OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gran Premi Bruno Beghelli

El Gran Premi Bruno Beghelli (en italià Gran Premio Bruno Beghelli) és una competició ciclista italiana que es disputa anualment, cada octubre, pels voltants de Monteveglio a Valsamoggia (ciutat metropolitana de Bolonya). Forma part del calendari de l'UCI Europa Tour, amb una categoria 1.1.
La primera edició es disputà el 1996, sent vàlida pel Campionat d'Itàlia de ciclisme en ruta. A partir de l'any següent substituí la Milà-Vignola. La prova és organitzada pel Gruppo Sportivo Emilia, en record de Bruno Beghelli.
Des del 2016 també es disputa una prova en categoria femenina.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 1996 | Mario Cipollini | Mario Traversoni | Endrio Leoni |
| 1997 | Stefano Zanini | Glenn Magnusson | Luca Mazzanti |
| 1998 | Stefano Zanini | Luca Mazzanti | Paolo Bettini |
| 1999 | Michael Boogerd | Aleksandr Vinokúrov | Dario Frigo |
| 2000 | Marco Serpellini | Romāns Vainšteins | Chann McRae |
| 2001 | Andrei Txmil | Jaan Kirsipuu | Paolo Valoti |
| 2002 | Gianluca Bortolami | Daniele Nardello | Nicki Sorensen |
| 2003 | Luca Paolini | Martin Elimger | Luca Mazzanti |
| 2004 | Danilo Hondo | Fabio Baldato | Karsten Kroon |
| 2005 | Murilo Fischer | Paolo Bettini | Paride Grillo |
| 2006 | Sergio Marinangeli | Ruggero Marzoli | Riccardo Riccò |
| 2007 | Damiano Cunego | Fabian Wegmann | Alessandro Bertolini |
| 2008 | Alessandro Petacchi | Mikhaylo Khalilov | Giuseppe Palumbo |
| 2009 | Francisco Ventoso | Giovanni Visconti | Enrico Rossi |
| 2010 | Dario Cataldo | Jakob Fuglsang | Daniele Pietropolli |
| 2011 | Filippo Pozzato | Manuel Belletti | Giovanni Visconti |
| 2012 | Nicki Sørensen | Fabio Felline | Matteo Rabottini |
| 2013 | Leonardo Duque | Manuele Mori | Elia Favilli |
| 2014 | Valerio Conti | Kristjan Koren | Ilnur Zakarin |
| 2015 | Sonny Colbrelli | Manuel Belletti | Roberto Ferrari |
| 2016 | Nicola Ruffoni | Filippo Pozzato | Jens Keukeleire |
| 2017 | Luis León Sánchez | Sonny Colbrelli | Elia Viviani |
| 2018 | Bauke Mollema | Carlos Barbero | Manuel Belletti |
| 2019 | Sonny Colbrelli | Alejandro Valverde | Jack Haig |

## Palmarès femení

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 2016 | Chloe Hosking | Marianne Vos | Barbara Guarischi |
| 2017 | Marta Bastianelli | Elisa Balsamo | Letizia Paternoster |
| 2018 | Elisa Balsamo | Marta Bastianelli | Lorena Wiebes |
| 2019 | Marta Bastianelli | Lorena Wiebes | Chiara Consonni |
| 2020 | suspesa | suspesa | suspesa |
| 2021 | suspesa | suspesa | suspesa |

## Referències

* ↑ Cursa vàlida pel Campionat d'Itàlia de ciclisme en ruta.

## Enllaços externs

* Palmarès a memoire-du-cyclisme.eu Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* Web oficial (italià)
# Escruixidor

L'escruixidor (Adenocarpus telonensis), és una espècie de planta amb flors dins la família de les fabàcies.

