OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Constance Faunt Le Roy Runcie

Constance Faunt Le Roy Runcie (o Fauntleroy) (Indianàpolis, Indiana, Estats Units d'Amèrica, 15 de gener de 1836 – Winnetka, Illinois, 17 de maig de 1911) fou una pianista, escriptora i compositora nord-americana.

## Biografia

Constance fou filla de Robert Henry Faunt Le Roy i neta del reformador industrial gal·lès Robert Owen. Després de la mort del seu pare l'estiu de 1849, Constance va estudiar composició i piano a Alemanya entre 1852 i 1861 i després va tornar a Indiana.
Es va casar amb el pastor protestant James Runcie i van tenir quatre fills. La parella vivia a St. Joseph, Missouri, on Constance Runcie va fundar un club de dones per promoure el desenvolupament cultural de la zona. Va fundar el primer club de dones dels EUA, el Minerva Club, el 20 de setembre de 1855 a New Harmony.
Va morir a un sanatori de la ciutat de Winnetka, Illinois.
La seva filla Ellinor Dale Runcie també va ser escriptora. Els seus articles es troben a la Missouri Western State University.

## Obres

Constance Runcie fou autora d'obres que inclouen contes, obres de teatre i composicions musicals. Les obres seleccionades inclouen:

### Literàries

* The Burning Question, no ficció
* Divinely Led, no ficció
* Woman, assaig
* The Bab, novel·la

### Musicals

Va compondre per a orquestra, conjunt de cambra i diverses cançons. Les obres seleccionades inclouen:
* Hear Us, Oh, Hear Us
* Round the Throne
* Silence of the Sea
* Merry Life
* Tone Poems
* Take My Soul, Oh Lord
* I Never Told Him
* Dover of Peace
* I Hold My Heart So Still
* My Spirit Rests

## Referències

* 1 2 Mathews, William Smythe Babcock. A hundred years of music in America: An account of musical effort in America (Digitalitzed per GoogleBooks). Chicago, Filadèlfia: W. S. B. Mathews, Associate Editor, 1900.
* 1 2 «Constance Fauntleroy Runcie Digitized Collection» (en anglès). Missouri Western State University Library. Arxivat de l'original el 12 de juliol 2010. [Consulta: 30 desembre 2010].
* ↑ «Mother of Clubs» (subscripció). Green Bay Press-Gazette, 05-12-1911, pàg. 15.
* ↑ «Mrs. Constance F. Runcie» (subscripció). The Seattle Star, 21-01-1911, pàg. 5.
* ↑ «Deaths of a day» (subscripció). The Buffalo Commercial, 17-05-1911, pàg. 11.
* ↑ «Constance Fauntleroy Runcie Collection» (en anglès). Missouri Western State University. Arxivat de l'original el 14 de juliol 2010. [Consulta: 30 desembre 2010].
* ↑ Sadie, Julie Anne. The Norton/Grove dictionary of women composers (Digitalitzat per GoogleBooks), 1994. ISBN 9780393034875.
# Kraftverk 3714

Kraftverk 3714 és una pel·lícula independent sueca del 2005, dirigida per Markus Widegren. La pel·lícula va guanyar premis al millor director i millor actor al Festival de cinema Buenos Aires Rojo Sangre 2006 i als millors efectes especials al Festival internacional de cinema italià The Return Of The Living Shorts 2007.

## Acció

Envoltat d'un bosc interminable, es troba Bråckaviken, una petita comunitat vora el riu Indal. Una existència idíl·lica on les persones es coneixen bé, i senten que viuen en comunitat i seguretat. La Johanna torna al seu poble natal després d'uns anys d'absència i aviat s'adona que tot no va bé al poble. L'escriptor William ha heretat la casa del seu avi Vladimir. A poc a poc, comença a adonar-se que les circumstàncies que envolten la mort de Vladimir són més complicades del que sembla. Es diu que els vilatans van desaparèixer de manera inexplicable. La mare de la Johanna, Elisabeth, sembla estar a punt de perdre el cap. La por comença a estendre's a la petita comunitat i comencen a passar coses estranyes al soterrani de William. Algú ha obert la porta a un altre món, una dimensió que no es pot entendre amb la raó. I al mig de la comunitat hi ha l'antiga central hidroelèctrica amb el rebombori dels seus generadors.

