OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Radiografia

Una radiografia és una imatge obtinguda a través de l'exposició d'un objecte als raigs X que permet d'obtenir una imatge de l'estructura interna invisible mitjançant un equip de radiologia. La penetració dels raigs X en molts materials que són opacs a la radiació visible permet l'observació d'estructures internes d'un objecte o del cos humà de manera no destructiva.
La sensibilitat superior de l'embrió (humà) als efectes nocius dels raigs X imposa una prudència particular al cas de dones embarassades i exigeix d'utilitzar tècniques radiogràfiques només en casos excepcionals, quan no hi ha cap alternativa.

## Tipus de radiografies
### Sense contrast radiològic

* Dental. Pantomografia dental
* Crani, sinus paranasals
* Columna: cervical, dorsal, dorsolumbar, lumbar, lumbosacre
* Graella costal
* Tòrax: principalment per a valoració pulmons i cor
* Mamografia o mastografia: de les mames
* Abdomen (simple)
* Extremitats superiors: espatlla, húmer, colze, avantbraç, canell i mà, sols un dit
* Extremitats inferiors: pelvis, fèmur, genoll, cama, turmell, peu, sols dits
* Telemetria: per a valoració d'escoliosi i dismetria d'extremitats inferiors
* Tomografies: ja no utilitzades des de la introducció de la tomografia computada

### Amb contrast radiològic

Rarament utilitzades des de la introducció de l'ecografia:
* Mielografia: de la medul·la espinal
* Urografia: del tracte urinari
* Vesícula biliar
Poc utilitzades:
* Sialografia: de les glàndules salivals
* Esofagograma: per valoració de la deglució
* Colangiografia: de les vies biliars, durant una intervenció o endoscòpia duodenal (retrògrada endoscòpica)
* Flebografia: de les venes, habitualment de les extremitats inferiors
* Histerografia: de la cavitat uterina
* Fistulografia: per valorar un trajecte fistulós
* Radiografia posteroanterior de tòrax
* Radiografia amb contrast: esofagograma
* Radiografia amb contrast: colecistoprancreatografia, mostrant colelitiasi

## Vegeu també

* Col·limador
* Angle de Cobb
* Radiologia digital
* Fotografia científica

## Referències

* ↑ «Radiografia». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Cristina Martínez Bueno et alii, Guia per a embarrassades Arxivat 2012-04-13 a Wayback Machine., Generalitat de Catalunya, Direcció de la Salut Pública, 2008

## Enllaços externs

* «Radiografia». Canal Salut. Generalitat de Catalunya.
# Frederick Chapman (futbolista)

Frederick William Chapman (Nottingham, 10 de maig de 1883 – Linby, Nottinghamshire, 10 de maig de 1951) va ser un futbolista anglès que va competir a començaments del segle xx. Jugà com a centrecampista i en el seu palmarès destaca una medalla d'or en la competició de futbol dels Jocs Olímpics de Londres de 1908.
A la selecció britànica hi jugà un total de 3 partits, en què marcà dos gols.

## Referències

* ↑ «Frederick Chapman Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 13 de desembre 2012. [Consulta: 21 febrer 2016].
* ↑ Fitxa de Frederick Chapman Arxivat 2015-04-09 a Wayback Machine. a fifa.com
# Ramon Rogent i Perés

Ramon Rogent i Perés (Barcelona, 1920 - Pla-d'Orgon, França, 1958) fou un pintor i dibuixant català.

## Vida i obra

Va fer estudis d'arquitectura i va acudir a classes a l'escola Llotja de Barcelona.
A partir de l'any 1941, desenvolupa la seva obra en diversos camps, com la il·lustració, treballs d'escenografia, murals i pintura de cavallet. Va estar influenciat per Matisse sobretot amb el seu colorit i amb el dibuix per Picasso. Va exposar a nombroses ocasions tant a galeries nacionals com estrangeres, tenint obra seva a diferents museus.
Del 2 al 22 d'octubre de 1948, Rogent, juntament amb Modest Cuixart i Tàpies, Maria Girona i Benet, Josep Hurtuna, Jordi Mercadé i Farrés, Albert Ràfols-Casamada, Josep Maria de Sucre i de Grau, Jacint Morera i Pujals, Francesc Todó Garcia, Pere Tort i Antoni Tàpies i Puig va participar en el Primer Saló d'Octubre a les Galeries Laietanes.
L'any 1956 se li va encarregar la decoració de la Sala del Treball de la Casa de la Ciutat de Barcelona, deixant-la inacabada, per la seva mort prematura en accident d'automòbil el 1958. La resta de la decoració va ser realitzada seguint el seu projecte pel seu alumne Joan Bosco Martín. El mateix any de la seva mort fou president del Saló de maig de Barcelona.

