OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ainhoa Aznárez Igarza

Ainhoa Aznárez Igarza (Pamplona, 4 d'agost de 1979) és una política navarresa. Va ser regidora del Partit Socialista de Navarra a l'Ajuntament de Pamplona (2003-2007) i va participar el 2014 en la creació de Podem Navarra. Des de juny de 2015 és presidenta del Parlament de Navarra per Podem.

## Biografia

Va néixer a Pamplona i actualment viu a Badoztain (Eguesibar). Va realitzar els seus estudis en castellà i basc a Pamplona i Sant Sebastià. És educadora infantil i ha estat treballant a l'escola infantil d'Egues de manera voluntària. Compaginava aquest voluntariat amb un treball a Volkswagen. Està involucrada en diferents col·lectius socials com l'Assemblea pel Canvi Social i la Junta Republicana d'Esquerres, Emagune o LGTB. Aznárez és una de les protagonistes del documental Mariposas en el hierro (2012) dirigit per la periodista Bertha Gaztelumendi que reuneix les veus de dones que han apostat per la pau i conjumina el testimoni de víctimes d'ETA, els GAL o la violència de gènere.

### Trajectòria política

Va militar en el Partit Socialista de Navarra i de 2003 a 2007 va ser regidora de l'Ajuntament de Pamplona per aquesta formació. El 2006 va participar en la creació d'Ahotsak (Veus), un col·lectiu format per dones activistes de diferents sensibilitats i diferents organitzacions polítiques en favor d'una solució dialogada i sense violència al conflicte basc que va néixer durant el procés de pau amb ETA del govern socialista de José Luis Rodríguez Zapatero, entre els noms del qual estaven Gemma Zabaleta (PSE), Jone Goirizelaia (Herri Batasuna), Kontxi Bilbao (Ezker Batua-Berdeak), Elixabete Piñol (PNB) i Nekane Altzelai (Eusko Alkartasuna). La seva presència en la plataforma va provocar que un grup de dones de la comissió executiva regional del Partit Socialista de Navarra demanessin a l'executiva la seva reprovació pública.
El 2007 va abandonar el PSN després de ser una de les veus crítiques del socialisme amb la decisió del PSOE de frustrar un govern amb Nafarroa Bai i Esquerra Unida presidit pel socialista Fernando Puras. El 2014 va participar en la formació de Podem Navarra. L'abril de 2015 va quedar en el cinquè lloc de les primàries de Podem Navarra per a la llista de les eleccions al Parlament Foral de Navarra, en la qual aquesta formació va aconseguir set escons. El 17 de juny de 2015 va ser elegida presidenta del Parlament de Navarra amb els vots de Geroa Bai, EH Bildu, Podem i Izquierda-Ezkerra.

## Referències

* ↑ «“Que nadie tenga miedo, este Parlamento va a dar más voz a la ciudadanía pero no va a haber ninguna revolución”». Notícias de Guipuzcoa, 22-06-2015. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 10 agost 2015].
* 1 2 3 4 5 6 Error en el títol o la url.«».

## Enllaços externs

* Lloc web de Mariposas en el hierro Arxivat 2015-10-07 a Wayback Machine. (castellà)
# Alan Davidson (autor)

Alan Davidson (1943) és un escriptor. Va començar la seva carrera d'escriptor editant Roy of the Rovers per a la revista britànica de còmics Tiger i aviat va contribuir amb les seves pròpies històries a altres còmics britànics i anuaris associats. Posteriorment va treballar per Oxfam. La seva primera novel·la infantil es va publicar el 1978.
La publicació d'A Friend Like Annabel (1983), una col·lecció d'històries humorístiques i clarament britàniques, inspirades en els seus propis fills, li van portar el reconeixement com a escriptor humorístic, comparant-lo amb Richmal Crompton. Van seguir quatre col·leccions de contes: Just Like Annabel, Even More Like Annabel, The New, Thinking Annabel i Little Yearnings of Annabel, amb l'estil lacònic de Davidson que explica la seva popularitat. Els drets van ser adquirits per una segona editorial i els cinc llibres reeditats en noves edicions, juntament amb les novel·les posteriors. Una d'aquestes, The Bewitching of Alison Allbright, va estar pendent d'imprimir-se durant gairebé vint anys.
Les col·leccions Annabel es van complementar en la dècada de 1990 amb un humor més britànic, incloent els llibres "molt divertits" però molt més joves, Catfoot i una novel·la còmica (per a totes les edats), Escape from Cold Ditch, una sàtira sobre les gàbies en bateria per gallines ponedores. presentant dibuixos de l'estil de John Richardson. Es va publicar una versió d'àudio, narrada per l'actriu Joanna Lumley. El llibre es va convertir en objecte d'una polèmica de llarga durada després del llançament de la pel·lícula Chicken Run: Evasió a la granja el juny del 2000, de la qual l'autor va al·legar plagi. Els tràmits judicials es van iniciar el 2003 però el cas no va arribar a judici.
El seu llibre més recent Light és considerat provocador i torna a la forma narrativa sincera de les seves primeres novel·les, més llargues. Davidson va treballar per Oxfam com a escriptor, parlamentari lobista i editor del seu diari, Oxfam News. El 1990, com a autor, va ser nomenat Fellow of English Poets, Essayists and Novelists (PEN Club Internacional), exercint en el seu Comitè Executiu diversos anys i subsegüentment en el Comitè d'Escriptors a la Presó.
Molts dels seus llibres per nens han estat reeditats en e-format.

