OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Zhao Jingshen

Zhao Jingshen (en xinès tradicional: 趙景深; en xinès simplificat: 赵景深; en pinyin: Zhào Jǐngshēn) (Lishui (麗水), Zhejiang, 25 d'abril de 1902 - 7 de gener de 1985) fou un popular novel·lista xinès i membre de l'Associació de Recerca Literària (文学研究会, wenxue yanjiuhui). També feu importants aportacions en el camp de la traducció xinesa, l'edició i l'òpera popular, gaudint d'un gran èxit. Alhora, Zhao destacà per finançar alguns escriptors importants.

## Vida

Entre 1930 i 1951 treballà com a redactor a la Beixin Book Company, llibreria privada de Pequín molt popular en l'època que, quan Zhao en formà part, ja havien traslladat la seva seu a Xangai. El 1949 començà la seva tasca com a professor universitari on va ensenyar al departament xinès de la Universitat Fudan. Al sí d'aquesta institució fou el fundador de l'Òpera Kunqu de la Universitat de Fudan. Més endavant, a partir de 1950 endavant, ell i Yu Pingbo (俞平伯) van ser coneguts col·lectivament com a Southern Zhao Beiyu de l'òpera Kunqu.

## Obra

Amb tan sols disset anys traduí un llibre de contes d'en Hans Christian Andersen. El 1928 publicà Breu Història de la Literatura Xinesa (中国文学小史) que, segons Wen Yiduo (聞一多), arribà a ser lectura obligatòria per a l'examen d'entrada de la universitat de Tsinghua a Pequín. A més, també fou l'autor d'altres estudis literaris com ara Nova història de la literatura xinesa (中国文学史新编) i Principis de la novel·la (小说原理).
En referència al camp de l'òpera, també realitzà diversos estudis. Zhao és autor de Estudi sobre l'òpera del sud durant les dinasties Yuan i Ming (元明、南戏考略), Òpera tradicional xinesa (戏曲笔谈), Estudi sobre la teoria de l'òpera Qu (曲论初探), entre d'altres.

## Referències

* ↑ Yu, Pingbo; 俞平伯. 俞平伯说昆曲 - Yu Pingbo shuo Kun qu (en xinès). Beijing: 北京出版社, 2019, p. 260. ISBN 978-7-200-15038-4.
* ↑ «赵景深与鲁迅的交往» (en xinès). shtzb.org.cn, 2013. [Consulta: 27 desembre 2020].
# Associació de Tennistes Professionals

L'Associació de Tennistes Professionals (ATP) fou creada el 1972 amb l'objectiu de protegir i vetllar pels interessos dels jugadors de tennis masculins. Un any més tard, les dones van formalitzar l'Associació de Tennis Femení (WTA) amb la mateixa intenció. El 1990, l'associació es va convertir en l'organitzadora del circuit principal de tennis a nivell mundial, conegut des d'aleshores com a ATP Tour.

## Categories dels campionats

A 2006, l'ATP Tour tenia set categories de torneigs implícites en el circuit:o:
* Tennis Masters Cup
* Tennis Masters Series Tournaments
* International Series Gold Tournaments
* International Series Tournaments
* Challenger Tournaments
* Satellite Series Circuits
* Futures Tournaments
Els jugadors que reuneixen més punts en l'ATP Race, guanyen el dret de disputar esdeveniments especials al final de la temporada. En modalitat individual competeixen en la Tennis Masters Cup mentre que en dobles es disputen el World Doubles Tennis Championship.
L'ATP Tour supervisa també cada primavera una competició per països, la World Team Cup.
Aquesta taula mostra detalls estructurals sobre l'organització dels torneigs del circuit de tennis professional:
| Categoria de l'esdeveniment | Nombre el 2004 | Premi en metàl·lic (USD) | Institució competent |
| Grand Slams | 4 | de 6.700.000 a 8.300.000 | ITF |
| Tennis Masters Cup | 1 | 4.450.000 | ATP i ITF |
| ATP Masters Series | 9 | de 2.450.000 a 3.450.000 | ATP |
| ATP Intl. Series Gold | 9 | de 615.000 a 1.000.000 | ATP |
| ATP Intl. Series | 44 | de 333.000 a 1.000.000 | ATP |
| ATP Challenger Series | 146 | de 25.000 a 150.000 | ATP i ITF |
| ITF Men's Circuit | 534 | 10.000 a 25.000 | ITF |

## Enllaços externs

* Pàgina oficial
# Turó de les Lloberes

El Turó de les Lloberes és una muntanya de 921 metres que es troba entre els municipis d'Espinelves i Viladrau, a la comarca d'Osona. És el segon cim més alt d'Espinelves. S'hi han detectat unes primeres colònies del cedre de l'Atles (Cedrus atlàntica), al·lòcton, però no gaire invasor.

