OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# End of the Road

End of the Road és una pel·lícula estatunidenca de thriller policíac del 2022 dirigida per Millicent Shelton, escrita per Christopher J. Moore i David Loughery, i produïda per Tracey Edmonds, Mark Burg i Brad Kaplan. La pel·lícula és protagonitzada per Queen Latifah, Chris Bridges, Mychala Lee, Shaun Dixon i Beau Bridges. Es va estrenar el 9 de setembre de 2022 a Netflix. S'ha subtitulat al català.
El 3 de febrer de 2022, Netflix va revelar End of the Road en un tast promocional de la pel·lícula que es va emetre a la Super Bowl LVI. La directora Millicent Shelton va expressar la seva intenció de crear un "nou gènere" amb la pel·lícula i que la pel·lícula reflectís l'experiència dels negres a Amèrica. Queen Latifah, que protagonitza la pel·lícula, es va unir amb Shakim Compere com a productora executiva, i End of the Road va ser el primer thriller que va produir Latifah. El rodatge va tenir lloc principalment a Nou Mèxic.

## Referències

* ↑ «5 Black Women Directors Who Should Direct Tomi Adeyemi's 'Children Of Blood And Bone'» (en anglès americà). news.yahoo.com, 01-08-2022. [Consulta: 15 agost 2022].
* ↑ Jones, Monique. «'End Of The Road' Teaser Trailer: Queen Latifah And Ludacris Are Siblings On Run From A Killer In Netflix Film» (en anglès). Shadow and Act. [Consulta: 16 agost 2022].
* ↑ «'End Of The Road' Teaser Trailer: Queen Latifah And Ludacris Are Siblings On Run From A Killer In Netflix Film» (en anglès americà). news.yahoo.com, 15-08-2022. [Consulta: 15 agost 2022].
* ↑ Corrine, Amber. «Queen Latifah And Ludacris Star In New Netflix 'End Of The Road' Trailer» (en anglès americà). VIBE.com, 15-08-2022. [Consulta: 15 agost 2022].
* ↑ Hagan, Philippa. «Top 10 Movies Coming To Netflix In 2022» (en anglès americà). Collider, 04-08-2022. [Consulta: 16 agost 2022].
* ↑ «END OF THE ROAD | Official Trailer | Netflix» (en anglès americà). blackfilm.com, 15-08-2022. Arxivat de l'original el 2022-11-09. [Consulta: 16 agost 2022].
* ↑ «End of the Road». Goita què fan, ara!. [Consulta: 29 setembre 2024].
* ↑ Radulovic, Petrana. «Netflix announces every new movie coming to the service in 2022» (en anglès americà). Polygon, 03-02-2022. [Consulta: 16 agost 2022].
* ↑ Couch, Aaron. «How Netflix Assembled a Dozen A-Listers (In Character) for Its Super Bowl Ad» (en anglès americà). The Hollywood Reporter, 11-02-2022. [Consulta: 19 agost 2022].
* ↑ «A-list actors shine in preview for Netflix Canada's top movies of 2022 | Curated» (en anglès). dailyhive.com. [Consulta: 16 agost 2022].
* ↑ «First Look: Queen Latifah And Ludacris Play Brother And Sister In 'End Of The Road'» (en anglès americà). Essence, 15-08-2022. [Consulta: 15 agost 2022].
* ↑ Jackson, Angelique. «Queen Latifah Only Cares About What's Next: 'The Equalizer' Season 3, Two Netflix Films and Empowering Women» (en anglès americà). Variety, 04-05-2022. [Consulta: 15 agost 2022].
* ↑ «Queen Latifah, Ludacris lead NM-made Netflix film 'End of the Road' - Albuquerque Journal». www.abqjournal.com, 15-06-2021. [Consulta: 16 agost 2022].
# Agrupació Sardanista Roure

L'Agrupació Sardanista Roure es va fundar l'any 1948 i durant la dècada dels anys 1960 va arribar a tenir cinc colles sardanistes. Fou llavors que va començar a aconseguir molts èxits en els concursos oficials. Aquests darrers anys, l'Agrupació Sardanista Roure ha deixat de participar-hi de manera habitual.
A més dels concursos i de les ballades en exhibicions i festes a Catalunya, les colles de l'agrupació han dut les sardanes a ciutats com ara Nova York o Madrid, i han actuat en escenaris francesos i polonesos.
L'Agrupació Sardanista Roure ofereix cursos i tallers d'iniciació al ball de sardanes per a entitats, impartits per membres de l'associació a les seus de les associacions que en sol·liciten. També organitzen anualment un concurs de revesses, amb una gran afluència de balladors que no pertanyen a cap colla constituïda.