## Referències

* ↑ Mary Sullivan, The Guardian, 5 June 1984
* ↑ Gerald Haigh, The Times Educational Supplement, 7 June 1985
* ↑ Stephanie Nettell, The Guardian, 8 October 1988: "A welcome re-issue of this junior psychological thriller about the awesome power of wish fulfilment. Also re-issued, the Davidson-we-know's sparkling Annabel comedies."
* ↑ Junior Bookshelf UK October 1995
* ↑ Author cries fowl over Chicken Run, Pravina Patel, The Mail on Sunday, 25 June 2000
* ↑ Feathers fly in Chicken Run row, Vanessa Thorpe, The Observer, 18 March 2001
* ↑ Chicken Run makers sued for 'plagiarism', The Guardian, 27 June 2003, accessed 1 June 2007
* ↑ Riveting Reads (Books for ages 12 - 16) London 2006 School Library Association
# Orazio Cosentino

Orazio Cosentino (Catània, Sicília, 1871 - Milà, 1938) fou un tenor italià.
Va cantar en el cor de la ciutat i va fer el seu debut el 1890 al Vittorio Emanuele de Messina com a Laerzio a Amleto. El 1891 va aparèixer com a Alvaro a L'Africaine al Bellini de Catània i el 1893, novament al Bellini, com a Arturo a Lucia di Lammermoor. Va continuar els estudis a Milà i el 1896 va començar un repertori més dramàtic que es convertiria en un dels pilars de la seva carrera, que va durar almenys fins al 1914. El 1895, Cosnetino va fer el seu debut com a Enzo a La Gioconda en el Sociale d'Udine.
Va cantar per tot Itàlia, incloent el Costanzi de Roma, el Teatro Regio de Torí i La Fenice de Venècia, així com al Gran Teatre del Liceu de Barcelona, Portugal i Amèrica del Sud. També va cantar a la Ciutat de Mèxic i San Francisco.

## Referències

* ↑ Biografia a lavoceantica.it

## Enllaços externs

* Treballs per o sobre Orazio Cosentino Arxivat 2022-11-23 a Wayback Machine. en biblioteques (catàleg WorldCat) (anglès)
# Citrat de cafeïna

El citrat de cafeïna, és un medicament usada per tractar la manca de respiració en els nadons prematurs. Específicament es proporciona en nadons que han nascut amb menys de 35 setmanes de gestació o amb un pes de menys de 2 quilos. Es dona via oral o per injecció intravenosa.
Els efectes secundaris poden incloure problemes d'alimentació, augment de la freqüència cardíaca, baix nivell de sucre en la sang, enterocolitis necrotitzant i problemes renals. És una sal citrat de la cafeïna. El citrat de cafeïna és de la fàmilia de medicaments coneguda com a xantina. Funciona estimulant els centres respiratoris del cervell.
La cafeïna va ser descoberta el 1819.

## Fabricació

Simplement combinant cafeïna anhidre amb àcid cítric monohidrat i citrat de sodi dihidrat.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Caffeine; Caffeine and Sodium Benzoate Injection; Caffeine Citrate». The American Society of Health-System Pharmacists. Arxivat de l'original el 5 novembre 2017. [Consulta: 8 desembre 2016].
* 1 2 3 [13 desembre 2016] WHO Model Formulary 2008. World Health Organization, 2009, p. X. ISBN 9789241547659 [Consulta: 8 desembre 2016].
* ↑ Donn, Steven M.; Sinha, Sunil K. [2016-12-30]. Manual of Neonatal Respiratory Care (en anglès). Springer Science & Business Media, 2012, p. 457. ISBN 9781461421559.
* ↑ Brown, Nathan [2016-12-29]. In Silico Medicinal Chemistry: Computational Methods to Support Drug Design (en anglès). Royal Society of Chemistry, 2015, p. 20. ISBN 9781782621638.

