OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Aston Martin Atom

L'Aston Martin Atom va ser un cupè de quatre places creat per l'empresa Aston Martin l'any 1939. El primer que es va veure va ser un prototip construït durant la Segona Guerra Mundial el qual presentava una estructura lleugera feta en alumini. Aquest prototip equipava el mateix motor de dos litres que el 15/98, però el 1944 va ser substituït pel nou motor de dos litres i 82 CV. L'Atom va tenir una vida molt activa pel que fa al seu desenvolupament durant els anys de guerra i en aquella època era considerat un cotxe modern. Va ser exhibit en museus francesos relacionats amb el món del motor i fins i tot va participar en una exposició del museu ubicat al circuit de Le Mans.

## Fitxa tècnica

| Motor | Quatre cilindres en línia |
| Cilindrada | 1970 CC |
| Distribució | 2 vàlvules per cilindre |
| Potència màxima | 82CV a 5000 RPM |
| Parell motor | 111.1 NM a 4500 RPM |
| Transmissió | Semiautomàtica de quatre velocitats |
| Tracció | Darrere |
| Acceleració 0-100 km/h | 19.6 segons |
| Velocitat màxima | 177 km/h |

## Referències

* ↑ «1942 Aston Martin Atom (concept)». Autmo Manufacturer, 20-01-2013 [Consulta: 17 maig 2013]. Arxivat 23 de gener 2013 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2013-01-23. [Consulta: 17 maig 2013].
* ↑ «The Atom]». astonmartins.com. [Consulta: 17 maig 2013].
* ↑ «SPECIFICATIONS: ASTON-MARTIN ATOM 2.0L - [1939]». autosnout.com. [Consulta: 17 maig 2013].
# Edifici Caixa Penedès (Figueres)

L'Edifici Caixa Penedès és un edifici del municipi de Figueres (Alt Empordà) que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

És un edifici situat en una cantonada al centre de la ciutat, amb la Rambla a davant. És un edifici de planta baixa i tres pisos, amb tres façanes que repeteixen la seva estructura i la seva ordenació. A la planta baixa trobem les obertures en arc rebaixat, i amb la façana arrebossada imitant un paredat de carreus. Els pisos superiors tenen dues obertures a cada façana amb una balconada correguda i emmarcades per una motllura que imita un guardapols. Una d'aquestes balconades continua a la façana del carrer Girona. La coberta de l'edifici és una terrassa, i al centre del mur que fa de barana sobresurt un cos amb més alçada amb una coberta.

## Referències

* ↑ «Edifici Caixa Penedès». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 25 gener 2015].
# Escut de la República Socialista Soviètica de l'Azerbaidjan

L'escut de la República Socialista Soviètica de l'Azerbaidjan va ser adoptat el 1937 pel govern de la República Socialista Soviètica de l'Azerbaidjan. L'escut d'armes està basat en l'escut d'armes de la Unió Soviètica.
L'emblema compta amb una torre de perforació que representa rics dipòsits de petroli de Bakú i, darrere d'ella, un sol naixent, de peu per al futur de la nació àzeri. La falç i el martell són un lloc prominent per sobre d'ella, mentre que l'estrella vermella (simbolitzant el "socialisme en els cinc continents") es troba a la part superior de l'emblema, per la victòria del comunisme i la "comunitat mundial socialista dels estats ". La vora exterior compta amb símbols de l'agricultura - blat i cotó.
L'eslògan a la bandera porta el lema estatal de la Unió Soviètica, ("Treballadors del món, uniu-vos!") Tant en els idiomes rus i àzeri. En azerbaidjanès, es diu "Бүтүн өлкəлəрин пролетарлары, бирлəшин!" (en l'actual escriptura azerbaidjanès Llatina: "Bütün ölkələrin proletarları, birləşin!").
El nom complet de la República Socialista Soviètica de l'Azerbaidjan s'explica tant en els idiomes rus i azerbaidjanès.
L'emblema va ser canviat en 1992 a l'actual emblema.

