OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Noel Gallagher

Noel Thomas David Gallagher (29 de maig de 1967) és un músic de rock britànic, compositor i guitarrista principal del grup Oasis.
Va néixer a Burnage, un barri obrer de Manchester, Anglaterra, fill de pares irlandesos. Va començar a tocar la guitarra als 8 anys, i a compondre als 14 anys.
Ja de nen destacaven les seves enormes i poblades celles, el que li va valer el sobrenom de "Brezhnev" (president de l'URSS en aquell moment, el qual tenia també unes desmesurades celles). Va ser un noi bastant introvertit, problemàtic i afligit d'una dislèxia que es fa palesa en escoltar-lo parlar.
Toca la guitarra amb la dreta sent esquerrà, ja que quan li van regalar la seva primera guitarra no tenia qui li ensenyés a canviar les cordes de lloc.
Va ser seduït per la música a causa d'un grup per al qual treballava com roadie, Inspiral Carpets. El seu germà Liam, més interessat a barallar-se i en les noies, va quedar perplex el dia que Noel va dur-lo a veure un concert de The Stone Roses. Mentre Noel malvivia fora de casa en diversos treballs i fent de roadie per a diversos grups, Liam formava al costat d'uns amics la banda The Rain. Noel es va unir a Oasis quan ja estava format (The Rain, grup format per Liam, i la resta de membres originaris; Bonehead, Guigsy i Tony McCarroll), però va posar els fonaments perquè creixés.
Ha col·laborat musicalment amb grups com The Chemical Brothers, Paul Weller, Paul McCartney, Travis, Goldie, The Who, Black Crowes, Tailgunner, Cornershop, Stereophonics o Coldplay.
El 5 de juny de 1997, es va casar amb Meg Matthews. La cerimònia es va portar a terme en una església de Las Vegas, Nevada. Posteriorment es va divorciar d'ella. Ambdós comparteixen una filla fruit del matrimoni que es diu Anaïs, va néixer el 27 de gener del 2000.
El 29 d'agost de 2009 anuncià que abandonava la banda musical Oasis per discrepàncies amb el seu germà Liam. El detonant va ser una altra baralla just abans d'un concert al festival Rock en Seine, a París.
El 2010 funda la banda Noel Gallagher's High Flying Birds, amb la qual ha editat quatre discos d'estudi i un de recopilatori entre els anys 2011 i 2023. Es tracta d'una banda de rock alternatiu en què ha comptat amb ex membres d'Oasis com Gem Archer i Chris Sharrock.
El 27 d'agost de 2024, Noel Gallagher i el seu germà Liam anuncien la reunificació de la banda Oasis en una gira que a partir de l'estiu de 2025 els durà a la Gran Bretanya, Irlanda, Canadà, Estats Units, Mèxic i Austràlia.

## Referències

* ↑ Noel Gallagher abandona Oasis, EuropaPress, 29 d'agost 2009 (consulta: 29-8-09).
* ↑ BIANCIOTTO, JORDI. «Oasis entreveu la seva ruptura arran de la marxa del líder, Noel Gallagher», 30-08-2009. [Consulta: 26 octubre 2024].
# Gravat amb plasma

El gravat amb plasma és una forma de processament de plasma que s'utilitza per fabricar circuits integrats. Implica un corrent d'alta velocitat de descàrrega brillant (plasma) d'una barreja de gas adequada que es dispara (en polsos) a una mostra. La font de plasma, coneguda com a espècies de gravat, pot ser carregada (ions) o neutra (àtoms i radicals). Durant el procés, el plasma genera productes de gravat volàtils a temperatura ambient a partir de les reaccions químiques entre els elements del material gravats i les espècies reactives generades pel plasma. Finalment, els àtoms de l'element de tir s'incorporen a la superfície de l'objectiu o just per sota, modificant així les propietats físiques de l'objectiu.
Un plasma és una condició d'alta energia en la qual es poden produir molts processos. Aquests processos ocorren a causa dels electrons i els àtoms. Per formar el plasma s'han d'accelerar els electrons per guanyar energia. Els electrons d'alta energia transfereixen l'energia als àtoms per col·lisions. Es poden produir tres processos diferents a causa d'aquestes col·lisions:
* Excitació
* Dissociació
* Ionització
Al plasma hi ha diferents espècies com electrons, ions, radicals i partícules neutres. Aquestes espècies estan interactuant constantment entre elles. El gravat amb plasma es pot dividir en dos tipus principals d'interacció:
* generació d'espècies químiques.
* interacció amb les superfícies circumdants.
Sense plasma, tots aquests processos es produirien a una temperatura més alta. Hi ha diferents maneres de canviar la química del plasma i obtenir diferents tipus de gravat amb plasma o deposicions de plasma. Una de les tècniques d'excitació per formar un plasma és utilitzar l'excitació de RF d'una font d'energia de 13,56 MHz.