## Enllaços externs

* in the NCI Metathesaurus
# Pugó verd del préssec

El pugó verd del presseguer (Myzus persicae) és una espècie d'hemípter esternorrinc de la família Aphididae. És una de les plagues més significatives del presseguer als quals els minva el creixement, tot enrotllant de les fulles i matant diversos teixits. També actua de vector de virus de les plantes com el virus del mosaic sever (PVY) i l'enrotllat de la creïlla (PLRV) i diversos virus de mosaic.
Aquest pugó es troba a tot el món i es beneficia, en les zones d'hiverns freds, de la presència d'hivernacles.

## Descripció i biologia

Els adults d'aquest pugó apareixen a l'estiu i fan 1,8 a 2,1 mm de llargada; el cap i el tòrax són negres, i l'abdomen verd groguenc amb una taca negra a la part de darrere. N'hi ha dues subespècies: Myzus persicae nicotianae i Myzus persicae persicae.
Tenen reproducció asexual i els adults pareixen nimfes a gran varietats de plantes com les cols, patates i altres solanàcies i altres incloent plantes adventícies com Chenopodium album i Amaranthus retroflexus. Pot tenir 20 generacions a l'any. Quan la temps es fa més fred es reprodueixen sexualment i ponen ous en l'escorça de plantes del gènere Prunus.

## Mesures agronòmiques

Entre els seus enemics naturals hi ha depredadors i parasitoides incloent coleòpters com les marietes (Adalia bipunctata, A. decempunctata, Coccinella septempunctata i Scymnus spp.), també heteròpters antocòrids dels gèneres Orius i Anthocoris; neuròpters, com crisòpids dels gèneres Chrysopa i Chrysoperla, sírfids com Syrphus, Scaeva, Episyrphus, dípters cecidòmids com Aphidoletes, parasitoides dels àfids com Aphidius, i petites vespes parasitoides bracònids. També són colonitzats i matats per fongs patògens d'insectes de l'ordre entomofthorals.
La lluita química és senzilla d'efectuar perquè són insectes xucladors poc mòbils.

## Galeria

* Femella alada
* Colònia sobre un presseguer
* Pugó verd del préssec mort pel fong Pandora neoaphidis (Escala= 0,3 mm)

## Referències

* ↑ ITIS (anglès)
* 1 2 Catalogue of Life (anglès)
* 1 2 3 4 5 6 Capinera, John L. «Featured creatures:». University of Florida website - Department of Entomology and Nematology. University of Florida, 2005, October. [Consulta: 7 setembre 2009].
* ↑ Response of Aphidius matricariae haliday (Hym.: Aphidiidae) from mummified Myzus persicae Sulzer (Hom : Aphididae) to short term cold storage
# Punt lambda

El punt lambda, denotat per $T_{\lambda }$, és la temperatura —aproximadament 2,7 K— sota la qual l'heli passa d'una fase de líquid normal (heli I) a un superfluid (heli II).Sent més precisos, existeix un punt lambda inferior a 2,172 K i una pressió de 0,0497 atm i un altre punt lambda superior a 1,76 K a 29,8 atm.
El nom d'aquest paràmetre prové del fet que en una gràfica on s'il·lustra la calor específica de l'heli en funció de la temperatura, aquesta pren una forma que sembla la de la lletra grega lambda.
El 1927, el físic holandès W. H. Keeson va descobrir que quan l'heli aconseguia una temperatura de 2,7 K, el seu calor específic tenia un valor màxim en forma de bec. Això indicava que en aquest punt succeïa un canvi de fase.
A temperatures menors que $T_{\lambda }$ l'heli líquid perd tota viscositat, de tal manera que pot escapar pels porus microscòpics del seu contenidor, així com reptar per les parets d'aquest. També sota aquesta temperatura desapareix el fenomen de l'ebullició.

## Referències

* ↑ Keeson, W.
* ↑ Kapitza, P. (1938), «Viscosity of Liquid Helium below the λ-Point», Nature, 141, 74.

