OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Johann Jakob von Tschudi

Johann Jakob von Tschudi (Glarus, 25 de juliol de 1818 - Edlitz, Imperi austrohongarès, 8 d'octubre de 1889) va ser un diplomàtic, explorador i naturalista suís.

## Biografia

De 1834 a 1836 va estudiar a la Universitat de Zúric, on va tenir com a professor a Lorenz Oken i Heinrich Rudolf Schinz. De 1836 a 1837 va viure a Neuchâtel, on va fer amistat amb Louis Agassiz, que va exercir una influència considerable sobre els seus futurs estudis.
El 1837 marxà a viure a Leiden, on treballà amb Hermann Schlegel abans d'anar a París amb Gabriel Bibron. L'any següent va publicar un llibre important sobre els batracis, en el qual va presentar una classificació que comprenia les espècies fòssils i actuals. En aquesta obra es pot distingir la influència de Louis Agassiz. Aquell mateix any es doctorà a Zuric i va iniciar la seva primera expedició a Amèrica del Sud, on va romandre cinc anys, sobretot a la zona dels Andes peruans.
En tornar a Europa va prosseguir els estudis a les universitats de Berlín i Wurtzburg. Posteriorment, a Viena i Múnic, va enllestir les bases per a la publicació dels resultats del seu viatge, Estudis sobre la fauna peruana (1846), on descriu 18 noves espècies de rèptils.
Publicà dues gramàtiques i un diccionari dedicades a la llengua quítxua.
Se n'anà de nou cap a Amèrica del Sud el 1857, on romangué fins al 1859. Una nova missió, aquesta vegada encarregada pel govern suís, el va dur fins al Brasil. El 1866 li donen un càrrec a l'ambaixada suïssa de Viena i, el 1868, n'és designat ambaixador. Conservà aquest càrrec fins a la seva jubilació, el 1888. Es va retirar a Edlitz, on morí l'any següent.
Va publicar moltes obres d'etnografia, lingüística, geografia, meteorologia i medicina. Va donar el seu nom científic a un fòssil de salamàndrid, Andrias scheuchzeri, que va ser considerat per molts, durant gairebé un segle, com les restes humanes d'una víctima del diluvi (fou Georges Cuvier (1769-1832) qui va demostrar que es tractava d'una salamandra gegant).

## Obres

* Untersuchungen uber die Fauna Perus (1844-1847).
* Peruanische Reiseskizzen wuhrend der Jahre 1838-42 (1846).
* Die Ketchuasprache (1853).
* Reise durch die Andes von Südamerika (1860).
* Die brasilianische Provinz Minas-Geraes (1863).
* Reisen dutch Südamerika (1866-1869)

## Bibliografia

* Kraig Adler (1989). Contributions to the History of Herpetology, Society for the study of amphibians and reptiles.
* Jean Lescure & Bernard Le Garff (2006). L'étymologie des noms d'amphibiens et de reptiles. Éditions Belin. ISBN 2-7011-4142-7

## Referències

* ↑ "Tschudi". The Reptile Database. www.reptile-database.org.
# Ankarapitec

L'ankarapitec (Ankarapithecus meteai) és un gènere de primats extints. Probablement era frugívor i hauria pesat uns 30 kg. Les seves restes es trobaren a Ankara, Turquia als inicis de la dècada de 1950. Visqué durant el Miocè superior. Era semblant al Sivapithecus.