## Repartiment

* Maria Bergquist - Johanna
* Emil Jonsson - William
* Sandy Mansson - Elisabeth
* Anna-Sara Kennedy - Linn
* Anders Östlund - Tommy
* Åsa Siika - Vera
* Lina Östlund - Maja
* Gunnar Lindgren - Erik
* Michael Mansson - Vladimir
* Anne-Mari Häggblad - Gunvor

## Referències

* ↑ Terminó el 7º Buenos Aires Rojo Sangre, Quinta Dimensión 2 de novembre de 2006
* ↑ Adelandos del BARS VII, Quinta Dimensión

## Enllaços externs

* Kraftverk 3714 – web oficial
# Lorenza Böttner

Lorenza Böttner (Punta Arenas, Xile, 1959 - Múnic, Alemanya, 1994) va ser una artista alemanya multidisciplinar, nascuda a Xile, que pintava amb els peus i la boca i que va utilitzar la fotografia, el dibuix, la pintura i la performance pública com a formes de construir-se un cos, alhora polític i vital, i de reivindicar el seu dret a existir lliurement davant de l'opressió i la institucionalització a la qual se sotmet als cossos transgènere i amb diversitat funcional.
Lorenza va néixer com Ernst Lorenz, en el si d'una família alemanya. Als vuit anys li van amputar els braços després d'electrocutar-se quan va enfilar-se a un pal de la llum per agafar un niu. Es va educar a Alemanya, on va ser institucionalitzat amb els anomenats «nens del Contergan» -nascuts amb deformacions en els membres a causa dels efectes secundaris d'aquest somnífer en el fetus- i tractat com a «discapacitat». Enfrontant-se al diagnòstic mèdic i a les expectatives socials, Lorenz va decidir estudiar a l'Escola Superior d'Art de Kassel i va començar a pintar i a fer performances públiques encarnant una identitat femenina sota el nom de Lorenza Böttner. En els anys vuitanta va participar activament en la Disabled Artists Network amb Sandra Aronson i va defensar l'existència d'una genealogia d'artistes sense mans que treballen amb la boca i els peus.
Després de lluitar per no quedar sepultada per les etiquetes de transsexual i discapacitada, la vegada que potser va tenir més públic és quan va interpretar Petra, la mascota dels Jocs Paralímpics de Barcelona'92, dissenyada per Xavier Mariscal, un personatge que representava unes polítiques d'integració contra les quals es va resistir incansablement.
La seva trajectòria representa una de les crítiques més agudes als processos de discapacitació, dessexualització, internament i invisibilització a què són sotmesos els cossos amb diversitat funcional i els cossos transgènere. Mitjançant la fotografia, la pintura i la performance, la seva obra constitueix un himne a la dissidència corporal i de gènere.
El seu llegat s'ha conservat gràcies a la seva mare, que va guardar-ne algunes coses a casa. L'any 2017 se'n va presentar una petita selecció a la documenta de Kassel, i el novembre de 2018 La Virreina de Barcelona va inaugurar-ne una exposició. Després d'aquesta mostra, el Württembergischer Kunstverein Stuttgart en farà una versió ampliada.

## Referències

* 1 2 3 4 Rèquiem per la norma. Lorenza Böttner
* 1 2 3 "La Virreina allibera Lorenza Böttner de la Petra paralímpica", diari Ara, 7/11/2018
* ↑ Lorenza Böttner al web de documenta. (anglès)
* ↑ Lives and Works of Lorenza Böttner. By Paul B. Preciado, al web de documenta. (anglès)
# Nolo contendere

