OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dead Meat

Dead Meat és una pel·lícula de zombis irlandesa de 2004 escrita i dirigida per Conor McMahon, protagonitzada per l'actriu de teatre espanyola Marian Araujo i el veterà actor irlandès Eoin Whelan.

## Resum de la trama

Un brot d'una soca mutant d'malaltia de les vaques boges infecta el camp irlandès, convertint la gent en zombis voraços i carnosos. Enmig d'aquest caos hi ha un jove turista espanyola i l'enterrador local. Junts, aquest improbable duet ha de lluitar per la supervivència.

## Repartiment

* Marian Araujo com a Helena
* David Muyllaert com a Desmond
* Eoin Whelan com a Cathal Cheutan
* David Ryan com a Martin
* Amy Redmond com a Francie
* Kathryn Toolan com a Lisa
Dan Ewing, de la telenovel·la australiana Home and Away va tenir un paper addicional com a zombi del castell.

## Producció

Dead Meat es va filmar al poble de Leitrim, Comtat de Leitrim, Irlanda i als voltants.

## Estrena

Segons el "Making of..." inclòs en el llançament del DVD de la pel·lícula als Estats Units, la pel·lícula va rebre llum verda sota un nou esquema de finançament de l'Irish Film Board anomenat "Microbudget Films", dirigit a cineastes independents frugals. Dead Meat va ser la primera pel·lícula de micropressupost que va rebre una estrena. Per reduir costos, la tripulació va utilitzar molts decorats donats, vehicles personals dels cineastes i extres voluntaris reclutats al pub local. Dead Meat va rebre la distribució de vídeos per Revolver Entertainment al Regne Unit i Fangoria Entertainment als EUA.

## Banda sonora

David Muyllaert, que va interpretar l'heroic enterrador Desmond a Dead Meat, també va cantar la cançó principal de la pel·lícula, el punk-metalish "Dead Meat".
La partitura va ser composta per John Gillooley.

## Recepció

Dennis Harvey de Variety va escriure: "Un entorn rural irlandès i el ganxo argumental de la malaltia de les vaques boges fan sorprenentment poc per distingir la pel·lícula de zombis de moviment ràpid però rutinari". Beyond Hollywood la va anomenar "una de les millors pel·lícules de zombis, independentment del pressupost, que han sortit en els últims anys". Escrivint a The Zombie Movie Encyclopedia: Volume 2, l'acadèmic Peter Dendle va dir, "Uns quants girs inesperats i els paisatges molt bonics distingeixen aquesta pel·lícula B d'Irlanda."

## Premis

* Buenos Aires Rojo Sangre 2005: Premi al millor actor.

## Referències

* ↑ Entrevista a Conor MacMahon a YouTube
* ↑ Harvey, Dennis. «Review: 'Dead Meat'». Variety, 17-06-2005. [Consulta: 3 febrer 2015].
* ↑ «Dead Meat (2004) Movie Review». BeyondHollywood.com, 24-05-2005. [Consulta: 3 febrer 2015].
* ↑ Dendle, Peter. The Zombie Movie Encyclopedia, Volume 2: 2000–2010. McFarland & Company, 2012, p. 66. ISBN 978-0-7864-6163-9.
* ↑ Terminó el VI festival Buenos Aires Rojo Sangre per Juan Pablo Caro, Revista Ciencia Ficción

## Enllaços externs

* Dead Meat a YouTube
# Quadra (castell)

Una quadra era el territori concedit a un cavaller o miles sobre el qual exercia la seva jurisdicció un senyor, en un àmbit i categoria inferiors als del castell termenat. La quadra era creada directament pel comte o bé el senyor d'un castell termenat, però en algun cas la jurisdicció era separada de la del castell. Al centre de la quadra hi havia una torre o casa senyorívola.

## Quadres dels Països Catalans

Algunes d'aquestes quadres estan repartides arreu dels territoris de parla catalana.

###### Bages

* Can Font de Cirerencs, al terme municipal de Castellgalí

####### Moianès

* El Solà de Sant Esteve, al terme municipal de Santa Maria d'Oló.

