# Joan Salvat i Bové

Joan Salvat i Bové (Tarragona, 30 de juliol de 1896 - Barcelona, 25 de gener de 1985) va ser un arxiver, historiador i escriptor català, cronista oficial de Tarragona durant més de cinquanta anys. Salvat va ser militar i, sempre en el cos de Farmàcia, va tenir diverses destinacions a les illes i la península, i passà a la reserva amb el grau de coronel.

## Biografia

Es va llicenciar en Farmàcia per la Universitat de Barcelona, fet que li va permetre ingressar al cos sanitari de l'exèrcit. Va ser regidor municipal de Tarragona entre 1926 i 1929. L'any 1929 va rebre el títol de cronista oficial de la Ciutat de Tarragona.
L'any 1945 va ingressar a la Reial Societat Arqueològica Tarraconense i a la Real Academia de la Historia. Van ser moltes les entitats de les quals va ser membre Joan Salvat, i diverses les condecoracions i reconeixements que va rebre, com ara la medalla Antonio Agustí el 1952, 1958 i 1973. Més nombroses van ser encara les seves participacions a Radio Tarragona i a la premsa escrita, en especial a Tarragona, Diario de Tarragona i Diario Español, entre altres publicacions; la seva obra s'emmarca dins del que es pot considerar com a folklorisme costumista, tractant temes d'història medieval i moderna.
L'Ajuntament de Tarragona li va dedicar un homenatge el 1971, durant el mandat de l'alcalde Ricardo Vilar Guix. El 1996, a les festes del barri del Cós del Bou, es va descobrir una làpida dedicada pels veïns. La làpida, va ser col·locada al número 5 del Cós del Bou, on hi havia hagut la casa de Salvat i Bové, abans de ser aterrada per l'aviació, durant la Guerra Civil espanyola. Sota l'escut de Tarragona, s'hi gravà aquest text:
| « | En aquesta casa va néixer el dia 30 de juliol del 1896 Joan Salvat i Bové cronista de la ciutat, coronel farmacèutic, tarragoní fidel. Tarragona agost 1996. Festes de Sant Roc. | » |
En el moment de la seva mort, el 1985 a Barcelona, havia estat destituït pocs mesos abans com a cronista oficial de Tarragona pel llavors alcalde Josep Maria Recasens, i li faltaven només un parell de mesos per ser ascendit a general. Havia estat casat amb la canària Juana Elisa Clavijo González. El càrrec de cronista oficial de Tarragona va restar vacant fins al 2009, quan fou nomenat Josep Maria Sabaté i Bosch.

## Distincions i condecoracions

* Creu de Plata de la Reial i Militar Orde de Sant Hermenegild.
* Medalla de Plata de la Creu Roja Espanyola.
* Membre honorari de l'Excel·lentíssim Ajuntament de Tarragona per acord del Ple de 25 de juny de 1971.

## Llibres publicats

* Tarragona en la historia general, Ventura Altés, 1929
* Los gigantes y enanos de Tarragona, Torres Virgili, 1951
* Tarragona y el gran rey Jaime I de Aragón, 1228-1229, Sugrañes, 1957
* Tarragona antigua y moderna a través de su nomenclatura urbana, siglos XIII al XIX, Publicacions de l'Ajuntament de Tarragona, 1961
* Tarragona en la guerra y posguerra de la Independencia, Sugrañes, 1965
* La ciutat i Camp de Tarragona: estudi folklòric (llegendes-costums-tradicions). L'Ajuntament, 1969.
* Las capillas votivas en las calles de la Tarragona Medieval, Col·legi Aparelladors i Arquitectes Tècnics de Tarragona,1981.
* Tesoro biográfico de la Confraria i congregació de la Sanch de Jesucrist, Castells, 1987

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 7 8 Güell, Manel; Rovira i Gómez, Salvador-J. (coordinadors) «Salvat i Bové, Joan». Biografies de Tarragona, I - II - III, pàg. 326-327.
* ↑ Güell i Cendra, Xavier. Els castells, entre la passió i la història: articles de la primera època d'or, 1851-1889. Cossetània Edicions, 2002, p. 165. ISBN 978-84-95684-56-1.
* ↑ Bargalló i Valls, Josep. «Dels joglars al seguici. El Banderer de la Ciutat». Fet a Tarragona, 22-09-2015. [Consulta: 6 setembre 2023].
* ↑ «Cuarta región militar». La Vanguardia Española, 08-02-1959, pàg. 27.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 DISTINCIONS, C. I. (1924). DADES BIOGRÀFIQUES DE JOAN SALVAT I BOVÉ. La política.
* 1 2 3 «La medalla Antonio Agustín». La Vanguardia Española, 22-02-1973, pàg. 48.
* ↑ «Notas de la región». La Vanguardia Española, 22-08-1946, pàg. 2.
* ↑ «La festividad de San Magín». La Vanguardia Española, 20-08-1966, pàg. 24.
* ↑ Arxiu de textos catalans antics. Fundació Jaume Bofill, 1992, p. 516.
* ↑ Tarragona: escultures, làpides i fonts: Monuments i elements decoratius als carrers de la ciutat / Gisbert Canes, Joan; Virgili Bertran, M. Elena; Vilà Mayo, Octavi; Ferré Gras, Montserrat . -- Tarragona : Arola Editors, 2002 . -- 201 p. : il. ; 21 cm.
* ↑ «Josep Maria Sabaté serà el cronista oficial de la ciutat». Tottarragona.cat, 13-03-2009. [Consulta: 6 setembre 2023].
* ↑ Anglès, Ramon Amigó. Espigoladures onomàstiques. L'Abadia de Montserrat, 2005, p. 64. ISBN 978-84-8415-717-5.
* ↑ Molné, Magí Sunyer i. Els marginats socials en la literatura del grup modernista de Reus. Col·legi d'Aparelladors i Arquitectes Tècnics de Tarragona, 1984, p. 5. ISBN 978-84-398-2015-4.