Al sistema jurídic dels Estats Units d'Amèrica, el terme llatí nolo contendere (en català seria: «no vull contendre o disputar») és un al·legat que es pot declarar al cas d'un plet criminal en comptes de culpabilitat o innocència. El resultat de fet és semblant a la culpabilitat, ja que normalment comporta una condemna. L'acusat accepta la pena tot i no es declara ni culpa­ble ni innocent. Aquest al·legat és relativament exclusiu al dret dels Estats Units. En altres països de dret anglosaxó, aquest al·legat no és permès, el reu ha de triar entre culpable o innocent, si no tria, el jutge el nota com una al·legació d'innocència.
Inculpat de corrupció, Spiro Agnew, el vicepresident sota Richard Nixon un cop hauria explicat l'al·legat així: «I didn't do it, but I'll never do it again» o traduït: «no ho vaig fer, però no ho tornaré a fer mai».

## Referències

* ↑ «Nolo contendere», Merriem-Websters online diccionary, [Consulta 26 de maig de 2014 (2014-05-26)]
* ↑ «La pena de mort» Arxivat 2014-12-16 a Wayback Machine., La Tertúlia del quart pis, Vilassar de Dalt, Institut Jaume Almera
* ↑ «Nolo contendere»(anglès), nolocontendere.org, [Consulta 26 de maig de 2014 (2014-05-26)]
* ↑ «nolo contendere» Arxivat 2014-05-28 a Wayback Machine., sedict.com
# Pierre-Louis Bentabole

Pierre Louis Bentabole (o Bentabolle) va ser un revolucionari francès nascut a Landau Alt Rin el 4 de juny de 1756 i que morí a París el 22 d'abril de 1798. Era advocat i diputat pel Baix Rin a la Convenció Nacional. Votà a favor de l'execució del rei Louis XVI. El 6 d'octubre de 1794, va ser nomenat per al Comitè de Salvació Pública.
Es va unir als Montagnards i va ser enemic acèrrim dels Girondins. També fou amic íntim de Jean-Paul Marat, fins al punt que Bentabole va adquirir el malnom de "Cadet de Marat".
El 21 de desembre de 1794, durant la Reacció Termidoriana, va ser elegit president de la Convenció Nacional.

## Notes

* ↑ Patrice L. Higonnet, Goodness Beyond Virtue: Jacobins during the French Revolution, Boston, Harvard University Press, 1998, p. 40.
* ↑ (francès) Lazare Carnot, Étienne Charavay, Août 1792–Mars 1793. Imprimerie nationale, 1892, p. 52.

## Fonts

* Andress, David. The Terror: The Merciless War for Freedom in Revolutionary France. New York, Macmillan, 2006.
* (francès) Carnot, Lazare, Étienne Charavay, Août 1792-Mars 1793. Imprimerie nationale, 1892
* Bradby, E.D. The Apotheosis of Lazowski. The Contemporary Review, A. Strahan, 1921, vol. 120, pp. 795–805.
* Roberts, Warren. Jacques-Louis David and Jean-Louis Prieur, Revolutionary Artists. Albany, SUNY Press, 2000, p 289.
* Mathurin de Lescure, ed., Mémoires sur les assemblées parlementaires de la révolution, 2 vols. (Paris: Firmin-Didot et cie, 1881), 2:410–13. Translated by Exploring the French Revolution project staff from original documents in French found in John Hardman, French Revolution Documents 1792–95, vol. 2, New York: Barnes & Noble Books, 1973, pp. 263–64. Available here: Liberty, Equality, Fraternity: Exploring the French Revolution. Accessed 6 Feb 2015.
# Estivació

L'estivació (del llatí aestas, estiu), és un estat de dormància animal similar a la hibernació caracteritzat per la inactivitat i per una taxa metabòlica més baixa, que s'activa en resposta a les altes temperatures i les condicions àrides. Té lloc en temps de calor i sequedat, l'estació seca i càlida, la qual ocorre sovint, però no necessàriament, durant els mesos d'estiu.
Els animals invertebrats i vertebrats se sap que entren en aquest estat per evitar els danys per les altes temperatures i els risc de dessecament. tant els animals terrestres com els aquàtics experimenten l'estivació.