####### Pallars Jussà

* Alta-riba, al terme municipal de Talarn,
* L'Espona, a l'antic terme de Guàrdia de Tremp, actualment del terme municipal de Castell de Mur,
* Llania, a l'antic terme d'Hortoneda de la Conca, actualment del terme municipal de Conca de Dalt,
* Miravet, al terme municipal de Senterada,
* Trepadús, a l'enclavament d'Enrens i Trepadús, de l'antic terme d'Espluga de Serra, actualment del terme municipal de Tremp, dins de la seva zona ribagorçana, la Terreta.

####### Pallars Sobirà

* Benante, al terme municipal d'Esterri de Cardós.

####### Solsonès

* Malagarriga, al terme municipal de Pinós.

####### Vallès Occidental

* Sant Pau de Riu-sec, al terme municipal de Sabadell.
* Togores, al terme municipal de Sabadell.

## Referències

* ↑ Jordi Bolòs i Masclans, «Quadres i cavalleries», Els orígens medievals del paisatge català: l'arqueologia del paisatge com a font per a conèixer la història de Catalunya, volum 64 de Memòries de la Secció Històrico-Arqueològica, 2004, Barcelona, Institut d'Estudis Catalans, 2004, pàgina 79-81, ISBN 9788472837454
* ↑ «Quadra (castell)». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Miquel Alimbau Parera, Tomás Castells Manent, Història de l'Ajuntament de Palau de Plegamans: 1998 : 300 anys de la primera Casa del Comú de Palau-Solità i Plegamans Ed. QU4trepins, quaderns de cultura, 1998, pàgina 9
# Acantiza frontvermella

L'acantiza frontvermella (Acanthiza pusilla) és una espècie d'ocell de la família dels acantízids (Acanthizidae) que habita zones boscoses de l'est d'Austràlia, des del sud-est de Queensland, cap al sud, a l'est de Nova Gal·les del Sud, Victòria, sud-est d'Austràlia Meridional i Tasmània.

## Referències

* ↑ «Acantiza frontvermella». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2021(català)
* ↑ «Acanthiza pusilla (acantiça de front vermell) - Avibase». [Consulta: 6 setembre 2024].
* ↑ «Acantiza parda - eBird» (en castellà). [Consulta: 6 setembre 2024].
* ↑ «Acanthiza pusilla (Shaw, 1790)» (en castellà). [Consulta: 6 setembre 2024].
# Alzina de Sant Lleïr

L'Alzina de Sant Lleïr (Quercus ilex subsp. ballota) és un arbre d'aspecte general impressionant que es troba a La Pedra (La Coma i la Pedra, el Solsonès), el qual és una de les carrasques més grans i velles de la Catalunya Central.

## Dades descriptives

* Perímetre del tronc a 1,30 m: 5,85 m.
* Perímetre de la base del tronc: 5,19 m.
* Alçada: 17,40 m.
* Amplada de la capçada: 18,23 m.
* Altitud sobre el nivell del mar: 967 m.

## Entorn

Es troba sota l'ermita de Sant Lleïr, voltada de prats de pastura i de retalls de roureda de roure martinenc, amb un sotabosc format bàsicament per boix, fenàs i marxívol. A prop de l'alzina hi ha un altre arbre remarcable: el Roure de Sant Lleïr, el qual fa 4,58 m de volta de canó a 1,30 m. A una certa distància, entre el rierol de la Pedra i el rierol de Prat Forniu, hi ha el Roure de Cal Calar, que supera els 6 metres de volta de canó. Hi ha un cau actiu de guineu a la mateixa soca de l'alzina i, a més, s'hi observa el tallarol de casquet, el pinsà, el pica-soques blau, la cadernera, la rata cellarda i el ratolí de bosc. El pica-soques blau té com una mena de "taller" per obrir les glans a l'escorça del vell Roure de Sant Lleïr.