## Bibliografia

* Volum 3 (1989), Diccionario "Rafols" de Artistas Contemporáneos de Cataluña y Baleares, Barcelona, Ed. Catalanes SA.. ISBN 84-86719-14-3.

## Referències

* ↑ Molins, Marc. Jacint Morera, una retrospectiva. Terrassa: Amics de les Arts, 1983, pp. 25. ISBN 43.703-1983.

## Vegeu també

* Albert Fabra i Foignet

## Enllaços externs

* «Ramon Rogent i Perés». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* «Ramon Rogent i Roca-Sastre: els partidaris de la vida», Carlota Marzo, Núvol, 18 desembre 2016.
* «Ramon Rogent Perés (1920-1958), la llum i el color en temps de tenebres», amb text de Maria Isabel Marín Silvestre (Real Academia de la Historia) i Natàlia Farré (article d'El Periódico), La Beat Generation i els pòtols místics catalans, 18 juliol 2020.
# CF Gendarmerie Nationale

El CF Gendarmerie Nationale és un club de Djibouti de futbol de la ciutat de Djibouti. Anteriorment fou conegut com a Association Sportive Gendarmerie Nationale.
El seu color és el blau fosc, tot i que també ha jugat amb uniforme groc.

## Palmarès

* Lliga djiboutiana de futbol:
** 2003, 2024
* Copa djiboutiana de futbol:
** 2017

## Referències

* ↑ «Djibouti - Gendarmerie Nationale - Results and fixtures - Soccerway». [Consulta: 31 desembre 2018].
* ↑ Résumé de la 8éme journée du D1 2016-2017 FDF Fédération Djiboutienne de Football
* ↑ Résumé de la 7éme journeé du D1 2016-2017 FDF Fédération Djiboutienne de Football
* ↑ 5ème journée du Championnat national du Football D1saison 2017-2018 FDF Fédération Djiboutienne de Football
* ↑ 4ème journée du Championnat national du Football D1 saison 2017-2018 FDF Fédération Djiboutienne de Football
* ↑ 1ere journee d1 2018-2019 FDF Fédération Djiboutienne de Football
* ↑ 2éme journée d1 2018-2019 FDF Fédération Djiboutienne de Football
* ↑ 4eme journee d1 2018-2019 FDF Fédération Djiboutienne de Football
* ↑ «Djibouti Champions». RSSSF. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Djibouti Cup Winners». RSSSF. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Meizhouïta

La meizhouïta és un mineral de la classe dels fosfats que pertany al grup de la lazulita. Rep el nom dela ciutat de Meizhou, on es troba la localitat tipus d'aquesta espècie.

## Característiques

La meizhouïta és un fosfat de fórmula química Fe²⁺V³⁺₂(PO₄)₂(OH)₂. Va ser aprovada com a espècie vàlida per l'Associació Mineralògica Internacional en el mes de desembre de l'any 2024, i encara resta pendent de publicació. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
L'exemplar que va servir per a determinar l'espècie, el que es coneix com a material tipus, es troba conservat a les col·leccions del Museu Geològic de la Xina, a Pequín (República Popular de la Xina), amb el número de catàleg: GMCTM2024006.

## Formació i jaciments

Va ser descoberta al dipòsit de Yushui, a uns 16 km al nord-est de Meizhou (Guangdong, República Popular de la Xina), sent aquest indret l'únic de tot el planeta on ha estat descrita aquesta espècie mineral.

## Referències

* ↑ «Meizhouite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 21 febrer 2025].
* 1 2 Bosi, Ferdinando; Hatert, Frédéric; Pasero, Marco; Mills, Stuart J. «IMA Commission on New Minerals, Nomenclature and Classification (CNMNC) – Newsletter 83». European Journal of Mineralogy, 37, 1, 12-02-2025, pàg. 75–78. DOI: https://doi.org/10.5194/ejm-37-75-2025 [Consulta: 21 febrer 2025].
# Mortimer Adler