## Invertebrats
### Mol·luscs

Molts gastròpodes terrestres, incloent espècies dels gèneres Helix, Cernuella, Theba, Helicella, Achatina i Otala, estiven durant els llargs períodes de calor, alguns ho fan des de llocs elevats com arbres o pals. Per a evitar la pèrdua d'aigua segellen l'entrada de la seva closca amb un moc anomenat epifragma, en algunes espècies com Helix pomatia, aquesta barrera es reforça amb carbonat de calci.
A algunes espècies com ara Otala lactea, s'ha estudiat la influència de l'activitat de les bombes cel·lulars de ions sodi-potassi i el seu consum d'ATP en el pas entre els estats actiu i d'estivació.

### Artròpodes

* Insectes: Coccinellidae, s'ha informat que estiven.
* Crustacea: molts crancs de terra estiven al fons dels seus caus.

## Vertebrats
### Rèptils i amfibis

Entre aquests estiven la tortuga americana del desert, els cocodrils i les salamandres. Algunes granotes estiven anant més cap al fons del fang que és més fresc i humit.

### Mamífers

Encara que no és gaire corrent, alguns petits mamífers estiven. El 2004 es va publicar a la revista Nature el descobriment d'una espècie de petit lèmur que estivava.

## Referències

* ↑ «Estivació». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ William Charles, Miller. Trace fossils: concepts, problems, prospects (en anglès). Elsevier, 2011, p. 206. ISBN 9780444529497.
* ↑ Hagen, K.S. (1962) «Biology and Ecology of Predaceous Coccinellidae». Annual Review of Entomology, Vol. 7: 289-326
* ↑ McNab, Brian Keith. The physiological ecology of vertebrates: a view from energetics. Cornell University Press, 2002, p. 388. ISBN 9780801439131.
* ↑ «Physiology: Hibernation in a tropical primate». Nature, 429, 6994, 24-06-2004, pàg. 825–826. DOI: 10.1038/429825a. PMID: 15215852.

## Bibliografia

* Navas, Carlos Arturo & Carvalho, José Eduardo. Aestivation: Molecular and Physiological Aspects. Springer, 2009. ISBN 9783642024207.

## Enllaços externs

* Abstract of an Australian paper on aestivation in snails
* Some info in aestivation in the snail Theba pisana
* Hibernation on demand
* Basic definition Arxivat 2008-07-25 a Wayback Machine.
# Anna Gras

Anna Gras (Barcelona, 31 d'octubre de 1980) és una actriu catalana. Coneguda per haver participat en diferents sèries de televisió, com La que se avecina, La peluqueria, La casa de papel i Sé quién eres.

## Biografia

Anna va començar els seus estudis a Espanya però més tard va seguir amb ells en Nova York. Els seus primers passos en l'actuació van de la mà de Pep Antón Gómez en una companyia de teatre a la Universitat Pompeu de Barcelona, en aquesta companyia realitzà obres com Somni d'una nit d'estiu com a Hermia o també Un barret de palla d'Itàlia com la baronessa.
Després d'acabar l'institut, començà a estudiar dret i després d'acabar la carrera, va iniciar la d'art dramàtic, compaginant els estudis amb la dansa i el cant. Després de finalitzar els seus estudis en el conservatori la van agafar per Mamá Carlota, compartint trama amb Rosario Pardo, Marcel Borràs, Ferran Rañé, entre d'altres.
Després de diversos anys interpretant papers secundaris, el 2014 sortir en un capítol de La que se avecina interpretant a Begoña, una noia que es troba en el manicomi on ingressen a Maite (Eva Isanta) i a la Violeta (Silvia Abril). Després d'això participa en la pel·lícula Ara o mai protagonitzada per Dani Rovira i María Valverde.
El 2017 va sortir en un capítol de la sèrie de Telecinco, Sé quién eres. Aquell mateix any s'incorpora a La casa de papel, la nova sèrie d'Antena 3 on ella interpreta a Mercedes Colmenar, la professora dels alumnes que es troben segrestats a la Fàbrica Nacional de Moneda i Timbre, compartint trames amb Úrsula Corberó, Pedro Alonso, Paco Tous, Alba Flores, entre d'altres.
L'estiu del 2017 estrena a La 1, La peluqueria una sitcom que es desenvolupa en una perruqueria de barri, interpretant a Marga, la perruquera i amiga de la Nati (Chiqui Fernández) i companya de Paloma (Bàrbara Mestanza).