## Referències

* 1 2 3 «Agrupació Sardanista Roure». Cultura popular de Barcelona. Barcelona: Institut de Cultura de Barcelona Web (CC-BY-SA via OTRS).
# Alosa de Sclater

L'alosa de Sclater (Spizocorys sclateri) és una espècie d'ocell de la família dels alàudids (Alaudidae).

## Hàbitat i distribució

Habita els deserts de l'oest i sud de Namíbia i nord-oest de Sud-àfrica (nord-oest i centre de la Província del Cap).

## Referències

* ↑ «Alosa de Sclater». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2021(català)
# Acord de Sunningdale

L'Acord de Sunningdale va ser un intent de posar fi al conflicte nord-irlandès, forçant els unionistes a compartir el poder amb els nacionalistes irlanedesos. L'acord consistia en tres parts: una Assemblea d'Irlanda del Nord elegida, un Executiu d'Irlanda del Nord amb poder compartit entre els dos grups, i el Consell d'Irlanda a banda i banda de la frontera entre Irlanda del Nord i la República d'Irlanda. L'acord es va signar al Civil Service Staff College (actualment seu de la National School of Government), al Sunningdale Park (Berkshire, Anglaterra), el 9 de desembre de 1973. L'oposició unionista, la violència i una exitosa vaga general lleialista van enfonsar l'acord, que es va retirar el maig de 1974.

## Referències

* ↑ Harman, Justin «Evolució de les relacions a les illes d'Irlanda i la Gran Bretanya. Des de la colonització al procés de pau» (pdf). DCIDOB. CIDOB, 111, 2010, pàg. 15. ISSN: 1132-6107 [Consulta: 26 octubre 2020].
* ↑ Argelaguet, Jordi «Dos casos de democràcia consociativa : Irlanda del Nord i el Tirol del Sud comparats» (pdf). Working Papers. Institut de Ciències Polítiques i Socials [Barcelona], 205, 2005. ISSN: 1133-8962 [Consulta: 26 octubre 2020].
# 2 guns

2 guns és una pel·lícula de comèdia d'acció estatunidenca de 2013 dirigida per Baltasar Kormákur i protagonitzada per Denzel Washington i Mark Wahlberg. Està basat en la sèrie de còmics homònims creada per Steven Grant i Mateus Santolouco. La pel·lícula es va estrenar als Estats Units el 2 d'agost de 2013, i va rebre comentaris de la crítica en diversos sentits. Tot i que la pel·lícula ha estat doblada al català només es pot trobar subtitulada al català per Movistar + entre totes les plataformes de streaming.

## Sinopsi

Un agent de la DEA i un oficial de la Intel·ligència Naval roben 43 milions de dòlars a la màfia. El problema és que no eren de l'organització criminal sinó de la CIA i han caigut en un parany.

## Repartiment

* Denzel Washington com a Robert "Bobby" Trench
* Mark Wahlberg com a Michael "Stig" Stigman
* Paula Patton com a Deb Rees
* Bill Paxton com a Earl
* James Marsden com a Harold Quince
* Fred Ward com l'almirall Tuwey
* Edward James Olmos com a Manny "Papi" Greco
* Robert John Burke com a Jessup
* Patrick Fischler com a Dr. Ken
* Edgar Arreola com a Rudy

## Referències

* ↑ «Production notes». 2guns.net. Universal Studios. Arxivat de l'original el 9 agost 2013. [Consulta: 3 agost 2013].
* ↑ Carp, Jesse. «Fred Ward Joins Denzel Washington And Mark Walhberg In 2 Guns», 23-07-2012. Arxivat de l'original el 3 desembre 2020. [Consulta: 23 octubre 2012].
* ↑ «Kick-Ass 2, 2 Guns Get New Release Dates; R.I.P.D. Holds Firm in 3D». ComicBook.com, 28-02-2013. [Consulta: 26 març 2013].
* ↑ Kenigsberg, Ben «2 Guns». The A.V. Club. The Onion, 01-08-2013 [Consulta: 19 desembre 2021].
* ↑ Bradshaw, Peter «2 Guns - review». The Guardian, 15-08-2013 [Consulta: 18 novembre 2013].
* ↑ Travers, Peter. «2 Guns», 01-08-2013. Arxivat de l'original el 16 maig 2021. [Consulta: 19 desembre 2021].
* ↑ «2 guns». ésAdir. [Consulta: 24 juliol 2022].
* ↑ «2 guns». Goita què fan, ara!. [Consulta: 24 desembre 2022].
* ↑ 2 Guns a la Base de dades de cinema en català
# Agrupación Deportiva Ferroviaria