## Aspecte general

Està envellida i rabassuda. Presenta certs nivells de sequera foliar i de brancatge (segurament per mancances nutricionals). També té una important activitat de xilòfags, que sembla progressiva. Amb això, no sembla patir una regressió ràpida, però sí lenta (tot i que les carrasques, com les oliveres, poden mantindre una aparença desfavorable durant centenars d'anys).

## Accés

Si prenem la carretera que va de Berga a Sant Llorenç de Morunys (BV-4241), aproximadament al punt quilomètric 29, on hi ha la fàbrica Knauf, hi ha un trencall que duu a La Casa Vella, però abans ens trobem l'ermita de Sant Lleïr: allà podrem gaudir d'aquest arbre singular. GPS 31T 0385117 4666930.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Boada, Martí; Boada, Arnau, 2011. Arbres remarcables de Catalunya. 100 ombres colossals. Edicions Brau, Figueres. ISBN 9788496905535. Pàgs. 206-207.

## Enllaços externs

* La Coma i la Pedra Arxivat 2015-10-02 a Wayback Machine. (català)
* "Col·lecció Martí Boada" d'Arbrissons a Món Sant Benet (català)
# Hit

Hit o Hīt (àrab: هيت, Hīt) és una vila de l'Iraq, a la província d'al-Anbar, a la riba dreta de l'Eufrates a uns 185 km de Bagdad i al nord-oest de Ramadi. El 1800 tenia uns 1.000 habitants i el 1900 uns 2.000 o 3.000. El 1957 la nàhiya d'Hit tenia 6.892 habitants i el 1980 la ciutat en tenia 6.808. Fou un dels llocs principals per la navegació pel riu Eufrates
La ciutat disposa d'una muralla de la que subsisteixen dues portes, però no conserva cap edifici destacat. El jurista Abd-Al·lah ibn al-Mubàrak hi va morir el 797. És un mercat agrícola; hi passa també algun oleoducte.
Heròdot i Isidor de Carax l'esmenten com Is. Hit és la forma siríaca adoptada pels àrabs. El nom derivaria de l'assiri iddu o ittu, ‘asfalt’, que abundava a la regió juntament amb la nafta. Va pertànyer a medes, perses, macedonis, selèucides, parts i sassànides; va passar als àrabs el 637. El 927 s'hi va lliurar una batalla contra els càrmates de Bahrain. A la segona meitat del segle X va passar als hamdànides de Mossul.
El 1534 va passar a l'Imperi Otomà. Fou ocupada pels britànics el març de 1918 i inclosa al mandat de l'Iraq.

## Referències

* ↑ The New Encyclopædia Britannica, 1980, volume V page 66

## Bibliografia

* M. Cannard, Hamdanides
Viccionari
# Alferes de navili

L'alferes de navili, o alferes de fragata, o tinent de fragata, és un grau militar de l'Armada equivalent al tinent de l'Exèrcit i de la Força Aèria.
A Espanya porta un galó de 14 mm amb coca.
A l'Uruguai porta un galó de 7 mm i sobre aquest un de 14 mm amb coca.
A l'Armada espanyola i a l'Armada Nacional de l'Uruguai, alferes de navili és un grau més alt que alferes de fragata, i un grau inferior a tinent de navili.

## Enllaços externs

* Llei 39/2007, de 19 de novembre, de la carrera militar, publicada al BOE 278, de 20-11-2007
# Bonvilar

El Bonvilar és una muntanya de 334 metres que es troba al municipi de Terrassa, a la comarca del Vallès Occidental.
Al cim podem trobar-hi un vèrtex geodèsic (referència 286117001).
# Acantiza reguloide

L'acantiza reguloide (Acanthiza reguloides) és una espècie d'ocell de la família dels acantízids (Acanthizidae) endèmic d'Austràlia.

## Descripció

* Fa 8-10 cm de llarg.
* Color general de plomatge beix.
* Iris blanc.

## Hàbitat i distribució

Viu entre les branques caigudes, l'escorça i l'herba curta de boscos clars, d'Austràlia oriental, des del nord-est de Queensland cap al sud, fins al sud de Victòria.

