Pitch and Putt

L'Associació Europea de Pitch and Putt (EPPA) és l'organisme que regeix el funcionament del Pitch and Putt a Europa.
Es va constituir formalment l'any 2000 entre els representants de la Pitch and Putt Union of Ireland (Irlanda), British Pitch and Putt Union (Gran Bretanya), Associació Catalana de Pitch and Putt (Catalunya), Association Française de Pitch and Putt (França), Nederlandse Pitch and Putt Bond (Països Baixos) i la Federazione Italiana de Pitch and Putt (Itàlia).
Posteriorment s'hi van adherir la Dansk Pitch and Putt Union (Dinamarca), Norges Pitch & Putt Forbund (Noruega), Scweizerischen Pitch and Putt Verband (Suïssa), Federazione Sanmarinese Pitch and Putt (San Marino), Associació Andorrana de Pitch and Putt (Andorra), la Deutscher Pitch & Putt Verband (Alemanya) i la Asociación Gallega de Pitch and Putt (Galícia).
La seu és a Dublín (Irlanda) i la junta directiva actual està formada pel president Frank Smith (Irlanda), el vicepresident Jo G. Brand (Noruega) i els membres de l'executiva Brigitte Albisetti (Suïssa), Toni Lloret (Catalunya) i Michael Murphy (Irlanda). Martin Whitelaw n'és el secretari general.
L'Associació Europea de Pitch and Putt organitza el Campionat d'Europa de seleccions nacionals, que s'ha disputat cada dos anys entre 1999 i 2007, i cada quatre anys a partir de 2010, i el Campionat d'Europa Individual, disputat cada 4 anys a partir del 2011.
Membres de l'Associació Europea de Pitch and putt (EPPA) :
| País | Organisme | Lloc web |
| Alemanya | Deutscher Pitch & Putt Verband (DPPV) | www.dppv.de/ |
| Andorra | Associació Andorrana de Pitch and Putt (AAPP) | |
| Catalunya | Associació Catalana de Pitch and putt (FCPP) | www.pitchandputt.cat/ Arxivat 2015-10-11 a Wayback Machine. |
| Galícia | Asociación Gallega de Pitch and Putt (AGPP) | www.pitchandputtgalicia.com |
| Gran Bretanya | British Pitch and Putt Association (BPPA) | www.bppa.org.uk/ Arxivat 2007-04-04 a Wayback Machine. |
| Irlanda | Pitch and Putt Union of Ireland (PPUI) | www.ppui.ie/ |
| Noruega | Norges Pitch & Putt Forbund (NPPF) | www.pitch-putt.no/ |
| Països Baixos | Nederlandse Pitch&Putt Bond (NPPB) | www.nppb.nl |
| Suïssa | Scweizerischen Pitch and Putt Verband (SPPA) | www.swisspitchputt.ch/ Arxivat 2006-12-15 a Wayback Machine. |

## Vegeu també

* Campionat d'Europa de Pitch and Putt

## Notes i referències

* ↑ «EPPA History» (en anglès). EPPA. Arxivat de l'original el 2011-07-23. [Consulta: 17 juliol 2011].
* ↑ «FIPPA and EPPA General Assemblies 2011» (en anglès). EPPA, 01-03-2011. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 17 juliol 2011].
* ↑ «Comunicat de la FCPP sobre el P&P a nivell internacional». FCPP. Arxivat de l'original el 2011-09-07. [Consulta: 1r juny 2009].
* ↑ «Espanya promou una federació internacional paral·lela a la que té reconeguda Catalunya». El 9 Esportiu, 24-11-2009.

## Enllaços externs

* Associació Europea de Pitch and Putt Arxivat 2009-02-07 a Wayback Machine.
# Araçarí daurat

L'araçarí daurat (Pteroglossus bailloni) és una espècie d'ocell de la família dels ramfàstids (Ramphastidae) que va ser ubicat al monotípic gènere Baillonius (Cassin, 1867). Habita la selva humida de les terres baixes de l'est del Brasil.
# Embriologia

L'embriologia és la branca de la biologia del desenvolupament que estudia els embrions animals i la seva morfogènesi. La formació i el desenvolupament d'un embrió és conegut com a embriogènesi. Es tracta d'una disciplina lligada a l'anatomia i a la histologia.
El desenvolupament d'un embrió s'inicia amb la fecundació, que origina la formació del zigot. Quan finalitza aquest procés, durant el qual es generen totes les principals estructures i òrgans de la criatura, l'embrió passa a anomenar-se fetus.
L'embriologia està envoltada d'una gran controvèrsia en temes com la fecundació in vitro, l'enginyeria genètica i els nadons seleccionats genèticament quasi com un producte de consum.
La teratologia estudia les malformacions congènites de l'embrió.