## Referències

* ↑ New York Times, Anthropologists Find Rare Kind of Ape Fossil
* ↑ Begun, David R.; Güleç, Erskin. 1998. Restoration of the Type and Palate of Ankarapithecus meteai: Taxonomic and Phylogenetic Implications. American Journal of Physical Anthropology 105:279–314.
# Abdomen (artròpodes)

L'abdomen dels artròpodes és la part o tagma posterior del cos, a continuació del tòrax. En sentit ampli, el terme abdomen s'aplica al tagma final del cos de tots els grups d'artròpodes; però pel fet que no estan clares les homologies de les diferents regions del cos en els diferents grups, s'acostuma a usar en sentit estricte per anomenar exclusivament el tagma final dels insectes.
Així en els crustacis, el tagma posterior s'acostuma a anomenar plèon en lloc d'abdomen, i en els quelicerats (aràcnids, escorpins, àcars) s diu opistosoma. Entre els artròpodes sense abdomen estan els miriàpids (milpeus, centpeus), que tenen el cos dividit en cap i tronc i els trilobits el cos dels quals consta de cap, tòrax i pigidi.

## Insectes

L'abdomen de la majoria dels ordres dels insectes està compost d'onze segments, però el segment número 11 és representat només pels seus apèndixs. En molts insectes aquest nombre és encara més reduït. En els himenòpters apòcrits l'abdomen està molt modificat; el primer segment està fusionat amb el segment final del tòrax i es diu propodeu.
L'abdomen dels insectes conté els aparells reproductiu, digestiu i circulatori; no té potes o ales en els adults.
Els òrgans genitals del mascle es troben en els segments vuit i nou. Les femelles d'algunes espècies tenen un òrgan ovipositor, generalment en els segments vuit i nou. En el cas de molts himenòpters l'ovipositor està convertit en un fibló usat per injectar un verí.

## Referències

* Borror, D. J., DeLong, D. M., Triplehorn, C. A.(1976) quarta edició. An introduction to the study of insects. Holt, Rinehart and Winston. New York, Chicago. ISBN 0-03-088406-3

## Enllaços externs

* Anatomía de los insectos Arxivat 2009-05-01 a Wayback Machine.
Viccionari
# Aeroport de Benguela

L'aeroport de Benguela-17 de Setembro (codi IATA: BUG, codi OACI: FNBG) és un aeroport que serveix Benguela, una ciutat de la província de Benguela a Angola. la seva balisa no direccional (Ident: BG) està situada al camp.
L'estructura, anomenada Dia do Herói Nacional, està situat a una altitud de 36 msnm. (118 peus), que consta d'una terminal, un edifici que integra la torre de control i una pista amb superfície d'asfalt, de 1.597 metres de llargària i una amplada de 30 m (5 315 x 100 peus) i orientació 14/32 orientació, equipats amb dispositius il·luminació i assistència a l'aterratge.
L'aeroport és propietat del govern angolès, efcetua servei exclusivament diürn (SR-SS) i és obert al trànsit comercial amb accessibilitat a aeronaus de dimensió mitjana, tipus Embraer EMB 120 o Fokker F50.

## Aerolínies i destins

| Aerolínies | Destinacions |
| SonAir | Luanda |
| Air26 | Luanda |

## Referències

* 1 2 Informació de l'Aeroport de Benguela a Great Circle Mapper.
* ↑ «FNBG @ aerobaticsweb.org». Landings.com. Arxivat de l'original el 2016-08-07. [Consulta: 31 juliol 2013].
* ↑ Google Maps - Benguela
* ↑ SkyVector Aeronautical Charts
* ↑ «World Aero Data: Benguela Runway 14/32». Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 18 abril 2017].
* ↑ RedeAngola.info. «Dois aeroportos que voam baixinho», 06-01-2015.

## Enllaços externs

* Historial d'accidents de l'Aeroport de Benguela a Aviation Safety Network (anglès)
* Temps actual per a FNBG a NOAA/NWS
* OpenStreetMap - Benguela
* OurAirports - Benguela
# Arsenolita

L'arsenolita o arsenita és la forma mineral de l'òxid d'arsènic(III) (As₂O₃).Rep el seu nom degut a l'arsènic en la seva composició.

