OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gheorghe Popescu

Gheorghe Popescu (Calafat, 9 de desembre, 1967) fou un futbolista romanès de la dècada de 1990.
Popescu fou un dels futbolistes romanesos més destacats del seu temps. Jugava com a defensa o centrecampista defensiu. Defensà els colors de clubs de primer nivell com el PSV Eindhoven, Tottenham Hotspur FC, FC Barcelona o Galatasaray SK. És el jugador amb més partits internacionals disputats amb la selecció romanesa, amb 115 partits (a data d'abril de 2008) en els quals marcà 16 gols. Disputà els Mundials de 1990, 1994, i 1998, així com l'Euro 96 i l'Euro 2000. Fou condemnat el 2014 a tres anys de presó per evasió fiscal i blanqueig de diners.

## Palmarès

* Recopa d'Europa de futbol 1996-97 (FC Barcelona)
* Copa de la UEFA 1999-00 (Galatasaray)
* Supercopa d'Europa de futbol 2000 (Galatasaray)
* Lliga romanesa de futbol 1987/88
* Lliga neerlandesa de futbol 1990/91, 1991/92
* Lliga turca de futbol 1997/98, 1998/99, 1999/00
* Copa romanesa de futbol 1988
* Supercopa neerlandesa de futbol 1993
* Copa espanyola 1997
* Futbolista romanès de l'any 1989, 1990, 1991, 1992, 1995, 1996.

## Referències

* ↑ Century of Caps: de «Gheorghe Popescu», 05-04-2003.
* ↑ «Gica Popescu, excapità del Barça, condemnat a 3 anys de presó per frau fiscal». Ara, 04-03-2014. [Consulta: 30 desembre 2015].
* ↑ «Former Spurs Ace Gheorghe Popescu Sentenced to Three Years in Prison» (en anglès). 90 min, 05-03-2014. Arxivat de l'original el 2016-11-13. [Consulta: 30 desembre 2015].

## Enllaços externs

* Selecció Romania
* weltfussball Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine.
* RSSSF
Gheorghe Popescu amb la selecció romanesa - Caixes de navegació :
Selecció de futbol de Romania – Copa del Món de futbol 1990
1 Lung •
2 Rednic •
3 Klein •
4 Andone •
5 Rotariu •
6 G. Popescu •
7 Lăcătuș •
8 Sabău •
9 Cămătaru •
10 Hagi •
11 Lupu •
12 Stelea •
13 A. Popescu •
14 Răducioiu •
15 Mateuț •
16 Timofte •
17 Dumitrescu •
18 Balint •
19 Săndoi •
20 Muzsnay •
21 Lupescu •
22 Liliac •
Seleccionador: Jenei
Selecció de futbol de Romania – Copa del Món de futbol 1994
1 Prunea •
2 Petrescu •
3 Prodan •
4 Belodedici •
5 Lupescu •
6 Popescu •
7 Munteanu •
8 Chiriță •
9 Răducioiu •
10 Hagi •
11 Dumitrescu •
12 Stelea •
13 Selymes •
14 Mihali •
15 Panduru •
16 Vlădoiu •
17 Moldovan •
18 Gâlcă •
19 Papură •
20 Stîngă •
21 Ivan •
22 Preda •
Seleccionador: Iordănescu
Selecció de futbol de Romania – Copa del Món de futbol 1998
1 Stângaciu •
2 Petrescu •
3 Dulca •
4 Doboș •
5 Gâlcă •
6 Gheorghe Popescu •
7 Lăcătuș •
8 Munteanu •
9 Moldovan •
10 Hagi •
11 Ilie •
12 Stelea •
13 Ciobotariu •
14 Niculescu •
15 Marinescu •
16 Gabriel Popescu •
17 Dumitrescu •
18 Filipescu •
19 Stîngă •
20 Selymes •
21 Craioveanu •
22 Prunea •
Seleccionador: Iordănescu
Selecció de futbol de Romania – Eurocopa 2000
1 Lobonţ •
2 Petrescu •
3 Ciobotariu •
4 Filipescu •
5 Gâlcă •
6 Popescu •
7 Mutu •
8 Munteanu •
9 Moldovan •
10 Hagi •
11 Ilie •
12 Stelea •
13 Chivu •
14 Petre •
15 Lupescu •
16 Roşu •
17 Belodedici •
18 Ganea •
19 Lincar •
20 Hîldan •
21 Prunea •
22 Contra •
Seleccionador: Jenei :
# Ataronjat (heràldica)

L'ataronjat és un color secundari usat per l'heràldica. En gravat es representa mitjançant línies verticals (representació del gules) combinades amb un patró de punts (representació de l'or).
La tonalitat ataronjada que la Societat Catalana d'Heràldica recomana segons el sistema internacional Pantone és 021-T.
Tot i que aquest color no és gaire utilitzat en heràldica, es pot trobar en alguns escuts de pobles catalans com ara Xerta, Sant Jaume de Llierca o Queralbs.
# Mingri tianya

All Tomorrow's Parties (明日天涯, Míngrì tiānyá) és una pel·lícula de ciència-ficció xinesa de 2003 dirigida per Yu Lik-wai.Es va projectar a la secció Un Certain Regard al 56è Festival Internacional de Cinema de Canes.