## Descripció

Arbust o mata perennifoli de fins a 1,5 m d'alt, molt ramificat més o menys erecte. El tronc i les branques més velles tenen l'escorça bruna-grisenca, que es desprèn en tires longitudinals. Els branquillons joves densament pilosos, després es tornen glabrescents. Fulles trifoliades amb els folíols subiguals, petits (2,5-9 x 1,5-5 mm), oboval-el·lipsoides, obtusos, atenuats a la base, subsèssils, amb el marge una mica involut, glabres i verds per les dues cares. Inflorescència en raïms molt curts, umbel·liforme, com en capítol terminal (2-5 flors), pedicels pilosos. Calze amb tub campanular de 2-2,5 mm, bilabiat molt pilós, no glandulós; llavi superior dividit en dos lacinis ovolanceolats, acuminats; llavi inferior un poc més llarg, dividit fins a la meitat en 3 dents subulades, amb la dent central més curta que les laterals. Corol·la papilonàcia, groga, amb l'estendard pubescent sedós per l'anvers, ales més curtes, glabres i quilla gairebé tan llarga com l'estendard. El fruit és un llegum linear oblong de 2,5-3,5 x 0,35-0,445 mm, amb pèls i tubercles glandulosos marró fosc, dehiscent, amb 2-6 llavors ovoides, comprimides, marró fosc i llises.

## Distribució i hàbitat

Per la conca del Mediterrani occidental, incloent els Països Catalans (només en algunes localitats de Catalunya). Viu en boscos i matolls de la muntanya mitjana i baixa, a la brolla de brucs i estepes, en sòls silicis i en ambients humits. Floreix a la primavera (a Catalunya de maig a juliol).

### Sinònims

* Adenocarpus grandiflorus, Boiss
* Cytisus telonensis, Loisel.

### Estat de conservació

Està estrictament protegit per la llei a Catalunya (on es troba només a Les Alberes i les Gavarres), a les Gavarres i Roques Blanques.

## Referències

* ↑ «Adenocarpus telonensis». Noms de plantes. Corpus de fitonímia catalana. TERMCAT, Centre de Terminologia. [Consulta: 4 març 2022].
* 1 2 Charco García, Jesús. Guía de los árboles y arbustos del norte de África. Madrid:Agencia Española de Cooperación Internacional, 2001. ISBN 84-7232-878-3.
* ↑ Bolòs i Vigo Flora dels Països Catalans
* 1 2 López González, Ginés A. Guía de los árboles y arbustos de la Península Ibérica y Baleares. 3a edició, 2007. ISBN 84-8476-312-9.
* ↑ Sinónimos Real Jardín Botánico

## Enllaços externs

* Florasilvestre (Imatges de la planta).
# Oficina de correus

Una oficina de correus o oficina postal és l'establiment del Servei postal on es dipositen les cartes per al seu enviament i es recullen les que es reben. L'oficina principal d'una població es diu Casa de Correus.
S'encarrega d'enviar, rebre, ordenar, gestionar, transmetre o lliurar el correu. Les oficines postals ofereixen tots els serveis relacionats amb els correus, com ara apartats de correus, gestionar l'enviament i subministraments per empaquetar. S'hi poden comprar segells per a enviar les cartes a qualsevol lloc del món o caixes de cartró de diferents mides estandarditzades. Dins de les oficines postals el correu és processat per al seu lliurament. El correu també és processat en instal·lacions industrials no oberts al públic. En l'actualitat moltes oficines de correu compten amb equips sofisticats per a la classificació automàtica del correu. En moltes països ofereixen també serveis financeres i operacions bancàries senzilles.
A l'Estat Espanyol l'oficina de correus té un paper com a intermediària per a la comunicació oficial amb l'administració pública o pel vot per correus.