## Referències

* ↑ «Plasma Etch - Plasma Etching» (en anglès). oxinst.com. http://www.oxinst.com. Arxivat de l'original el 2011-01-03. [Consulta: 4 febrer 2010].
* ↑ Mattox, Donald M. Handbook of Physical Vapor Deposition (PVD) Processing (en anglès). Westwood, New Jersey: Noyes Publication, 1998.
* ↑ Cardinaud, Christophe; Peignon, Marie-Claude; Tessier, Pierre-Yves Applied Surface Science, 164, 1–4, 01-09-2000, pàg. 72–83. Bibcode: 2000ApSS..164...72C. DOI: 10.1016/S0169-4332(00)00328-7.
* ↑ Coburn, J. W.; Winters, Harold F. Journal of Vacuum Science & Technology, 16, 2, 01-03-1979, pàg. 391–403. Bibcode: 1979JVST...16..391C. DOI: 10.1116/1.569958. ISSN: 0022-5355.
* ↑ «Microwave Plasma Etching». Japanese Journal of Applied Physics, vol. 16, 11, 11-11-1977, pàg. 1979–1984. Bibcode: 1977JaJAP..16.1979S. DOI: 10.1143/jjap.16.1979.
* ↑ Chang, R. P. H.; Chang, C. C.; Darac, S. «Hydrogen plasma etching of semiconductors and their oxides». Journal of Vacuum Science & Technology, vol. 20, 1, 01-01-1982, pàg. 45–50. Bibcode: 1982JVST...20...45C. DOI: 10.1116/1.571307. ISSN: 0022-5355.
# María Araujo

María Araujo (La Aldea de San Nicolás, octubre de 1950 - Barcelona, 25 de març de 2020) fou una dissenyadora de vestuari i caracteritzadora de personatges per teatre, cinema i televisió. Va treballar amb directors com Mario Gas, Josep Maria Flotats, Carles Alfaro o Josep Maria Pou.
En cinema va treballar, entre d'altres, en les pel·lícules Serenata a la claror de la lluna, Mater amatísima, La cripta, La revolta dels ocells, Tic Tac, El pianista, Valentín, Iris i a la minisèrie de TV3 Arnau. La major part dels seus figurins, un total de 1.133, es conserven al Centre de Documentació i Museu de les Arts Escèniques. Es farien un total de 3 donacions de tota la seva vida professional a l’Institut del Teatre: L’any 2004 farà una donació de 1155 figurins que engloba la seva activitat fins a l'any 2004. L’any 2021, la seva amiga Montse Serra, farà una donació de la resta de figurins, a més d'altres materials com planimetries, quaderns de treball, fotografies de les obres, etc. d'obres datades entre els anys 1992 fins 2017. Es poden visualitzar a l'Escena Digital del MAE.
Va rebre Premis Max per Amadeus (1999) i El lindo don Diego (2014). El 2018 va rebre el seu tercer premi Max per Ricard III. Ha estat premiada en quatre ocasions per la crítica de Barcelona. El 1984 per Cal dir-ho?, el 1999 per Amadeus i Dones sàvies i el 2016 per Amor & Shakespeare. El 2008, 2010 i 2014 va obtenir també el Premi ADE de Figurisme per Tio Vania, El arte de la comedia i El lindo don Diego, respectivament, i el 2009 aconseguí el Premi Gran Via de Teatre Musical pels seus dissenys de Sweeney Todd. El 2017 va rebre un reconeixement al seu municipi.