L'Agrupación Deportiva Ferroviaria és un club de futbol de la ciutat de Madrid.
Va ser fundat l'any 1918 amb Leocadio Martín Ruiz com a primer president. L'any 2007 va desaparèixer i el 2019 tornà a la vida novament.

## Estadis

* Campo de la calle de la Princesa (1919-1921, propi)
* Campo de Delicias (1921-1948, propi)
* Cerro del Pimiento (1948-1950, federació)
* Gas (1950-1954)
* Ciudad Universitaria (1954-1982, federació)
* Ernesto Cotorruelo (1982-2007 i des de 2019, federació)

## Evolució de l'uniforme

El primer uniforme del club era totalment negre, fins que a meitat de la dècada de 1920 canvià a samarreta blava i pantaló blanc.
| 1918-25 | 1925-avui |

## Palmarès

* Campionat d'Espanya d'Aficionats: 1946, 1947

## Temporades

| Temporada | Nivell | Divisió | Posició | Copa del Rei |
| 1932/33 | 3 | 3a Divisió | 4t | |
| 1933/34 | 3 | 3a Divisió | 1r | |
| 1934/35 | 4 | 1a Reg. | 1r | |
| 1935/36 | 4 | 1a Reg. | 2n | |
| 1939/40 | 2 | 2a Divisió | 2n | 16ens de final |
| 1940/41 | 3 | 3a Divisió | 2n | 2a ronda |
| 1941/42 | 2 | 2a Divisió | 7è | 1a ronda |
| 1942/43 | 2 | 2a Divisió | 7è | |
| 1943/44 | 3 | 3a Divisió | 8è | 2a ronda |
| 1944/45 | 3 | 3a Divisió | 7è | |
| 1945/46 | 3 | 3a Divisió | 5è | |
| 1946/47 | 3 | 3a Divisió | 4t | |
| 1947/48 | 3 | 3a Divisió | 13è | 2a ronda |

## Referències

* ↑ «Ferroviaria, Agrupación Deportiva Ferroviaria». [Consulta: 4 juny 2020].
* ↑ «Agrupación Deportiva Ferroviaria :: La Futbolteca. Enciclopedia del Fútbol Español» (en espanyol europeu). [Consulta: 22 abril 2020].
* ↑ «La histórica Agrupación Deportiva Ferroviaria juega de nuevo en los campeonatos regionales de fútbol de Madrid». [Consulta: 4 juny 2020].
# Diane Karusisi

Diane Karusisi (Ruanda, 1977) és una estadística, economista, executiva bancària i acadèmica de Ruanda. És la CEO del Bank of Kigali, el major banc comercial de Ruanda per actius. Immediatament abans del seu càrrec actual, va exercir com a economista en cap i cap d'estratègia i política a l'Oficina del President de Ruanda.

## Estudis i carrera

Va estudiar a la Universitat de Friburg a Suïssa, es va graduar amb un màster en econometria i un doctorat en economia quantitativa. La seva tesi doctoral, publicada el 2009, es titula "Dependència en carteres de crèdit: modelització amb funcions de còpia".
Diane Karusisi té "una àmplia experiència en la gestió de les institucions privades i del sector públic". De 2000 a 2006 va ser professora ajudant d'estadística econòmica a la Universitat de Friburg. Des del 2007 fins al 2009, va treballar a Credit Suisse Asset Management a Zuric, com a enginyera de cartera de renda fixa. L'agost de 2009, va tornar a Ruanda i va ser nomenat assessora sènior del director general de l'Institut Nacional d'Estadística de Ruanda (NISR), a Kigali. Al setembre de 2010, es va convertir en directora general de NISR. En aquesta capacitat, va supervisar el disseny i implementació de les principals enquestes. En febrer de 2016 Karusisi va ser nomenada directora gerent i directora general del Bank of Kigali. Vas ubstiruir James Gatera, que va renunciar després de gairebé nou anys al capdavant del banc comercial més gran de Ruanda per actius.
Karusisi també actua com a vicepresident del consell de govern de la Universitat de Ruanda. També es troba al consell de la Junta de Desenvolupament de Rwanda.