## Característiques

Cristal·litza en el sistema cúbic, comunament en forma de diminuts octaedres, de vegades modificat pel dodecaedre, en agregats o costres, també pot tenir forma botroidal, estalactítica, d'aspecte terrestre o pulverulent. La seva duresa a l'escala de Mohs és 1,5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'arsenolita pertany a «04.CB: Òxids amb proporció metall:oxigen = 2:3, 3:5, i similars, amb cations de mida mitjana» juntament amb els següents minerals: brizziïta, corindó, ecandrewsita, eskolaïta, geikielita, hematites, ilmenita, karelianita, melanostibita, pirofanita, akimotoïta, auroantimonita, romanita, tistarita, avicennita, bixbyita, armalcolita, pseudobrookita, mongshanita, zincohögbomita-2N2S, zincohögbomita-2N6S, magnesiohögbomita-6N6S, magnesiohögbomita-2N3S, magnesiohögbomita-2N2S, ferrohögbomita-6N12S, pseudorútil, kleberita, berdesinskiita, oxivanita, olkhonskita, schreyerita, kamiokita, nolanita, rinmanita, iseïta, majindeïta, claudetita, estibioclaudetita, senarmontita, valentinita, bismita, esferobismoïta, sil·lenita, kyzylkumita i tietaiyangita.

## Formació i jaciments

L'arsenolita és un producte d'oxidació d'altres sulfurs amb contingut d'arsènic en filons hidrotermals; també es pot en incendis o en la crema de filons de carbó. Va ser descoberta a Sant Andreasberg (Baixa Saxònia, Alemanya). També ha estat descrita a altres indrets d'Alemanya, Albània, Austràlia, Àustria, Bèlgica, Bolívia, Bulgària, el Canadà, Eslovàquia, Eslovènia, Espanya, els Estats Units, Finlàndia, França, Grècia, Hongria, Irlanda, Itàlia, el Japó, el Kazakhstan, Macedònia del Nord, Malàisia, el Marroc, Noruega, Nova Zelanda, Polònia, Portugal, el Regne Unit, la República Txeca, Romania, Rússia, Sèrbia, Sud-àfrica, Suècia, Suïssa, Xile i la Xina. A Catalunya se n'ha trobat a la mina Atrevida, a Vimbodí i Poblet (Conca de Barberà, Tarragona) i a la mina «San Ignacio» (Setcases, Girona).
Sol trobar-se associada a altres minerals com: claudetita, realgar, orpiment i eritrita.

## Referències

* 1 2 3 «Arsenolite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 21 juny 2017].
* ↑ Diccionario de ciencias. Editorial Complutense, 2000, p. 77–. ISBN 978-84-89784-80-2 [Consulta: 15 maig 2013].
* 1 2 «Arsenolite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 3 de març 2016. [Consulta: 20 maig 2017].
* ↑ Xavier Rodríguez Poblador «La mina "San Ignacio", La Crestella, Setcases, el Ripollès, Girona, Catalunya, Espanya». Mineralogistes de Catalunya, 12, 3, 5-2016, pàg. 55-67 [Consulta: 27 novembre 2023].

## Enllaços externs

* Arsenolite Mineral Data (Webmineral)
# Salvatore Auteri-Manzocchi

Salvatore Auteri-Manzocchi (Palerm, Sicília, 26 de desembre de 1845 - Parma, 21 de febrer de 1924) fou un compositor italià.
Era el fill de la cantant famosa Almerinda Manzocchi, que només li va donar una educació musical elemental. Va començar a estudiar dret a Pisa, i només després de graduar-s'hi va començar els estudis de música a Palerm amb P. Platania (1867-1869) i a Florència amb T. Mabellini (1870-1873). Fou professor de cant professor i director del conservatori de Parma. El 1878 va estrenar al Gran Teatre del Liceu l'òpera Il Negriero, que només cinc anys més tard va ser estrenat al seu país natal.