## Versions anteriors

* Escut de la República Federativa Socialista Soviètica de Transcaucàsia (1922-1923)
* Escut de la República Federativa Socialista Soviètica de Transcaucàsia (1923-1924)
* Escut de la República Federativa Socialista Soviètica de Transcaucàsia (1924-1930)
* Escut de la República Federativa Socialista Soviètica de Transcaucàsia (1930-1936)
* Emblema de la República Socialista Soviètica de l'Azerbaidjan (1931-1937)

## Vegeu també

* Escut de l'Azerbaidjan
* Bandera de la República Socialista Soviètica de l'Azerbaidjan

## Enllaços externs

* Escut de la República Socialista Soviètica de l'Azerbaidjan (anglès)
# Escarificació

L'escarificació és un procés traumàtic sobre la pell que resulta en la formació cicatrius a la pell. La paraula prové del llatí scarificare que significa fer incisions. Tanmateix el procés és usat com una forma d'ornamentar el mateix cos. Implica fer marques, imatges o paraules de forma permanent en la pell fent incisions superficials a la pell. Amb tot L'escarificació presenta un risc d'infecció. No només els materials per fer les ferides han de complir els requisits sanitaris sinó que les ferides s'han de mantenir netes amb solucions antisèptiques i higiene general
L'origen de l'escarificació és antic, a Àfrica, especialment a l'oest del continent, es practica molt. És part d'alguns ritus d'iniciació a la vida adulta. A Austràlia i Nova Guinea també es practica tradicionalment. A Occident, recentment, l'escarificació també té adeptes però en no ser tan popular com el tatuatge és difícil trobar operaris que les facin. En persones de pell fosca les cicatrius de l'escarificació es veuen millor que no pas els tatuatges, En el procés d'escarificació s'alliberen endorfines que donen un estat d'eufòria. També hi pot haver motivacions, religioses, socials i estètiques. No serveix el mateix mètode d'escarificació per a tothom. Hi ha dos mètodes principals: l'escarificació en relleu i l'escarificació creuada. La primera es fa simplement fent incisions a la pell, la segona aixecant una part de la capa superficial que envolta la pell totes aquestes ferides resten benignes (cutting). Encara hi ha un altre mètode que consisteix a cremar superficialment la pell (burning, o branding). A continuació de l'escarificació s'aplica un tractament per limitar el risc d'infecció i fer que les ferides cicatritzin normalment.

## Referències

* 1 2 «Brighton Journalism - The new craze in body modification». Arxivat de l'original el 2009-07-10. [Consulta: 14 gener 2011].
* ↑ «Daily Reveille - Scarification making its mark on society». Arxivat de l'original el 2010-12-13. [Consulta: 14 gener 2011].

## Enllaços externs

* Pictures of scarification in Africa - Features by Jean-Michel Clajot, Belgian photographer
* The Medical Museum: University of Iowa Health Care: Body Alterations
# Astor Place

L'Astor Place és una illa urbana del sud de Manhattan, a New York que és anterior a la instauració del pla hipodàmic de l'illa. Ha estat batejat en memòria de John Jacob Astor, arribat a New York el 1783 i va esdevenir en pocs anys l'home més ric del país. Va morir a l'edat de setanta-cinc anys el 1848, i va donar el seu nom al carrer alguns anys després.

## Referències

* ↑ The encyclopedia of New York City. New Haven, Conn.: Yale University Press, 1995, p. 64. ISBN 0-300-05536-6.
* ↑ Moynihan, Colin «The Cube, Restored, Is Back and Turning at Astor Place» (en anglès). The New York Times, 19-11-2005. ISSN: 0362-4331.

## Bibliografia complementària

* Moscow, Henry. The street book : an encyclopedia of Manhattan's street names and their origins. Nova York: Fordham University Press, 1990. ISBN 0-585-32371-2.
# Edifici Caixa de Pensions de Catalunya

L'Edifici Caixa de Pensions de Catalunya és una obra noucentista de Tarragona protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici de planta baixa, entresòl, quatre pisos i dues torres a cada cantó. De façana treballada en els angles, es combina amb fàbrica de rajol vist. Tot l'edifici té una tendència academicista que utilitza elements clàssics com els frontons a les llindes dels balcons i el remat de torres en els quatre costats, cobertes per una cúpula de pissarra. L'estil neoclàssic d'aquest edifici de proporcions considerables, ha caracteritzat la Rambla de Tarragona essent, juntament amb els números 2 i 103, els únics amb torre que es conserven al passeig.

## Referències

* ↑ «Edifici Caixa de Pensions de Catalunya». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 9 juny 2020].

