OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gaby Fariza

Gabriel Fariza Revilla (Navas del Madroño, juny de 1950 - València, 3 de setembre de 2019) va ser un actor, pallasso i empresari teatral valencià. Va ser membre del grup Los Goliardos, del duo Bombalino y Cuchufleta, i va ser el fundador del Teatro de Marionetas la Estrella al costat de Maite Miralles, al Cabanyal.

## Cronologia

1968 Va estudiar a l'Escola d'Art Dramàtic de Sevilla.
1970 Forma part, com a actor, del grup Los Goliardos amb el qual representa "La boda de los pequeños burgueses" de Bertolt Brecht, dirigida per Angel Facio. Gira: Espanya, França, Bèlgica, Holanda i Alemanya.
1973 Amb el grup Tábano representa "Los últimos días de soledad de Robinson Crusoe" del Gran Magic Circus, dirigit per Juan Margallo, al teatre monumental de Madrid. Gira: tot el territori nacional.
1974 Amb el grup Topo representa "El retablo del flautista" de Jordi Teixidor, dirigida per Juan Margallo, al Teatro Benavente de Madrid.
1977 Amb el grup Buho representa "Woyceck" de G. Bechner, amb la direcció de Juan Margallo. Actuen a la Sala Cadarso de Madrid i recorren Espanya.
1978 Amb el grup comedias La Esmeralda representa "Primavera stories", creació col·lectiva sobre còmics de "el papus", revista satírica espanyola. Crea amb Maite Miralles la companyia Teatro la Estrella.
1979 Estrena "Atraccions populars l'estrella", primer espectacle de carrer de creació pròpia, amb dissenys de nines de Maite Miralles i textos de Gabriel Fariza. Recorre Espanya i Amèrica Central.
1983 Estrena "El Circo Malvarrosa". Disseny, titelles i escenografia de Maite Miralles. Text i actuació de Gabriel Fariza.
1985 Participa en el Festival Internacional de Títeres de Segòvia.
1991.-Estrena d'un nou espectacle "Bombalino en camionet" amb dissenys, titelles i escenografia de M. Miralles. Text, direcció i interpretació de G. Fariza. Participa a la III Mostra de Titelles d'Aldaia, II Festival de Marionetes de Salamanca, V Festival de Marionetes de Segòvia, II Fira de Teatre de Lleida, II Mostra de Titelles d'Alcobendas, IX Festival Internacional de Marionetes de Tolosa i VII Mostra de Titelles de La Vall d’Albaida.
1995.- Obri la Sala Cabanyal del Teatre de Marionetas La Estrella, al qual estarà dedicat quasi en exclusivitat. Estrenarà més de 15 espectacles de creació pròpia, com a director, actor, titellaire, guionista i constructor.

## Referències

* ↑ «Mor a València el pallasso Gabriel Fariza Revilla, integrant del duo Bombalino i Cuchufleta - Diari La Veu». Diari La Veu, 03-09-2019. [Consulta: 8 setembre 2019].
* ↑ «Muere en Valencia el payaso Gabriel Fariza, del dúo Bombalino y Cuchufleta». Las Provincias, 03-09-2019. [Consulta: 8 setembre 2019].
* ↑ «Mor a València el pallasso Gabriel Fariza, del duo Bombalino y Cuchufleta». À Punt. [Consulta: 8 setembre 2019].
* ↑ «Titirimundi - Festival Internacional de Títeres de Segovia» (en espanyol europeu). [Consulta: 22 abril 2021].
# De Morgen