## Òperes

* Dolores (llibret de M. Auteri-Pomàr), dramma lirico (1875, Florència)
* Il Negriero (M. Auteri-Pomàr), opera seria (1878, Barcelona)
* Stella (Stefano Interdonato), dramma lirico 3 Akte (1880, Piacenza i 1881, Florència)
* Il Conte di Gleichen (M. Auteri-Pomàr), dramma lirico (1887, Milà i 1888, Niça)
* Graziella (Michele Carlo Caputo), opera seria (1894 Milà; per l'editor Edoardo Sonzogno)
* Severo Torelli (M. Auteri-Pomàr), opera seria (1903, Bolonya)

## Referències

* 1 2 Liliana Pannella, «Auteri-Manzocchi, Salvatore», Dizionario Biografico degli Italiani, Volum 4 (1962)
# Johann Staden

Johann Staden (Nuremberg, 2 de juliol de 1581 – 15 de novembre de 1634) fou un compositor del Barroc i organista alemany. És conegut per ser el que va establir l'anomenada escola de Nuremberg. És el pare de Sigmund (1607-1655) també organista i compositor.
El 1604 era organista de la cort de l'Elector de Brandeburg, d'on passà amb el mateix càrrec a l'església de Sant Llorenç de la seva ciutat natal, exercint també en la de Sant Sebastià de la mateixa població. Morí a conseqüència de la pesta el 1634.
El seu estil com a compositor té molta analogia amb el de Samuel Scheidt i de Heinrich Schütz; la seva harmonia és vigorosa i rica, però la modulació a vegades resulta massa dura. Obres principals:
* Teutsche Lieder nach Art der Villanellen mit, 3, 4 und 5 Stimmen (Nuremberg, 1606);
* Neue teutsche Lieder samp ettlichen Galliarden mit 4 Stimmen (Nuremberg, 1609);
* Geitsliche Gessaeng mit 3-7 Stimmen (Nuremberg, 1609);
* Venus Kraenizlein neuer musikalischer Gesaeng sowohl auch ettiliche Galliarden, etc., mit 4 und 5 Stimmen (Nuremberg, 1611);
* Harmoniae Sacrae pro festis praecipuis totius anni 4, 5, 7 et 8 vocum (Nuremberg, 1616);
* Neue Paduanen, Galliarden, Curranten, Belletten, Intraden und Canzonem, a 4 i 5 veus (Nuremberg, 1618);
* Continuatio Harmoniarum sacrarum, 1, 2, 4, 12 vocum (Nuremberg, 1621);
* Harmonicae meditationes animae de amores Jesu reciproco 4 vocum (Nuremberg, 1622);
* Hauss-Music geistlicher Gesang, mit 4 Stimmen (NUrember, 1623);
* Erster Theil der Kirchen-Musik, de 2 a 14 veus (Nuremberg, 1625; 2ª. part de la mateixa obra, Nuremberg, 1626);
* Opusculum novum vom Pavanen, Galliarden, Allemanden, Couranten, Intraden, Volten und Canzonen samt einer Fantasia auf unterachiedenen Instrumenten zu gebrauchen; Herzentrosts-Musica Geistlicher Meditationen mit einer Stimme (Nuremberg, 1630);
* Harmoniae variatae sacrarum cantionum von 1, 2, 3, 12 vocum (Nuremberg, 1632).

## Referències

* ↑ Enciclopedia universal ilustrada (en castellà). 56. reedició de Madrid 1908-1923. Madrid: Espasa-Calpe, 1974-1979, p. 934. ISBN 8423945006.
* 1 2 «Johann Staden». Gran Enciclopèdia de la Música. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Eitner, Robert. «Staden, Johann». A: Allgemeine Deutsche Biographie. 35. Historische Kommission bei der Bayerischen Akademie der Wissenschaften, 1893, p. 366–367.
# Abellar (Montoliu de Lleida)

L'Abellar és una urbanització i nucli de població del municipi de Montoliu de Lleida, a uns 650 metres al nord-est del nucli principal, i ubicada en un altiplà del qual rep el nom. Compta amb accés directe des de la carretera C-230a.
A pocs metres hi ha l'ermita de la Mare de Déu de Montserrat, de devoció compartida entre els pobles de Montoliu i Albatàrrec, que també comparteixen el tanatori mancomunat que s'ubica entre l'ermita i l'Abellar.