## Referències

* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
* ↑ «turó de les Lloberes». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Espinelves». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Masferrer i Torrent, Jesús «Espinelves: constext històric i geogràfic» (pdf). Monografies del Montseny, 13, 1998. ISSN: 1135-9293.
* ↑ Aymerich, Pere; Sáez, Llorenç «Aportacions a la flora al·lòctona catalana». ButlletídelaInstitucióCatalanad’HistòriaNatural, 85, 3, 2021, pàg. 152-153. ISSN: 2013-3987.
# Ermita de Togores

L'ermita de Togores és un monument del municipi de Sabadell (Vallès Occidental) protegit com a bé cultural d'interès local. Es tracta d'una ermita i masia possiblement del segle xiv, situades a l'esquerra del Ripoll, a la vall del riu Tort, en una esplanada envoltada d'alzines.

## Descripció

Conjunt format per l'ermita de Togores i la masia de Can Pagès Vell.
L'ermita té l'absis vuitavat, que dona a migdia i a la paret de llevant, amb aparell de pedra, s'hi veuen dues voltes de formigó encanyissat. La gran té un gruix d'1,10 metres i un diàmetre de 2,25 m, que ara fa l'ofici d'arc botant, unint la capella, per la banda ponent amb la masia. L'arc més petit uneix la capella amb la masia per ran de pou i té un gruix d'1,35 m i una volta d'uns 2 m.
La masia és de planta baixa i pis, amb coberta a dues vessants que donen aigües a les façanes laterals.

## Història

Possiblement, segons Miquel Carreras, l'ermita de Togores hagi estat bastida damunt les restes d'una vella construcció romana. Les primeres dates documentals però ens remeten a 1323. En els segles XII i XIII s'hi venerava la Mare de Déu de Togores, advocada per a sortir indemne dels fets d'armes i per a la pluja.Els màrtirs que es veneren a la capella són Sant Abdon i Sant Senén. Durant els segles xiv i xv Togores fou estatge de monges, depenent del monestir de Sant Llorenç del Munt. Un cop desaparegudes les monges, alguns abats de la Mola habitaren aquesta casa. Togores va pertànyer al terme municipal de Sant Pere de Terrassa fins aquest segle (1904).

## Referències

* ↑ Nomenclàtor. «Passatge de Togores». Ajuntament de Sabadell. [Consulta: 3 agost 2015].
* 1 2 3 4
* ↑ Laudo i Cortina, David. «Santa Maria de Togores, tot un aplec». Penell de Sabadell, 18, 5-1986, pàg. 7-9.

## Enllaços externs

* Ermita de Togores Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine., fitxa del catàleg de l'Ajuntament
# Dipòsit de fundació

Un dipòsit de fundació és un objecte o sèrie d'objectes enterrats sota terra o entre els murs d'una edificació (sovint de temples o tombes de l'antic Egipte) per satisfer la voluntat dels déus i protegir el monument, antigament, o per assegurar la fama del constructor. Solien estar emplenats d'objectes cerimonials, normalment amulets, escarabats, menjar o eines rituals en miniatura.

## Referències

* ↑ Shaw, Ian. The Oxford History of Ancient Egypt (en anglès). Oxford University Press, 2000, p. 103.
* ↑ «Foundation deposit (Glossary entry)» (en anglès). Theban Mapping Project. Arxivat de l'original el 2016-03-04. [Consulta: 3 maig 2013].

## Vegeu també

* Pedra angular
* Con funerari
* Primera pedra
# Ermita de l'Eliana

L'Ermita de Sant Elies és una ermita localitzada al número 6 del carrer Ave Maria de l'Eliana.