De Morgen és un diari de socialdemòcrata de Bèlgica editat en neerlandès que va crear-se el 1978 després de la fallida del diari del partit socialista De Volksgazet per una modernització de l'altre diari socialista Vooruit, també en dificultats econòmiques. Té una edició impresa i una versió en línia.
Tot i que als inicis depenia dels subsidis del partit socialista flamenc, a poc a poc s'ha emancipat de la tutela del partit. Va ser el primer diari belga al qual la redacció tenia un estatut que garantia la seva independència. Ha evolucionat vers un diari independent moderat, en un paisatge mediàtic belga que fins al 1978 era dominat per diaris ideològics, molt props dels majors partits polítics: Het Laatste Nieuws (liberal), De Standaard, Het Volk, Gazet van Antwerpen i Het Belang van Limburg (catòlics). En prendre de mica en mica la seva independència ideològica, el diari va ser innovador. Els inicis van ser difícils i unes quantes vegades va trobar-se davant una fallida imminent. El fonament econòmic va consolidar-se després d'un pacte de col·laboració el 1989 amb el grup mediàtic De Persgroep, editor dels diaris Het Laatste Nieuws, i Het Parool, i els diaris econòmics De Tijd i L'Echo.

## Redactors en cap

* Paul Goossens (1978-1994)
* Yves Desmet (1994-2007)
* Klaus Van Isacker (2007-2009)
* Wouter Verschelden (2009-2011)
* Yves Desmet (2012-)

## Seccions i suplements

* De Morgen Magazine (dissabte)
* Uitgelezen (suplement literari), el dimecres
* Encore (Cultura i espectacles), dilluns a divendres

## Reconeixement

El 1987 el diari i el seu aleshores redactor en cap Paul Goussens van rebre el premi 37èArkprijs de la Paraula Lliure. El 2004 i 2006 va rebre el premi europeu European Newspaper Award per la millora compaginació d'un diari supraregional.

## Referències

* ↑ Carl Devos, Ménage à trois: de verhouding tussen pers, politiek en politicologie Academia Press, 2004, pàgines 38-39, ISBN 9789038205755 (Ménage à trois: la relació entre la premsa, la política i la politicologia)
* ↑ «Van Isacker algemeen hoofdredacteur De Morgen‘‘ (Van Isacker esdevé redactor en cap del diari De Morgen)». Vlaamse Vereniging van Journalisten [Brussel·les], 27 març 2007 (2007-03-27) [Consulta: 29 març 2014 (2014-03-29)].
* ↑ «Yves Desmet opnieuw hoofdredacteur De Morgen‘‘ (Yves Desmet torna com redactor en cap del diari De Morgen)». De Redactie.be [Brussel·les].
* ↑ «Laureaten» (en neerlandès). Fundació Arkprijs van het Vrije Woord. [Consulta: novembre 2016].
* ↑ «Die Gewinner des achten European Newspaper Award- Europe‘s Best Designed Newspaper» (en alemany). Editorial-design.com. Arxivat de l'original el 2016-01-12. [Consulta: 29 març 2014].
# Marc Rovira Urien

Marc Rovira Urien (Barcelona, 1989) és un traductor i poeta català. És llicenciat en filologia catalana, filologia hispànica i teoria de la literatura per la Universitat Autònoma de Barcelona. El 2009 va guanyar el Premi Amadeu Oller amb Passejant a l'ampit d'una parpella maula, el 2014 va guanyar el XXII Premi de poesia Talúries de l'Institut d'Estudis Ilerdencs amb Els ocells de la llum i el 2018 el 41è Premi Miquel de Palol de Poesia de Girona amb Cap vespre. Actualment està traduint Poésies de Stéphane Mallarmé.

## Obra

* Passejant per l'ampit d'una parpella maula (Barcelona: Galerada, 2009). Premi Amadeu Oller.
* Els ocells de la llum (Lleida: Pagès, 2014). Premi Talúries.
* Cap vespre (Barcelona: Proa, 2019). Premi Miquel de Palol de Poesia.

## Traduccions

* Bèsties 4. Mallarmé (Barcelona: Poncianes, 2013)

## Referències

* ↑ «L'IEI celebra l'acte de lliurament dels premis | Diputació de Lleida». [Consulta: 24 gener 2018].
* ↑ «Stéphane Mallarmé». Associació Joan Ponç, 27-01-2017. Arxivat de l'original el 2018-01-25 [Consulta: 24 gener 2018].
# Turhan Yılmaz

Turhan Yılmaz (nascut l'11 de setembre de 1958) és un jugador d'escacs turc. És cinc cops campió turc d'escacs.