## Llista de subespècies

S'han descrit quatre subespècies:
* Acanthiza reguloides australis (North, 1904). Oest d'Austràlia Meridional i sud-oest de Victòria
* Acanthiza reguloides nesa (Mathews, 1920). Sud-est de Queensland.
* Acanthiza reguloides reguloides, Vigors i Horsfield, 1827. Des del nord de Nova Gal·les del Sud fins al sud de Victòria.
* Acanthiza reguloides squamata, De Vis, 1889. Est de Queensland.

## Referències

* ↑ «Acantiza reguloide». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 20/02/2021(català)
# Alzina de l'Ermita de les Arenes

L'Alzina de l'Ermita de les Arenes (Quercus ilex ilex) és un arbre que es troba a Castellar del Vallès (el Vallès Occidental), el qual és una alzina que endinsa les seues arrels a les entranyes mateix de la vella esglesiola que l'acompanya.

## Dades descriptives

* Perímetre del tronc a 1,30 m: 2,93 metres.
* Alçada: 16,1 m.
* Amplada de la capçada: 16 x 17 m (amplada mitjana capçada: 16,5 metres)
* Altitud sobre el nivell del mar: 398 m.

## Entorn

Durant molts anys, l'Ermita de la Mare de Déu de les Arenes fou un important centre de culte marià del Vallès: la gent hi acudia a la cerca de curacions, intercessions miraculoses i, fins i tot, per invocar la caiguda de l'anhelada pluja en èpoques de sequera. Tal vegada és a causa d'aquestes arrels (un xic paganes) que alguns dels arbres que s'alcen al seu entorn assoleixen mides respectables com és el cas d'aquesta alzina.

## Aspecte general

Es troba en excel·lent estat de salut.

## Accés

Es troba al costat de l'Ermita de la Mare de Déu de les Arenes, prop de la carretera B-124. Cal deixar el vehicle a l'aparcament que hi ha al quilòmetre 13,3 de la carretera B-124 de Castellar del Vallès a Sant Llorenç Savall. Des d'allà prenem l'ample sender senyalitzat que, en tres minuts de suau pujada, ens porta a l'ermita. L'alzina s'alça darrere del temple, al costat de l'absis. Coordenades UTM: 31T X0421277 Y4611204.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Vicens i Llauradó, Albert, 2013. Excursions pels arbres singulars del Vallès Occidental. Col·lecció Llibres de muntanya, 33. Farell Editors, Sant Vicenç de Castellet. ISBN 9788492811526. Pàgs. 24-25.

## Enllaços externs

* Sant Llorenç del Munt: Alzina de l'Ermita de les Arenes (català)
* Facebook (català)
# Băbeni

Băbeni és una ciutat situada al comtat de Vâlcea (Romania).
La ciutat, elevada a aquest estat el 2002, administra sis pobles: Bonciu, Capu Dealului, Pădurețu, Români, Tătărani i Valea Mare. Es troba a la regió històrica d'Oltènia.
Segons el cens de 2011, té 8451 habitants, mentre que en el cens de 2002 tenia 9475 habitants. La majoria de la població és d'ètnia romanesa (90,86%), amb una minoria de gitanos (4,06%). La majoria dels habitants són cristians de l'Església Ortodoxa Romanesa (94,2%).

## Fills il·lustres

* Romany Marie

## Referències

* ↑ «Recensământul Populației și al Locuințelor 2002 - populația unităților administrative pe etnii». Arxivat de l'original el 2013-10-14. [Consulta: 6 agost 2013].
# Hollywood Hills

Hollywood Hills és una regió de Los Angeles als Estats Units. L'àrea no té reconeixement de districte o veïnatge per la ciutat, però sí que és reconeguda pels angelins i és considerada part del districte de Hollywood. És així com es coneix tota la zona que s'estén des dels districtes de Los Feliz fins Woodland Hills i Bel Air, al sud de Studio City i en la Vall al nord de Hollywood.
És una zona que, al voltant de Mulholland Drive i Laurel Canyon, emergeix entre els turons esquitxada de cases acolorides.
En aquesta regió de Hollywood hi ha el Parc Griffith, el Hollywood Sign i l'Observatori Griffith. A més, és coneguda per ésser on hi ha la residència d'actors rics i famosos, com Jennifer Lopez, Ben Affleck, Brad Pitt i Britney Spears, entre d'altres.