## Enllaços externs

* What is superfluidity? Arxivat 2013-09-27 a Wayback Machine. (anglès)
# Quarsomonzonita

Les quarsomonzonites o adamelites són roques ígnies plutòniques que presenten un contingut de quars entre el 5 i el 20%, mentre que l'índex feldespàtic es troba entre un 35 i un 65%. El feldespat que es troba present en aquestes roques és feldespat alcalí i plagioclasa.
Les quarsomonzonites presenten habitualment textures fanerítiques a porfirítiques i són fèlsiques. La plagioclasa que presenten té composicions intermèdies o sòdiques (andesita-oligòclasi). Els minerals màfics presents a la roca són principalment biotita i/o hornblenda. L'equivalent volcànic d'aquesta roca és la quarsolatita. Els pòrfirs quarsomonzonítics són sovint associats a mineralitzacions de coure.

## Referències

* ↑ Classificació de les roques ígnies:Classificació modal-I(Descripció QAP)
* ↑ «Classification of Igneous Rocks». Arxivat de l'original el 2011-09-30. [Consulta: 29 març 2016].
* ↑ Titley, Spencer R. and Carol L. Hicks, Geology of the Porphyry Copper Deposits, University of Arizona Press, 1966, p. 35
# Krakowiak

La krakowiak és una dansa polonesa ràpida i asincopada de Cracòvia i la Petita Polònia. És una de les cinc danses nacionals de Polònia: polonesa, masurca, kujawiak, karakowiak i oberek. Es va fer popular en els salons de ball de Viena (Krakauer) i a París (Cracovienne) on, al costat de la polonesa i la masurca, va canalitzar la sensibilitat romàntica de suport cap a la pintoresca, llunyana i oprimida nació polonesa a mitjans del segle xix. Una krakoviak apareix en l'òpera Una vida pel Tsar de Mikhail Glinka (1836).
La primera krakoviak impresa va aparèixer en l'àlbum per a piano de Franciszek Mirecki, "Krakowiaks oferides a les Dames de Polònia" (Varsòvia, 1816). Frédéric Chopin va escriure una krakowiak concertant molt intensa: Rondó a la Krakowiak (1828) que va aconseguir en el seu moment un enorme èxit, tant a Varsòvia com a Viena.

## Referències

* ↑ http://www.usc.edu/dept/polish_music/dance/oberek.html
* ↑ AA. VV. (1997): Piano classics. Guía de la audición, Barcelona.
# Nikolai Kotxin

Nikolai Kotxin (rus: Николай Евграфович Кочин) (Sant Petersburg, 6 de maig de 1901 $^{(Julià)}$ - Moscou, 31 de desembre de 1944) va ser un matemàtic i físic teòric soviètic.
En completar els estudis secundaris el 1918, es va matricular a la universitat de Sant Petersburg, però l'any següent, a més de morir el seu pare, va ser mobilitzat per l'Exèrcit Roig per combatre a la Guerra Civil Russa. Va participar en les batalles de Gattxina i Yamburg contra l'exèrcit Blanc comandat per Nikolai Iudénitx; i, després d'estar un temps a l'acadèmia de cadets, va participar en la repressió de la revolta de Kronstadt. El 1922, un cop pacificat el país, va reprendre els seus estudis universitaris. Es va graduar el 1923 i va obtenir el doctorat el 1925. Des de 1924 va ser professor de la universitat de Sant Petersburg fins que el 1934 es va traslladar a Moscou, on va ser professor de la universitat Estatal de Moscou fins a la seva mort el 1944 per un càncer.
Els seus treballs més importants van ser meteorologia i en teoria de les ones d'aigua. Va ser el marit de la coneguda matemàtica Pelagueia Polubarínova-Kótxina.

## Referències

* ↑ Полубаринова-Кочина, 1993, p. 12.
* ↑ Anònim, 2001, p. 175.
* ↑ Синкевич, 2020, p. 219.
* ↑ Полубаринова-Кочина, 1993, p. 15.
* ↑ Anònim, 2001, p. 176-177.