## Referències

* ↑ «Mor la figurinista i modista de cinema, televisió i teatre María Araujo». Nació Digital, 26-03-2020 [Consulta: 25 març 2020]. Arxivat 27 de març 2020 a Wayback Machine.
* 1 2 «María Araujo recibe el Can de Plata». La Aldea Hoy, 17-03-2017 [Consulta: 18 gener 2019].
* ↑ «Luto escénico por la muerte de María Araujo» (en castellà). Canarias 7, 03-02-2021. [Consulta: 3 febrer 2021].
* ↑ «Maria Araujo». Max. Premis Max. [Consulta: 23 març 2020].
* ↑ Escena Digital - María Araujo
* ↑ Canaria, V. S. A. / Las Palmas de Gran. «Daniel Abreu logra tres Max y María Araujo el tercero de su carrera» (en espanyol europeu), 19-06-2018. [Consulta: 18 gener 2019].
* ↑ Tenerife, La Opinión de. «Los canarios María Araujo y Daniel Abreu arrasan en los Premios Max» (en castellà). [Consulta: 18 gener 2019].
* ↑ «La grancanaria María Araujo firma el vestuario de El amor brujo, previsto en el Cuyás para junio». El cultural de Canarias, 17-02-2018 [Consulta: 18 gener 2019].
# Truth

«Truth» té aquests significats:
* Truth (anglès) o La veritat (pel·lícula de 2015) (català), docudrama polític americà del 2005 escrit i dirigit per James Vanderbilt
* Truth (cràter), cràter d'impacte al planeta Venus
* Truth Social, plataforma de mitjans de comunicació social anunciada per ser llançat per Trump Media & Technology
* Sojourner Truth (Swartekill, Nova York, ~1797 – Battle Creek, Michigan, 1883), abolicionista i activista nord-americana pel sufragi femení
# Cafè del Teatre de l'Escorxador

El Cafè del Teatre de l'Escorxador, o simplement Cafè del Teatre, és una sala de concerts a la ciutat de Lleida que va obrir les portes com espai annex al Teatre Municipal de l'Escorxador. Està situat al carrer Roca Llaurador número 4.
Entre els esdeveniments recurrents que s'hi celebren hi ha el Cafè Curt', unes sessions mensuals de projecció de curtmetratges, i activitats com la Mostra de Cinema Llatinoamericà de Catalunya, la Fira de Titelles, el Festival de Músiques Disperses, jam-sessions, presentacions literàries i altres espectacles en viu, especialment orientats a la música jazz i rock.

## Referències

* ↑ «El futur del Cafè del Teatre de l’Escorxador es decidirà el dimecres 24 de novembre». Territoris.cat, 23-11-2021. [Consulta: 7 octubre 2023].
* ↑ «Jazz en el Cafè del Teatre de Lleida con Susana Sheiman» (en castellà). La Vanguardia, 09-01-2015. [Consulta: 7 octubre 2023].
* ↑ Barrull, Jaume. «El Cafè del Teatre, de premi». Segre, 05-12-2019. [Consulta: 18 abril 2021].
# Punció lumbar

En medicina, una punció lumbar és un procediment de diagnòstic que es porta a terme per recollir una mostra del líquid cefalorraquidi per a una anàlisi bioquímica, microbiològica i citològica, o en rares ocasions per disminuir la pressió del fluid cerebroespinal.

## Propòsit

El propòsit més comú per recollir una mostra de líquid cefalorraquidi mitjançant una punció lumbar és confirmar o descartar la sospita de meningitis, ja que no hi ha una altra eina fiable amb la qual la meningitis pot ser exclosa. Els nens petits comunament requereixen una punció lumbar com a part de la rutina per diagnosticar la febre sense motiu, ja que tenen un risc molt més gran de meningitis que les persones adultes i no sempre mostren signes d'irritació meníngia. En qualsevol grup d'edat, una hemorràgia subaracnoidal, hidrocefàlia, hipertensió intracranial, esclerosi múltiple i molts altres diagnòstics poden ser confirmats o descartats amb aquesta prova.

## Mètode d'aplicació

El procés, que efectuat per professionals entrenats, no implica més que una petita molèstia en el moment de la col·locació de l'anestèsia cutània, consisteix en la inserció d'una agulla, amb un mandril en el seu interior (agulla de punció lumbar) buida entre les vèrtebres lumbars L3/L4 o L4/L5 (llocs escollits a causa de les facilitats anatòmiques que posseeix la columna a aquest nivell, ja que la medul·la acaba entre L1 i L2 a adults, i en infants entre L2 i L3) fins a arribar al canal raquidi (espai subdural). El líquid cefalorraquidi flueix passivament gràcies a la pressió que té i no ha de ser aspirat. La quantitat de líquid recollit haurà de ser la mínima indispensable i dependrà del tipus d'anàlisi a realitzar i de la malaltia que s'estigui investigant. Previ al procés es desinfecta la zona de punció amb iode.
Després, el pacient haurà de romandre en posició supina (boca amunt) durant 4 a 6 hores i beure molt líquid per facilitar la recuperació i evitar l'ocurrència d'una de les complicacions més freqüent que és la cefalea post-punció.

