OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gran Premi d'Espanya del 1977

Resultats del Gran Premi d'Espanya de Fórmula 1 de la temporada 1977 disputat al circuit del Jarama el 8 de maig del 1977.

## Classificació

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 5 | Mario Andretti | Lotus - Ford | 75 | 1h 42' 52. 22 | 1 | 9 |
| 2 | 12 | Carlos Reutemann | Ferrari | 75 | + 15.85 s | 4 | 6 |
| 3 | 20 | Jody Scheckter | Wolf - Ford | 75 | + 24.51 s | 5 | 4 |
| 4 | 2 | Jochen Mass | McLaren - Ford | 75 | + 24.87 s | 9 | 3 |
| 5 | 6 | Gunnar Nilsson | Lotus - Ford | 75 | + 1' 05.83 min. | 12 | 2 |
| 6 | 8 | Hans Joachim Stuck | Brabham - Alfa Romeo | 74 | + 1 Volta | 13 | 1 |
| 7 | 26 | Jacques Laffite | Ligier - Matra | 74 | + 1 Volta | 2 | |
| 8 | 3 | Ronnie Peterson | Tyrrell - Ford | 74 | + 1 Volta | 15 | |
| 9 | 18 | Hans Binder | Surtees - Ford | 73 | + 2 Voltes | 20 | |
| 10 | 30 | Brett Lunger | March - Ford | 72 | + 3 Voltes | 28 | |
| 11 | 10 | Ian Scheckter | March - Ford | 72 | + 3 Voltes | 17 | |
| 12 | 27 | Patrick Neve | March - Ford | 71 | + 4 Voltes | 22 | |
| 13 | 36 | Emilio de Villota | McLaren - Ford | 70 | + 5 Voltes | 23 | |
| 14 | 28 | Emerson Fittipaldi | Fittipaldi - Ford | 70 | + 5 Voltes | 19 | |
| Ret | 7 | John Watson | Brabham - Alfa Romeo | 64 | Alimentació combustible | 6 | |
| Ret | 17 | Alan Jones | Shadow - Ford | 56 | Accident | 14 | |
| Ret | 24 | Rupert Keegan | Hesketh - Ford | 32 | Accident | 16 | |
| Ret | 25 | Harald Ertl | Hesketh - Ford | 29 | Radiador | 10 | |
| Ret | 16 | Renzo Zorzi | Shadow - Ford | 25 | Motor | 24 | |
| Ret | 37 | Arturo Merzario | March - Ford | 16 | Suspensions | 21 | |
| Ret | 4 | Patrick Depailler | Tyrrell - Ford | 12 | Motor | 10 | |
| Ret | 1 | James Hunt | McLaren - Ford | 10 | Motor | 7 | |
| Ret | 22 | Clay Regazzoni | Ensign - Ford | 9 | Accident | 8 | |
| Ret | 19 | Vittorio Brambilla | Surtees - Ford | 9 | Accident | 11 | |
| Ret | 11 | Niki Lauda | Ferrari | 0 | Ferides | 3 | |
| NVQ | 34 | Jean-Pierre Jarier | Penske - Ford | | | | |
| NVQ | 9 | Alex Ribeiro | March - Ford | | | | |
| NVQ | 33 | Boy Hayje | March - Ford | | | | |
| NVQ | 38 | Brian Henton | March - Ford | | | | |
| NVQ | 31 | David Purley | LEC - Ford | | | | |
| NVQ | 35 | Conny Andersson | BRM | | | | |

## Altres

* Pole: Mario Andretti 1' 18. 70
* Volta ràpida: Jacques Laffite 1' 20. 810 (a la volta 5)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-02-10. [Consulta: 8 abril 2010].
# Lola Bañon i Castellón

Lola Bañon i Castellón (Benetússer, 1964) és una periodista, professora de Comunicació Corporativa i Relacions Institucionals la Universitat de València i doctora en Comunicació. El 2017 va rebre el premi Defensa dels Drets Humans de l'organització Amnistia Internacional.
Bañon va començar a treballar el 1989 als serveis informatius de Canal 9, i a partir de la primera Guerra del Golf (1990-1991) va passar a ocupar-se de la secció internacional. Després del seu primer viatge a Palestina el 1995, hi ha tornat en més de cinquanta ocasions i n'ha escrit cròniques i realitzat entrevistes, entre elles diverses al premi Nobel de la Pau Iàssir Arafat.