## Científics

* Josep Maria Domènech Mateu

## Vegeu també

* Biologia del desenvolupament
* Embriogènesi
* Embriologia humana

## Enllaços externs

Foro de Embriología del Foro de Estudiantes de Medicina Arxivat 2007-03-07 a Wayback Machine.

## Formació

L'embriòleg té un paper fonamental en l'àmbit de l'embriologia clínica, especialment en tractaments com la fertilització in vitro (FIV). Aquest professional es dedica a la manipulació de gàmetes i embrions humans, tècniques de micromanipulació i criopreservació. Existeixen programes de formació dissenyats per preparar embriòlegs en entorns clínics i científics d'alt nivell.

## Referències

* Embriología - Castellà.
* UNSW Embryology - Informació en anglès.
* Gerhard Medicus. «The Inapplicability of the Biogenetic Rule to Behavioral Development» (pdf).
* Què és un embriòleg? - IVIRMA Global Education
# Associació Internacional de Llengua i Literatura Catalanes

L'Associació Internacional de Llengua i Literatura Catalanes (AILLC) és una entitat que té com a finalitat d'aplegar a tothom qui s'interessi per la llengua i la literatura catalanes i de fomentar les diverses manifestacions de la cultura d'expressió catalana. Es creà oficialment a Cambridge el 1973, encara que l'origen fou la celebració a Estrasburg d'un col·loqui sobre lingüística catalana el 1968, un esdeveniment que fou organitzat per Georges Straka, amb Antoni M. Badia i Margarit, al "Centre de Philologie Romane" de la Universitat d'Estrasburg. A causa de la conjuntura política, no fou legalitzada a Espanya, sinó que té la seu teòrica a Amsterdam i fou reconeguda de bon començament per la Reina dels Països Baixos.
L'AILLC organitza cada tres anys un col·loqui internacional sobre temes relacionats amb la filologia catalana i en publica les actes; des de 1978 els col·loquis se celebren alternativament en una ciutat del domini lingüístic i en una de fora. L'AILLC també publica semestralment des del 1980 la revista científica Estudis de llengua i literatura catalanes, amb ajut de la Fundació Congrés de Cultura Catalana i conjuntament amb les altres associacions de catalanística, i distribueix entre els membres informació regular sobre sessions de treball i sobre publicacions de l'especialitat.

## Col·loquis

Els col·loquis s'han celebrat a Estrasburg (1968), Amsterdam (1970), Cambridge (1973), Basilea (1976), Andorra la Vella (1979), Roma (1982), Tarragona (1985), Tolosa de Llenguadoc (1988), Alacant (1991), Frankfurt del Main (1994), Ciutat de Mallorca (1997), París (2000), Girona (2003), Budapest (2006), Lleida (2009), Salamanca (2012), València (2015), Bucarest (2018) i el proper es realitzarà a Vic (2022).
El 2005 va participar en la fundació de la Federació de Catalanística amb altres organitzacions de catalanística d'arreu del món com la North American Catalan Society, l'Association Française des Catalanistes, l'Associazione Italiana di Studi Catalani i el Deutscher Katalanistenverband.

## Presidents

* Antoni Maria Badia i Margarit (1973-1976)
* Germà Colon (1976-1982)
* Arthur Hubert Terry (1982-1988)
* Giuseppe Tavani (1988-1994)
* Joan Veny (1994-2000)
* Albert Hauf (2000-2006)
* Kálmán Faluba (2006-2012)
* Antoni Ferrando i Francès (2012-2018)
* Beatrice Schmid (2018-)

## Referències

* ↑ «L'estudi i l'aprenentatge del català fora de les fronteres». Web. Generalitat de Catalunya, 2012. [Consulta: agost 2013].
* ↑ «Blog XarxaLlull » Archive » Convocatòria de comunicacions. Bucarest, 2-6 juliol 2018». [Consulta: 26 agost 2019].
* ↑ «XIX Col·loqui Internacional de Llengua i Literatura Catalanes a Vic (2021) |». [Consulta: 26 juny 2022].

