# Lady Pink

Sandra Fabara (Ambato, 1964), més coneguda pel nom artístic Lady Pink, és una artista estatunidenca dedicada als grafits i els murals. És considerada la «primera dama del graffiti», perquè va ser una de les primeres dones actives a principis dels anys 1980 de la subcultura del graffiti al metro de Nova York.

## Trajectòria

El 1980, va crear la crew femenina del graffiti Ladies of the Arts. Al cap d'uns anys, va començar a anar amb les colles grafiteres TC5 (The Cool 5) i TPA (The Public Animals). Del 1979 al 1985, va pintar trens de metro de Nova York. El 1987 va fer un breu parèntesi en l'art de carrer. Del 1993 al 1997, va treballar en trens de mercaderies amb el seu marit Roger Smith.
El 1980, va ser inclosa a la mostra «GAS: Graffiti Art Success» del centre cultural Fashion Moda, i que després es va exposar al New Museum of Contemporary Art.
El 1983, va tenir el paper principal a la pel·lícula Wild Style, i va participar en el llibre titulat Subway Art de Martha Cooper i Henry Chalfant. Durant aquell temps, va col·laborar amb Jenny Holzer per a una exposició al Fashion Moda. La seva primera exposició individual, «Femmes-Fatales», va ser el 1984, quan tenia 21 anys, al Moore College of Art & Design de Filadèlfia.
Algunes de les seves obres es troben a les col·leccions del Museu Whitney d'Art Americà, del Metropolitan Museum of Art i del Museu de Brooklyn, així com del Museu de Groningen. Lady Pink també visita escoles per a ensenyar al jovent el poder de l'art i sobre com pot servir de mitjà per a l'expressió personal i el compromís amb la comunitat. Cada any fa un projecte mural amb els estudiants de l'Escola d'Arts Frank Sinatra del barri de Queens. El seu mural, Pink (2007), va ser un dels molts murals destruïts de l'edifici 5Pointz de Queens.

## Referències

* ↑ Maes, Nancy. «LADY PINK WAS HERE» (en anglès americà). Chicago Tribune, 20-09-1993. [Consulta: 14 abril 2019].
* ↑ Chalfant, Henry. Training days : the subway artists then and now. New York, New York: Thames & Hudson Ltd, 2014. ISBN 9780500239216. OCLC 881214341.
* ↑ «Graffiti Queen Lady Pink Still Reigns Supreme» (en anglès americà). Creators, 28-07-2016. [Consulta: 20 abril 2017].
* 1 2 3 Nicholas., Ganz. Graffiti women : street art from five continents. Nova York: Abrams, 2006. ISBN 0810957477. OCLC 68624123.
* ↑ «'I Was a Feminist and I Didn't Know It': How Lady Pink Made a Space for Herself in the Boys Club of New York's Graffiti Scene» (en anglès americà). Artnet News, 18-07-2019. [Consulta: 9 març 2021].
* ↑ Metz, Cara. «Noteworthy graduates: Lady Pink, graffiti & fine artist». United Federation of Teachers, 19-12-2013. Arxivat de l'original el 20 de juny 2019. [Consulta: 1r juny 2015].
* ↑ Thompson, Margo. American Graffiti (en anglès). Parkstone International, 2009. ISBN 9781844845613.
* ↑ «Lady Pink - Biography». rogallery.com. [Consulta: 14 abril 2019].
* ↑ Posey, Carl «Married with Style: Lady Pink and Smith Are a Couple in Control, Story by 1971». , 2-1996 [Consulta: 19 juliol 2021]. Arxivat 25 April 2012$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ Spampinato, Francesco Waxpoetics, 55, 5-2013.
* ↑ Lewisohn, Cedar. Street art: the graffiti revolution. Nova York: Abrams, 2008. ISBN 9780810983205. OCLC 218188132.
* ↑ Park, Michelle «Queens Person Of The Week: Art Students Look To "Lady Pink" For Inspiration» (en anglès). , 2011 [Consulta: 19 juliol 2021]. Arxivat 20 April 2017$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ Mu'min, Nijila. «This Is Not a Game: An Interview With Lady Pink» (en anglès americà). Jon Reiss, 31-07-2013. [Consulta: 21 març 2019].
* ↑ «A Stunning Legal Decision Just Upheld a $6.75 Million Victory for the Street Artists Whose Works Were Destroyed at the 5Pointz Graffiti Mecca» (en anglès americà). artnet News, 20-02-2020. [Consulta: 21 febrer 2020].
* ↑ «Brooklyn Museum: Lady Pink». www.brooklynmuseum.org. [Consulta: 21 desembre 2020].