## Obra publicada

* Palestinos (Editorial Planeta, 2002)

## Referències

* ↑ «Entrevista a Lola Bañon, doctora en Comunicació». UOC, 10-04-2018. [Consulta: 30 octubre 2021].
* ↑ «Islam hoy - Lola Bañón» (en castellà). RTVE, 29-11-2011. [Consulta: 30 octubre 2021].
* ↑ Aller, Jesús. «Nueve periodistas contra la corriente» (en castellà), 03-11-2020. [Consulta: 30 octubre 2021].
* ↑ Urios, Luis. «Lola Bañon y Vicent Montagud sobre eurocentrismo, periodismo de guerra y el mundo postcoronavirus» (en castellà), 28-06-2020. [Consulta: 30 octubre 2021].
* ↑ «Lola Bañón recoge testimonios de los refugiados en 'Palestinos'» (en castellà). El País [Madrid], 22-11-2002. ISSN: 1134-6582.
# Joan Larreu

Joan Larreu i Espeso, més conegut com a Juan Larrea (Mataró, 1782 - Buenos Aires, 1847) fou un polític argentí d'origen català. Es va establir en el Riu de la Plata al voltant de l'any 1800, formà part dels Voluntaris Urbans i en 1810, va participar com vocal de la Primera Junta, on van confondre el seu cognom amb Larrea, error que s'ha mantingut des d'aleshores. Va obtenir l'honor, a més, d'ésser al costat de Domènec Matheu i Xicola l'únic espanyol designat a participar en la junta de 1810. Larreu fou l'últim supervivent dels membres de la primera junta de govern argentina. Com a conseqüència de l'alçament del 5 i 6 d'abril de 1811, va ser deposat i bandejat a San Juan.
Va integrar l'Assemblea de l'Any XIII. En aquest àmbit va ser president de les sessions de 3 dies i va establir l'extinció dels títols nobiliaris en el territori nacional, la prohibició de l'ús de tortures i la creació d'un institut de formació militar, entre altres mesures. Duu la seva signatura l'acta que va declarar cançó pàtria l'Himne Nacional. Va ser ministre d'Hisenda del Directori, càrrec des del qual fou el principal impulsor de la creació de l'esquadra naval que comandà Guillermo Brown. A la caiguda del Directori, Larreu es va veure obligat a emigrar i els seus béns en el país van ser confiscats. Al seu retorn, es va dedicar al comerç, i més tard va ser cònsol de França.
# Gran Premi d'Espanya del 1986

Resultats del Gran Premi d'Espanya de Fórmula 1 de la temporada 1986 disputat al Circuit de Xerès el 13 d'abril del 1986.

## Història

Aquest és, fins ara (mitjans la Temporada 2010) el segon final més ajustat de la història de la Fórmula 1, amb una diferència de només 14 mil·lèsimes entre el primer classificat (Senna) i el segon (Mansell).