Mortimer Adler (Nova York, 28 de desembre de 1902 - San Mateo, 28 de juny de 2001) va ser un filòsof estatunidenc i divulgador cultural.
Encarregat durant anys de l'equip de redacció de l'Encyclopædia Britannica, va editar els Great Books of the Western World, un compendi dels llibres del saber i la literatura més famosos al llarg de la història. Va treballar com a professor a la Universitat de Chicago, especialitzat en jurisprudència.
Va proposar que l'educació literària i cultural es basés en llistats dels anomenats gran llibres, que són els que reuneixen tres condicions: parlen de problemes universals o rellevants per al lector, es poden rellegir des de diferents òptiques per la mateixa o diverses persones, es considera rellevant o canònic. Dins d'aquesta llista, per tant, se situen els anomenats clàssics. Diverses universitats van incloure la lectura d'aquestes llistes com a part del seu programa acadèmic.
# Electra Igualadina

Electra Igualadina és un recinte industrial del municipi d'Igualada a la comarca d'Anoia destinat a la distribució d'electricitat. Consta de dues edificacions principals, els tallers i oficines al carrer del Sol, i dues naus amb façana al carrer del Rec que acullen les turbines i els aparells de distribució. L'edifici d'oficines amb façana principal de maó i pedra té unes obertures i uns elements de coronament clarament modernistes. Les naus tenen un marcat caràcter industrial, en què destaquen els elements de maó dels extrems i la part superior dels vessants de la teulada. En destaquen els forats que permetien el pas dels fils de la xarxa elèctrica. És un edifici que forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.
Ara és propietat d'Endesa ja no té cap funció en la producció de la llum, que el 2016 va decidir enderrocar-ne parts no autèntics. El destí de l'edifici després de la rehabilitació encara no és clar.

## Història

El 1903 uns fabricants i negociants igualadins, Joan Serra i Constansó (1864-1924), Aleix Gabarró i Castelló, Sebastià Castelltort, Jaume Roca i Vallès, Marià Munguet i Mullerat, Joan Esteve i Barral, blanquer i Josep Casanovas Cardona van fundar l'Electra Igualadina amb un capital de 150.000 pessetes.
L'edifici es va construir en una finca anomenada hort dels Mussons, propietat de Miquel Castelltort i Mateu. El president aleshores era Aleix Gabarró i Castelló. A partir del 1912, aquesta empresa inicià la distribució d'electricitat a la xarxa del consum domiciliari alhora que contribuí a l'expansió de la indústria cotonera. En aquesta època, la petita central termoelèctrica va tenir un paper decisiu a la reindustrialització d'una ciutat industrial en crisi pel preu del carbó i l'escas potencial hidroelèctric de l'Anoia. El 1914 obtingué l'adjudicació de l'enllumenat dels carrers d'Igualada.

## Referències

* 1 2 «Electra Igualadina». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 octubre 2014].
* ↑ Vilaprinyó i Albareda, Francesc «La companyia afirma que les obres a l'Electra Igualadina s'enllestiran abans de Nadal». Anoia Diari, 19-07-2016.
* ↑ Pascual i Domènech, 2017, p. 194.
* ↑ Pascual i Domènech, 2017, p. 197.
* ↑ Ramon i Muñoz, 2006, p. 297-299.
* ↑ Pascual i Domènech, 2017, p. 187, 191.

## Bibliografia

* Pascual i Domènech, Pere «La electra Igualadina i el fènix del procés d’industrialització igualadí (1903-1930)». Miscellanea Aqualatensia, 17, 2017, pàg. 187-46.
* Ramon i Muñoz, Ramon «El procés d'electrificació de la Igualadina Cotonera (1885-1914)». Miscellanea Aqualatensia, 137, 2006, pàg. 285-322-46.
# Javier Muñoz Jiménez

Javier "Javi" Muñoz Jiménez (xaˈβjeɾ muˈɲoθ; Parla, 28 de febrer de 1995) és un futbolista professional madrileny que juga com a centrecampista per la UD Las Palmas.