## Filmografia
### Sèries de televisió

| Any | Títol | Personatge | Notes | Cadena |
| 2008 | La mare Carlota | - | - | TV3 |
| 2014 | La que se avecina | Begoña | 1 episodi | Telecinco |
| 2015 | Big Band Clan | Amanda | 23 episodis | Clan |
| 2017 | Sé quién eres | infermera Charry | 1 episodi | Telecinco |
| 2017 | La casa de paper | Mercedes Colmenar | 14 episodis | Antena 3 |
| 2017 | La peluqueria | Margarita "Marga" Gómez | 118 episodis | La 1 |
| 2019 | Benvinguts a la familia | Ayla Novell | 7 episodis | TV3 |

### Cinema

| Any | Títol | Personatge | Notes |
| 2011 | All Stars 2: Old Stars | Jose | Paper secundari |
| 2011 | Floquet de neu | Minyona Luc de Sac | Paper secundari |
| 2012 | Mentiders | | |
| 2014 | Ara o mai | Sis | Paper secundari |

## Referències

* 1 2 «Actriz Anna Gras - Representante Doble M Talent Agency» (en castellà). [Consulta: 28 abril 2018].
* ↑ SensaCine.com.mx. «Anna Gras» (en espanyol de Mèxic). Arxivat de l'original el 23 març 2020. [Consulta: 24 juny 2021].
* ↑ Mentiders, a La Vanguardia (castellà)
# Gran Premi d'Espanya del 1969

Resultats del Gran Premi d'Espanya de la temporada 1969 disputat al Circuit de Montjuic el 4 de maig del 1969.

## Classificació

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 7 | Jackie Stewart | Matra - Ford | 90 | 2h 16' 54. 0 | 4 | 9 |
| 2 | 6 | Bruce McLaren | McLaren - Ford | 88 | + 2 Voltes | 13 | 6 |
| 3 | 8 | Jean-Pierre Beltoise | Matra - Ford | 87 | + 3 Voltes | 12 | 4 |
| 4 | 5 | Denny Hulme | McLaren - Ford | 87 | + 3 Voltes | 8 | 3 |
| 5 | 14 | John Surtees | BRM | 84 | + 6 Voltes | 9 | 2 |
| 6 | 4 | Jacky Ickx | Brabham - Ford | 83 | + 7 Voltes | 7 | 1 |
| Ret | 9 | Pedro Rodríguez | BRM | 73 | Motor | 14 | |
| Ret | 15 | Chris Amon | Ferrari | 56 | Motor | 2 | |
| Ret | 3 | Jack Brabham | Brabham - Ford | 51 | Motor | 5 | |
| Ret | 10 | Jo Siffert | Lotus - Ford | 30 | Pèrdua d'oli | 6 | |
| Ret | 2 | Jochen Rindt | Lotus - Ford | 19 | Accident | 1 | |
| Ret | 11 | Piers Courage | Brabham - Ford | 18 | Motor | 11 | |
| Ret | 2 | Graham Hill | Lotus - Ford | 8 | Accident | 3 | |
| Ret | 12 | Jackie Oliver | BRM | 1 | Tub. de oli | 10 | |

## Altres

* Pole: Jochen Rindt 1' 25. 7
* Volta ràpida: Jochen Rindt 1' 28. 3 (a la volta 15)

## Referències

* «La web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2011-11-23. [Consulta: 18 març 2010].
# Notre-Dame-de-la-Gorge

Notre-Dame-de-la-Gorge és una església en estil barroc situada al terme de Les Contamines-Montjoie, a l'Alta Savoia, en ple massís del Mont Blanc.
Es tracta d'un temple reconstruït al segle xvi pel paleta Jean de la Vougniaz, amb nombroses pintures i un Retaule de l'autel du Sacré-Cœur del segle xviii llistat com a monument històric molt interessant que va ser desmuntat durant la Revolució francesa per tal de salvar-lo i després tornat a muntar. Durant la revolució va ser transformat en cavallerissa. Per als catòlics és un centre de peregrinació mariana prou important; també un punt de partida de moltes senderes alpines.