## Referències

* ↑ Kabona, Esiara. «Bank of Kigali borrows $30.7 million to finance loan book». The EastAfrican, 25-07-2016. [Consulta: 25 juliol 2016].
* 1 2 3 4 Mugisha, Ivan. «Bank of Kigali picks new CEO as Gatera resigns». The EastAfrican, 09-02-2016. Arxivat de l'original el 12 d’octubre 2016. [Consulta: 25 juliol 2016].
* 1 2 Bank of Kigali. «Bank of Kigali - Executive Management: Dr Diane Karusisi». Kigali: Banc de Kigali, 25-07-2016. [Consulta: 25 juliol 2016].
* ↑ Diane Karusisi. «Statistical Cooperation after the Financial Crisis: Rwanda's Perspective and Experience». International Statistical Institute, 2011. [Consulta: 25 juliol 2016].
* 1 2 BOK. «Bank of Kigali - Executive Management: Dr. Diane Karusisi». Kigali: Bank of Kigali (BOK), 26-10-2016. [Consulta: 26 octubre 2016].
* ↑ Blomberg. «Executive Profile of Diane Karusisi, Chief Executive Officer, Bank of Kigali Limited». Bloomberg Research, 26-10-2016. [Consulta: 26 octubre 2016].
* ↑ Asaba, Solomon. «Bank of Kigali gets new CEO». New Times (Ruanda), 09-02-2015. [Consulta: 25 juliol 2016].
* ↑ Staff Writer. «Change of guard at BK helm». Rwanda Focus, 08-02-2016. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2016. [Consulta: 25 juliol 2016].

## Enllaços externs

* Web del Banc de Kigali
* Sobre l'Institut Nacional d'Estadística de Ruanda
# Alosa lleonada

L'alosa lleonada (Calendulauda africanoides) és una espècie d'ocell de la família dels alàudids (Alaudidae)

## Hàbitat i distribució

Habita zones àrides amb matolls espinosos i praderies del centre i sud d'Etiòpia, Somàlia, Uganda, oest i centre de Kenya, nord-est de Tanzània. Des del sud d'Angola, sud-oest de Zàmbia, Botswana, centre i sud de Zimbabwe i sud de Moçambic cap al sud fins al sud de Namíbia i nord de Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ «Alosa lleonada». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2021(català)
# Sue Donaldson

Sue Donaldson (Ottawa, 1962), també coneguda amb el nom de ploma Susan Cliffe, és una escriptora i filòsofa canadenca.
Donaldson investiga al Departament de Filosofia de la Queen's University, on va cofundar el grup de recerca sobre els animals en la filosofia, la política, el dret i l'ètica (acrònim en anglès, APPLE). Ès vegana i filòsofa dels drets dels animals. El 2011, va publicar Zoopolis: A Political Theory of Animal Rights, coescrit amb Will Kymlicka, pel qual van guanyar el Book Prize de la Canadian Philosophical Association.
També ha estat coautora de nombrosos articles sobre els drets dels animals en revistes acadèmiques d'avaluació d'experts i ha publicat un llibre sobre cuina vegana, Foods That Don't Bite Back (2003), i una novel·la per a joves de ficció històrica Threads of Deceit (2004).

## Zoopolis: A Political Theory of Animal Rights

En el llibre Zoopolis, així com en la resta de les seves obres sobre ètica animal, Donaldson i Kymlicka argumenten a favor d'una concepció política dels drets dels animals dividida en grups. Partint de la teoria de la ciutadania, sostenen que malgrat tots els animals haurien de ser protegits pels mateixos drets fonamentals, els individus haurien de tenir drets diferents (i responsabilitats diferents) depenent del grup al qual pertanyen. Els animals que formen part de la societat mixta d'humans i animals (els animals domesticats) haurien de considerar-se ciutadans, mentre que els animals que depenen de la societat mixta sense formar-ne part (els animals liminars) haurien de ser concebuts com a quasi-ciutadans. Per la seva banda, els animals salvatges, que viuen completament o majoritàriament de manera separada de la societat mixta d'humans i animals, haurien de ser concebuts com a sobirans sobre el seu propi territori. La intervenció humana per reduir el sofriment dels animals salvatges seria per tant acceptable si fos compatible amb el respecte a la seva sobirania.