## Fonts d'informació

* https://www.icgc.cat/bd/pubs/nomenclator/segria/montoliu_lleida.pdf Arxivat 2024-02-23 a Wayback Machine.
* https://www.ine.es/nomen2/inicio_a.do
# Dave Benton

Dave Benton (Efren Eugene Benita; Aruba, 31 de gener de 1951) és un cantant de pop estonià guanyador del Festival de la Cançó d'Eurovisió de 2001.
Va néixer en 1951 a l'illa del Carib d'Aruba i amb 20 anys es va mudar als Estats Units. Benton va treballar com a bateria i corista per a The Drifters, Tom Jones, Billy Ocean, José Feliciano i els Platters.
Va participar el 1981 al Festival de la OTI representant les Antilles Neerlandeses amb la cançó "Vaya un amigo" finalitzant en 20a posició.
Mentre vivia als Països Baixos en els anys 80 va conèixer a la seva futura esposa, l'estoniana Maris, en un creuer, i es va establir a Estònia en 1997. Benton ha tingut una carrera musical molt variada al nord d'Europa. Ara viu a Estònia amb la seva dona i les seves dues filles, Sissi i Lisa. Dave va participar en la producció del musical alemany 'City Lights'. Tot i que té diversos àlbums gravats, un d'ells en la seva llengua nativa, el papiament, la seva carrera fins avui el defineix més com un artista d'actuacions en directe que com un artista que grava discos.
Al Festival de la Cançó d'Eurovisió 2001 va representar a Estònia, al costat del cantant de rock Tanel Padar i la boyband 2XL amb el tema "Everybody", alçant-se amb el triomf després d'haver rebut 198 punts, la qual cosa va permetre a Estònia celebrar en les seves terres el Festival de l'any següent. Com a curiositat és el guanyador més veterà d'Eurovisió amb 50 anys i 101 dies.

## Referències

* ↑ «Estonia in surprise Eurovision win» (en anglès). BBC News, 14-05-2001. [Consulta: 6 gener 2023].
* ↑ O'Connor, John Kennedy. The Eurovision Song Contest - The Official Celebration. Carlton Books, 2015. ISBN 978-1-78097-638-9. Pages 32-33

## Vegeu també

* Festival de la Cançó d'Eurovisió 2001
* Estònia en el Festival de la Cançó d'Eurovisió
# Amalgama dental

L'amalgama dental és un material de restauració utilitzat en odontologia, que resulta de l'aliatge del mercuri amb altres metalls, com plata, estany, coure, or o zinc. L'aliatge més utilitzat en odontologia és amb la base de mercuri, plata, estany, coure i zinc. Posseeix un color platejat, el qual és poc estètic per als pacients, ja que no té propietats òptiques compatibles amb l'estructura dental. L'amalgama té el major desenvolupament pel que fa a seguretat i relació cost-benefici, a diferència dels nous materials restauradors com les resines compostes, les quals són més costoses.
El procés mitjançant el qual s'uneixen els metalls sòlids amb el mercuri es denomina amalgamació, però abans de realitzar aquest procés és necessari conformar les aliatges per amalgama dental.

## Funció

En odontologia, es parla més concretament d'amalgama de plata, per referir-se a l'aliatge utilitzat per obturar les cavitats que apareixen a conseqüència de les càries i així restablir la funció masticatòria i tornar estabilitat mitjançant la reposició amb aquest material dels teixits perduts. L'amalgama es posarà en alguna de les cavitats de Black segons el tipus de lesió que calgui obturar. Aquestes són sempre retentives, ja que l'amalgama no s'adhereix al teixit dentari.