## Referències

* ↑ L'Eliana : historia, geografía y arte. Universidad de Valencia, 2015. ISBN 9788437097374.
* ↑ L'Eliana : El Camp de Túria. Publicacions de l'Acadèmia Valenciana de la Llengua, D.L.. 2013. ISBN 9788448258269.
# Armadillo de Burmeister

L'armadillo de Burmeister (Calyptophractus retusus) és una espècie d'armadillo de la subfamília dels clamiforins. Viu a l'Argentina, Bolívia i el Paraguai. Habita els matollars secs tropicals o subtropicals, o zones herboses seques baixes tropicals o subtropicals. Està amenaçat per la pèrdua d'hàbitat.
És l'única espècie del gènere Calyptophractus.
Espècies vivents de cingulats :
Regne: Animalia · Embrancament: Chordata · Classe: Mammalia · Infraclasse: Eutheria · Superordre: Xenarthra :
Família Chlamyphoridae :
Família Dasypodidae :
Categoria :
# E-Tower

L'E-Tower és un edifici gratacels de 37 plantes i 148 metres, ubicat a la Rua Funchal del veïnatge de Vila Olímpia, vora Marginal Pinheiros, a la ciutat brasilera de ciutat de São Paulo. Va ser inaugurat l'any 2005.
Amb 148 metres, és el novè gratacels més alt de la ciutat, amb una arquitectura postmoderna inspirada en la Torre Westend de Frankfurt. El seu projecte original era més alt, però a causa del intens tràfic d'helicòpters a la regió va haver de ser canviat. És el quart gratacel més modern de São Paulo.

## Resistència de formigó

E-Tower té el rècord mundial de resistència de formigó. L'edifici va ser projectat amb una resistència de formigó fck = 80 MPa, de manera que els quatre nivells de pilars podrien tenir les seves reduïdes dimensions sense perdre la seva capacitat de resistència. La reducció de la secció de pilars va permetre un major nombre de places d'aparcament.

## Ús

Es compon de tres volums diferents. Del 3r al 7è pis, cada pis té 1.100 m² de superfície neta; del 8è al 19è pes, cada pis té 850 m² de superfície neta; i des del 22è al 37è pis, cada pis té 550 m² de superfície neta. Característiques de l'edifici inclouen una piscina climatitzada al pis 37, un auditori per a 100 persones a la planta baixa, un gimnàs al pis 20, un restaurant al pis 21, i un heliport al sostre.

## Galeria

* Daslu amb E-Tower al fons
* Torre Westend a Frankfurt, inspirador de l'E-Tower.

## Referències

* 1 2 Emporis
* ↑ SkyscraperPage

## Enllaços externs

* (anglès) Skyscraperpage
* (anglès) Emporis
# Associació de micropobles de Catalunya

L'Associació de micropobles de Catalunya (MdC) reuneix municipis de Catalunya de menys de cinc-cents habitants. Es va crear el 2008 per nou municipis fundadors. Els micropobles cobreixen un 35% del territori català tot i representar només 1,2% de la població (unes 80.000 persones). El 2018 n'hi havia 337.
L'associació insisteix en el paper dels petits pobles en la gestió del territori: boscs, medi ambient, patrimoni, transició energètica… una tasca que no es pot finançar amb els pocs recursos i els pocs habitants que tenen. Segons MdC, moltes lleis d'urbanisme i d'organització del territori es conceben d'una perspectiva urbana si no metropolitana, tot obviant les particularitats del món rural.
De vegades depèn de poques famílies per mantenir serveis essencials com ara escoles. Tot i que hi ha moltes cases buides, manca l'habitatge de lloguer: no es venen, ni es lloguen, ni es reformen i n'hi ha que estan abandonades. L'associació estimula els poders per prendre iniciatives per ajudar els micropobles a crear habitatge de lloguer, atreure nous veïns permanents, desenvolupar activitats econòmiques i sensibilitzar els poders públics. Reclamen un estatut propi per garantir el futur i crear un equilibri territorial.
El 2021, per exemple, van prendre una iniciativa pilot per impulsar famílies de refugiades a instal·lar-s'hi. Volen veure si la integració s'hi fa més fàcil que en les grans ciutats i van publicar un decàleg cap a una transició energètica.

## Referències

* ↑ «La Consellera Vilagrà destaca el compromís amb els micropobles com un dels objectius de la política municipalista del Govern». Generalitat de Catalunya, 16-07-2021. [Consulta: 9 gener 2022].
* 1 2 Acn «Els micropobles reclamen un Estatut propi per decidir el seu futur i garantir l'equilibri territorial». Ara, 08-08-2020.
* ↑ Freixa i Zurita, Carme «Els micropobles, tossudament vius». Revista de Girona, 305, 2017, pàg. 72–75. ISSN: 0211-2663.
* ↑ Màrquez, Teresa «Oriol Serra: “Ens han començat a tenir en compte a partir de la pandèmia”». La República, 17-09-2021.
* 1 2 «Una vintena de micropobles de Catalunya acolliran famílies refugiades». Social.Cat, 20març 2021.
* ↑ Aguirre i Font, 2017, p. 89.
* ↑ «L'Associació de Micropobles de Catalunya lliura a Pere Aragonès un decàleg per a la transició energètica». Ajuntament d'Argençola, 29-04-2021. [Consulta: 9 gener 2022].