## Biografia

Yılmaz va guanyar el títol de Mestre Internacional (MI) de la FIDE el 1986. Va guanyar els campionats turcs d'escacs de 1978, 1979, 1986, 1989 i 2004.
Representant Turquia, va participar en les 26a, 27a, 28a, 29a, 30a, 32a, 33a i 36a Olimpíades d'escacs.
Les seves germanes Gülümser Öney i Gülsevil Yılmaz també van esdevenir en campions femenines d'escacs de Turquia.

## Referències

* ↑ «Nota biogràfica de Turhan Yılmaz» (en anglès). Chessgames.com. [Consulta: 7 desembre 2021].
* ↑ «Türkiye Şampiyonları». tr2015.tsf.org.tr. [Consulta: 2 agost 2021].
* ↑ «OlimpBase :: Men's Chess Olympiads :: Turhan Yilmaz». www.olimpbase.org. [Consulta: 2 agost 2021].
* ↑ Gazetesi, Evrensel. «Satrançta erkek egemenliğini mat eden kadınlar» (en turc). Evrensel.net. [Consulta: 2 agost 2021].
# Club Escacs Barcino

El Club Escacs Barcino va ser una entitat esportiva de Barcelona. Fundat al final de la dècada de 1960, vaig néixer amb el nom d'Associació Barcinona. Durant els anys setanta va tenir una gran activitat i al final del 1980 és vinculà amb el Club Tennis Barcino i va adoptar el nom de C.E. Barcino.
Guanya el Campionat absolut de Catalunya (1980, 1994, 1995) i d'Espanya (1997). Gràcies a aquesta darrera victòria l'any següent va participar al Campionat d'Europa de clubs. Fou campió de Catalunya de partidas ràpides en quatre ocasions (1994-1995-1996-1997) i també campió de la Copa Catalana tres anys seguits (1995-1996 i 1997).[1] També fou subcampió del Campionat d'Espanya (1996). Com a Associació Barcinona, destaquen entre altres, jugadors com Gregori Garcia Conesa, Josep Garriga i Nualart, Josep Batalla i Batalla, Lluís Coll i Enriquez, Lluís González i Mestres, Germans Saenz Jordi i Josep Maria, Antoni Bernet i Fernandez, Jordi Mercado i Villelia, Miguel Serrano Pertiñez, Jordi Estrella Vidiella, entre altres forts jugadors. En canviar de seu i de nom, els forts jugadors i grans mestres, Kevin Spraggett, Elizbar Ubilava, Mihai Suba, juntament amb Gregori Garcia Conesa, Lluís Coll i Enriquez, Manel Garcia i Garcia, Josep Parés i Vives, Robert Altisen i Palmada, Josep Batalla i Batalla i el seu president Lluís Viladot i Serra, formaven el primer i únic equip de la secció d'escacs del Tennis Barcino.
# IceCube

El detector de neutrins IceCube és un telescopi de neutrins actualment encara en construcció, situat a l'estació del pol sud Amundsen-Scott. Igual que el seu predecessor, AMANDA, IceCube està construint-se al fons del gel de l'Antàrtida, desplegant milers de fotomultiplicadors entre 1.450 i 2.450 m de profunditat. Aquests sensors òptics són distribuïts en cordes, cadascuna de les quals consta de 60 mòduls, i que són introduïdes al gel realitzant perforacions amb un taladre d'aigua calenta.