## Repartiment

* Cho Yong-won com a Xuelan
* Diao Yinan com a Xiao Zhuai
* Na Ren com a Lanlan
* Zhao Weiwei com a Xiao Mian

## Premis

Va participar en la secció Noves Visions del XXXVI Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya, i hi va obtenir una menció especial,

## Referències

* ↑ «All Tomorrow's Parties». Variety. [Consulta: 3 juny 2012].
* ↑ «Festival de Cannes: All Tomorrow's Parties». festival-cannes.com. [Consulta: 7 novembre 2009].
* ↑ "Zatoichì" recibe el premio a la mejor película en el Festival Internacional de Cine de Sitges, La Vanguardia, 6 de desembre de 2003

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Enganyapastors d'Egipte

L'enganyapastors d'Egipte (Caprimulgus aegyptius) és una espècie d'ocell de la família dels caprimúlgids (Caprimulgidae) semblant a l'enganyapastors europeu però amb coloració més pàl·lida.

## Morfologia

* Fa una llargària d'uns 25 cm i una envergadura de 55-63 cm. .
* Aspecte típic del seu gènere, amb llargues ales i gran apertura bucal.
* Plomatge molt bigarrat amb pigues i barres de color marró i sorra que el permet camuflar-se perfectament al seu entorn desèrtic.

## Hàbitat i distribució

Habita zones desèrtiques i estepes àrides des d'Àfrica Septentrional, cap a l'est, a través de l'Orient Mitjà i l'Iran, fins al sud del Kazakhstan.

## Referències

* ↑ «Enganyapastors d'Egipte». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 28 febrer 2025(català)
# Arnau Padrós Feliu

Arnau Padrós Feliu (Calella, 22 d maig de 1987) és un àrbitre de bàsquet català de la lliga ACB. Pertany al Comitè d'Àrbitres de Catalunya.

## Trajectòria

Va començar a arbitrar a l'abril de 2006. Va xiular en diferents categories fins que la temporada 2011-12 va ascendir a la lliga EBA. Tres temporades més tard, la 2014-15, aconseguia l'ascens a la LEB i el 13 de setembre de 2017 la comissió tècnica del Departament Arbitral de l'ACB va confirmar el seu ascens a la Lliga Endesa.

## Temporades

| Categoria | Lloc | Any |
| Categories inferiors | Espanya | 2006 - 2011 |
| Lliga EBA | Espanya | 2011 - 2014 |
| Lliga LEB | Espanya | 2014 - 2017 |
| Lliga ACB | Espanya | 2017 - Actualitat |

## Referències

* ↑ Arnau Padrós Feliu àrbitre a l'ACB (castellà)
* ↑ «Cinco árbitros ascienden a la Liga Endesa 2017-18» (en castellà). ACB, 13-09-2017 [Consulta: 27 agost 2018]. Arxivat 15 October 2017$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2017-10-15. [Consulta: 27 agost 2018].
# Edifici al carrer Carme Vidal, 3 (Ginestar)

L'Edifici al carrer Carme Vidal, 3 és una obra de Ginestar (Ribera d'Ebre) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici entre mitgeres de planta rectangular amb una distribució de quatre nivells. La façana principal presenta un total de set obertures, a la planta baixa hi ha la porta d'accés, d'arc escarser adovellat i, al seu costat, una finestra graellada i d'arc de llinda. El pis entresòl, té un balcó de barrots amb obertura d'arc pla i persiana de corda. El primer pis, té dos balcons d'ampit, amb arc de llinda inscrit dins un arc escarser. El segon pis, seguint els eixos dels balcons, hi ha dues petites finestres d'arc de llinda amb barana de ferro forjat. Coronant el conjunt, destaca tota l'estructura del voladís de la teulada que, al seu torn, és de dos aiguavessos. El parament de l'habitatge és arrebossat i pintat però deixa a la vista tots els emmarcaments de les obertures, d'aparell de carreus regulars i ben escairats.
# Atelestita

L'atelestita és un mineral de la classe dels arsenats que pertany i dona nom al grup de l'atelestita. Va ser descoberta l'any 1832, i rep el seu nom del grec άτελής, incomplert, probablement perquè la seva composició era desconeguda quan va ser descrita per primera vegada.

## Característiques

L'atelestita és un arsenat de bismut de fórmula química Bi₂(AsO₄)O(OH). Cristal·litza en el sistema monoclínic formant cristalls tabulars a prismàtics de fins a 2 mm. També se'n troba amb hàbit mamel·lar o en agregats esfèrics. La seva duresa a l'escala de Mohs es troba entre 4,5 i 5.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, l'atelestita pertany a «08.BO: Fosfats, etc. amb anions addicionals, sense H₂O, només amb cations de mida gran, (OH, etc.):RO₄ sobre 1:1» juntament amb els següents minerals: nacafita, preisingerita, petitjeanita, schumacherita, hechtsbergita, smrkovecita, kombatita, sahlinita, heneuïta, nefedovita, kuznetsovita, artsmithita i schlegelita.