## Vegeu també

* Missatger
* Gir postal
* Acusament de recepció

## Referències

* ↑ «Oficina de correus». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Fernàndes, Communcació empresarial i atenció al client, Editorial Paraninfo, 2011, pàgina 117 ISBN 9788497328531
* ↑ Llei 30/1992, de 26 de novembre, de règim jurídic de les administracions públiques i del procediment administratiu comú Arxivat 2009-12-29 a Wayback Machine., Butlletí Oficial de l'Estat, 285, de 27 de novembre de 1992
# Carme Cervera Giralt

Carme Cervera Giralt (el Port de la Selva, setembre 1917 - 31 de desembre de 2022) fou una emprenedora i dissenyadora de nines catalana, creadora de la nina Gisela.
Filla petita d'una familia de pescadors, als vint-i-dos anys va marxar a Madrid, per acompanyar la seva germana, i no va tornar fins a la seva jubilació, cinquanta anys després. El 2020 tenia 102 anys. A Madrid, juntament amb el seu cunyat, l'arquitecte Julio Torrescasana, va iniciar un projecte de fabricació de nines, sent la seva primera creació Gisela que va començar a promoure a Galerias Preciados, creant posteriormemt la empresa Industrias Prisma dedicada a la producció artesanal de la nina. La Gisela tenia el cap de porcellana i ulls de vidre, amb pestanyes amb un sistema de plomada que feia que els ulls es tanquéssin. El cos era de cartró pedra amb un orifici on inserien el tambor cilíndric de veu. Les primeres Giseles foren morenes però després es van fer amb un to de pell clar, amb rinxols llargs i un serrell amb remolí. La Carme feia el patró i el primer model, supervisaba tota la producció i s'encarregava de la promoció. Va arribar a tenir un catàleg de 150 vestits.
La primera Gisela va sortir el 1944 a un preu de 107 pessetes i es va convertir en un objecte desitjat per les noies formant part de l'imaginari infantil. El 1951 va crear Guni, un nadó germà de la Gisela que no va tenir tant èxit comercial. El 1953, va crear Lili, mes llarga i prima, inspirada en Leslie Caron, que també va ser un èxit. Va impulsar Gisela, la revista de las niñas, amb il·lustracions d'Araceli Casajús, i el programa de radio Gisela y su hada madrina, emès per Radio Madrid i Radio España. Va participar en fires de mostres i va obrir mercat a l'Havana, Estocolm, Portugal, Panamà i Nova York. El 1961, amb l'arribada del plàstic i la producció industrial va tancar el seu taller però després va obrir un taller d'alta costura a l'Eixample de Madrid. El 2017, l'Ajuntament del Port de la Selva va organitzar l'exposició «Gisela, una nina diferent de les altres», per celebrar els cent anys de la Carme.

## Referències

* 1 2 Buscató, Isabel «La creadora de la nina Gisela fa cent anys al Port de la Selva». Revista de Girona, 2018, pàg. 46-48.
* ↑ Bassas i Masanés, 2020, p. 195.
* ↑ Fuentes, Sònia. «El Port de la Selva reviu la història de la famosa nina Gisela per la seva festa major». Empordà, 19-05-2017. [Consulta: 21 octubre 2020].
* ↑ Bassas i Masanés, 2020, p. 197.
* ↑ Bassas i Masanés, 2020, p. 198.

## Bibliografia

* Bassas, Assumpta; Masanés, Cristina. «Carme Cuffí i Casellas». A: Ajuntament de Figueres. Pintar, crear, viure. Dones artistes a l'Alt Empordà (1830-1939), 2020, p. 195-198. ISBN 978-84-120316-5-2.
# Zibaldone

El Zibaldone dels pensaments (en italià, Zibaldone di pensieri), normalment abreujat Zibaldone, és una obra de l'escriptor i filòsof italià Giacomo Leopardi. Recull gran quantitat d'apunts diversos escrits entre 1817 i 1832, en forma del seu diari personal. Va ser publicat entre 1898 i 1900 per una comissió d'acadèmics presidida per Giousuè Carducci e Antonio Ranieri. Va ser iniciat quan Leopardi tenia 19 anys, i abandonat cinc anys abans de la seva mort. Les reflexions filosòfiques que conté són el resultat de la lluita de l'escriptor per aconseguir una imatge del món pròpia.
N'hi ha una traducció catalana, El Zibaldone dels pensaments, amb prefaci del polític i escriptor italià Franco Foschi, i selecció, introducció i traducció d'Assumpta Camps. L'edició en castellà va anar a cura de l'escriptor barceloní Rafael Argullol.