## Metes científiques

Moltes parts de l'univers no són accessibles mitjançant l'estudi dels altres tipus de raigs còsmics diferents dels originats per neutrins, ja que: els protons no aporten informació sobre la direcció original a causa de la seua deflexió pels camps magnètics, els neutrons es desintegren abans d'arribar a la Terra i els fotons d'altes energies són absorbits. IceCube obrirá per tant bandes inexplorades de longitud d'ona per a l'astronomia, incloent-hi la regió d'energia PeV (1.015 eV). Un dels objectius de IceCube és tractar de trobar respostes a preguntes tals com quines són les condicions físiques per als esclats de raigs gamma, o si és hadrònic o electromagnètic l'origen dels fotons multi-TeV, els quals s'originen a les restes de la supernova Cranc i prop dels forats negres super-massius dels nuclis de galàxies actius. A més, IceCube té un paper molt important per descobrir de què està composta la matèria fosca, amb sensibilitat a les partícules de matèria fosca freda de masses de l'ordre de TeV. La detecció dels feixos de neutrins còsmics permetrà estudiar les oscil·lacions de neutrins en baseline de l'ordre de Mpc.
El 12 de juliol es va anunciar que s'havia pogut establir la font d'on provenia un neutrí d'alta energia detectat el 22 de setembre de 2017. Aquesta detecció es va anunciar a la xarxa d'alerta ràpida mundial de telescopis i diversos detectors van detectar poder confirmar que el blàzar TXS 0506+056 tenia un pic d'activitat. El van confirmar el telescopi espacial Fermi i els telescopis MAGIC que van poder detectar emissions de raigs gamma especialment altes de la mateixa font.

## Referències

* ↑ «IceCube: Extreme Science!», 14-03-2010. Arxivat de l'original el 2010-03-14. [Consulta: 12 juliol 2018].
* ↑ Abbasi, R.; Abdou, Y.; Abu-Zayyad, T.; Adams, J.; Aguilar, J.A. «Calibration and characterization of the IceCube photomultiplier tube». Nuclear Instruments and Methods in Physics Research Section A: Accelerators, Spectrometers, Detectors and Associated Equipment, 618, 1-3, 6-2010, pàg. 139–152. DOI: 10.1016/j.nima.2010.03.102. ISSN: 0168-9002.
* ↑ Abbasi, R.; Abdou, Y.; Abu-Zayyad, T.; Adams, J.; Aguilar, J. A. «Extending the Search for Neutrino Point Sources with IceCube above the Horizon» (en anglès). Physical Review Letters, 103, 22, 24-11-2009. DOI: 10.1103/PhysRevLett.103.221102. ISSN: 0031-9007.
* ↑ «Descubierta una enigmática fuente de partículas de alta energía en el Universo». La Vanguardia.
* ↑ Científicas, SINC Servicio de Información y Noticias «Descubrimiento histórico de una fuente de ‘partículas fantasma’ de alta energía» (en castellà). , 12-07-2018.

## Enllaços externs

* IceCube
# 5 nanòmetres

5 nanòmetres (5 nm) és una tecnologia de fabricació de semiconductors en què els components tenen una dimensió de 5 nm. És una millora de la tecnologia de 7 nm. La llei de Moore diu que la superfície és redueix a la meitat cada 2 anys, per tant el costat del quadrat de la nova tecnologia serà de $5\simeq {\frac {7}{\sqrt {2}}}$. Sabent que els àtoms de silici tenen una distància entre ells de 0,543 nm, llavors el transistor té de l'ordre de 8 àtoms de llargada.

## Història

* El 2015, IMEC i Cadence fabriquen circuits de test de 5 nm.
* El 2015, Intel demostrs un transistor de nanocable de 5 nm.
* El 2016, els laboratoris de Berkeley creen un transistor d'1 nm.

## Tecnologia emprada

* Tecnologia de materials amb Dielèctric high-k
* Tecnologia de materials amb Dielèctric low-k
* Tecnologia de SOI (silici sobre aïllant)
* Tecnologia de litografia millorada amb llum ultraviolada i multiple patterning, Fotolitografia ultraviolada extrema (electrònica).
* Tecnologia de transistor FinFET

## Processadors

Informació preliminar:
| Fabricant | Intel | Intel | Common Platform | Common Platform | TSMC | TSMC |
| Nom del procés | P1278? | P1278? | | | | |
| Primera producció | | | | | | |
| Tipus | FinFET | FinFET | FinFET | FinFET | FinFET | FinFET |
| | Valor | 7 nm Δ | Valor | 7 nm Δ | Valor | 7 nm Δ |
| Pas de Fin | ? nm | ?x | ? nm | ?x | ? nm | ?x |
| Amplada de Fin | ? nm | ?x | ? nm | ?x | ? nm | ?x |
| Alçada de Fin | ? nm | ?x | ? nm | ?x | ? nm | ?x |
| Pas de contacte de porta | ? nm | ?x | ? nm | ?x | ~44 nm | 0.81x |
| Pas de connexió | ? nm | ?x | ? nm | ?x | ~32 nm | 0.84x |
| Cel·lula 1 bit de RAM (HD) | ? µm² | ?x | ? µm² | ?x | ? µm² | ?x |
| Cel·lula 1 bit de RAM (LP) | ? µm² | ?x | ? µm² | ?x | ? µm² | ?x |
Common Platform : IBM, Samsung, GlobalFoundries