## Referències

* ↑ "Central L.A.," Mapping L.A., Los Angeles Times
* ↑ "Hollywood," Mapping L.A., Los Angeles Times
* ↑ "San Fernando Valley," Mapping L.A., Los Angeles Times
* ↑ The Thomas Guide, 2006, pages 563 and 593

## Enllaços externs

* Los Angeles Times
* Los Angeles Times Hollywood Hills: mapa i estadístiques de crims
# Lacuna Coil

Lacuna Coil és un grup de gothic metal de Milà, Itàlia. El grup es va formar el 1996 i es coneixia originalment com Ethereal. El 1990 van gravar el seu primer àlbum, In a Reverie.

## Discografia
### Àlbums

* In a Reverie (1999)
* Unleashed Memories (2001)
* Comalies (2002)
* Karmacode (2006)
* Shallow Life (2009)
* Dark Adrenaline (2012)
* Broken Crown Halo (2014)
* Delirium (2016)
* Black Anima (2019)
* Sleepless Empire (2025)

### EPs

* Lacuna Coil (1999)
* Halflife (2000)

### Singles

* Heaven's a Lie (2002)
* Swamped (2004)
* Our Truth (2006) (#40 UK, #36 US Mainstream Rock)
* Enjoy the Silence (2006) (#41 UK)
* Closer (2006) (#5 UK Rock Singles)
* Within Me (2007) (#44 Italy)
* Spellbound (2009)
* I Like It (2009)
* I Won't Tell You (2010)
* Trip The Darkness (2011)
* Fire (2012)

### DVDs

* Visual Carma (Body, Mind & Soul) (2008)

## Referències

* ↑ http://www.allmusic.com/album/in-a-reverie-r417320/review

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
# Alzina del Mas de Borbó

L'Alzina del Mas de Borbó és un arbre monumental que es troba al terme municipal de l'Aleixar, al Baix Camp, vora el Camí de Reus a Prades, poc abans d'arribar al Coll de la Batalla, a uns set quarts d'hora de Reus i a la vora del Mas de Borbó.
L'arbre, una alzina (Quercus ilex subsp. ilex), té una alçària d'11 metres, un gruix de la soca d'uns 750 centímetres de circumferència a un parell de pams de terra i un perímetre de brancatge d'un diàmetre de 24 metres. És inclòs a la Llista d'arbres monumentals de Catalunya.
L'any 2008, un fortíssim vendaval va afectar especialment el Baix Camp, l'Alt Camp i la Conca de Barberà. Els remolins i regolfades van provocar nombrosos desperfectes als boscos de la zona i concretament a l'alzina que es va veure afectada en algunes de les seves branques.
Les excepcionals dimensions d'aquest exemplar han provocat l'admiració general ja des de temps antics. És molt popular al poble de l'Aleixar perquè era un dels llocs preferits per anar a fer-hi la típica berenada de Dijous Gras. La gent de Reus hi tenia tirada a anar-hi a fer dinades. La referència escrita més antiga podria ser la d'un cadastre de 1733 on apareix esmentada com a "Alzina Grossa". Actualment l'alzina està protegida per una tanca.

## Referències

* ↑ Amigó, Ramon. Materials per a l'estudi dels noms de lloc i de persona, i renoms, del terme de Reus. Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 1988, p. 106. ISBN 8486387655.
* ↑ «Alzina del Mas de Borbó». Parcs naturals de Catalunya. Arbres monumentals. Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2019-02-12. [Consulta: 27 setembre 2015].
# Salt atlètic

El salt atlètic comprèn les proves de l'atletisme on l'objectiu és realitzar un salt de diferents maneres segons la prova més alt o llarg.

## Salt d'alçada

    Vegeu Salt d'alçada

### Tècnica

L'atleta realitza un carrera curvilínia en forma de "J" fins a arribar al llistó, que saltarà fent la batuda amb la cama contrària de la direcció del salt i arquejant l'esquena.