## Enllaços externs

* «Edifici Caixa de Pensions de Catalunya». Mapa de recursos culturals. Diputació de Tarragona.
# Escut de les Comores

L'escut de les Comores, més aviat un emblema que no pas un escut heràldic, fou adoptat oficialment l'1 d'octubre de 1978 i combina els colors verd i blanc.
L'element central és l'Orde de la Mitja Lluna Verda, creat el 26 de febrer del 1965 pel cap de la Casa Reial de les Comores, encara en temps de la dominació colonial francesa. Es tracta d'una mitja lluna col·locada en sentit horitzontal i amb les banyes cap amunt (el que en heràldica s'anomena un muntant), carregada de quatre estrelles de cinc puntes i per damunt d'un sol radiant. La mitja lluna, un símbol tradicional de l'islam, i les estrelles, tantes com illes formen l'arxipèlag, apareixen també en blanc sobre verd a la bandera estatal.
Al voltant, l'antiga denominació oficial d'aquest estat insular: RÉPUBLIQUE FÉDÉRALE ISLAMIQUE DES COMORES en francès i جمهورية القمر الإتحادية الإسلامية (Jumhūriyyat al-Qumur al-Ittiḥadiyya al-Islāmiyya) en àrab, és a dir, «República Federal Islàmica de les Comores». Tot i que des de l'any 2001 l'Estat es diu oficialment «Unió de les Comores» i que la nova Constitució va adoptar una nova bandera, l'escut va romandre inalterat amb l'antiga denominació.
A la part exterior, dos rams de llorer, amb una cinta a sota on es pot llegir el lema nacional en francès: UNITÉ – JUSTICE – PROGRÈS («Unitat – Justícia – Progrés»).

## Referències

* ↑ Phaleristique.net – Orde de la Mitja Lluna Verda Arxivat 2014-05-24 a Wayback Machine. (francès)

## Vegeu també

* Bandera de les Comores

## Enllaços externs

* Presidència de la Unió de les Comores – Símbols de l'Estat Arxivat 2013-01-25 a Wayback Machine. (francès)
* Hubert Herald – Escut de les Comores (anglès)
# Angela Summers

Angela Summers (6 de novembre de 1964, Del Mar, Califòrnia) és una actriu porno i ballarina exòtica californiana. És membre del Saló de la Fama de l'AVN. Summers va protagonitzar més d'un centenar de pel·lícules entre 1990 i el 2000. Addicionalment va ser ballarina i el 1993 va aparèixer a la revista Hustler.

## Referències

* ↑ Jared Rutter «Anuncian los Ganadores de los Premios AVN del 2008». AVN, 12-01-2008 [Consulta: 13 gener 2008]. Arxivat 2010-03-30 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2010-03-30. [Consulta: 9 setembre 2016].
# Eschborn-Frankfurt 2022

L'Eschborn-Frankfurt 2022 fou la 59a edició de l'Eschborn-Frankfurt. Es disputà l'1 de maig de 2022 sobre un recorregut de 185 km. La cursa formava part de l'UCI World Tour 2022.
El vencedor final fou l'irlandès Sam Bennett (Bora-Hansgrohe), que s'imposà a l'esprint a Fernando Gaviria (UAE Team Emirates) i Alexander Kristoff (Intermarché-Wanty-Gobert Matériaux).

## Equips

Dinou equips van prendre part a la cursa: onze WorldTeams i vuit UCI ProTeams.

## Classificació final

Fonts: ProCyclingStats Cycling Quotient Cycling Archives :

## Referències

* ↑ «Sam Bennett gana con autoridad la batalla del sprint en Frankfurt» (en castellà), 01-05-2022. [Consulta: 6 maig 2022].
* ↑ «Startlist for Eschborn-Frankfurt 2022». [Consulta: 6 maig 2022].
# Edifici Cambra de la Propietat

L'Edifici Cambra de la Propietat o Casa Messeguer és un edifici al Barri Vell de Girona inclosa en l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Arquitectura

Edifici de planta rectangular en cantonada i amb pati a la part posterior. Presenta planta baixa i dues plantes pis desenvolupades a l'entorn d'un pati interior al que s'accedeix des de la planta baixa pel vestíbul de la porta principal.
Les façanes exteriors es formalitzen en obertures d'estructura vertical, balcó corregut al primer pis i balcons individuals a la planta superior. Aquests presenten baranes de ferro colat i llosana de pedra motllurada. Els paraments verticals són acabats amb un esgrafiat realitzat en la darrera rehabilitació, amb pedra de Girona marcant juntes horitzontals a nivell de planta baixa. La façana és rematada amb una cornisa perimetral i mènsules ornamentals. La coberta és de teula àrab.