## Classificació

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 12 | Ayrton Senna | Lotus - Renault | 72 | 1h 48' 48. 2 | 1 | 9 |
| 2 | 5 | Nigel Mansell | Williams - Honda | 72 | + 0.014 s | 3 | 6 |
| 3 | 1 | Alain Prost | McLaren - TAG | 72 | + 21.552 s | 4 | 4 |
| 4 | 2 | Keke Rosberg | McLaren - TAG | 71 | + 1 Volta | 5 | 3 |
| 5 | 19 | Teo Fabi | Benetton - BMW | 71 | + 1 Volta | 9 | 2 |
| 6 | 20 | Gerhard Berger | Benetton - BMW | 71 | + 1 Volta | 7 | 1 |
| 7 | 18 | Thierry Boutsen | Arrows - BMW | 68 | + 4 Voltes | 19 | |
| 8 | 16 | Patrick Tambay | Lola - Hart | 66 | + 6 Voltes | 18 | |
| Ret | 11 | Johnny Dumfries | Lotus - Renault | 52 | Caixa canvi | 10 | |
| Ret | 3 | Martin Brundle | Tyrrell - Renault | 41 | Motor | 12 | |
| Ret | 26 | Jacques Laffite | Ligier - Renault | 40 | Palier | 8 | |
| Ret | 17 | Marc Surer | Arrows - BMW | 39 | Probl. combustible | 22 | |
| Ret | 6 | Nelson Piquet | Williams - Honda | 39 | Motor | 2 | |
| Ret | 8 | Elio de Angelis | Brabham - BMW | 29 | Caixa canvi | 15 | |
| Ret | 25 | René Arnoux | Ligier - Renault | 29 | Palier | 6 | |
| Ret | 27 | Michele Alboreto | Ferrari | 22 | Rodes | 13 | |
| Ret | 4 | Philippe Streiff | Tyrrell - Renault | 22 | Motor | 20 | |
| Ret | 22 | Christian Danner | Osella - Alfa Romeo | 14 | Motor | 23 | |
| Ret | 28 | Stefan Johansson | Ferrari | 11 | Frens | 11 | |
| Ret | 21 | Piercarlo Ghinzani | Osella - Alfa Romeo | 10 | Motor | 21 | |
| Ret | 7 | Riccardo Patrese | Brabham - BMW | 8 | Caixa canvi | 14 | |
| Ret | 23 | Andrea de Cesaris | Minardi - Motori Moderni | 1 | Diferencial | 24 | |
| Ret | 14 | Jonathan Palmer | Zakspeed | 0 | Col·lisió | 16 | |
| Ret | 15 | Alan Jones | Lola - Hart | 0 | Col·lisió | 17 | |
| Ret | 24 | Alessandro Nannini | Minardi - Motori Moderni | 0 | Diferencial | 25 | |

## Altres

* Pole: Ayrton Senna 1' 21. 605
* Volta ràpida: Nigel Mansell 1' 27. 176 (a la volta 65)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-11-13. [Consulta: 26 abril 2010].
# Sant Miquel del Pla

Sant Miquel del Pla és una església del municipi de Tarragona, subseu actual de la Reial Germandat de Jesús Natzarè, protegida com a bé cultural d'interès local. La construcció que actualment es veu correspon al segle xviii (1734) amb un estil barroc classicista, però s'origina en el segle xii.
La primera església romànica es conserva parcialment com a resta arqueològica i la primera referència documental a l'existència de la mateixa data del 1154: és esmentada a la Butlla d'Anastasi IV del 21 de març amb la denominació Ecclesiam Sancti Michelis. El 1214 torna a aparèixer el nom en un plet de l'arquebisbe de Tarragona, Ramon de Rocabertí amb la ciutat.

## Descripció

Es tracta d'una petita església amb una nau principal i dues laterals, una cada costat de la principal. Els contraforts, visibles des de l'exterior, aguanten els murs de la nau principal que sobresurten per sobre de les laterals.
La coberta és a dues aigües.
Els altars són sumptuosament decorats per les diverses confraries que s'hi instal·laren.