## Publicacions destacades

* Donaldson, Sue; Kymlicka, Will. Zoópolis, una revolución animalista (en castellà). Traducció: Silvia Moreno Parrado. Madrid: Errata naturae editores, 2018. ISBN 978-84-16544-63-9.

## Referències

* ↑ «CPA Past Book Prize Winners». CPA-ACP. [Consulta: 23 juny 2020].
* ↑ Donaldson, Sue. Zoopolis: A Political Theory of Animal Rights (en anglès). Oxford: Oxford University Press, 2011. ISBN 978-0-19-959966-0.
* 1 2 Agustí Polis, Àlex «Sue Donaldson y Will Kymlicka Zoopolis: Una revolución animalista». dA. Derecho Animal. Forum of Animal Law Studies, 9, 2, 4-2018, pàg. 132-136.
# Agràs

L'agràs (anomenat en francès verjus: "suc verd") és un suc àcid extret del raïm blanc abans que maduri del tot. Pot substituir el suc de llimona o el vinagre en la vinagreta, la mostassa, en la preparació de plats de carn o de peix i, en la preparació de salses. S'utilitza també en el "déglaçage" (recuperar els sucs de cocció del fons d'un recipient).
En la cuina medieval s'utilitzava molt. Actualment es pot trobar l'agràs embotellat en algunes botigues de gourmets. S'utilitza encara a les cuines de França, Síria, Nord de l'Iran i l'Azerbaidjan

## Bibliografia

* Bernard Lafon: Le Verjus du Périgord. Editions Alimenthus, 2005. ISBN 2-9523757-0-4
# Wilhelm Löffler

Wilhelm Löffler (Basilea, 28 de juny de 1887 - Zúric, 25 de novembre de 1972) va ser un metge suís reconegut per la seva investigació sobre l'endocarditis de Loeffler i la Síndrome de Löffler.

## Història

Després d’estudiar a diverses ciutats, com Ginebra, Viena, Estrasburg i Basilea, va obtenir el seu doctorat el 1911. Després de treballar sota diversos mentors, va succeir a Otto Nägeli (1871-1938) com a professor associat de medicina interna i director de la policlínica mèdica a la institució de 1921-1937. Des de 1937-1957, va ser cap de la clínica mèdica i professor de medicina interna. Es va retirar el 1938, després de exercir de degà de la facultat mèdica durant dos anys i va continuar donant conferències regulars fins al 1971. Era conegut per ser professor solidari, sovint desafiant els seus estudiants per assegurar-se que entenien la informació i promotor del mètode científic en la medicina clínica.

## Contribucions a la medicina

L'endocarditis de Loeffler i la síndrome de Löffler són nomenats per ell.
Va promoure el cribratge de vigilància de raigs X de la tuberculosi a la població civil i militar i va ajudar efectivament a reduir el nombre de casos de tuberculosi

## Bibliografia

* Paul Frick: Professor Dr. Wilhelm Löffler. In: Jahresbericht der Universität Zürich. 1972/73, S. 107 f. (Digitalisat).
* Fritz Koller: Wilhelm Löffler zum Gedenken. In: Schweizerische Medizinische Wochenschrift. Bd. 102 (1972), S. 1915 f.

## Referències

* 1 2 Frick P. El professor Wilhelm Löffler. A: Informe anual de la Universitat de Zuric. 1972/73: 107.
# Alosa oriental

L'alosa oriental (Alauda gulgula) és una espècie d'ocell de la família dels alàudids (Alaudidae) que habita praderies, deserts, aiguamolls i dunes d'Àsia meridional i Central, des de la zona del Mar d'Aral i l'Iran cap a l'est, a través de l'Índia, Sri Lanka, Tibet i Xina, fins a Indoxina i Filipines.

## Referències

* ↑ Fitxa de l'alosa oriental a Birdguides Arxivat 2012-11-08 a Wayback Machine. Rev. 13/12/2012 (anglès)
# Acte d'Afirmació Valencianista