## Història

L'edifici ocupa una cantonada del carrer Ciutadans, consolidat a partir del segle xv, quan hi construïren nombrosos casals nobles, després d'haver quedat inclosa aquesta zona dins les muralles medievals de la ciutat. La casa Messeguer, actual Cambra de la Propietat, presenta encara avui restes d'estructures romàniques, com una columna i capitell destinats a suportar una doble arcada de la qual encara queden restes a un costat.
A finals del segle xix l'edifici fou totalment transformat en les estructures exteriors, configurat les actuals façanes. En aquell moment, segons J. Marquès, s'enderrocà la façana del carrer dels Ciutadans, que presentava una porta amb dovelles, que fou aprofitada com a material de construcció a la façana lateral.

## Referències

* 1 2 3 «Edifici Cambra de la Propietat». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 28 febrer 2015].
# Escut de les Oluges

L'escut oficial de les Oluges. té el següent blasonament:
Escut caironat: de sinople, una creu plena d'or. Per timbre una corona mural de poble.

## Història

Va ser aprovat el 13 d'octubre de 1988.
La creu d'or sobre camper de sinople són les armes dels Oluja, senyors del castell del poble fins al segle xiv.

## Vegeu també

* Escuts i banderes de la Segarra

## Referències

* ↑ «ANUNCI relatiu a l'aprovació de l'escut heràldic del municipi de les Oluges.» (pdf). DOGC num. 1067, 13-10-1988. [Consulta: 23 juny 2010].
# Angus Gardner

Angus Gardner (24 d'agost de 1984) és un àrbitre professional de rugbi, representant de la Federació Australiana de Rugbi. Gardner, és, també un dels àrbitres que arbitren en el Super Rugby des de 2012.
Gardner fou designat membre del cos d'àrbitres encarregats de xiular els Campionat del món junior de Rugbi de 2012 i 2014, i fou l'encarregat de la semifinal de 2014. El seu debut SANZAR al SuperRugby fou a la temporada 2014. L'any 2015, fou designat com a membre del cos d'àrbitre de la Copa del Món de Rugbi de 2015, com a àrbitre auxiliar.

## Referències

* ↑ "IRB Junior World Championship 2012 Match Official appointments" Arxivat 2014-09-22 a Wayback Machine. (PDF 0,2 MB).
* ↑ "Gardner and O'Brien appointed to IRB 2014 JWC Fixtures" Arxivat 2014-08-22 a Wayback Machine..
* ↑ Mairs, Gavin «Rugby World Cup 2015: Referees named for showpiece event with Nigel Owens only Welshman and no Scots» (en anglès). The Telegraph, 07-04-2015 [Consulta: 2 setembre 2015].
# Iosif Boroş

Iosif Boroş (Săcele, 19 de març de 1953) és un jugador d'handbol romanès, ja retirat, que va competir durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Moscou, on guanyà la medalla de bronze en la competició d'handbol. Hi va jugar sis partits i marcà quinze gols. Quatre anys més tard, als Jocs de Los Angeles, guanyà novament la medalla de bronze. Hi va jugar sis partits i hi marcà catorze gols.
A nivell de clubs jugà al HC Minaur Baia Mare i des de 1990 ho va fer a Espanya.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Neculai Vasilcă». [Consulta: 24 desembre 2023].
* ↑ «Iosif Boros - Comitetul Olimpic si Sportiv Roman». [Consulta: 24 desembre 2023].
# Energia de Hartree

L'energia de Hartree (simbolitzada E$_h$) és la unitat d'energia del sistema d'unitats atòmiques, va rebre el seu nom en honor del físic anglès Douglas Hartree.
L'energia de Hartree és igual al valor absolut de l'energia potencial elèctrica del proti en estat fonamental. Això és gairebé dues vegades el valor absolut de l'energia d'enllaç (o de l'energia d'ionització) de l'electró del proti en estat fonamental, |W$_1$| (no és exactament el doble de l'energia d'ionització a causa de la limitada massa del protó (vegeu massa reduïda).
    $E_{h}={\hbar ^{2} \over {m_{e}a_{0}^{2}}}=m_{e}c^{2}\alpha ^{2}$
       = 4,359 744 17(75)x10$^{−18}$ J = 27,211 3845(23) eV = 2 Ry = 627,509 391 kcal/mol
on:
    $\hbar \$ és la constant de Planck,
    $m_{e}\$ és la massa en repòs de l'electró,
    $a_{0}\$ és el radi de Bohr,
    $c\$ és la velocitat de la llum al buit, i
    $\alpha \$ és la constant d'estructura fina.