## Història

Al lloc de l'actual temple, fou aixecada, els primers temps del cristianisme, una esglesiola ja anomenada Sant Miquel del Pla. La construcció data dels temps de sant Oleguer i una butlla d'Anastasi IV i una altra de Celestí III en fan menció.
Se sap que va pertànyer al gremi dels Teixidors i que el 22 de juny de 1631, quan els Teixidors ja no podien fer front al manteniment, la Congregació de Preveres s'ha carregat de l'administració. Els preveres van emprendre una modernització total de l'edifici. En van canviar considerablement la fesomia i l'orientació i en van triplicar la superfície. Es documenta l'existència de nous altars el 1689, el 1720 amenaça runa i coneixem el nom del director de les obres de 1735: Josep Abat.
El 1766 es fan obres al campanar i el 1809 l'edifici serveix com a magatzem, el temple va ser profanat el 1816.
L'any 1989 es feu una intervenció arqueològica que permet localitzar l'absis romànic i paviment, així com restes reaprofitades d'època tardoromana. Les façanes es van restaurar el 2008.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Sant Miquel del Pla». Fitxes zona a (Part Alta) - Volum I.Catàleg de béns a protegir - patrimoni cultural. pla d'ordenació urbanística municipal de Tarragona pp.247-248. Ajuntament de Tarragona, 01-01-2011. [Consulta: 23 abril 2013].
* ↑ «Ramon de Rocabertí». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 4 «Sant Miquel del Pla». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 abril 2013].
# John L. Adams

John L. Adams (4 de desembre de 1970; Winston-Salem, Carolina del Nord) és un actor de cinema i televisió estatunidenc.
Després d'anar a la Universitat Estatal de Winston-Salem, Adams es va traslladar a Los Angeles on va començar una carrera com a còmic, actuant en llocs com The Improv, The Laugh Factory, The Comedy Store, així com el Casino Riviera a Las Vegas.
El 2000, va ser triat per una sèrie de la NBC Just Deal com Mr. Peña i un any més tard desembarcava en tres episodis de Girlfriends com a Vosco.
El 2002, Adams feia del terapeuta Bruce Lewis a The Dead Zone, el millor amic de Johnny Smith. La novel·la original de Stephen King no presentava el personatge de Bruce; se'l va crear específicament pel show i s'ha convertit en un punt definitiu en la diferència entre la sèrie de televisió i el llibre.
El 2006, Adams sortia en un paper regular en el pilot de la sèrie d'ABC Secrets of a Small Town protagonitzada per Angie Harmon. La sèrie era per la temporada del 2006, però no va cuallar.
A més a més al seu treball en el cinema, Adams també ha aparegut en produccions de teatre de El Wiz com l'Scarecrow, i com Tony en Trouble Man, i també és reconegut per fer de protagonista en anuncis de televisió per 1-800-COLLECT davant David Arquette.

## Referències

* ↑ «The Dead Zone Show and Television Series - Perfil del personatge Bruce Lewis – Biografia de John L. Adams». Arxivat de l'original el 2010-09-01. [Consulta: 26 maig 2010].

## Enllaços externs

* John L. Adams bio a Usanetwork.com. Arxivat 2010-09-01 a Wayback Machine.
# Lleterola de llet rosada

Les lleteroles de llet rosada són un grup de bolets reduït i força compacte. Es tracta de lleteroles de barret sec, el marge del qual no és pelut, caracteritzades per la llet blanca que esdevé rosa quan s'escola sobre la carn o les làmines i han transcorregut uns quants minuts (poden caldre fins a dues hores). La llet sol ser picant, fins i tot acre.
Algunes lleteroles de llet rosada són comestibles i poden ser localment apreciades (lleterola clapada d’alzina).
Totes les lleteroles de llet rosada pertanyen al gènere Lactarius secció Plinthogalus.

### Espècies de lleteroles de rosada

* Lactarius acris, lleterola clapada llenegosa
* Lactarius azonites, lleterola clapada de roure
* Lactarius fuliginosus, lleterola fosca
* Lactarius lignyotus, lleterola mascarda de mugró
* Lactarius picinus, lleterola mascarda de pícea
* Lactarius pterosporus, lleterola clapada de fageda
* Lactarius romagnesii, lleterola mascarda
* Lactarius ruginosus, lleterola rossa de fageda