## Carrera de club

Muñoz va ingressar al planter del Reial Madrid CF el 2006, a 11 anys, provinent de la local CP Parla Escuela. Va acabar el període formatiu el 2014, i fou assignat al Reial Madrid C de Tercera Divisió.
Muñoz fou convocat amb el Reial Madrid Castella a les darreries de setembre de 2014, i hi va debutar en una derrota per 0–3 a casa contra la SD Amorebieta en lliga de Segona Divisió B. L'1 de desembre fou inclòs a la convocatòria del primer equip per la Copa del Rei contra la UE Cornellà, i va jugar el seu primer partit com a professional l'endemà, substituint James Rodríguez al minut 63 d'una victòria per 5–0 a casa (9–1 en el global).
El 19 de juliol de 2017 Muñoz fou cedit al Lorca FC, acabat d'ascendir a Segona Divisió, per un any. Gairebé un any després, signà contracte per tres anys amb el Deportivo Alavés, i fou immediatament cedit al Reial Oviedo per un any.
Muñoz va retornar a l'Alavés la temporada 2019–20, i hi va debutar a La Liga el 21 de desembre de 2019, com a titular, en una derrota per 1–4 a fora contra el FC Barcelona. El següent 31 de gener, va marxar al CD Tenerife de segona divisió, cedit fins al juny.
El 18 de setembre de 2020, Muñoz fou cedit al CD Mirandés per un any, per la temporada 2020–21. L'1 de juliol següent, va acordar un contracte permanent de dos anys amb l'SD Eibar també a la segona divisió.
El 16 de juny de 2023, Muñoz va signar un contracte de dos anys amb la UD Las Palmas, acabat d'ascendir a la primera divisió.

## Referències

* ↑ «Javier Muñoz debuta con el primer equipo» (en castellà). Bernabéu Digital, 03-12-2014. Arxivat de l'original el 22 de febrer 2015. [Consulta: 4 desembre 2014].
* ↑ «0–3: Castilla lose to Amorebieta». Real Madrid's official website, 27-09-2014. [Consulta: 4 desembre 2014].
* ↑ «The 17-man squad for the game against Cornellà». Real Madrid's official website, 01-12-2014. [Consulta: 4 desembre 2014].
* ↑ «Real Madrid 5–0 Cornellá». BBC Sport, 02-12-2014 [Consulta: 3 desembre 2014].
* ↑ «Javi Muñoz y Peña se unen al Lorca FC» (en castellà). Lorca FC, 19-07-2017. Arxivat de l'original el 31 de juliol 2017. [Consulta: 19 juliol 2017].
* ↑ «Javi Muñoz llega al Deportivo Alavés» (en castellà). Deportivo Alavés, 12-07-2018. [Consulta: 12 juliol 2018].
* ↑ «Javi Muñoz jugará cedido en el CD Tenerife» (en castellà). Deportivo Alavés, 31-01-2020. [Consulta: 1r febrer 2020].
* ↑ «Javi Muñoz, cedido al CD Mirandés» (en castellà). Deportivo Alavés, 18-09-2020. [Consulta: 19 setembre 2020].
* ↑ «Javi Muñoz, nuevo jugador armero hasta 2023» (en castellà). SD Eibar, 01-07-2021. [Consulta: 9 agost 2021].
* ↑ «Javi Muñoz, nuevo jugador de la UD Las Palmas» (en castellà). UD Las Palmas, 16-06-2023. [Consulta: 17 juny 2023].

## Enllaços externs

* Perfil oficial al Reial Madrid (anglès)
* Javier Muñoz Jiménez a BDFutbol
* Javier Muñoz Jiménez, Fitxa a Soccerway
* Javi Muñoz a weltfussball (alemany)
# Parròquia de Sant Cebrià (la Teixonera)

La parròquia de Sant Cebrià és la circumscripció eclesiàstica que abasta el barris de la Teixonera i Mas Falcó, de Barcelona. Confronta al nord amb el barris del Carmel i la Clota, a l'est amb el Coll, al sud amb l'avinguda de Vallcarca i a l'oest amb el passeig de la Vall d'Hebron.
Va ser erigida per Mons. Gregorio Modrego el 1961. El seu fundador i primer rector va ser mossèn Francesc Lladós Pastallé. El rector actual és mossèn Joan Garcia de Mendoza Esteban. El complex parroquial inclou l'església, la capella del Santíssim, els locals parroquials i la pista poliesportiva.
El primers anys, amb mossèn Lladós, la parròquia va impulsar la vida associativa del barri. A més de les celebracions religioses s'hi feien concerts, teatre, excursions, i cedia els locals de la parròquia a la iniciativa veïnal. Durant anys feia de centre social, fins que el 1995 es va inaugurar al costat el centre cívic. Actualment segueix treballant pel desenvolupament social del barri i manté projectes com el menjador social o el rober.
El 2019 es van instal·lar plaques fotovoltaiques a la coberta de l'església per autoabastir-se energèticament. És la primera església documentada en fer-ho a Espanya.