## Bibliografia

* Germà Colón Domènech, L'Associació Internacional de Llengua i Literatura Catalanes (1968-1998), Barcelona: Publicacions de l'Abadia de Montserrat, 1999

## Enllaços externs

* Associació Internacional de Llengua i Literatura Catalanes
# Ermita de Sant Anton (Villena)

L'ermita de Sant Anton es troba en el nucli antic de Villena, a la rodalia de la plaça de Sant Jaume. La seua construcció data, almenys, de 1586 i té la condició de Bé de Rellevància Local, a més d'estar inclòs en el BIC que conforma el centre històric de la ciutat. En l'actualitat s'usa àmpliament com a sala d'exposicions.
L'ermita data del segle xvi, sent el primer esment que es conserva d'ella de 1586. Consta que en 1709 ja se celebraven les festes de Sant Anton, que són per tant unes de les més antigues de Villena. Aquell any va haver-hi «faves i guijas, foguera, tonyes i focs d'artifici», tradicions les tres últimes que s'han mantingut fins a l'actualitat. En 1791 van tenir lloc grans obres de reparació en l'ermita, que l'any 1996 amenaçava ruïna. Per aquest motiu, l'Associació de Veïns del Barri de Sant Anton va començar a realitzar obres de restauració que van culminar 10 anys després (2006).
Sobre la portada s'alça una espadanya en la qual se situa la campana. Aquesta, denominada Sagrada Família, es va fondre en 1723 i va ser restaurada en 2007.

## Referències

* 1 2 3 4 «Los vecinos de San Antón piden un préstamo para las obras de la ermita» (en español). El Periódico de Villena, 05-01-2006. Arxivat de l'original el 2016-03-06. [Consulta: 6 juny 2010].
* 1 2 Lop i Bayo, Francesc. «Ermita San Antón - Villena (Comunitat Valenciana)» (en español). Campaners de la Catedral de València, 2007. [Consulta: 6 juny 2010].
* ↑ «El arte toma la Ermita de San Antón» (en español). El Periódico de Villena, 14-12-2006. Arxivat de l'original el 2016-03-05. [Consulta: 6 juny 2010].
* ↑ «Graffiti, arte espontáneo en Alicante: Exposición itinerante, Villena» (en español). Marq, 2008. [Consulta: 6 juny 2010].
* ↑ «30 aniversario de la Constitución» (en español). Revista cultural del Vicerrectorado de Extensión Universitaria de la Universidad de Alicante, 14-11-2008. Arxivat de l'original el 2010-06-29. [Consulta: 6 juny 2010].
* ↑ «Restauración de la campana de la ermita de San Antón de Villena» (en español). Relojería Valverde, 11-05-2007. [Consulta: 6 juny 2010].
# Dani Senabre

Dani Senabre (Barcelona, 1981) és un periodista esportiu català; es va llicenciar en periodisme a la Universitat Ramon Llull.
L'estiu del 2011 fitxa per RAC1, després de la marxa de Joan Maria Pou al capdavant del Tu Diràs, per a presentar-lo. Durant 5 anys es manté líder d'audiència a Catalunya però és destituït l'estiu del 2016, per discrepàncies amb la direcció de l'emissora, especialment amb Raül Llimós.
Durant la seva etapa anterior a la Cadena SER (2000-2010), Dani Senabre és redactor, tertulià i presentador substitut de la versió televisiva del programa La Graderia a Localia. A continuació, va treballar en els esports de la COPE (2010-2011). Més tard, a la seva etapa a RAC1, dirigeix i presenta la versió televisiva del Tu Diràs a 8TV. El 2017, amb el fitxatge de Manolo Lama per Gol TV, passa a ser tertulià del programa El Golazo De Gol, i és col·laborador en El Partidazo, i Tiempo de Juego de la COPE.

## Publicacions

* Un any al paradís, el meu diari del triplet. ARA Llibres (2009), coescrit amb Andrés Iniesta i Sique Rodríguez
* Celtics vs. Lakers. La rivalidad que lo cambió todo. Ediciones Sombra (2011)

## Referències

* 1 2 3 «El divertido paso de Dani Senabre por el programa del "Grupo Risa"» (en castellà). Cadena Cope, 07-09-2020. [Consulta: 20 febrer 2022].
* ↑ «Dani Senabre s'acomiada del 'Tu diràs' criticant la seva destitució». Ara.
* ↑ Kings of Mambo - «El "Tu diràs" de RAC1 arriba aquesta nit a 8tv - 8 al dia amb Josep Cuní - 8TV». 8 al dia amb Josep Cuní - 8TV, 28-11-2011. Arxivat de l'original el 2017-03-13 [Consulta: 12 març 2017].
* ↑ Martínez, Samuel. «Dani Senabre, saltar al abismo y aterrizar en YouTube: “No me gusta que ninguna autoridad me diga cómo tengo que hacer periodismo”». El Diario, 15-12-2020. [Consulta: 20 febrer 2022].
# Arbitratge de diferències inversor-estat