## Bibliografia

* Trepat i Deltell, Eduard; Estany i Ferrer, Gemma. «Preguntes freqüents sobre despoblament i món rural». A: Ton Lloret i Ortínez. Repoblem: l'ány que vam tornar al poble. 1a ed. Valls: Cossetània, 2021. ISBN 978-84-1356-056-4.
* Aguirre i Font, Josep Maria «L'urbanisme dels micropobles. Les propostes de l'Avantprojecte de llei de territori als reptes de la seva ordenació» (pdf). Revista de Girona, 305, 2017, pàg. 88-91. ISSN: 0211-2663.

## Enllaços externs

* «Mapa dels municipis membres».
# Ull de la Providència

L'Ull de la Providència o Ull que tot ho veu és un símbol que mostra un ull envoltat per raigs de llum, sovint dins o damunt d'un triangle o d'una piràmide. Sol ser interpretat com la representació de l'ull de Déu observant la humanitat, però no necessàriament significa que pertanyi a Ell. És utilitzat àmpliament en la simbologia maçònica. Es troba representat al revers del Gran Segell dels Estats Units.
En la seva forma actual, el símbol va aparèixer per primera vegada durant els segles XVII i xviii, però la mitologia egípcia ja havia fet servir l'ull com a símbol d'omnisciència (Ull d'Horus). Les representacions del segle xvii el mostren de vegades envoltat de núvols. L'addició posterior d'un triangle sol ser interpretada com una referència a la Trinitat i per tant, explícitament, al Déu del cristianisme.

## Referències

* ↑ «The all-seeing eye» (anglès), Grand Lodge of British Columbia and Yukon, 2014, citat de: Albert G. Mackey, Mackey’s Revised Encyclopedia of Freemasonry, Volume 1, Nova York, Macoy Publishing and Masonic Supply Co., 1873 and 1878. pàgines 52-53
* ↑ Joan Yeguas i Gassó, «Més fragments d'art Bellbugenc (del segle xv als XX)», Quaderns de El Pregoner d'Urgell, número 26, (2013), pàgina 80
             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Ull de la Providència
# Ermita de la Concepció (Asp)

L'ermita de la Concepció d'Asp és un edifici històric d'aquesta població de la comarca del Vinalopó Mitjà, Pais Valencià. És Bé de Rellevància Local.
És l'ermitori més antic de la localitat. La primera referència documental és de l'any 1628, quan la visita el bisbe d'Oriola. Durant diversos períodes d'eixe segle va funcional com a església parroquial, bé a causa del mal estat de l'església de la Mare de Déu dels Socors o bé a causa de la seua reforma posterior.
S'ha reconstruït en diverses ocasions. L'antic ermitori d'època moderna es va enderrocar completament per alçar un de nova planta. L'any 1797 es va construir la casa dels ermitans, adosada al temple. A mitjans del segle xix es duran a terme noves reformes. Més tard, a la dècada dels 80 del segle xx va ser venuda a particulars, que la van emprar com magatzem de matalassos.
L'any 2014, les excavacions arqueològiques van traure a la llum restes de construcció d'origen islàmic baixmedieval sota el paviment, el que demostraria que es va aixecar sota una antiga mesquita. A més a més, es va trobar restes de la cúpula enderrocada, un maravedí de Ferran VII i un fragment d'una figura de terracota.

## Referències

* ↑ http://www.diarioinformacion.com/elda/2013/04/27/conflicto-aspe-compra-ermita/1367836.html
* ↑ http://www.aspe.es/webs-municipales/policia-local/noticias/955-las-excavaciones-de-la-ermita-de-la-concepcion-descubren-restos-que-podrian-corresponder-a-una-mezquita Arxivat 2016-09-15 a Wayback Machine.