## Vegeu també

* Circuit integrat
* Tecnologia SOI
* Tecnologia Dielèctric high-k
* Tecnologia Dielèctric low-k
* Tecnologia litogràfica amb llum ultraviolada i multiple patterning

## Referències

* ↑ «5 nm lithography process - WikiChip» (en anglès). en.wikichip.org. [Consulta: 24 març 2017].
# Albert García-Alzórriz i Guardiola

Albert García-Alzórriz i Guardiola (Barcelona, 1992 - Barcelona, 21 de novembre de 2023) fou un arquitecte i artista català.

## Biografia

Graduat en Belles Arts i Arquitectura per la UB i la UPC, respectivament. Fou assistent de docència al Departament de Projectes Arquitectònics de l'Escola Tècnica Superior d'Arquitectura de Barcelona (2014 - 2017), així com de l'artista Jordi Colomer en la realització del Pavelló Espanyol per a la 57a Biennal d'Art de Venècia (2017). Fou finalista de la segona edició del Premi Internacional a la Innovació Cultural del CCCB pel projecte col·lectiu <3 EARTH (Barcelona, 2017).
Entre els seus projectes, destaquen el projecte arquitectònic per al laboratori de creació, investigació i producció artística La Infinita de L'Hospitalet; l'escenografia per a l'obra de teatre Here (Sala Beckett, Barcelona/Volksbühne, Berlín; i el documental Tras los Eucaliptos (2018). Entre d'altres, la seva obra s'ha mostrat a l'Institut Valencià d'Art Modern, al 50è Festival de Cinema Documental Alcances i a ROVER, un projecte de Víctor Ruíz-Colomer i Joe Highton per a Manifesta 12 de Palerm. El 2019 va participar en la Biennal de Venècia, en el marc del projecte de l'Institut Ramon Llull. Va morir el novembre de 2023, amb 31 anys.

## Referències

* ↑ «Albert García-Alzórriz, terrenys alliberats a La Puntual». [Consulta: 15 abril 2019].
* ↑ lainfinitalh. «ARQ» (en castellà), 08-11-2018. Arxivat de l'original el 2019-04-28. [Consulta: 15 abril 2019].
* ↑ «El Punt Avui - ▷ Totes les necrològiques de Gavà». [Consulta: 29 novembre 2023].
# 7 nanòmetres

7 nanòmetres (7 nm) és una tecnologia de fabricació de semiconductors en què els components tenen una dimensió de 7 nm. És una millora de la tecnologia de 10 nm. La llei de Moore diu que la superfície és redueix a la meitat cada 2 anys, per tant el costat del quadrat de la nova tecnologia serà de $7\simeq {\frac {10}{\sqrt {2}}}$. Sabent que els àtoms de silici tenen una distància entre ells de 0,543 nm, llavors el transistor té de l'ordre de 13 àtoms de llargada.

## Història

* 2002, l'empresa IBM produeix un transistor de 6 nm.
* 2003, l'empresa NEC produeix un transistor de 5 nm.
* 2012, IBM produeix un transistor de nanotubs de carboni (CNT) per sota de 10 nm.
* 2015, IBM anuncia que ha fabricat el primer transistor de 7 nm usant procés de silici-germani.