## Perills de l'amalgama dental

El mercuri és un metall pesant altament tòxic. La intoxicació per mercuri i per altres metalls pesants pot ocasionar patologies o agreujar altres. Tan sols un gram de mercuri conduiria a la mort per injecció directa. Suportem aquesta gran quantitat de mercuri perquè en primer lloc existeix en la seva forma metàl·lica, que relativament és poc tòxica i en segon lloc perquè es dissol i és absorbit pel cos lentament. A només 20 graus Celsius s'evapora el mercuri i en aquesta forma de vapor és altament tòxic. En existir a la boca de vegades temperatures entre 40 i 60 graus, contínuament s'allibera vapor de mercuri i és absorbit pel cos. Aquest alliberament de mercuri augmenta per mastegar fortament, pastes dentífriques amb fluor, menjars i begudes calentes o àcides, fumar i mastegar xiclets.

## Nota

* ↑ «Amalgama dental». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ Graham J. Mount. Conservación y restauración de la estructura dental. Elsevier España, 1 July 1999, p. 108–. ISBN 9788481743906.
# Anna (Disney)

L'Anna és un dels personatges principals de la pel·lícula Frozen (Disney).

## Referències

* ↑ Lee, Jennifer «Frozen's Final Shooting Draft». Lee, (September 23, 2013). "" (PDF). Walt Disney Animation Studios. Archived from the original (PDF), pàg. 1 abril 2014. Retrieved February 20, 2014..
# Tobias Weis

Tobias Weis (nascut el 30 de juliol de 1985 en Schwäbisch Hall) és un futbolista alemany que actualment juga al 1899 Hoffenheim.

## Carrera
### Carrera en clubs

Weis començà la seua carrera en 1990 amb el SC Bibersfeld i s'uní després de tres anys el 1993 al SF Schwäbisch Hall. Jugant en el SF Schwäbisch Hall, el juliol de 1996 va ser descobert pel VfB Stuttgart, i després de vuit anys a l'equip juvenil va ser ascendit a l'equip reserva. Weis va jugar tres temporades amb el VfB Stuttgart II en la Regionalliga Süd, després d'anar-se'n al Hoffenheim el juliol del 2007.

### Carrera internacional

Weis rebé la seua primera convocatòria per la selecció de futbol d'Alemanya en un partit amistós contra Anglaterra en el tardà 2008. Va jugar el seu primer partit amb Alemanya en un amistós contra Aràbia Saudita el 2 de juny del 2009. Va ser substituït en el minut 66 per Thomas Hitzlsperger.

## Referències

* ↑ «Gomez ist wieder da - Neuer überzeugt voll und ganz». Kicker.de, 02-06-2009. [Consulta: 2 juny 2009].

## Enllaços externs

* Perfil a TSG-Hoffenheim.de Arxivat 2008-12-17 a Wayback Machine. (alemany)
* Estadístiques de carrera a Fussballdaten.de (alemany)
# Abellerol de les Filipines

L'abellerol de les Filipines (Merops americanus) és una espècie d'ocell de la família dels meròpids (Meropidae), que habita boscos clars i ciutats de les illes Filipines.
Sovint considerat una subespècie de Merops americanus, actualment és considerat per alguns autors una espècie de ple dret, arran recents treballs (Collar 2011b)

## Referències

* ↑ Comissió dels Noms dels Ocells en Català. Diccionari dels ocells del món: Ocells no passeriformes. Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d'Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia
* ↑ N. J. COLLAR i T. P. INSKIPP, Species-level and other changes proposed for Asian birds, 2011. BirdingASIA 18 (2012). Pag 33-43
# Aeroport de Bilene

L'aeroport de Bilene (codi IATA: -, codi OACI: FQBI) era un aeroport que serveix Praia do Bilene, a la província de Gaza a Moçambic. Actualment està fora de servei.