L'Acte d'Afirmació Valencianista va tindre lloc al teatre Eslava de València el 26 de juliol de 1914. A l'acte, organitzat per la Joventut Valencianista de Barcelona i de València, s'hi adheriren i hi assistiren entitats i personalitats de tot l'espectre polític al voltant d'uns plantejaments valencianistes mínims: l'«oficialitat de la llengua valenciana», el «reconeixement de la personalitat regional» i l'«autonomia administrativa», en forma d'una Mancomunitat del País Valencià. Per primera vegada i de manera pública s'afirmava una voluntat de recuperació de l’autogovern perdut, més enllà de la Renaixença literària.
A l'acte es va acordar, a més, la necessitat de posar en marxa un Institut d'Estudis Valencians i de crear un periòdic «regionalista» que propagara els ideals valencianistes. La trobada, tanmateix, no va arribar a tindre quasi conseqüències materials a causa de l'heterogeneïtat dels elements reunits, que en molts casos no estaven disposats a dur a la pràctica les conclusions teòriques acordades. Amb tot, la Joventut Valencianista, que s'havia reorganitzat poc abans, va viure una època d'efervescència valencianista i va posar en marxa el setmanari Pàtria Nova uns mesos després. També es va intentar la celebració d'una diada anual el 29 de juny (dia de la pèrdua dels Furs, el 1707) que, si bé no va quallar, és l'antecedent de l'actual diada del 25 d'Abril.

## Referències

* 1 2 Climent, Josep Daniel. «100 anys de l'Acte d'Afirmació Valencianista». La Veu del País Valencià, 25-10-2014 [Consulta: 20 gener 2023].
* 1 2 Cucó, Alfons. El valencianisme polític: 1874-1939. València: Garbí, 1971, p. 106-7.
* ↑ «Crónica catalana». Diario de la Marina, 27-08-1914, pàg. 3.
* ↑ «L'Acte d'Afirmació Valencianista també fa cent anys». Vilaweb, 24-10-1914.
* ↑ Climent, Josep Daniel. «Des de quan commemorem el 25 d’abril?». Nosaltres La Veu, 29-04-2020 [Consulta: 20 gener 2023].
# El Inmortal

El Inmortal és una sèrie de televisió espanyola de thriller i drama criminal original de Movistar+ protagonitzada per Álex García. El projecte va néixer d'una idea de José Manuel Lorenzo inspirada en la banda de Los Miami la qual va tenir una presència destacada al Madrid de la dècada del 1990.

## Argument

A la dècada del 1990, el tràfic de cocaïna i el control de les discoteques de Madrid va estar en mans d'un grup criminal que va acaparar centenars de portades i programes de televisió: Los Miami. «El Immortal» en va ser el cap. Aquesta història està inspirada en el seu regnat i la ciutat que tantes vegades el va veure morir.

## Repartiment

* Àlex García com a José Antonio
* Jon Kortajarena com a Caballero
* Maria Hervás com a Isabel
* Caterina Sopelana com a germana de José Antonio
* Carlos Hernández com a germà de José Antonio
* Jason Day com a Fausti
* Chanel Terrero com a Perla
* Claudia Pineda com a Maui
* Marcel Borràs com a Rober
* Teresa Riott com La Rubia
* Emilio Palacios com a Sebas
* Mariola Fuentes com a mare de José Antonio
* Anatoly Chugunov com a Ledian
* Francis Lorenzo com a Comissari Corvarán
* Gonzalo de Castro com a Correa
* Iván Massagué com a Nano
* Juan Pablo Shuk com a Marcelo
* Óscar Higares com a Cèsar

## Referències

* 1 2 «El Inmortal: Álex García en la serie de Movistar+» (en castellà). Fotogramas, 24-05-2021. [Consulta: 7 agost 2021].
* ↑ «Movistar+ anuncia 'El Inmortal', una serie original sobre el narcotráfico en los años noventa» (en castellà). Formula TV, 24-05-2021. [Consulta: 7 agost 2021].
* ↑ de Dios, Marisa. «Nos hemos acostumbrado a ver de todo en la pantalla y ya no nos escandalizamos por nada» (en castellà). El Periódico, 30-10-2022. [Consulta: 7 novembre 2022].
* ↑ de Dios, Marisa. «Los Miami han sido los asesores de guion narcos de 'El Inmortal'» (en castellà). El Periódico, 29-10-2022. [Consulta: 7 novembre 2022].
# Agulla Badet

L'Agulla Badet és un cim de 3.135 m d'altitud, amb una prominència de 18 m, que es troba a la cresta NW del Pic Badet, al massís de Nhèuvièlha, al departament dels Alts Pirineus (França).

## Referències

* ↑ Buyse, Juan. Los Tresmiles del Pirineo, un estudio enciclopédico (en castellà). 3a. ed.. Barcelona: Martínez Roca, 1993 (Muntanyisme). ISBN 8427017340.