# McDonnell Douglas F/A-18 Hornet

El McDonnell Douglas (actualment Boeing) F/A-18 Hornet és un caça bombarder supersònic a reacció dissenyat per a operar com a avió embarcat des de portaavions. Té capacitat per operar de dia o de nit i amb meteorologia adversa en missions tant d'atac a terra com aire-aire (per això té la denominació F/A de Fighter i Attack en anglès).
Va ser dissenyat per McDonnell Douglas i Northrop que va aportar el seu prototip YF-17 com a base del nou F/A-18. El disseny començà a la dècada de 1970 segons les especificacions demanades per la Marina dels Estats Units d'Amèrica i els Cos de Marines. Posteriorment s'ha exportat a altres països com el Canadà, Espanya, Suïssa o Austràlia.

## Desenvolupament

La Marina dels Estats Units va començar el programa VFAX (Naval Fighter-Attack Experimental) per al desenvolupament d'un avió de combat polivalent per a substituir els Douglas A-4 Skyhawk, LTV A-7 Corsair II i McDonnell Douglas F-4 Phantom II; així com complementar els F-14 Tomcat.
El 1973 el secretari de defensa James R. Schlesinger va ordenar que la Marina dels Estats Units que avalués els dissenys YF-16 i Northrop YF-17. Aquests estaven en estudi per a una competició semblant dirigida per les Forces Aèries dels Estats Units. El 1975 van seleccionar una versió modificada de l'YF-17, esdevenint l'F-18A.

## Operadors
### Austràlia

* La Reial Força Aèria Australiana té 55 F/A-18A i 16 F/A-18Bs en operació el novembre de 2008.

### Finlàndia

* La Força Aèria Finlandesa té 55 F-18C i 7 F-18D el novembre de 2008.

### Kuwait

* La Força Aèria de Kuwait té 28 F/A-18C i 7 F/A-18D en operació el novembre de 2008.

### Malàisia

* La Força Aèria Malaïsiana té 8 F/A-18D en operació el novembre de 2008.

### Espanya

* La Força Aèria Espanyola disposa de diversos F/A-18 en els següents esquadrons:
** Ala de Caza 15 Zaragoza AB, amb 30 A+ i 6 B+ compartits entre els esquadrons 151, 152 i 153.
** Ala de Caza 12, Torrejón AB (esquadrons 121 i 122) amb 30 A+ i 6 B+.
** Ala 46, Gando AB (Illes Canàries), amb 22 F/A-18 (anteriorment de la Marina nord-americana).

### Suïssa

* La Força Aèria Suïssa té 26 F/A-18C i 7 F/A-18D en ús el novembre de 2008. Als esquadrons:
** Fliegerstaffel 11
** Fliegerstaffel 17
** Fliegerstaffel 18

### Estats Units

* La Marina dels Estats Units té 409 F/A-18A/B/C/D Hornets en operació a finals del 2008.
* El Cos de Marines dels Estats Units tenia 238 F/A-18A/B/C/D Hornets en servei a finals del 2008.
* El Centre Dryden de Recerca del Vol de la NASA opera amb 4 F/A-18.

## Especificacions (F/A-18C/D)

Dades obtingudes de: Característiques generals:
* Tripulació: F/A-18C: 1, F/A-18D: 2 (pilot i oficial del sistema d'armament)
* Llargària: 17,1 m
* Envergadura: 12,3 m
* Altura: 4,7 m
* Superfície alar: 38 m²
* Pes buit: 10.400 kg
* Pes carregat: 16.770 kg
* Pes màxim a l'enlairament: 23.500 kg
* Planta motriu: 2× turboventilador General Electric F404-GE-402
    Empenyiment normal: 48,9 kN (11.000 lbf) d'empenyiment cadascun.
    Empenyiment amb postcremador: 79,2 kN (17.750 lbf) d'empenyiment.
Rendiment:
* Velocitat màxima operativa: Mach 1,8 (1.915 km/h) a 12.190 m d'altitud.
* Radi de combat: 740 km (400 milles nàutiques) en una de patrulla aire-aire.
* Abast en creuer: 3.330 km (1.80O mn) amb tancs de combustible suplementaris.
* Sostre de servei: 15.240 m (50.000 peus)
* Grimpada: 254 m/s (50.000 peus/min)
* Càrrega alar: 454 kg/m²
* Empenta/pes: 0,96
Aviònica:
* Radar Hughes APG-73
* Sistema de navegació inercial
* GPS
* Dos ordinadors de missió
* HUD
* Pantalles multifunció
Armament:
* Armes de projectils: 1× canó automàtic tipus Gatling M61A1 Vulcan de 20 mm amb 578 projectils.
* 9 punts d'ancoratge amb una capacitat total de 6.215 kg.
    2 raïls d'extrems alars
    4 punts forts subalars
    3 punts forts sota el buc
* Pot portar una gran gamma d'armament convencional (bombes i coets) i guiat (míssils aire-aire o aire-terra, bombes guiades per làser, etc.). A més pot portar contenidors amb contramesures (de radar i infraroigs) o il·luminadors/designadors làser per marcar objectius. A fi d'augmentar el seu abast també pot portar fins a 3 tancs de combustible externs.

## Referències

* ↑ Jenkins 2000, pp. 186–187.
* ↑ Kelly, Orr. Hornet : the inside story of the F/A-18. Novato, CA: Presidio. ISBN 978-0-89141-344-8.
* ↑ «F/A-18 HORNET and F/A-18 SUPER HORNET». U.S. Navy. Arxivat de l'original el 17 de desembre 2014. [Consulta: 12 maig 2021].
* 1 2 3 4 5 6 7 "Directory: World Air Forces." Flight International, 11–17 November 2008.
* ↑ Yañez and Rodriguez 2008, p. 23.
* 1 2 3 "Schweizer Luftwaffe. Aircraft Order of Battle." Arxivat 2009-02-01 a Wayback Machine. Scramble Magazine. Retrieved: 31 December 2008.
* ↑ "Strike Fighter Wing Pacific [COMSTRKFIGHTWINGPAC]." globalsecurity.org. Retrieved: 19 September 2010.
* ↑ "Strike Fighter Wing, U.S. Atlantic Fleet (COMSTRKFIGHTWINGLANT)." globalsecurity.org. Retrieved: 19 September 2010.
* ↑ "FY 2010 Marine Aviation Plan." Arxivat 2010-10-11 a Wayback Machine. marines.mil. Retrieved: 19 September 2010.
* ↑ "NASA F-18 Mission Support Aircraft." Arxivat 2010-01-12 a Wayback Machine. nasa.gov. Retrieved: 5 April 2010.
* ↑ U.S. Navy fact file,"F/A-18 Hornet strike fighter fact file." Arxivat 2014-01-11 a Wayback Machine. US Navy, 26 May 2009.
* ↑ Frawley, Gerald. "Boeing F/A-18 Hornet". The International Directory of Military Aircraft, 2002/2003. Fyshwick ACT: Aerospace Publications Pty Ltd., 2002. ISBN 1-875671-55-2
* ↑ Spick, Mike, ed. "F/A-18 Hornet". Great Book of Modern Warplanes. St. Paul, Minnesota: MBI Publishing, 2000. ISBN 0-7603-0893-4