## Bibliografia

* Anònim «Nikolai Yevgrafovich Kochin (on the 100th anniversary of his birthday)» (en anglès). Journal of Applied Mathematics and Mechanics, Vol. 65, Num. 2, 2001, pàg. 175-178. DOI: 10.1016/S0021-8928(01)00021-1. ISSN: 0021-8928.
* Синкевич, Галина. Математический Петербург. История. Наука. Достопримечательности (en rus). ЛитРес, 2020. ISBN 978-5-98368-134-7.
* Полубаринова-Кочина, Пелагея Яковлевна. «.». A: Николай Евграфович Кочин (en rus). Физико-математическая литература, 1993. ISBN 5-02-014931-4.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «Nikolai Kotxin» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Grigorian, A.T. «Kochin, Nikolai Yevgrafovich». Complete Dictionary of Scientific Biography, 2008. [Consulta: 26 abril 2021]. (anglès)
* Козлова, B.B. «Kochin Nikolai Evgrafovich». Steklov Mathematical Institute, 2009. [Consulta: 26 abril 2021]. (rus)
# Agència de Haraoti

L'agència de Haraoti fou una agència política de Rajputana que va existir del 1821 al 1876. El nom Haraoti vol dir País dels Hara; els hara eren un clan rajput que dominava a Bundi i Kotah. El primer agent polític d'Haraoti fou nomenat el 1818 (quan es va signar el tractat de protectorat amb Bundi, uns mesos després del de Tonk) però l'agència no fou establerta fins al 1821. Fins al 1876 un agent polític va exercir control sobre els estats de Bundi i Kotah amb el nom d'"Agent polític d'Haraoti". El 1876 es va nomenar un agent separat per a Kotah i Jhalawar, mentre l'agent d'Haraoti assolia el nom d'agent d'Haraoti-Tonk.

## Referències

* Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
* Wilson Hunter, Sir William; Sutherland Cotton, James; Sir Richard Burn, Sir William Stevenson Meyer. Great Britain India Office. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Oxford: Clarendon Press, 1908.
# Kutama

Els kutama o ketama (amazic: Iktamen) foren un dels grans grups amazics. Al segle viii, ocupaven la regió al nord de Constantina, entre els Aures i la mar, amb les ciutats principals d'Ikdjan, Setif, Baghaya, Ngaous (Nikawus), Tiguits (Tikist), Mila, Constantina, Skikda, Djidjelli, Bellezma i tota la regió de la Petita Cabília. La seva llengua nacional els feia descendents dels himiarites i l'ancestre epònim era Katam ibn Bernes, que va tenir dos fills, Gharsen i Issuda, dels quals descendeixen totes les tribus kutama. Potser són els Koidamousii del geògraf grec Ptolemeu.
Quan Ubayd-Al·lah es va proclamar mahdí, els seus agents van convèncer alguns pelegrins kutama que eren a la Meca que es van convertir a les doctrines ismaïlites; el convers més destacat fou Musa, xeic dels Sakyan, un clan dels djamila (de Mila). El daï ('missioner') Abu-Abd-Al·lah aix-Xií, un fidel del mahdí, va venir a establir-se a Ikdjan i s'hi va poder mantenir tot i els esforços dels aglàbides i des d'allí va poder estendre les seves conquestes i alliberar el mahdí que estava presoner a Sigilmasa; per tant, la fundació del Califat Fatimita fou feta mercès al suport dels kutama, que mai abans havien jugat cap paper polític. Foren els kutama els qui van donar als fatimites els mitjans per conquerir Egipte, però els esforços que van haver de fer estaven per damunt de la seva potència i els que van restar a Ifríqiya es van haver de sotmetre als senyors locals i els d'Egipte es van dispersar. No va passar gaire temps que la seva adhesió a l'ismaïlisme va començar a ser mal vista i fins i tot una tribu, els sedwikish, van renegar del seu origen kutama. L'ismaïlisme fou abandonat.
Avui dia, hi ha poblacions d'origen kutama a Djurdjura (els zuwawa), Djidjelli i la Petita Cabília.

## Referències

* ↑ Registre des Provinces et Cités d'Afrique, éd. et trad. S. Lancel, in Victor de Vita, Belles Lettres, Paris, 2002, p. 270, Sitif., n° 29. Ptolémée, Géographie, IV, 2, 5, éd. C. Müller.
* ↑ Virani, Shafique N. The Ismailis in the Middle Ages: A History of Survival, A Search for Salvation (Nova York: Oxford University Press, 2007), 47.
* Ibn Khaldoun, Histoire des Berbères et des dynasties musulmanes de l'Afrique septentrionale, 1852, en línia a Google Llibres, aquí i i aquí.

## Bibliografia

* Laporte, Jean-Pierre. «Ketama, Kutama». A: Encyclopédie berbère. XXVII, 2005, p. 4179-4187.
# Acadèmia de Tolosa

L'Acadèmia de Tolosa de Llenguadoc és una circumscripció educativa, administrada per un Rector. Reagrupa els conjunts educatius dels departaments de l'Ariège (09), de l'Aveyron (12), de l'Haute-Garonne (31), del Gers (32), del Lot (46), dels Hautes-Pyrénées (65), del Tarn (81) i de Tarn-et-Garonne (82). El rectorat és situat a Tolosa.