## Referències

* 1 2 «Sant Cebrià». Església Arxidiocesana de Barcelona.
* ↑ Sanz, Carles. Una passejada per la història del barri de la Teixonera. Ajuntament de Barcelona, febrer 2020, p. 33-35.
* ↑ «Sant Cebrià, la primera «parròquia sostenible»». Església Arxidiocesana de Barcelona, 05-02-2019.
# Peleaga

Peleaga (en romanès Vârful Peleaga) és un pic que es troba en el punt més alt de les muntanyes de Retezat a Romania. La seva alçada sobre el nivell del mar és de 2.509 metres. Peleaga es troba al comtat romanès de Hunedoara i es troba dins de la regió de Transsilvània.
A més del seu cim més alt Peleaga, les muntanyes Retezat, que formen part dels Carpats del Sud, alberguen alguns dels massissos més alts de Romania. Altres cims importants de la serralada són el Păpuşa (Varful Păpuşa) i el Pic Retezat (Vârful Retezat). Les muntanyes del Retezat tenen molts llacs glacials, inclòs el més gran de Romania, el llac Bucura (lacul Bucura), que cobreix 8,9 ha i es troba a una altitud de 2.030 metres. La zona també conté el Parc Nacional Retezat, el primer parc nacional de Romania.

## Referències

* ↑ 2017 Romanian Statistical Yearbook, p. 11
* ↑ «Europe Ultra-Prominences: peaklist.org». [Consulta: 25 juliol 2021].

## Enllaços externs

* "Vârful Peleaga, Romania" a Peakbagger
* Imatges i imatges de les muntanyes dels Carpats
* Mapes del Retezat
* Portal de la vall del Jiu : la principal regió minera de carbó de Romania i una porta d’entrada al parc nacional del Retezat
# Aninoasa

Aninoasa (en hongarès: Aninósza o Aninószabányatelep) és una ciutat del comtat de Hunedoara a la regió de Transsilvània de Romania. La ciutat es troba a la vall de Jiu, que és una conca de carbó, i molts dels residents de la ciutat són miners de carbó. La major part de la ciutat es va construir al llarg del rierol Aninoasa, i la ciutat està separada en dues zones pel riu West Jiu. "Anin" significa "vern" en romanès.
Aninoasa és la ciutat més antiga del comtat de Hunedoara, esmentada ja el 1453 dC. Administra un poble, Iscroni (Alsóbarbatyeniszkrony). Segons el cens del 2011, la ciutat tenia 4360 habitants, dels quals el 88,18% dels habitants eren romanesos, el 7,1% gitanos i el 4,18% hongaresos.
Es va convertir oficialment en una ciutat el 1989, com a resultat del programa de sistematització rural romanès.

## Referències

* ↑ Rezultatele finale ale Recensământului din 2011: «Tab8. Populația stabilă după etnie – județe, municipii, orașe, comune». Institutul Național de Statistică din România, iulie 2013. Arxivat de l'original el 2016-01-18.

## Enllaços externs

* Lloc oficial de l'Ajuntament
* Lloc de la ciutat d'Aninoasa - Portal de la vall del Jiu: portal regional del lloc oficial
* Portal de la vall del Jiu: la principal regió minera de carbó de Romania i una porta d’entrada al parc nacional del Retezat
# Jeff Beck

Geoffrey Arnold ("Jeff") Beck (24 de juny de 1944 a Wallington, Gran Londres, Regne Unit - 10 de gener de 2023) va ser un guitarrista de rock/blues que va tocar en diverses bandes influents en la dècada de 1960 i la dècada de 1970 com els The Yardbirds, que va deixar per centrar-se en la seva carrera en solitari. El 1967 va formar The Jeff Beck Group amb Rod Stewart, Ron Wood, Nicky Hopkins i Aynsley Dunbar, amb els quals va publicar Truth i Beck-Ola. Des de la dècada dels 1980 va reduir molt la seva activitat.
El 2011 va ser escollit el cinquè millor guitarrista de la història per la revista musical estatunidenca Rolling Stone.
Va guanyar vuit Premis Grammy, cinc d'ells a la millor interpretació instrumental de rock. Malgrat no haver arribat mai a la projecció comercial dels seus contemporanis, Beck va tenir un gran reconeixement, especialment en la comunitat de guitarristes. Mai ningú l'ha encasellat en un gènere, Beck va experimentar amb blues rock, heavy metal i jazz fusió i també va rebre influències del techno, creant una innovadora barreja de música heavy rock i música electrònica.