## Referències

* 1 2 3 Gràcia, Enric. La Clau dels Bolets: Identifica'ls de la mà d'Enric Gràcia, Vol. I, p:137. El Papiol: efadós, 2021. ISBN 978-84-18243-12-7.
* 1 2 Vidal, Josep Maria; Ballesteros, Enric. Bolets dels Països Catalans i els seus noms populars. Figueres: Brau Edicions, 2013. ISBN 9788496905986.
* ↑ Basso, Maria Teresa. Lactarius Pers., p:848. Alassio: Mykoflora, 1999. ISBN 88-87740-00-3.
# Louis Decortis

Louis Decortis (Lieja, 15 de setembre de 1793 - 1871) fou un violonista violoncel·lista, i compositor való i professor de violí del Conservatori de Lieja. El seu pare també era violoncel·lista, així com el germà gran, Jean-François.
Va ser deixeble successivament de Hus-Desforges, Benazet i Norblim, durant el temps que va romandre a París. Conquerí justa reputació com a professor i executant. Va ser membre de l'Orquestre du Théâtre de la seva ciutat natal des del 1788 i va obrir una botega de música a la Plaça Saint Lambert. Va deixar algunes composicions per a violoncel, entre d'altres: una ària amb variacions, Polaca, per a violoncel; Tema variat, pel mateix instrument, i algunes altres notables composicions.

## Referències

* ↑ Thierry Levaux, Grand Dictionnaire des compositeurs de Belgique
* 1 2 Quitin, José. La musique à entre deux révolutions (1789-1830) (en francès). Liège: Éditions Mardaga, 1997, p. 96. ISBN 9782870096222.
* ↑ Enciclopèdia Espasa, Tom. 17, pàg. 1235, ISBN 84-239-4517-0
* ↑ «Obres de Louis Decortis al catàleg del Conservatori de Lieja» (en francès). [Consulta: 6 juliol 2015].
* ↑ Delhasse, Félix. Annuaire dramatique de la Belgique: contenant des éphémerides dramatiques et artistiques, Band 1 (en francès). vol. 1. Libraire Belgo-Française, 1859, p. 212.
# Jerzy Kosiński

Jerzy Kosiński (Łódź, 14 de juny de 1933 - Nova York, 3 de maig de 1991) va ser un novel·lista estatunidenc d'origen polonès. Les seves obres més conegudes són L'ocell pintat (1965), traduïda al català per Laia Malo, i Being There (1971, traduïda al castellà com Desde el jardín).
Durant la Segona Guerra Mundial, va viure sota una identitat falsa gràcies a l'ajuda d'un prevere catòlic que li va proporcionar un certificat de bateig fals. La seva família va sobreviure a l'Holocaust gràcies al suport d'aldeans polonesos. Després de la guerra, es van traslladar a Jelenia Góra, on Kosiński va obtenir títols universitaris en història i sociologia. Va emigrar als Estats Units el 1957, on va treballar en diversos feines abans de graduar-se a la Universitat de Colúmbia. Va rebre reconeixements literaris i va ensenyar en diverses universitats. Es va casar dues vegades i va tenir problemes de salut i acusacions de plagi. Finalment, es va suïcidar el 1991.

## Referències

* ↑ Stanley, Alessandra «Jerzy Kosiński, The Writer, 57, Is Found Dead.». The New York Times, 04-05-1991.
* ↑ Pelli, Moshe. The Shadow of Death: Letters in Flames (en anglès). University Press of America, 2008. ISBN 978-0-7618-3915-6.
* ↑ Sloan, James Park. Jerzy Kosinski: A Biography (en anglès). DIANE Publishing Company, 1997. ISBN 978-0-7881-5325-9.
* ↑ Tiefenthaler, Sepp L. Jerzy Kosinski: eine Einführung in sein Werk (en alemany). Bouvier, 1980. ISBN 978-3-416-01556-1.
# Gran Premi d'Espanya del 1996

Resultats del Gran Premi d'Espanya de Fórmula 1 de la temporada 1996 disputat al circuit de Montmeló el 2 de juny del 1996.