## Títol

El títol deriva del nom donat en llengua italiana a un gènere sorgit durant el final de l'edat mitjana, donat les característiques de la seva composició literària, una barreja de pensaments, i un plat del mateix nom de l'Emília que es compon d'una barreja de molts ingredients diferents. A vegades el mot es va servir per descriure una multitud confusa de gent. A partir de l'obra de Leopardi s'ha començat a estendre el terme per descriure anotacions diverses en quaderns o diaris, mot que també pot prendre un sentit desqualificatiu.

## Contingut i estil

Es tracta d'anotacions de diferent extensió, inspirades per temàtica diferent, sovint escrits directament i sense preparació real, donant a aquests pensaments un estil senzill per la seva provisionalitat, amb aspecte d'haver estat fets amb presses. Alguns són més llargs que altres, i en trobem alguns que ocupen una línia, i d'altres que més de dues pàgines. La seva importància ve donada pel fet de ser un resum del seu pensament filosòfic i per sintetitzar molts dels temes que es troben als Cants, les Obretes Morals o en els Pensaments.

## Datació

La primera pàgina ha estat datada de juliol o agost de 1817, mentre que la darrera va ser escrita el 4 de desembre de 1832 a Florència. Ocupa 4525, de les quals la major part va ser escrit entre 1817 i 1823, amb un total de més de 4000 pensaments elaborats.

## Referències

* ↑ PlanetadeLibros, ©. Zibaldone de pensamientos | Planeta de Libros (en castellà).
* ↑ Leopardi, Giacomo. El Zibaldone dels pensaments. Traducció: Assumpta Camps. Barcelona: Columna, 1998. ISBN 8483006545.
* ↑ «Rafael Argullol». [Consulta: 16 desembre 2017].
# Cúller

Cúller (en sard, Cullieri, en italià Cuglieri) és un municipi italià, dins de la província d'Oristany. L'any 2007 tenia 3.146 habitants. Es troba a la regió de Montiferru. Limita amb els municipis de Narbolia, Santu Lussurgiu, Scano di Montiferro, Seneghe, Sennariolo i Tresnuraghes.
Històricament la ciutat fou capital del comtat de Cúller. Aquest comtat, l'any 1594 estigué sota jurisdicció d'Àngel de Satrilla i de Sanjust, cavaller de Calatrava. Posteriorment el títol passà als Aimeric, comtes de Villamar.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2005- | Giovanni Battista Foddis | Llista cívica |

## Referències

* ↑ «Cúller (Sardenya)». enciclopèdia.cat. [Consulta: 18 desembre 2018].
# Ramón Allende Padín