### Marques

El rècord del món masculí el té Javier Sotomayor amb 2 metres 45 centímetres. El rècord femení va a càrrec de Stefka Kostadínova amb una marca de 2 metres i 5 centímetres.

## Salt amb perxa

    Vegeu Salt amb perxa

### Tècnica

L'atleta s'ajuda d'una perxa de fibra de vidre o de carboni d'uns 5 metres de llargada per superar el llistó del saltòmetre. El saltador, després d'una cursa d'uns 40 metres, recolzant la perxa en un caixetí reglamentari i agafant-la amb les mans, intenta de superar el llistó passant primer les cames, després el cos i finalment els braços, prèviament havent deixat anar la perxa. L'atleta acaba la prova eliminat després del tercer intent fallit.

### Marques

El rècord mundial masculí és de 6’16 metres per Lavillenie, i el femení de 5 metres per Ielena Issinbaieva.

## Salt de llargada

    Vegeu Salt de llargada

### Tècnica

L'atleta corre uns 40 m fins a la taula de batuda, enterrada al mateix nivell de la pista (d'1,22 m de llargada per 0,20 m d'amplada), i, sense trepitjar-la, efectua un salt en extensió sobre la zona de caiguda coberta de sorra (fossat de sorra); la llargada del salt és amidada des del final del llistó d'impuls fins a la marca més propera deixada per l'atleta.

### Marques

El rècord mundial masculí és de 8,95 metres (1991), assolit per M. Powell (EUA), i el femení és de 7,52 metres (1988), assolit per G. Čistjakova (URSS).

## Triple salt

    Vegeu Triple salt

### Tècnica

L'atleta, després d'una cursa d'impuls fins a la taula de batuda, salta sobre el mateix peu amb què ha efectuat la impulsió i, a continuació, ho fa sobre l'altre peu per caure amb tots dos peus sobre la zona de recepció, situada a uns 13 m de distància.

### Marques

El rècord mundial masculí és de 18,29 metres (1995), assolit per J. Edwards (Gran Bretanya) i, per al femení, de 15,50 m, assolit per I. Kravets (Ucraïna) el 1995.
# Băile Govora

Băile Govora (o simplement Govora) és una ciutat termal romanesa al comtat de Vâlcea, al voltant de 20 km al sud-oest de Râmnicu Vâlcea i a l'oest del riu Olt, a la regió històrica d'Oltènia.
Entre les característiques més destacades de la ciutat (al costat de les seves fonts minerals, recomanades per a diverses malalties) hi ha l'abadia de Govora (construïda al segle xv i consolidada per Matei Basarab i posteriorment per Constantin Brâncoveanu) i el proper monestir de Dintr-un lemn (XVI o Segle XVII; la llegenda del seu origen va ser registrada per Pau d'Alep).
L'abadia de Govora va ser el lloc on Matei Basarab va introduir la primera impremta a Valàquia - on es va publicar el primer codi de lleis escrit en romanès, Pravila de la Govora, el 1640.
La ciutat administra tres pobles: Curăturile, Gătejești i Prajila.

## Referències

* ↑ Vladimirescu, Băile Govora; certificate; certificate. «Băile Govora, Vâlcea, Romania - City, Town and Village of the world» (en anglès). [Consulta: 29 setembre 2021].

## Enllaços externs

* Enllaç directe del spa Baile Govora: lloc del spa Băile Govora
* Lloc turístic romanès: Băile Govora i el monestir Dintr-un lemn
* (en romanès) Llocs turístics del comtat de Vâlcea: Băile Govora
# Algicultura

L'algicultura és un tipus d'aqüicultura que correspon al conreu sota condicions controlades d'algues.
La majoria de les algues que es cultiven entren dins la categoria de microalgues (també anomenades fitoplàncton micròfits o algues planctòniques). Les macroalgues anomenades vulgarment algues també tenen usos comercials i industrials però per la seva mida gran i els seus requeriments mediambientals específics que necessiten per a créixer no estan encara cultivades extensivament.
Les algues produeixen additius per l'alimentació, fertilitzants, bioplàstics, tints, colorants, productes farmacèutics, control de la contaminació, biocombustible i altres.