## Referències

* ↑ Google Maps - Bilene

## Enllaços externs

* (portuguès) Transairways Arxivat 2010-02-19 a Wayback Machine.
# Art abreujada d'atrobar la veritat

L'Art abreujada d'atrobar la veritat és un llibre escrit per Ramon Llull el 1271. Va ser el precursor de la seva obra mestra Ars magna. El contingut del llibre li va venir després de llançar-se a la vida d'eremita tancant-se a meditar i contemplar a Randa, on va rebre una il·luminació divina. Estava convençut d'haver trobat el mètode infal·lible per a la conversió d'infidels.

## Referències

* ↑ «Ramon Llull». Biblioteca Virtual. Xarxa de Biblioteques Municipals, 18-05-2016. [Consulta: 4 abril 2023].
* ↑ Barnils, Andreu. «La terrible mort del professor d’àrab i el teu ordinador». VilaWeb, 30-07-2016. [Consulta: 4 abril 2023].
* ↑ Pons, Pere Antoni. «Per conèixer Ramon Llull, seguiu-ne les passes». Ara Balears, 30-11-2014. [Consulta: 4 abril 2023].
# John Ensign

John Ensign (Roseville, 25 de març de 1958) és un polític estatunidenc, membre del Partit Republicà i senador de Nevada al Congrés dels Estats Units des de 2001.

## Biografia

John Ensign va néixer el 25 de març de 1958 a Roseville (Califòrnia) abans que la seva família es traslladés a Nevada.
A més de veterinari, és també un home de negocis, i ha obert a Las Vegas un hospital per a animals, obert les 24 hores.
El 1994, es llança a la política i és triat en la Cambra dels Representants dels Estats Units. És reelegit el 1996.
El 1998, es va presentar a les eleccions per al lloc de senador de Nevada al Congrés dels Estats Units, però va ser derrotat pel titular demòcrata, Harry Reid, per només 428 vots.
El 2000, es torna a presentar al lloc de senador. Aquesta vegada venç al seu rival demòcrata Ed Bernstein per un marge de 55% -40%, i passa a ocupar el seient del senador demòcrata Richard Bryan.
Segons el lobby "American Conservative Union", Ensign és, juntament amb Chuck Hagel (Nebraska) i Don Nickles (Oklahoma) un dels senadors més conservadors del Congrés en 2003.
El matí del 30 de gener de 2006, Ensign i el seu ajudant són ferits lleus en un accident de trànsit a Las Vegas.
El 2006, es presenta a un nou mandat de senador, tot i tenir una taxa d'aprovació de només el 49%.
El 7 de novembre de 2006, és reelegit amb el 55% dels vots, contra el 41% obtingut per Jack Carter, fill de l'expresident Jimmy Carter.

## Referències

* ↑ «Nevada Secretary of State - 1998 US Senate Recount Results». Arxivat de l'original el 2005-02-28. [Consulta: 14 agost 2013].
* ↑ «Nevada Secretary of State - 2000 General Election Results». Arxivat de l'original el 2007-01-05. [Consulta: 14 agost 2013].
* ↑ Republican Party for Small Government? American Conservative Union Foundation. Consultat el 16/12/2006
* ↑ (àudio) Arxivat 2007-06-15 a Wayback Machine., John Ensign parla sobre el seu accident de trànsit, American Public Radio
* ↑ Angus Reid Global Monitor : Polls & Research. «Nevada U.S. Senate: Ensign 55%, Carter 41%». Arxivat de l'original el 2006-10-15. [Consulta: 14 agost 2013].

## Vegeu també

* Cambra de Representants dels Estats Units

## Enllaços externs

* John Ensign al lloc web oficial del Senat dels Estats Units Arxivat 2006-12-17 a Wayback Machine.
* Lloc web de la campanya de John Ensign Arxivat 2006-09-11 a Wayback Machine.
* Registre de votacions (Washington Post) Arxivat 2007-01-01 a Wayback Machine.