Ramón Allèn Padín, el «Vermell» (Valparaíso, 19 de març de 1845 - Santiago, 14 d'octubre de 1884) fou un metge i polític xilè, diputat i senador pel Partit Radical, avi del president de la República Salvador Allende Gossens.
Era fill de José Gregorio Allèn Garcés i Salomé Padín Ruiz. Va estudiar al Liceu de Valparaíso i a l'Institut Nacional. De la Universitat de Xile es graduà de mèdic-cirurgià el 1865. El 1869 es va casar amb Eugenia Castro del Fiero. Va ser membre de la Facultat de Medicina des de 1864. Va afiliar-se a Valparaíso com metge al Tercer Cos de Bombers de 1869 a 1873, en tornar a Santiago va fer el mateix a la Segunda Compañia, on va ser estimat pel seu compromís i «noble filantropia». Va ser president del Consell d'Higiene Pública (desembre de 1879 - novembre de 1880).
Va fer la carrera a l'Orde Maçònic, centre de la pugna liberal amb l'Església. Va ser iniciat l'any 1864, a Valparaíso. Va fundar allí l'escola Blas Cuevas, la primera escola laica a Xile. Va redactar un compendi d'ètica sense base religiosa. És considerat el «fundador pòstum» de la Societat «Escuelas de la Igualdad» perquè va morir abans l'hora de poder veure nàixer el seu projecte.
Va tenir una vasta clientela de pobres, als quals no cobrava i encara lliurava fàrmacs, aliments i roba, a per compte propi. Va presidir la Societat Mèdica de Santiago des de 1876 fins a 1879. Electe diputat per Santiago (1876-1879), i Copiapó i Caldera (1879-1882). Senador suplent per la Regió d'Atacama (1882-1888).
Durant la Guerra del Pacífic (1879-1883) va abandonar el seu escó com a diputat de la República, i va marxar al capdavant com cap del recent establert servei d'ambulàncies. Una ambulància era un hospital volant, desarmable, de vint llits, amb un equip de cirurgians i infermers, i el material quirúrgic adequat. Se'l considera el fundador del Comand de Sanitat de l'Exèrcit de Xile. El 1884 va ser elegit Gran Mestre de la Gran Lògia de Xile, càrrec en el qual va morir uns pocs mesos després, víctima de la diabetis.
Les seves restes van ser transportades al Cementiri General de Santiago, amb un vehicle bomba vestit de dol després d'un funeral «grandiós pel nombre de presents i la profusió de flors i corones». Reposa al Mausoleu Francisco Javier Muñoz.

## Referències

* 1 2 3 4 Torti Besnier, Pedro; Pelayo Gonzalez, Mauricio. «Ramón Allende Padín» (en castellà). Segunda Compañia de Bomberos. Arxivat de l'original el 2020-08-03. [Consulta: 23 novembre 2020].
* 1 2 «Masoneria porteña delebra 125° aniversario de la Socieda Escuela La Igualdad» (en castellà). El Mercurio de Vaparaíso, pàg. 12. Arxivat de l'original el 2020-11-30 [Consulta: 23 novembre 2020].
* 1 2 «Ramón Allende Padín» (en castellà). Gran Logia de Chile. Arxivat de l'original el 2021-04-17. [Consulta: 23 novembre 2020].
# Gabi Calleja

Gabi Calleja és una activista pels drets homosexuals a Malta. Va estudiar un màster en estudis juvenils i comunitaris a la Universitat de Malta. El 2010 era presidenta del Moviment de Drets Homosexuals de Malta. El 2014 era copresidenta de la Junta Executiva d'ILGA d'Europa, la divisió europea de l'associació internacional de defensa de les persones LGBTI. El 2014 va expressar públicament el seu suport a derogar la llei que obligava les persones trans a ser esterilitzades abans de poder canviar legalment de gènere.
A més de la seva feina en drets homosexuals, també és una executiva superior del sector públic de Malta, i ha treballat en educació, prevenció de drogues, formació, desenvolupament de la comunitat, recaptació de fons i gestió de projectes. El 2005 es va publicar una anàlisi de l'absentisme escolar a Malta, l'Informe de Millora de l'Assistència Escolar, en el qual ella va formar part del grup redactor.
El 2012, va rebre el Premi Internacional Dona Coratge per «la seva tasca excepcional i valenta com a defensora dels drets humans, en particular dels drets de les persones lesbianes, gais, bisexuals i transgènere (LGBT)».