## Referències

* ↑ «Retable de l'autel du Sacré-Coeur», Monuments historiques, Ministère de la Culture et de la Communication
* ↑ Eglise Notre Dame de la Gorge à Contamines (francès) Arxivat 2016-03-05 a Wayback Machine., fundació Patrimoni
* ↑ «Les Contamines-Montjoie: Eglise Notre Dame de la Gorge» (francès)
# Wiltz

Wiltz (luxemburguès Wolz, alemany Wiltz) és una comuna i vila al nord-oest de Luxemburg, que forma part del cantó del mateix nom. Comprèn les viles de Wiltz, Roullingen i Weidingen.

## Població

| Nacionalitat | Població | % |
| luxemburguesos | 2.843 | 62,25% |
| Forasters | 1.724 | 37,75% |
| - portuguesos | 572 | 12,52% |
| - francesos | 99 | 2,17% |
| - italians | 44 | 0,96% |
| - belgues | 249 | 5,45% |
| - alemanys | 55 | 1,20% |
| - iugoslaus | 546 | 11,96% |
| - altres | 159 | 3,48% |

## Evolució demogràfica

| Any | Població |
| 15/02/2001 | 4.567 |
| 01/01/2002 | 4.507 |
| 01/01/2003 | 4.510 |
| 01/01/2004 | 4.525 |
| 01/01/2005 | 4.587 |

## Història
### El castell de Wiltz

Una de les principals característiques de la ciutat és el castell dels antics comtes de Wiltz. El castell, que està situat en un area de 2,4 km² de prats i jardins, té centenars d'habitacions. Es va acabar en 1727, i l'últim comte va morir en 1793. De 1851 a 1950 va ser utilitzat com col·legi privat femení, després d'això es va convertir a casa de retir. Existeixen plans de convertir-lo en museu.

### Segona guerra mundial

Durant la Segona Guerra Mundial, Wiltz es va trobar enmig d'intenses batalles entre alemanys i aliats el 1944. Va ser camp de batalla en la batalla del Bulge, cap al final aquesta guerra. Un aeròdrom local va ser utilitzat per ambdós bàndols de la batalla, depenent de la localització del front. Abans, el 1942, una vaga general es va iniciar a Wiltz i es va estendre després arreu del país.
Aquest episodi es recorda com un dels moments més gloriosos de la història de Luxemburg. Aquest esdeveniment es va cobrar el seu major nombre de víctimes en la població de Wiltz, després d'això Wiltz va ser nomenada Ciutat màrtir després de la guerra. Un monument que representa un far va ser erigit per a commemorar les víctimes de la repressió que va seguir a la vaga general de 1942. El baix relleu sobre el monument és per l'escultor modern luxemburguès més conegut, Lucien Wercollier.

## Wiltz avui

El 2005, la ciutat de Wiltz, situada al sud de la comuna, tenia 4567. L'altre poble que forma part de la comuna de Wiltz és Weidingen.

### Centre de la ciutat

Wiltz té un centre tranquil. Hi ha un sala de concerts a l'aire lliure on típicament cada quinzena tenen lloc concerts de grups musicals o de música clàssica. El centre de Wiltz hi ha bastants coses que veure, inclòs un tanc de la Segona Guerra Mundia aparcat en la plaça principal. A la ciutat es troba l'estadi Geitz amb capacitat per a 2.000 espectadors i on juga l'equip de Football Club Wiltz 71.

### Scouts

Wiltz és el major centre del Moviment Escolta Mundial que compta amb nombrosos campaments escolta i edificis al voltant de la ciutat. El monument International Scouting One Penny Monument, dedicat a Robert Baden-Powell, s'erigeix a Wiltz.