## Enllaços externs

* eMedicine: Lumbar puncture(anglès)
* Medstudents: Procedures: Lumbar puncture Arxivat 2011-12-27 a Wayback Machine.(anglès)
* Video of lumbar puncture(anglès)
# Alfonsa Cavin Millot

Alfonsa Cavin Millot, nascuda Louise-Félicie Cavin (Scey-sur-Saône-et-Saint-Albin, Alta Saona, França, 17 de novembre de 1816 - Logronyo, Rioja, 3 de gener de 1868) fou una religiosa francesa, fundadora, a Mataró, de la congregació de les Missioneres de la Immaculada Concepció.

## Biografia

Va néixer el 17 de novembre de 1816 a Scey-sur-Saône sisena filla d'un ferrer; fou batejada com a Louise-Félicie. Aviat demostrà la seva religiositat i el 1843 ingressà en la congregació de la Sagrada Família de Bordeus, de carisma educatiu, on va prendre el nom d'Alphonse.
Alfonsa i tres companyes foren enviades, el 1846, a Mataró, llavors amb 17.000 habitants i en creixement, però sense cap escola per a les dones. Havia d'ocupar-se de la instrucció de les nenes pobres, però veu que l'acció de les germanes pot ser més gran i comença a educar els joves, atendre les ancianes sense recursos, orfes, etc. Nomenada superiora, el 1847 obre un orfanat. Hi va haver conflictes amb el superior de Bordeus, per la qual cosa el bisbe de Barcelona demanà a les germanes que o bé se n'anessin de la ciutat o bé s'hi quedessin, però després de formar una nova congregació independent de la de Bordeus. Alfonsa considera que no pot abandonar la tasca començada i decideix de restar-hi i fundar un nou institut: les Germanes de la Concepció, que va fundar el 4 d'agost de 1850 amb el suport i ajut del bisbe de Barcelona Josep Domènec Costa i Borràs. Amb el temps es convertirà en l'actual congregació de Missioneres de la Immaculada Concepció.
Planteja la congregació com un servei als altres i amb esperit missioner, per anar allí on sigui necessària. La congregació es va difondre ràpidament per Catalunya. Les enveges van provocar que demanés el relleu i fou enviada a Logronyo, on va fundar una comunitat amb divuit germanes. Hi va morir el 1868.

## Referències

* 1 2 Chico González, Pedro. «Cavin y Millot, Alfonsa». A: Diccionario de Catequesis y pedagoia religiosa (en castellà). Lima: Editorial Bruno, 2006 [Consulta: 15 febrer 2022].
* 1 2 «Alfonsa Cavin Millot». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Chico, Pedro. «Fundadora entre espinas:» (en castellà). [Consulta: 15 febrer 2022].
# Te deix, amor, la mar com a penyora

Te deix, amor, la mar com a penyora son un conjunt de narracions escrites per Carme Riera entre el 1971 i 1974 que es van recollir en un volum publicat el 1975.
Els personatges de les narracions no estan dins la "normalitat" de la societat. En moltes de les narracions, el mar pot arribar a prendre molt de protagonisme, fins al punt de fer arribar a la bogeria els personatges.
La primera narració del recull rep el seu mateix nom, "Te deix, amor, la mar com a penyora", i tracta sobre una història d'amor desafortunada amb un final sorprenent. La narració que dona nom al recull va rebre el premi Recull de Blanes de l'any 1975. Altres narracions tracten de morts secretes que són relats breus, i sense resoldre, i les altres són històries d'amor amb un final tràgic.