## Referències

* ↑ Ltd, Allied Newspapers «Straight talking on gay rights» (en anglès). Times of Malta.
* 1 2 3 «Gabi Calleja» (en anglès). EIGE. Arxivat de l'original el 2015-06-10 [Consulta: 6 juliol 2018].
* ↑ «Indifferent strokes | Gabi Calleja» (en anglès). MaltaToday.com.mt.
* ↑ Editorial, Reuters «Thousands march in Cyprus' first gay pride, seeking equal rights» (en anglès). U.S.. Arxivat de l'original el 2015-09-24 [Consulta: 6 juliol 2018].
* ↑ «Denmark becomes the first European country to allow legal change of gender without clinical diagnosis / Media releases / For media / News / Home / ilga - ILGA Europe», 05-09-2014. Arxivat de l'original el 2014-09-05. [Consulta: 6 juliol 2018].
* ↑ «Denmark allows gender change without forced sterilization» (en anglès). RT International.
* ↑ «Latest Embassy News and Recent Events | Embassy of the United States Valletta, Malta», 23-04-2014. Arxivat de l'original el 2014-04-23. [Consulta: 6 juliol 2018].
# Giovanni Marinelli

Giovanni Marinelli (Udine, 28 de febrer 1846 – Florència, 2 de maig 1900), fou un conegut geògraf furlà.
Estudià a Udine i esdevingué professor universitari de geografia primer a Pàdua i després a Florència, on fou alpinista i parlamentari liberal per Udine i Glemone del 1890 al 1900. Es creu que va pujar al voltant de 70 cins dels Alps Juliis i Càrnics. També fou director de "Rivista geografica italiana" i fundador de la Societât pai Studiis Gjeografics e Coloniâls, i president de Societât Alpine Furlane des del 1875.
Va fer nombrosos estudis de recerca sobre les muntanyes furlanes i va construir els primers observatoris meteorològics a Tumieç, Pontebe i Dimpeç. Fou un gran divulgador, organitzador i coordinador dels millors geògrafs italians que realitzaren "La Terra" primera veritable enciclopèdia italiana de geografia.
És el pare del també geògraf friülès Olinto Marinelli.

## Obres

* Saggio di cartografia della regione veneta, Venècia 1881;
* La più alta montagna del Friuli, Pagine friulane XII, 1888;
* La terra. Trattato popolare di geografia universale..., en set llibres, Milà 1889;
* Guida del Canale del Ferro, Udine 1894;
* Una carta del Friuli del sec. XVI, Pagine friulane I, 1894;
* Guida della Carnia, Florència 1898.
# Hamets

Hamets (hebreu: חָמֵץ‎) és un terme judaic que fa referència als aliments elaborats amb la farina de cinc tipus de grans: blat, ordi, sègol, civada, i espelta.
El hamets, en la festivitat de Péssah, es refereix als aliments preparats amb llevat, que no es poden consumir, en el seu lloc es menja un tipus de galeta anomenat matsà.
Segons la tradició abans de començar la festivitat s'ha de buscar i eliminar de la llar tots els aliments que són hamets, i durant la celebració, fins i tot es prohibeix comerciar amb ells. Per tal motiu s'ha de disposar d'ells abans del matí de la vigília de Péssah, quedant vedat el seu consum i la seva possessió des de les 9:30 del matí.

## Referències

* ↑ Etymologia de "hamets" a balashon.com
* ↑ Chametz and Pesach Products
* ↑ "The Symbolism of Chametz" per Rav Alex Israel Arxivat 2007-01-02 a Wayback Machine., al Virtual Beit Midrash
* ↑ «Are oats really one of the five species of grains?». Arxivat de l'original el 2011-06-30. [Consulta: 27 març 2017].
# Jutatip Maneephan

Jutatip Maneephan (Roi Et, 8 de juliol de 1988) és una ciclista tailandesa. Combina la carretera amb el ciclisme en pista. Ha participat en dues edicions dels Jocs Olímpics.