## Bibliografia

* MARTÍNEZ CERDÁN, C., MARTÍNEZ ESPAÑOL, G. i PEDRO SALA TRIGUEROS, F., Devociones religiosas y lugares de culto en Aspe en la Época Moderna (siglos XVII y XVIII), Ayuntamiento de Aspe, 2005, pp. 32-37.
* AA.VV., Aspe. Medio Físico y Aspectos Humanos, Ajuntament d'Asp, 1998, p. 363.
# Armagh City Football Club

L'Armagh City Football Club és un club de futbol nord-irlandès de la ciutat d'Armagh. Ha guanyat la lliga nord irlandesa-First Division (2004-05), la Mid-Ulster Cup (2000/1), la Bob Radcliffe Cup (1991/2 i 2004/5), la Mid-Ulster League (1973/4), la Mid-Ulster Shield: (1969/70), Alan Wilson Memorial Trophy: 1(1972/3) i l'Alexander Cup (1973/4) El club va ser fundat l'any 1964 amb el nom de Milford Everton, i residia a la vila de Milford (Donegal), als afores d'Armagh. L'afegitó Everton era en honor del club anglès favorit del fundador del club, l'Everton FC. Quan es traslladà a Holm Park el 1994 adoptà l'actual nom.

## Enllaços externs

* Web oficial
# Energia del buit

L'energia del buit és una energia de fons existent en l'espai fins i tot en absència de tota mena de matèria. L'energia del buit té un origen purament quàntic i és responsable d'efectes físics observables com l'efecte Casimir. Així mateix, l'energia del buit permet l'evaporació d'un forat negre mitjançant la radiació de Hawking.
L'energia del buit tindria també importants conseqüències cosmològiques, ja que estaria relacionada amb el període inicial d'expansió inflacionari i amb l'aparent acceleració actual de l'expansió de l'univers. Alguns astrofísics pensen que l'energia del buit podria ser responsable de l'energia fosca de l'univers (popularitzada en el terme quinta essència), associada amb la constant cosmològica de la relativitat general. Aquesta energia fosca desenvoluparia un paper similar a una força de gravetat repulsiva, contribuint a l'expansió de l'univers.

## Història

El 1934, Georges Lemaître va utilitzar una equació anàloga a una equació d'estat d'un gas ideal per a interpretar la constant cosmològica en termes de densitat d'energia del buit. El 1973, Edward Tryon proposà que l'univers podria ser una fluctuació quàntica del buit, en el qual la fluctuació positiva estaria representada per la massa i energia i la fluctuació negativa per l'energia potencial gravitatòria global de l'univers. Durant els anys 80, es van realitzar nombrosos intents de relacionar l'energia del buit amb alguna teoria de la gran unificació susceptible de ser confirmada per les observacions astrofísiques.

## Vegeu també

* Energia del punt zero.
# Associação Atlética Alvorada

L'Associação Atlética Alvorada és un club de futbol brasiler de la ciutat de Alvorada a l'estat de Tocantins.

## Història

El club va ser fundat el 26 de gener de 1993. El club guanyà la Copa Tocantins el 1997, i el Campionat tocantinense el 1998.

## Estadi

El club disputa els seus partits com a local a l'Estadi Elias Ozias Natan. Té una capacitat màxima per a 2.000 espectadors.

## Palmarès

* Campionat tocantinense:
** 1998
* Copa Tocantins:
** 1997

## Referències

* ↑ Rodolfo Rodrigues. Escudos dos Times do Mundo Inteiro. Panda Books, 2009, p. 94.
* 1 2 3 Placar Guia 2011, 1350-C, 1-2011, pàg. 97.
* ↑ «Tocantins State League - List of Champions». RSSSF, 12-05-2012. [Consulta: 1r juliol 2014].
# Ermita de la Divina Aurora de Beneixama

L'ermita de la Divina Aurora és a «la Glorieta», al centre de la població de Beneixama, ben a prop de l'Ajuntament. La seua façana és d'estil neoclàssic. A dalt de la porta hi ha una escultura de pedra blanca de la imatge de la Verge. La porta de l'ermita posseeix un treball de claus molt interessant que reprodueixen diversos motius relatius a la Verge. L'ermita i les seues pintures interiors han estat restaurades ara fa uns anys.
Presenta unes dauradures fetes amb pa d'or que ressalten aspectes decoratius i motllures de guix de les parets. També s'hi poden contemplar diverses pintures murals relatives a la vida de la Mare de Déu inspirades en els relats bíblics. La part central de l'ermita l'ocupa el cambril de la Verge, a manera de templet de columnes amb volta. A dins, la imatge de la Divina Aurora destaca per la seua grandària i bellesa d'execució. Acompanya la imatge un Nen Jesús i diversos angelots i angelets sobre un núvol. La imatge porta els atributs de la seua advocació: un banderí i el ceptre. Durant les festes la imatge apareix ornada, resultat de les donacions populars i d'altres de caràcter històric. Concretament, amb una creu del Cardenal Miquel Payà i Rico, històrica.
A la part esquerra de l'ermita hi ha la casa del rector i a la dreta hi ha el teatret del «Patronat», lloc de representacions i reunions diverses. A la part de davant de l'ermita hi ha una mena de jardinet anomenat «la Glorieta», lloc de passejada i conversa de molts jubilats de la localitat.
# Armament antitancs