## Enllaços externs

* Indret oficial de l'Acadèmia de Tolosa (francès)
# Remdesivir

El remdesivir és un nou fàrmac antiviral de la companyia Gilead Sciences, de la classe dels anàlegs dels nucleòtids, específicament un anàleg d'adenosina, que interfereix en la replicació de l'ARN. Se'n n'estudia la utilitat per la COVID-19. Estudis in vitro van trobar activitat antiviral contra alguns virus de l'ARN com els coronavirus (inclosos els virus MERS i SARS).
S'administra per via endovenosa.

## Història

El remdesivir es va desenvolupar originalment per tractar la malaltia pel virus de l'Ebola i les infeccions per virus de Marburg, però va resultar poc efectiu contra aquestes infeccions víriques.
S'hi fan proves com a tractament específic per la COVID-19, i ha estat autoritzat per la Food and Drug Administration (FDA) dels Estats Units per a tractament d'urgència per als hospitalitzats greus amb aquesta malaltia.
Gilead va cercar i obtenir l'estatus de fàrmac orfe per a remdesivir de l'FDA el 23 de març del 2020. Aquesta disposició està destinada a fomentar el desenvolupament de fàrmacs que afectin menys de 200.000 nord-americans. Això atorga drets de monopoli legal reforçats i ampliats al fabricant, juntament amb les renúncies a impostos i taxes governamentals. Remdesivir és un candidat a tractar la COVID-19; quan es va atorgar l'estatus, menys de 200.000 nord-americans tenien la COVID-19, però els nombres s'enfilaven ràpidament a mesura que la pandèmia de COVID-19 arribava als Estats Units, i aviat va passar el llindar dels 200.000. Remdesivir va ser desenvolupat per Gilead amb més de 79 milions de dòlars en finançament del govern dels Estats Units. Després d'afrontar fortes reaccions, Gilead va abandonar l'estatus de fàrmac orfe pel remdesivir el 25 de març. Gilead conserva les patents de vint anys de remdesivir a més de setanta països.

## Referències

* 1 2 3 «Current pharmacological treatments for COVID-19: what's next?». British Journal of Pharmacology, 4-2020. DOI: 10.1111/bph.15072. PMID: 32329520.
* 1 2 «Pharmacotherapy in COVID-19; A narrative review for emergency providers». The American Journal of Emergency Medicine, 4-2020, pàg. S0735-6757(20)30263-1. Arxivat de l'original el 2020-05-02. DOI: 10.1016/j.ajem.2020.04.035. PMC: 7158837. PMID: 32336586 [Consulta: 1r maig 2020].
* 1 2 «Remdesivir EUA Letter of Authorization».
* ↑ «Remdesivir». [Consulta: 30 abril 2020].
* ↑ «'Solidarity' clinical trial for COVID-19 treatment». World Health Organization, 27-04-2020. [Consulta: 1r maig 2020].
* 1 2 «FDA Grants Experimental Coronavirus Drug Benefits For Rare Disease Treatments». NPR, 24-03-2020 [Consulta: 24 març 2020].
* 1 2 3 «'This Is a Massive Scandal': Trump FDA Grants Drug Company Exclusive Claim on Promising Coronavirus Drug». Common Dreams, 24-03-2020.
* ↑ «Don't Let Big Pharma Make a Killing by Profiteering Off COVID-19 Treatments». , 25-03-2020.
* ↑ «No profiteering on COVID-19 drugs and vaccines, says MSF».
COVID-19 i la Pandèmia de COVID-19 :
Als Països Catalans :
Salut :
# Königswartha

Königswartha (alt sòrab: Rakecy) és un municipi alemany que pertany a l'estat de Saxònia. Es troba a 20 kilòmetres al nord de Bautzen. El 1884 el 87% de la població eren sòrabs.

## Divisió

Comprèn els llogarets de:
* Caminau (Kamjenej), 97 h.
* Commerau (Komorow), 281 h.
* Entenschenke (Kača Korčma), 30 h.
* Eutrich (Jitk), 95 h.
* Johnsdorf (Jeńšecy), 58 h.
* Königswartha (Rakecy), 2541 h.
* Neudorf (Nowa Wjes), 77 h.
* Niesendorf (Niža Wjes), 39 h.
* Oppitz (Psowje), 232 h.
* Truppen (Trupin), 83 h.
* Wartha (Stróža), 375 h.