## Vegeu també

* Constant de Rydberg
# Legió XXI Rapax

La Legió XXI Rapax (vint-i-unena legió 'depredadora') va ser una legió romana creada per August l'any 31 aC, segurament integrant soldats d'altres legions més antigues i incorporant-hi nous soldats itàlics.

## Història

És possible que lluités a la Hispania Tarraconensis participant a les guerres càntabres entre els anys 25 aC i 19 aC. L'any 15 aC era a Rètia, participant a les campanyes de Tiberi a Germània i tenia el campament a Augusta Vindelicorum (actual Augsburg).
Després del desastre militar de la batalla del bosc de Teutoburg, on van ser aniquilades les legions XVII, XVIII i XIX quan Armini cap dels queruscs va parar una emboscada als romans, es va enviar a la XXI Rapax al districte militar de Germània Inferior. Durant el temps que hi va ser, compartia el campament de Castra Vetera (Xanten) amb la Legió V Alaudae. Les dues legions van participar en les campanyes de Germànic Cèsar a l'inici del regnat de Tiberi.
L'any 21, una vexillatio formada per cohorts de la XXI Rapax i la XX Valeria Victrix va ser enviada a la Gàl·lia per lluitar contra una rebel·lió dels túrons, que es queixaven dels excessius impostos, dirigits pel seu cap Juli Sacrovir. L'any 45 va ser traslladada al campament de Vindonissa (Windisch, Suïssa), a la Germània Superior, per defensar els passos dels Alps en cas d'invasió dels germànics.
L'any dels quatre emperadors (69), la XXI Rapax es va posar al costat de Vitel·li, governador de Germània, va formar part de l'exèrcit que es va organitzar per marxar a Itàlia contra Otó. La XXI Rapax va ser l'element militar més important sota les ordres del general de Vitel·li Aulus Cecina Aliè, que la va fer passar pels país dels helvecis, que va saquejar, va travessar els Alps pel Coll del Gran Sant Bernat, i va participar en la primera batalla de Bedríacum on Otó va sortir derrotat i va anar cap a Roma.
Vitel·li va acabar derrotat per Vespasià. El nou emperador va enviar a la XXI Rapax a Germània, que havia estat envaïda pels bataus, i va posar-se a les ordres de Quint Petil·li Cerial. La revolta dels bataus va ser sufocada l'any 70. La legió va instal·lar el quarter a Mogontíacum (actual Magúncia), juntament amb la Legió XIV Gemina.

### Destrucció

L'any 89 el governador de la Germània Superior Luci Antoni Saturní es va aixecar contra Domicià i les dues legions de Mogontíacum li van donar suport. Les legions de la Germània Inferior van actuar ràpidament contra Saturní, i el van derrotar amb facilitat. La XXI Rapax va ser enviada a Pannònia, a defensar les fronteres dels atacs dels sueus i dels iazigs. Una invasió dels sàrmates l'any 92 va aniquilar completament la legió.

## Referències

* ↑ Le Bohec, Yann (ed.); Catherine Wolff (ed.). Les légions de Rome sous le Haut-Empire. Lió: De Boccard, 2000, p. 49-67. ISBN 9782904974199.
* ↑ Lendering, Jona. «Legio XXI Rapax». Livius.org. [Consulta: 3 novembre 2022].
# Escut de les Seychelles

L'escut de les Seychelles fou adoptat el 27 de maig de 1976, arran de la independència de l'arxipèlag, i concedit per la reina Elisabet II. Es basa en l'escut aprovat oficialment el 1961 a l'època en què les Seychelles eren una colònia britànica, al qual s'hi van afegir els suports, la cinta amb el lema i la cimera.