## Referències

* ↑ Foster, David William. Spanish Writers on Gay and Lesbian Themes: A Bio-critical Sourcebook (en anglès). Greenwood Publishing Group, 1999, p. 133. ISBN 978-0-313-30332-6.
* ↑ Dupláa, Christina; Zavala, Iris M. Breve historia feminista de la literatura española (en lengua castellana) (en castellà). Anthropos Editorial, 1993, p. 137. ISBN 978-84-7658-577-1.
* ↑ Cruz, Jacqueline; Zecchi, Barbara. La mujer en la España actual: evolución o involución? (en castellà). Icaria Editorial, 2004, p. 301. ISBN 978-84-7426-705-1.
* ↑ Acebrón, Julián; Mérida, Rafael F. Diàlegs gais, lesbians, queer / Diálogos gays, lesbianos, queer (en castellà). Universitat de Lleida, 2007-03-07, p. 138. ISBN 978-84-8409-501-9.

## Bibliografia

* Te deix amor la mar com a penyora, Carme Riera, 2005, Columna Edicions, SA, col. Columna jove.
* Te deix amor la mar com a penyora, Carme Riera, 2004, Proa, col. Les Eines.
# Elena Ceaușescu

Elena Petrescu (Balotești, Romania; 7 de gener del 1916 - Târgoviște, Romania; 25 de desembre del 1989), més coneguda com a Elena Ceaușescu, va ser Vice Primera Ministra de Romania (1952 - 1989) i esposa del president romanès Nicolae Ceaușescu. Tots dos van morir afusellats el 25 de desembre del 1989 després de la Revolució romanesa de 1989.

## Referències

* ↑ Sebestyen, Victor. Revolution 1989: The Fall Of The Soviet Empire. Hachette UK, 2009. ISBN 0297857886.
# Olivia Oprea

Olivia Oprea (Târgoviște, 19 de març de 1987) és una defensa i centrecampista de futbol internacional amb Romania. Ha desenvolupat la major part de la seva carrera a la lliga espanyola, jugant al Llevant UE i Vila-real CF.

## Trajectòria

| Temporades | Lliga | Club | P | G | Actualitzat |
| 04/05 - 06/07 | D1 | CSS Targoviste |
| 2007 | D1 | Alma KTZ |
| 07/08 - 08/09 | D1 | Sporting Huelva |
| 09/10 | D1 | Amazones Dramas |
| 10/11 | D1 | Sporting Huelva |
| 11/12 | D1 | Olimpia Cluj |
| 12/13 | D2 | ADFB La Rambla |
| 13/14 | D2 | CF Costa Adeje |
| 14/15 | D1 | Sevilla FC |
| 15/16 - act. | D1 | Llevant UE | 19 | 00 | 01/07/2016 |
| | Selecció absoluta | Selecció absoluta | | | |
| Competició | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |
| Títols — Seleccions nacionals |||||||||||||
| Títols — Clubs |||||||||||||
| 1 Lliga | 1 Lliga | 1 Lliga | 1 Lliga | 1 Lliga | 1 Lliga | 1 Lliga |
| Reconeixements — Premis |||||||||||||
| Reconeixements — Seleccions de jugadores |||||||||||||

## Referències

* ↑ UEFA
* ↑ «Olivia Oprea se suma al proyecto del Villareal CF». Futbolisticas, 22-08-2020. [Consulta: 2 abril 2022].
* ↑ «La rumana Olivia Oprea regresa al Sevilla Femenino desde el Levante» (en castellà). Diari ABC, 19-07-2017. [Consulta: 2 abril 2022].
# Nicolae Abramescu

Nicolae Abramescu (Târgoviște, 31 de març de 1884 - Cluj-Napoca, 11 de febrer de 1947) va ser un matemàtic romanès.

## Vida i Obra

Abramescu va fer els estudis secundaris a Ploiești i el 1901 va ingressar a la universitat de Bucarest, en la qual es va graduar en matemàtiques el 1904 i on va coincidir amb Trajan Lalescu. A continuació va ser professor durant quinze anys de diferents escoles de secundària a Ploiești, Botoșani i Galați, fins que el 1919 va ser nomenat professor associat de la universitat de Cluj-Napoca. El 1921 va obtenir el doctorat a la universitat de Bucarest amb una tesi sobre polinomis ortogonals i el 1926 va passar a ser professor titular de geometria descriptiva a la universitat de Cluj-Napoca.
Després de doctorar-se, va començar la seva veritable activitat matemàtica, publicant memòries i notes originals de matemàtiques en nombroses revistes especialitzades del país i de l'estranger. És animat en aquesta activitat per Gheorghe Țițeica, líder dels matemàtics de Cluj-Napoca.
El 1940 i d'acord al Segon Arbitratge de Viena, Cluj-Napoca va tornar a mans hongareses. Abramescu, que ja s'havia distingit per les seves crítiques a l'antisemitisme, va ser un dels vint-i-sis professors que van protestar per aquesta annexió, però tot i així es va haver de traslladar a Timisoara com la resta de la facultat de ciències. Al seu retorn, acabada la guerra, va dedicar grans esforços a la reconstrucció de la universitat romanesa.