## Discografia

* Truth – 1968 #15 US
* Beck-Ola – 1969 #15 US
* Rough and Ready – 1971 #46 US
* The Jeff Beck Group - 1972 #19 US
* Shapes of Things – 1972
* Blow by Blow – 1975 #4 US
* Wired – 1976 #16 US
* Jeff Beck With the Jan Hammer Group Live – 1977 #23 US
* There and Back – 1980 #21 US
* Flash – 1985 #42 US
* Jeff Beck's Guitar Shop – 1989 #49 US
* Frankie's House – 1992
* Crazy Legs – 1993 #171 US
* Up – 1995
* Who Else! – 1999 #99 US
* You Had It Coming – 2001 #110 US
* Blue Wind – 2002
* Jeff – 2003
* Beck, Bogart and Appice Live – 2005
* Live Beck! – 2006

## Referències

* ↑ «Legendary rock guitarist Jeff Beck dies aged 78» (en anglès). The Guardian, 11-01-2023. [Consulta: 11 gener 2023].
* 1 2 «Mor el llegendari guitarrista Jeff Beck als 78 anys». 324, 12-01-2023. [Consulta: 12 gener 2023].
* ↑ «The 100 Greatest Artists of All Time: Jeff Beck» (en anglès). Arxivat de l'original el 26 de novembre 2011. [Consulta: 12 gener 2012].
* ↑ «JEFF BECK MAKES POWERFUL STATEMENT WITH LOUD HAILER ~ Aussie Osbourne [Official Website]», 07-07-2016. [Consulta: 17 juliol 2016].

## Enllaços externs

* Jeff Pàgina de Jeff Arxivat 2010-04-12 a Wayback Machine.
* Jeff Beck at Epic Records Arxivat 2008-05-27 a Wayback Machine.
# Un viatge màgic a Faunutlàndia

Un viatge màgic a Faunutlàndia (títol original en suec, Emily och den magiska resan) és una pel·lícula de fantasia sueca del 2020 dirigida per Marcus Ovnell a partir d'un guió de Jenny Lampa i Marcus Ovnell. La pel·lícula es va estrenar al Festival Internacional de Cinema de Busan el 7 de juliol de 2020 i va arribar als cinemes de Suècia el 18 d'abril de 2022. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Referències

* ↑ «Emily och den magiska resan (2020)» (en suec). SFdb. [Consulta: 23 febrer 2025].
* ↑ «Emily och den magiska resan (2020)». [Consulta: 23 febrer 2025].
* ↑ «Un viatge màgic a Faunutlàndia», 2020. [Consulta: 23 febrer 2025].
# Călin Peter Netzer

Călin Peter Netzer (Petroșani, 1 de maig del 1975) és un director de cinema romanès.
El seu primer llargmetratge, Maria (2003), va guanyar el Premi Especial del Jurat al Festival Internacional de Cinema de Locarno, entre altres premis en aquest i altres festivals de cinema.
La seva segona pel·lícula va ser Medalia de onoare (Medalla d'Honor, 2009). Poziţia copilului (2013), el seu segon llargmetratge, va guanyar l'Os d'Or en el 63è Festival Internacional de Cinema de Berlín.

## Premis i nominacions
### Premis

* 2013. Os d'Or per Poziţia copilului

## Referències

* ↑ http://www.berlinale.de/en/das_festival/preise_und_juries/preise_internationale_jury/index.html Arxivat 2006-12-16 a Wayback Machine.
# Castell de Lázár

El castell de Lazar (en romanès: Castelul Lazar, en hongarès: Lázár-kastély), és un castell situat a Lăzarea, a la província de Harghita, Romania. La ciutadella rep el nom de la família noble Lázár de Szárhegy i es basa en una combinació d'estils romànic, gòtic i renaixentista. La part més antiga de l'edifici data del 1532, mentre que la resta es va afegir entre el 1631 i el 1632.

## Referència

* ↑ «Castelul Lázár, Lăzarea» (en romanès). [Consulta: 21 gener 2021].
* 1 2 «Castelul Lázár, Lăzarea» (en anglès). Arxivat de l'original el 2021-01-18. [Consulta: 21 gener 2021].

## Vegeu també

* Esglésies fortificades de Transsilvània

## Bibliografia

* Drăguț, Vasile. Diccionar enciclopèdic d'art medievală românesc. București: Editura Științifică și Enciclopedică, 1976.
* Ionescu, Grigore. Arhitectura pe teritoriul României de-a lungul veacurilor. București: Editura Academiei, 1982.
* Ghidul Castelul Lazar din Lăzarea, Centrul de Creație - Lăzarea