L'arbitratge de diferències estat-inversor (conegut per ISDS de l'anglès Investor-state dispute settlement) és un instrument de dret internacional públic, que atorga a un inversor estranger el dret a iniciar un procediment d'arbitratge de diferències contra un govern estranger (l'"estat amfitrió"). Les disposicions que preveuen la ISDS es troben en un gran nombre de tractats bilaterals d'inversió, en alguns acords comercials internacionals, com el capítol 11 del Tractat de Lliure Comerç d'Amèrica del Nord i en els acords internacionals d'inversió, com ara el Tractat sobre la Carta de l'Energia. Si un inversor estranger d'un país "A" ("Estat d'origen") inverteix al país "B" ("Estat Receptor"), tots dos dels quals han acordat l'ISDS, i l'estat amfitrió viola els drets reconeguts als inversors en virtut d'una llei internacional pública, llavors aquest inversor pot sotmetre l'assumpte a un tribunal arbitral.
Mentre la ISDS s'associa sovint amb l'arbitratge sota les regles del CIADI (Centre Internacional d'Arranjament de Diferències Relatives a Inversions del Grup del Banc Mundial). L'ISDS, de fet, sovint es porta a terme sota els auspicis dels tribunals arbitrals internacionals que es regeixen per diferents normes i/o institucions, com ara el Tribunal de Londres d'Arbitratge Internacional, la Cambra de Comerç Internacional, el Centre d'Arbitratge Internacional de Hong Kong o el Reglament d'arbitratge de la CNUDCI/CNUDMI o UNCITRAL.
# Emirat d'al-Gharbia

Emirat d'al-Gharbia إمارة الغربية :
| Localització de la taifa de Santa Maria de l'Algarve v. 1037 ||
| Capital | Xantamariyya al-Gharbiyya |
| Creació | Abans de 1016. Independència respecte del Califat de Còrdova |
| Dissolució | 1063. Annexió per l'emirat d'Ixbíliya |
| Llengua oficial | Àrab |
L'emirat d'al-Gharbia o Al-Gharbiyya (l'Algarve) (en àrab إمارة الغربية, Imārat al-Ḡarbiyya) fou un efímer emirat del sud de Portugal, que es va formar, com altres emirats de la península Ibèrica, arran de la descomposició del califat de Còrdova, vers el 1016.
No se sap en quin any va esdevenir independent de fet, però fou governat per Abu-Uthman Saïd ibn Harun, valí de Shantamariyya al-Gharbiyya, que ja es documenta l'any 1016, i a qui, en 1041, va succeir el seu fill Muhàmmad ibn Saïd ibn Harun, qui, des de la primera lectura de la khutba (oració), ho va fer en nom propi.
El 1051 l'emirat fou ocupat per l'emirat d'Ixbíliya, que va conservar la regió durant quaranta anys. El 1091 va quedar en poder dels almoràvits. La dominació dels almoràvits va durar 54 anys i es va acabar el 1144. En aquest moment el governador es va fer independent i va establir la dinastia súfida o muridínida.
Fou emir Ibn Qassi Abu-l-Qàsim Àhmad (1144-1151) i el va succeir el 1151 Ibn al-Múndhir (1151). Els almohades van ocupar l'Algarve el 1151. El 1229 va passar a mans del regne de Múrcia, però els almohades van recuperar la zona el 1238, només per perdre-la uns anys després enfront dels portuguesos (1249).

## Vegeu també

* Regne de l'Algarve.
* Gharb al-Àndalus.
* Faro (Shantamariyyat al-Gharb)
# Bisbat de Butare

L'Bisbat de Butare (francès: Diocèse de Butare; llatí: Dioecesis Butarensis) és un bisbat de l'Església catòlica pertanyent a Ruanda, sufragani de l'arquebisbat de Kigali. En 2012 comptava 538.000 batejats sobre 985.000 habitants. El bisbe és Philippe Rukamba.

## Territori

La diòcesi comprèn els districtes de Gisagara, Huye i Nyanza de la nova província del Sud de Ruanda.
La seu episcopal es troba a Butare, on s'hi troba la catedral de Notre-Dame de la Sagesse.
El territori s'estén sobre 1.958 km² i es divideix en 25 parròquies.