## Tecnologia emprada

* Tecnologia de materials amb Dielèctric high-k
* Tecnologia de materials amb Dielèctric low-k
* Tecnologia de SOI (silici sobre aïllant)
* Tecnologia de litografia millorada amb llum ultraviolada i multiple patterning, Fotolitografia ultraviolada extrema (electrònica).
* Tecnologia de transistor FinFET

## Processadors

Informació preliminar:
| Fabricant | Intel | Intel | Common Platform | Common Platform | TSMC | TSMC |
| Nom del procés | P1276 | P1276 | | | | |
| Primera producció | | | | | | |
| Tipus | FinFET | FinFET | FinFET | FinFET | FinFET | FinFET |
| | Valor | 10 nm Δ | Valor | 10 nm Δ | Valor | 10 nm Δ |
| Pas de Fin | ? nm | ?x | ? nm | ?x | ? nm | ?x |
| Amplada de Fin | ? nm | ?x | ? nm | ?x | ? nm | ?x |
| Alçada de Fin | ? nm | ?x | ? nm | ?x | ? nm | ?x |
| Pas de contacte de porta | ? nm | ?x | 48 nm | 0.75x | 54 nm | 0.84x |
| Pas de connexió | ? nm | ?x | 36 nm | 0.75x | 38 nm | 0.90x |
| Cel·lula 1 bit de RAM (HD) | ? µm² | ?x | ? µm² | ?x | ? µm² | ?x |
| Cel·lula 1 bit de RAM (LP) | ? µm² | ?x | ? µm² | ?x | 0.027 µm² | ?x |
Common Platform : IBM, Samsung, GlobalFoundries

## Vegeu també

* Circuit integrat
* Tecnologia SOI
* Tecnologia Dielèctric high-k
* Tecnologia Dielèctric low-k
* Tecnologia litogràfica amb llum ultraviolada i multiple patterning

## Referències

* ↑ «IBM claims world's smallest silicon transistor | TheINQUIRER» (en anglès). http://www.theinquirer.net, 24-03-2017. Arxivat de l'original el 2011-05-31 [Consulta: 24 març 2017]. Arxivat 2011-05-31 a Wayback Machine.
* ↑ «NEC test-produces world's smallest transistor. - Free Online Library» (en anglès). www.thefreelibrary.com. [Consulta: 24 març 2017].
* ↑ Franklin, Aaron D.; Luisier, Mathieu; Han, Shu-Jen; Tulevski, George; Breslin, Chris M. «Sub-10 nm Carbon Nanotube Transistor». Nano Letters, 12, 2, 08-02-2012, pàg. 758–762. DOI: 10.1021/nl203701g. ISSN: 1530-6984.
* ↑ Dignan, Larry «IBM Research builds functional 7nm processor | ZDNet» (en anglès). ZDNet, 24-03-2017.
* ↑ «7 nm lithography process - WikiChip» (en anglès). en.wikichip.org. [Consulta: 24 març 2017].
# 10 nanòmetres

10 nanòmetres (10 nm) és una tecnologia de fabricació de semiconductors en què els components tenen una dimensió de 10 nm. És una millora de la tecnologia de 14 nm. La llei de Moore diu que la superfície és redueix a la meitat cada 2 anys, per tant el costat del quadrat de la nova tecnologia serà de $10\simeq {\frac {14}{\sqrt {2}}}$. Sabent que els àtoms de silici tenen una distància entre ells de 0,543 nm, llavors el transistor té de l'ordre de 18 àtoms de llargada.

## Història

* 2015, l'empresa TSMC anuncia el començament de la producció en 10 nm.
* 2015, l'empresa Samsung mostra oblies de 300mm amb FinFET de 10 nm.
* 2016, Intel comença la producció de prova de 10 nm.
* 2016, Samsung anuncia la producció en massa de 10 nm

## Tecnologia emprada

* Tecnologia de materials amb Dielèctric high-k.
* Tecnologia de materials amb Dielèctric low-k.
* Tecnologia de SOI (silici sobre aïllant).
* Tecnologia de litografia millorada amb llum ultraviolada i multiple patterning.
* Tecnologia de transistor FinFET.