L'armament antitancs és qualsevol arma, o varietat d'armament (com un canó, una mina terrestre o un míssil) destinat a ser usada contra un tanc, un altre tipus de vehicle blindat de combat o similars.
Durant la Primera Guerra Mundial es van emprar tant les mines, l'artilleria estàndard com altres tipus de projectils per destruir tancs. A la Segona Guerra Mundial els canons antitancs havien estat ja desenvolupats, sent disparats sovint amb municions especials com els projectils de càrrega buida, que exploten a l'impacte i tenen una gran força penetrant.
Diversos armes van ser desenvolupats míssils, mines, fusells tot i gossos antitancs i altres dispositius llançacoets, com el bazuca, s'han utilitzat també amb la mateixa finalitat en qualsevol tipus de conflicte armat.

## Referències

* ↑ «Armament antitancs». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* «AT-4 Anti-tank Weapon Range» (Vídeo). US Military Videos.
* «Javelin Anti Tank Missile Firing!» (Vídeo). US Military Videos.
# Enertrònica

L'enginyeria enertrònica o la enertrònica és la combinació sinèrgica de l'enginyeria mecànica, l'enginyeria electrònica, l'enginyeria de control i l'enginyeria de programari, orientada al desenvolupament i implementació de projectes energètics, amb especial èmfasi a tots els aspectes elèctrics. Possibles aplicacions són les energies renovables, xarxes de distribució energètica intel·ligents, vehicles elèctrics, etc.

## Referències

* ↑ «La revolució enertrònica ja és aquí». UPC, 17-11-2010. [Consulta: 22 febrer 2014].
* ↑ Catalunya, UPC School of Professional & Executive Development Fundació Politècnica de. «Màster Enertrònica | UPC School - Barcelona». [Consulta: 24 setembre 2020].
* ↑ «Tecnologies Enertrònica - Centre d'innovació i Tecnología. CIT - UPC». [Consulta: 24 setembre 2020].
# Latifa Zayyat

Latifa al-Zayyat (àrab: لطيفة الزيات, Laṭīfa az-Zayyāt) (Damiata, 8 d'agost de 1923 - el Caire, 10 de setembre de 1996) va ser una escriptora, activista i professora egípcia. La seva novel·la més important, La porta oberta (àrab: الباب المفتوح, Al-bāb al-maftūḥ) va guanyar la primera edició del Premi Naguib Mahfuz de Literatura.
# Associação Atlética Cori-Sabbá

L'Associação Atlética Cori-Sabbá és un club de futbol brasiler de la ciutat de Floriano a l'estat de Piauí.

## Història

El club va ser fundat el 24 de maig de 1973, després de la fusió dels clubs Corinthians i Auto Posto Sabbá. Cori-Sabbá guanyà el campionat piauiense el 1995, el seu triomf més important històricament.

## Estadi

L'Associação Atlética Cori-Sabbá disputa els seus partits com a local a l'Estadi Tibério Barbosa Nunes, anomenat Tiberão. Té una capacitat per a 4.500 espectadors.

## Palmarès

* Campionat piauiense:
** 1995

## Referències

* ↑ Rodolfo Rodrigues. Escudos dos Times do Mundo Inteiro. Panda Books, 2009, p. 68.
* 1 2 Placar Guia 2011, 1350-C, 1-2011, pàg. 95.
* ↑ «Piauí State League - List of Champions». RSSSF, 13-04-2014. [Consulta: 1r juliol 2014].
* ↑ «CNEF - Cadastro Nacional de Estádios de Futebol» (PDF) (en portuguès). Confederação Brasileira de Futebol. Arxivat de l'original el de setembre 27, 2013. [Consulta: 12 febrer 2011].