## Referències

* ↑ Arxivat 2013-11-22 a Wayback Machine. Arxivat 2013-11-22 a Wayback Machine. Arxivat 2013-11-22 a Wayback Machine. Arxivat 2013-11-22 a Wayback Machine. Arxivat 2013-11-22 a Wayback Machine. Arxivat 2013-11-22 a Wayback Machine. Arxivat 2013-11-22 a Wayback Machine. Arxivat 2013-11-22 a Wayback Machine. Arxivat 2013-11-22 a Wayback Machine. Arxivat 2013-11-22 a Wayback Machine. Arxivat 2013-11-22 a Wayback Machine. Arxivat 2013-11-22 a Wayback Machine. Arxivat 2013-11-22 a Wayback Machine. Arxivat 2013-11-22 a Wayback Machine. Arxivat 2013-11-22 a Wayback Machine. Arxivat 2013-11-22 a Wayback Machine. «Algen als Biogassubstrat»(alemany) Arxivat 2013-11-22 a Wayback Machine., Holzmachen Magazin, novembre de 2011 (en català: Algues com a substrat de biogàs)

## Enllaços externs

* Algaculture a Curlie
* Photobioreactors : Scale-up and optimisation PhD thesis Wageningen UR.
* Research on algae within Wageningen UR
# Acció d'Alpens

L'acció d'Alpens fou un fet d'armes de la Tercera guerra carlina, per la qual les forces carlines de l'Infant Alfons i de Savalls derrotaren la columna republicana del brigadier Cabrinetty, que hi perdé la vida, els dies 9 i 10 de juliol del 1873. Com a conseqüència de l'acció, el poble d'Alpens fou pres per la facció carlina, que en gran part era ja conformada per locals alpensins i lluçanencs.

## Transcurs de la batalla

A l'entorn d'Alpens, els carlins havien aplegat forces de les partides de Savalls, Huguet, Camps, Miret i d'altres. En total sumaven un miler de combatents. Unitats experimentades i coneixedores del terreny. Els carlins varen situar tiradors d'elit al campanar de la població.
Els liberals van arribar al poble cap a les vuit del vespre. Cabrinetty no sospitava l'emboscada i morí en els primers intercanvis de trets. Les tropes republicanes varen plantar cara sense comandament durant vuit hores en plena nit. Duríssims combats que van deixar més d'un centenar de morts, la majoria liberals, al so dels valsos i les marxes militars interpretades per un grup de músics carlins. Alguns republicans varen poder escapar, però els carlins feren presoners 900 soldats. També aconseguiren un abundant botí, en armes, munició i 10.000 duros.

## Referències

* ↑ Hernàndez, 2004, p. 142.

## Bibliografia

* Hernàndez, Francesc Xavier. Història Militar de Catalunya - Vol. IV: Temps de revolta. Barcelona: Rafael Dalmau, 2004. ISBN 978-8423206735.
* de Portugal, Maria de les Neus. Mis Memorias. Sobre nuestra campaña en Cataluña en 1872 y 1873 y en el Centro en 1874. Primera parte, de 21 Abril 1872 a 31 Agosto 1873 (en castellà). Madrid: Espasa-Calpe, S. A., 1934.
# Alzira Futbol Sala

L'Alzira Futbol Sala és un club esportiu de futbol sala fundat el 1985 a Alzira.

## Referències

* ↑ «Family Cash liderará el proyecto del Alzira FS en Segunda División» (en castellà). [Consulta: 11 desembre 2023].
* ↑ Vicente Belda, José. «L'Alzira FS es queda a un pas de repetir victòria», 09-12-2023. [Consulta: 11 desembre 2023].
* ↑ Chordà, David. «El Alzira FS cierra la primera vuelta sin ganar ante su público» (en castellà), 11-12-2023. [Consulta: 11 desembre 2023].