## Processadors

Informació preliminar :
| Fabricant | Intel | Intel | Samsung | Samsung | TSMC | TSMC | SK Hynix | SK Hynix |
| Nom del procés | P1274 | P1274 | 10LPE, 10LPP, 10LPU | 10LPE, 10LPP, 10LPU | | | | |
| Primera producció | 2017 | 2017 | 2017 | 2017 | 2017 | 2017 | 2017 | 2017 |
| Tipus | FinFET | FinFET | FinFET | FinFET | FinFET | FinFET | FinFET | FinFET |
| | Valor | 14 nm Δ | Valor | 14 nm Δ | Valor | 16 nm Δ | Valor | 18 nm Δ |
| Pas de Fin | ? nm | ?x | ? nm | ?x | ? nm | ?x | ? nm | ?x |
| Amplada de Fin | ? nm | ?x | ? nm | ?x | ? nm | ?x | ? nm | ?x |
| Alçada de Fin | ? nm | ?x | ? nm | ?x | ? nm | ?x | ? nm | ?x |
| Pas de contacte de porta | 54 nm | 0.77x | 64 nm | 0.82x | 64 nm | 0.71x | ? nm | ?x |
| Pas de connexió | ? nm | ?x | 48 nm | 0.75x | 42 nm | 0.66x | ? nm | ?x |
| Cel·lula 1 bit de RAM (HD) | ? µm² | ?x | 0.049 µm² | 0.61x | ? µm² | ?x | ? nm | ?x |
| Cel·lula 1 bit de RAM (LP) | ? µm² | ?x | 0.040 µm² | 0.63x | ? µm² | ?x | ? nm | ?x |

## Vegeu també

* Circuit integrat
* Tecnologia SOI
* Tecnologia Dielèctric high-k
* Tecnologia Dielèctric low-k
* Tecnologia litogràfica amb llum ultraviolada i multiple patterning

## Referències

* ↑ «Intel's 10nm Enigma | Siliconica» (en anglès). electroiq.com. Arxivat de l'original el 2017-03-20. [Consulta: 20 març 2017].
* ↑ «Samsung’s new 10nm process promises big power efficiency improvements» (en anglès). Ars Technica, 20-03-2017.
* ↑ «First mass production of system-on-chip with 10-nanometer finFET technology». phys.org, 20-03-2017.
* ↑ «10 nm lithography process - WikiChip» (en anglès). en.wikichip.org. [Consulta: 20 març 2017].
# Llicència X11

La llicència MIT és una llicència lliure de programari original del Massachusetts Institute of Technology (MIT). Específicament, és compatible amb la GNU General Public license permissiva, entenent que permet la reutilització en programari propietari amb la condició que la llicència sigui distribuïda amb el programa.
D'acord amb la Free Software Fundation, la llicència MIT s'hauria d'anomenar, de manera més acurada, llicència X11, ja que va ser primerament usada per l'entorn de finestres X Window System, i la MIT ha utilitzat diferents llicències pel seu programari.
Projectes que usen aquesta llicència en els seus productes són la biblioteca d'anàlisi Expat, el client de connexió remota PuTTY, la plataforma de desenvolupament Mono, Ruby on Rails, Lua 5.0 onwards i l'X Window System, pel qual la llicència va ser escrita.
L'Open Source Initiative considera aquesta llicència obsoleta, a favor de la Academic Free License.

## Llicència

La llicència és com segueix:
Copyright (c) <any> <propietaris del copyright>
Es garanteix el permís, sense cap cost, a qualsevol persona que obtingui una còpia d'aquest programari i de la documentació associada (d'ara endavant, el "Programari"), per comerciar-hi sense cap restricció, incloent-hi els drets d'usar, copiar, modificar, integrar, publicar, distribuir, subllicenciar i/o vendre còpies del Programari, i permet a les persones a les quals el Programari està adreçat a fer-ho amb les condicions següents:
La nota de copyright i aquesta informació sobre els permisos s'ha d'incloure en totes les còpies o les parts substancials del Programari.
Finalment, hi ha un avís que especifica que el programari proporcionat no té cap mena de garantia, i que no existeixen drets a demanar indemnitzacions.

## Enllaços externs

* CulturaLliure.cat - Tipus de llicències Arxivat 2007-11-12 a Wayback Machine.