## Classificació

| Posició | Número | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ retirada | Posició de sortida | Punts |
| 1 | 1 | Michael Schumacher | Ferrari | 65 | 1h 59' 49. 307 | 3 | 10 |
| 2 | 3 | Jean Alesi | Benetton - Renault | 65 | + 45.302 s | 4 | 6 |
| 3 | 6 | Jacques Villeneuve | Williams - Renault | 65 | + 48.388 s | 2 | 4 |
| 4 | 15 | Heinz-Harald Frentzen | Sauber - Ford | 64 | + 1 Volta | 11 | 3 |
| 5 | 7 | Mika Häkkinen | McLaren - Mercedes | 64 | + 1 Volta | 10 | 2 |
| 6 | 10 | Pedro Diniz | Ligier - Mugen - Honda | 63 | + 2 Voltes | 17 | 1 |
| Ret | 17 | Jos Verstappen | Footwork - Hart | 47 | Virolla | 13 | |
| Ret | 11 | Rubens Barrichello | Jordan - Peugeot | 45 | Diferencial | 7 | |
| Ret | 4 | Gerhard Berger | Benetton - Renault | 44 | Virolla | 5 | |
| Ret | 14 | Johnny Herbert | Sauber - Ford | 20 | Virolla | 9 | |
| Ret | 12 | Martin Brundle | Jordan - Peugeot | 17 | Diferencial | 15 | |
| DSQ | 19 | Mika Salo | Tyrrell - Yamaha | 16 | Desqualificat | 12 | |
| Ret | 5 | Damon Hill | Williams - Renault | 16 | Virolla | 1 | |
| Ret | 18 | Ukyo Katayama | Tyrrell - Yamaha | 8 | Part elèctrica | 16 | |
| Ret | 2 | Eddie Irvine | Ferrari | 1 | Virolla | 6 | |
| Ret | 9 | Olivier Panis | Ligier - Mugen - Honda | 1 | Col·lisió | 8 | |
| Ret | 21 | Giancarlo Fisichella | Minardi - Ford | 1 | Col·lisió | 19 | |
| Ret | 8 | David Coulthard | McLaren - Mercedes | 0 | Col·lisió | 14 | |
| Retirat | 16 | Ricardo Rosset | Footwork - Hart | 0 | Col·lisió | 20 | |
| Retirat | 20 | Pedro Lamy | Minardi - Ford | 0 | Col·lisió | 18 | |
| NVQ | 22 | Luca Badoer | Forti F1 - Ford | | Norma del 107% | 21 | |
| NVQ | 23 | Andrea Montermini | Forti F1 - Ford | | Norma del 107% | 22 | |

## Altres

* Pole : Damon Hill 1' 20. 650
* Volta ràpida: Michael Schumacher 1' 45. 517 (a la volta 14)

## Referències

* «La web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-11-01. [Consulta: 23 març 2010].
# Imperi de la llei

L'imperi de la llei implica el domini o govern de la llei sobre la societat. Es considera una restricció al comportament individual i institucional; per tant és el principi pel qual tots els membres d'una societat (inclosos els del govern) es consideren igualment sotmesos a codis i processos legals divulgats públicament. El terme "imperi de la llei" té una estreta relació amb el "constitucionalisme" i amb el "Rechtsstaat", i fa referència a una situació política; no a cap norma legal específica.