### Festival de Wiltz

El Festival de Wiltz, un festival de música i arts escèniques, se celebra cada estiu.

## Enllaços externs

* Web municipal
* Festival de Wiltz Arxivat 2006-04-22 a Wayback Machine.
* RadioLNW - Emissora local Wiltz
* Escoltes de Wiltz
# Gran Premi d'Espanya del 1974

Resultats del Gran Premi d'Espanya de Fórmula 1 de la temporada 1974 disputat al circuit del Jarama el 28 d'abril del 1974.

## Classificació

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 12 | Niki Lauda | Ferrari | 84 | 2h 00' 30. 4 | 1 | 9 |
| 2 | 11 | Clay Regazzoni | Ferrari | 84 | + 35.61 s | 3 | 6 |
| 3 | 5 | Emerson Fittipaldi | McLaren - Ford | 83 | + 1 Volta | 4 | 4 |
| 4 | 9 | Hans Joachim Stuck | March - Ford | 82 | + 2 Voltes | 13 | 3 |
| 5 | 3 | Jody Scheckter | Tyrrell - Ford | 82 | + 2 Voltes | 9 | 2 |
| 6 | 6 | Denny Hulme | McLaren - Ford | 82 | + 2 Voltes | 8 | 1 |
| 7 | 16 | Brian Redman | Shadow - Ford | 81 | + 3 Voltes | 21 | |
| 8 | 4 | Patrick Depailler | Tyrrell - Ford | 81 | + 3 Voltes | 16 | |
| 9 | 33 | Mike Hailwood | McLaren - Ford | 81 | + 3 Voltes | 17 | |
| 10 | 24 | James Hunt | Hesketh - Ford | 81 | + 3 Voltes | 10 | |
| 11 | 28 | John Watson | Brabham - Ford | 80 | + 4 Voltes | 15 | |
| 12 | 15 | Henri Pescarolo | BRM | 80 | + 4 Voltes | 20 | |
| 13 | 18 | Carlos Pace | Surtees - Ford | 78 | + 6 Voltes | 14 | |
| 14 | 23 | Tim Schenken | Trojan - Ford | 76 | Virolla | 25 | |
| Ret | 17 | Jean-Pierre Jarier | Shadow - Ford | 73 | No classificat | 12 | |
| Ret | 26 | Graham Hill | Lola - Ford | 43 | Motor | 19 | |
| Ret | 20 | Arturo Merzario | Iso Marlboro - Ford | 37 | Accident | 7 | |
| Ret | 19 | Jochen Mass | Surtees - Ford | 35 | Caixa canvi | 18 | |
| Ret | 37 | François Migault | BRM | 27 | Motor | 22 | |
| Ret | 2 | Jacky Ickx | Lotus - Ford | 26 | Frens | 5 | |
| Ret | 1 | Ronnie Peterson | Lotus - Ford | 23 | Motor | 2 | |
| Ret | 30 | Chris Amon | Amon - Ford | 22 | Frens | 23 | |
| Ret | 8 | Rikky von Opel | Brabham - Ford | 14 | Pèrdua d'oli | 24 | |
| Ret | 7 | Carlos Reutemann | Brabham - Ford | 12 | Virolla | 6 | |
| Ret | 14 | Jean-Pierre Beltoise | BRM | 2 | Motor | 11 | |
| NVQ | 27 | Guy Edwards | Lola - Ford | | | | |
| NVQ | 21 | Tom Belsø | Iso Marlboro - Ford | | | | |

## Altres

* Pole: Niki Lauda 1' 18. 44
* Volta ràpida: Niki Lauda 1' 20. 830 (a la volta 47)

## Referències

* «La web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2015-01-18. [Consulta: 3 abril 2010].
# Gai Sextili

Gai Sextili (en llatí Caius Sextilius) va ser un magistrat romà del segle iv aC. Formava part de la gens Sextília, una gens romana d'origen plebeu.
Era tribú amb potestat consolar l'any 379 aC, un any en què es va escollir un nombre igual de tribuns patricis i plebeus. En fa menció Titus Livi.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita VI,30