## Palmarès en ruta

* 2009
** Medalla d'or als Jocs del Sud-est asiàtic en ruta
* 2012
** Vencedora d'una etapa a la The Princess Maha Chackri Sirindhorn's Cup
* 2014
** Medalla d'or als Jocs Asiàtics en ruta
** Vencedora d'una etapa a la The Princess Maha Chackri Sirindhorn's Cup
* 2015
** Campiona de Tailàndia en ruta
** Campiona de Tailàndia en contrarellotge
** Medalla d'or als Jocs de l'Àsia del sud-est en critèrium
* 2016
** 1a al Tour d'Udon i vencedora de 2 etapes
* 2018
** Vencedora de 2 etapes al Tour de Tailàndia
* 2019
** 1a al Tour de Tailàndia i vencedora de 2 etapes
** Vencedora d'una etapa a la The 60th Anniversary Thai Cycling Association
** 1a a la The 60th Anniversary Thai Cycling Association-The Golden Era Celebration
* 2020
** Vencedora d'una etapa al Tour de Tailàndia
* 2022
** Medalla d'or als Jocs de l'Àsia del sud-est en critèrium
** Campiona de Tailàndia en ruta
** Vencedora de 2 etapes al Tour de Tailàndia
* 2023
** Medalla d'or als Jocs de l'Àsia del sud-est en critèrium
** Vencedora de 2 etapes a la Biwase Cup
** Vencedora d'una etapa al Tour de Tailàndia
* 2024
** Vencedora d'una etapa a la Biwase Cup
** 1a al Tour de Tailàndia i vencedora d'una etapa
* 2025
** Campiona d'Àsia de ciclisme en ruta

## Referències

* ↑ «Jutatip Maneephan» (en anglès). Olympedia. [Consulta: 16 febrer 2025].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com
# Organització territorial de la Federació de Bòsnia i Hercegovina

La Federació de Bòsnia i Hercegovina es troba subdividida en deu cantons. Al seu torn, aquests cantons estan dividits internament en nombros municipis.

## Cantons

| # | Cantó | nom oficial | capital |
| I | Una-Sana | Unsko-Sanski Kanton | Bihać |
| II | Posavina | Posavski Kanton | Orašje |
| III | Tuzla | Tuzlanski Kanton | Tuzla |
| IV | Zenica-Doboj | Zeničko-Dobojski Kanton | Zenica |
| V | Podrinje Bosnià | Bosanskopodrinjski Kanton | Goražd'i |
| VI | Bòsnia Central | Srednjebosanski Kanton | Travnik |
| VII | Hercegovina-Neretva | Hercegovačko-neretvanski Kanton | Mostar |
| VIII | Hercegovina Occidental | Zapadnohercegovački Kanton | Široki Brijeg |
| IX | Sarajevo | Kanton Sarajevo | Sarajevo |
| X | Herzeg-Bòsnia (Cantó 10) | Hercegbosanska županija, Kanton 10 | Tomislavgrad |

## Municipalitats

A continuació apareix una llista amb totes aquelles municipalitats que subdivideixen internament a la Federació de Bòsnia i Hercegovina:
| Banovići Bihać Bosanska Krupa Bosanski Petrovac Bosansko Grahovo Breza Bugojno Busovača Bužim Čapljina | Cazin Celic Centar Čitluk Doboj Istok Doboj Jug Dobretići Domaljevac-Šamac Donji Vakuf Drvar | Foča-Ustikolina Fojinica Glamoc Goražd'i Gornji Vakuf-Uskoplje Gračanica Gradačac Grude Hadžici Ilidža | Ilijaš Jablanica Jajce Kakanj Kalesija Kiseljak Kladanj Ključ Konjic Kreševo | Kupres Livno Ljubuški Lukavac Maglaj Mostar Neum Novi Grad Novo Sarajevo Novi Travnik | Odžak Olovo Orašje Pale-Praça Posušje Prozor-Branca Ravno Sanski Most Sapna Široki Brijeg | Srebrenik Stari Grad Stolac Teočak Tesanj Tomislavgrad Travnik Trnovo Tuzla Usora | Vares Velika Kladuša Visoko Vitez Vogosca Zavidovići Zenica Žepče Živinice |

## Vegeu també

* Organització territorial de Bòsnia i Hercegovina
* Municipis de Bòsnia i Hercegovina