## Referències

* ↑ Cole, John et al. (1997). The Library of Congress, W. W. Norton & Company. p. 113
* ↑ Diccionari normatiu valencià en línia (accedit el 4 de juliol de 2020). 'Imperar' és definit com "dominar o manar" i 'imperi' en una de les seues accepcions com l'"acció d'imperar". Vegeu http://www.avl.gva.es/.
* ↑ Oxford English Dictionary en línia (accedit el 13 de setembre de 2018). La frase "l'imperi de la llei" també s'utilitza de vegades en altres sentits. Vegeu Garner, Bryan A. (Editor en cap). Black's Law Dictionary, 9a edició, p. 1448. (Thomson Reuters, 2009). ISBN 978-0-314-26578-4. Black ofereix cinc accepcions d'"imperi de la llei": la principal "Un principi legal substancial"; la segona és la "supremacia del costum davant del poder arbitrari".
* ↑ «Rule of law | Definition, Implications, Significance, & Facts | Britannica» (en anglès), 17-02-2025. [Consulta: 18 febrer 2025].
* ↑ Ten, C. l. Constitutionalism and the Rule of Law (en anglès). John Wiley & Sons, Ltd, 2017, p. 493–502. DOI 10.1002/9781405177245.ch22. ISBN 9781405177245.
* ↑ Reynolds, Noel B. «Constitutionalism and the Rule of Law». All Faculty Publications (BYU ScholarsArchive), 1986.
* ↑ «Constitutionalism, Rule of Law, PS201H-2B3».

## Vegeu també

* Estat de dret
# Óscar Barrena González

Óscar Barrena González (Kirchheim unter Teck, 22 d'octubre de 1966) és un jugador d'hoquei sobre herba espanyol, ja retirat, guanyador d'una medalla olímpica. Tot i néixer a Alemanya es va traslladar a Santander de ben petit.
Membre del Sardinero Hockey Club de la ciutat de Santander, va participar, als 29 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1996 realitzats a la ciutat d'Atlanta (Estats Units), on aconseguí guanyar la medalla de plata en la competició masculina d'hoquei sobre herba en representació de la selecció espanyola.

## Referències

* ↑ «No me gusta que el hockey se haya profesionalizado». El Diario Montañés, 8 de diciembre de 2010. Consultado el 1 de diciembre de 2022.
* ↑ «El hockey te cambia la vida». El Diario Montañés, 21 de junio de 2017. Consultado el 1 de diciembre de 2022.
* ↑ «Comité Olímpico Español», 17-03-2023. [Consulta: 19 febrer 2025].
* ↑ «Olympedia – Óscar Barrena». [Consulta: 19 febrer 2025].
# Josep Nicolau i Sabater

Josep Nicolau i Sabater (Tortosa, Baix Ebre, 19 de juliol de 1862 - ?, 29 de gener de 1950) fou un enginyer i polític català, diputat a les Corts Espanyoles durant la restauració borbònica.

## Biografia

Es llicencià a la Universitat de Madrid, on el 1886 fou nomenat enginyer en cap de l'Escuela Especial de Ingenieros, alhora que treballava a Terol, Pontevedra i Lleida. Dirigí les obres del port de València el 1889 i del port d'Alacant de 1901 a 1911. Va viatjar per Egipte i pels EUA, on va estudiar els sistemes d'irrigació sobre els que va escriure dos llibres, juntament amb Narciso Puig de la Bellacasa y Sánchez. També fou enginyer director del Servei Tècnic del Canal d'Isabel II el 1920.
Inicialment milità al Partit Liberal, on fou diputat per a Tarragona a les eleccions generals espanyoles de 1910, 1914, 1916, 1918 i 1919, però després fou diputat per la Unión Monárquica Nacional a les eleccions generals espanyoles de 1920 i 1923. Durant aquests anys fou director general de Comerç, Indústria i Treball, i ministre de Foment interí durant uns dies de març i agost de 1923. Després abandonà la política i fou nomenat projectista dels recs de l'Alt Aragó, càrrec des del qual criticà força el Pla Naiconal d'Obres Hidráuliques de 1933.

## Obres

* Proyecto de ... mejoras para el puerto de Alicante (1902) amb Nicolau Puig de la Bellacasa
* Los aglomerantes en las obras marítimas (1928)

## Referències

* 1 2 «Josep Nicolau i Sabater». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «PN d'OH de 1933». Arxivat de l'original el 2009-06-19. [Consulta: 18 novembre 2008].

## Enllaços externs

* Fitxa del Congrés dels Diputats (castellà)
* Història del ferrocarril a Alacant