## Història

La diòcesi d'Astrida fou erigida l'11 de setembre de 1961 amb la butlla Gaudet sancta del papa Joan XXIII, arrabassant-li el territori a l'arxidiòcesi de Kabgayi (avui diòcesi).
El 12 de novembre de 1963 va canviar el nom pel de bisbat de Butare.
El 30 de març de 1992 ha cedit una porció del seu territori per l'erecció del nou bisbat de Gikongoro.

## Llista de bisbes

* Jean-Baptiste Gahamanyi † (11 de setembre de 1961 - 2 de gener de 1997 retirat)
* Philippe Rukamba, des del 2 de gener 1997

## Estadístiques

A finals del 2012, la diòcesi tenia 538.000 batejats sobre una població de 938.000 persones, equivalent al 54,6 % del total.
| any | població | població | població | sacerdots | sacerdots | sacerdots | sacerdots | diàques | religiosos | religiosos | parroquies |
| any | batejats | total | % | total | clergat secular | clergat regular | batejats por sacerdot | diàques | homes | dones | |
| 1969 | 356.418 | 857.000 | 41,6 | 105 | 48 | 57 | 3.394 | | 137 | 273 | 22 |
| 1980 | 497.696 | 1.092.000 | 45,6 | 116 | 62 | 54 | 4.290 | | 125 | 261 | 22 |
| 1990 | 675.506 | 1.374.445 | 49,1 | 113 | 71 | 42 | 5.977 | | 147 | 354 | 24 |
| 1999 | 402.024 | 631.669 | 63,6 | 101 | 45 | 56 | 3.980 | | 96 | 352 | 20 |
| 2000 | 399.747 | 640.609 | 62,4 | 76 | 57 | 19 | 5.259 | | 94 | 359 | 20 |
| 2001 | 422.697 | 673.446 | 62,8 | 104 | 85 | 19 | 4.064 | | 63 | 363 | 20 |
| 2002 | 441.308 | 715.979 | 61,6 | 104 | 82 | 22 | 4.243 | | 77 | 352 | 20 |
| 2003 | 466.401 | 747.659 | 62,4 | 108 | 85 | 23 | 4.318 | | 76 | 386 | 20 |
| 2004 | 477.100 | 825.032 | 57,8 | 110 | 88 | 22 | 4.337 | | 83 | 395 | 21 |
| 2006 | 474.045 | 848.857 | 55,8 | 125 | 104 | 21 | 3.792 | 2 | 95 | 408 | 23 |
| 2012 | 538.000 | 985.000 | 54,6 | 122 | 93 | 29 | 4.409 | | 121 | 479 | 25 |

## Fonts

* Anuari pontifici del 2013 i precedents, a Catholic-hierarchy
* (anglès) Web oficial de la diòcesi
* Diòcesi de Butare a gcatholic.org
* (llatí) Bolla Gaudet sancta, AAS 54 (1962), p. 547
# Pressió de grup

La pressió de grup és la influència directa que reben algunes persones per part dels seus companys, o l'efecte sobre un individu que vol i ha sigut animat a seguir els seus companys canviant les seues actituds, valors o comportaments per a ajustar-se als del grup o la persona que influeix. Per a l'individu, això pot causar un efecte positiu o negatiu, o tots dos. Els grups socials afectats inclouen grups en què les persones són membres formals (com per exemple partits polítics, sindicats, escoles) i d'altres en què formar-ne part o no, no està clarament delimitat. No obstant això, una persona no necessita ser membre o buscar ser-ne membre per a veure's afectada per la pressió de grup.
Els investigadors han estudiat els efectes de la pressió de grup en els xiquets i els adolescents, i en el llenguatge col·loquial el terme “pressió de grup”, apareix principalment fent referència aquests grups d’edat. Pel que fa als infants, els temes comuns d’estudi es refereixen a les seues habilitats per a prendre decisions de manera independent; en canvi, en el cas dels adolescents, s’ha investigat considerablement la relació de la pressió de grup amb les relacions sexuals i l’abús de substàncies. No obstant això, la pressió de grup pot afectar persones de totes les ètnies, gèneres i edats. Aquesta s’ha expandit des de la comunicació cara a cara fins a la interacció digital. Les xarxes socials donen peu al fet que, tant adolescents com adults, exercisquen o patisquen pressió tots els dies. Les investigacions suggereixen que no sols individus, sinó que també organitzacions, com grans empreses, són susceptibles de patir-ne, per exemple d'altres empreses en el seu sector o dels seus superiors.