## Descripció

Hi figura un paisatge pictòric costaner de l'Índic amb un cocoter de mar i una tortuga gegant d'Aldabra, i al fons una illa i una goleta sota un cel ennuvolat, tot al natural. Com a suports, dos peixos vela al natural, a banda i banda de l'escut, que descansen damunt una cinta amb el lema nacional en llatí: FINIS CORONAT OPVS ('La fi corona l'obra'), escrit en lletres majúscules. Timbra l'escut un casc amb llambrequí truncat de gules i d'atzur, amb el dors d'argent, somat d'un borlet dels mateixos colors que sosté tres faixes ondades d'atzur, argent i atzur damunt de les quals vola un ocell cuajonc becgroc al natural.
El cocoter de mar i la tortuga gegant d'Aldabra són espècies característiques de les Seychelles, així com el cuajonc becgroc (Phaethon lepturus) i el peix vela (Istiophorus platypterus). La goleta al·ludeix al trànsit marítim entre les diverses illes.

## Altres escuts

* Segell colonial de les Seychelles (1961-1976)

## Referències

* ↑ de Vries, Hubert. «SEYCHELLES», 23-12-2008.
* ↑ «Government of Seychelles - National Ceremony & Symbols». egov.sc. Arxivat de l'original el 2019-04-20. [Consulta: 23 juny 2015].
* ↑ Wiktionary: finis coronat opus
* ↑ Ministry of Foreign Affairs. «New National Symbols of the Republic of Seychelles», 18-06-1996. Arxivat de l'original el 4 març 2016.
* ↑ Ministry of Foreign Affairs. «New National Symbols of the Republic of Seychelles», 18-06-1996. Arxivat de l'original el 4 març 2016.

## Vegeu també

* Bandera de les Seychelles

## Enllaços externs

* Govern de les Seychelles – Cerimònies i símbols nacionals Arxivat 2019-04-20 a Wayback Machine. (anglès)
* Heraldry of the World – Escut de les Seychelles (anglès)
* Hubert Herald – Escut de les Seychelles (anglès)
# Angélica Dass

Angélica Dass (Rio de Janeiro, 1979) és una fotògrafa brasilera resident a Madrid i creadora del projecte artístic Humanæ. El març de 2016 va fer una xerrada TED amb el títol «The beauty of human skin in every color» sobre com els colors de la pell «ens fan veure com a diferents tot i ser iguals».

## Projecte Humanæ

Dass creà el projecte Humanæ l'any 2012 mentre era estudiant. Consisteix en un catàleg de tonalitats de la pell humana que és mostrat com un collage de retrats Pantone. L'exposició artística té com a objectiu crear un diàleg sobre com ens veiem i com veiem els altres d'acord amb l'ètnia i la identitat, i inclou més de 4.000 fotografies de persones de 17 països i 27 ciutats diferents de tot el món. Humanæ és una exposició itinerant i s'ha exhibit en llocs com el Museu Daelim de Seül, el passeig d'Uribitarte de Bilbao, el Festival UPHO Urban Photo de Màlaga, el Museu de la Ciència i la Tecnologia Leonardo da Vinci de Milà, la Conferència de l'ONU sobre Habitatge i Desenvolupament Urbà Sostenible Hàbitat III a Quito l'any 2016, el Museu de la Migració de Londres, i a Kingsport.

## Referències

* ↑ «Meet the woman making a point about race by photographing every human skin tone» (en anglès). Newsweek, 19-09-2017.
* ↑ «Humanae by Angélica Dass» (en italià). Vogue.it, 16-02-2018.
* ↑ «Angélica Dass | Speaker | TED» (en anglès). .
* 1 2 Macdonald, Fiona. «The artist who reveals our Pantone shades». [Consulta: 20 novembre 2018].
* ↑ «AQ Top 5 Latin American Art Activists: Angélica Dass». [Consulta: 20 novembre 2018].
* ↑ «Angelica Dass's "Humanae" breaks down categories of race» (en anglès australià), 17-07-2018. [Consulta: 18 desembre 2018].
* 1 2 «Where in the world has Humanae been?» (en anglès), 23-02-2017. [Consulta: 18 desembre 2018].
* ↑ «An Artist Finds True Skin Colors in a Diverse Palette», 12-03-2018. [Consulta: 18 desembre 2018].
* ↑ AM, Josh Lowe On 9/19/17 at 7:44. «Meet the woman making a point about race by photographing every human skin tone» (en anglès), 19-09-2017. [Consulta: 18 desembre 2018].