## Referències

* ↑ Botez, 2011, p. 95.
* ↑ Duca i Petruşel, 2014, p. 403.
* ↑ Botez, 2011, p. 96.
* ↑ Nastasă, 2011, p. 107 i 217.
* ↑ Botez, 2011, p. 106.

## Bibliografia

* Botez, Elvira «Matematicianul N. Abramescu şi contemporanii săi» (en romanès). Studii şi comunicări, Vol. IV, 2011, pàg. 95-109. Arxivat de l'original el 2020-07-05. ISSN: 1844-9220 [Consulta: 14 maig 2020].
* Duca, Dorel I.; Petruşel, Adrian «Mathematics education in Romanian at Babeş-Bolyai University Cluj-Napoca» (en anglès). Studia Universitatis Babes-Bolyai. Mathematica, Vol. 59, Num. 4, 2014, pàg. 399-418. ISSN: 0252-1938.
* Nastasă, Lucian. Antisemitismul universitar în România, 1919-1939: mărturii documentare (en romanès). Kriterion, 2011. ISBN 978-606-92744-5-3.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Nicolae Abramescu» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland. (anglès)
* «Nicolae Abramescu (1884-1947)». Universitatea Babeș-Bolyai, 2020. [Consulta: 13 maig 2020]. (anglès)
# Barranc de Camarles

El barranc de Camarles és un barranc del Baix Ebre, que neix a la confluència dels barrancs de Barcelles i de la Fullola desemboca al canal nou de Camarles.

## Referències

* Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
# Jidava (castrum)

Jidava era un fort de la província romana de Dàcia. Des del 1969, el lloc està administrat pel Museu del Comtat d’Argeș.

## Galeria

* El pla del castrum
* La part posterior de la muralla i la torre reconstruïdes
* Pretori
* Sala de l'hipocaust del Pretori

## Referències

* ↑ Enciclopedia Argeșului și Muscelului - M Arxivat 2014-08-30 a Wayback Machine., at the University of Pitești Enciclopedia Argeșului și Muscelului site Arxivat 2016-03-31 a Wayback Machine., p. 123

## Enllaços externs

* Castra romana de Romania: Google Maps / Earth Arxivat 2012-12-05 at Archive.is
# Ștefănești (Argeș)

Ștefănești (pronunciació en romanès: [ʃtefəˈneʃtʲ]) és una ciutat del comtat d'Argeș, Muntènia (Romania). La ciutat administra set pobles: Enculești, Golești, Izvorani, Ștefăneștii Noi, Valea Mare-Podgoria, Viișoara i Zăvoi.
Segons el cens de 2011, té 14.541 habitants, mentre que en el cens de 2002 tenia 12.983 habitants. La majoria de la població és d'ètnia romanesa (88,35%), amb una minoria de gitanos (5,73%). La majoria dels habitants són cristians de l'Església Ortodoxa Romanesa (92,42%).
Va adquirir estatus de ciutat el 2004. Al seu territori s'inclouen com pedanies els pobles de Enculeşti, Goleşti, Izvorani, Ştefăneştii Noi, Valea Mare-Podgoria, Viisoara i Zăvoi.
Se situa a la perifèria oriental de Piteşti, a la sortida d'aquesta ciutat per la carretera 7, que porta a Bucarest.

## Fills il·lustres

* Dinu Brătianu
* Ion IC Brătianu
* Vintilă Brătianu
* Dănuț Coman
* Dinicu Golescu
* Leonard Manole
* Florentin Nicolae
* George Olteanu

## Referències

* ↑ «Recensământul Populației și al Locuințelor 2002 - populația unităților administrative pe etnii». Arxivat de l'original el 2013-10-14. [Consulta: 6 agost 2013].
* 1 2 Rezultatele finale ale Recensământului din 2011: «Tab8. Populația stabilă după etnie – județe, municipii, orașe, comune», iulie 2013. Arxivat de l'original el 2016-01-18. [Consulta: 5 agost 2013].
* ↑ Mapa de Ștefănești