## Formació i jaciments

És un mineral secundari rar que es troba a les zones d'oxidació dels dipòsits minerals de bismut i arsènic. Sol trobar-se associada a altres minerals com: bismutita, eulitina, eritrita, bismutostibiconita, beyerita, preisingerita, walpurgita, mixita, conicalcita, torbernita i quars. La seva localitat tipus és la mina Neuhilfe, a Neustädtel (Muntanyes Metal·líferes, Alemanya).

## Grup de l'atelestita

El grup de l'atelestita és un grup de minerals integrat per tres espècies minerals: atelestita, hechtsbergita i smrkovecita.

## Referències

* ↑ «Atelestite» (en anglès). Mindat. [Consulta: 11 setembre 2015].
* ↑ «Atelestite» (en anglès). Handbook of Mineralogy. [Consulta: 11 setembre 2015].
* 1 2 «Atelestite Group» (en anglès). Mindat. [Consulta: 11 setembre 2015].
# Enganyapastors de Fosse

L'enganyapastors de Fosse (Caprimulgus fossii) és una espècie d'ocell de la família dels caprimúlgids (Caprimulgidae) que habita boscos, sabanes i garrigues del Gabon, República del Congo, sud i est de la República Democràtica del Congo, sud d'Uganda, Ruanda, Burundi, sud de Kenya, Tanzània, Zàmbia, Malawi, sud d'Angola, nord de Namíbia, nord de Botswana, Zimbabwe, Moçambic i l'est de Sud-àfrica.

## Referències

* ↑ «Enganyapastors de Fosse». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 28 febrer 2025(català)
# Església Ortodoxa Russa a l'Exili

L'Església Ortodoxa Russa a l'exili (en rus:Ру́сская Правосла́вная Це́рковь Заграни́цей, Russkaya Pravoslavnaya Tserkov' Zagranitsey), coneguda amb les sigles de ROCOR, és una jurisdicció semiautònoma de l'Església Ortodoxa Russa.
Va ser formada com a jurisdicció ortodoxa com a resposta a la política bolxevic respecte a la religió a la Unió Soviètica, just després de la Revolució russa de 1917, i va separar-se del Patriarcat de Moscou el 1927 després que el Patriarca Sergi I de Moscou proclamés fidelitat a l'estat soviètic. L'Església Ortodoxa Russa a l'exili signà una Acta de Comunió Canònica amb el Patriarcat de Moscou el 17 de maig de 2007, restaurant l'enllaç canònic entre ambdues esglésies.

## Referències

* ↑ «Església Ortodoxa Russa a l'Exili». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 8 febrer 2009].
* ↑ «Un manifiesto al clero cismático ruso» (en castellà). La Vanguardia, 20-08-1927. [Consulta: 8 febrer 2009].
* ↑ «Reunificació històrica dels cristians ortodoxos russos, separats des de fa més de 80 anys». 324, 17-05-2007. [Consulta: 8 febrer 2009].

## Enllaços externs

* (rus)(anglès) Web oficial
# Escola Montfalgars

L'Escola Montfalgars és una obra de Girona inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

L'edifici està format pel joc de dos eixos desviats que es troben al rebedor i el caracteritzen, amb un doble espai i una escala principal d'accés als pisos superiors. Un cos sobresurt més en façana principal i genera un porxo d'entrada. Amb això s'assoleix que els dos eixos es reflecteixin a la façana formant un pati d'entrada. La distribució interior és amb dos passadissos centrals. L'edifici s'obre a la zona de patis de joc. És de planta baixa i un pis, i la planta baixa recull parvularis i serveis (menjador, cuines, oficines i instal·lacions) i a la primera planta hi ha les aules i els laboratoris.

## Història

L'obra està inclosa dins el pla d'escoles dels anys 80, engegat per la Generalitat de Catalunya.

## Referències

* 1 2
# Edifici al carrer Major, 33 (la Pobla de Montornès)

L'Edifici al carrer Major, 33 és una obra de la Pobla de Montornès (Tarragonès) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

L'edifici forma part del nucli històric de la població. Consta de planta baixa, i tres pisos, i està encaixat entre mitgeres. La planta baixa i el primer pis, que van ser seu d'entitats socials.
Té la tipologia de l'arquitectura autòctona i tradicional de la zona, amb arcades i les obertures estan remarcades amb pedra. Les dues plantes superiors són de construcció posterior, seguint dita composició tradicional.

## Referències

* 1 2
# Atelisita-(Y)

L'atelisita-(Y) és un mineral de la classe dels silicats. Rep el seu nom del grec “atels”, deficient, en al·lusió a la carència de silici del mineral. Va ser descoberta l'any 2008 a Noruega.

## Característiques

L'atelisita-(Y) és un silicat d'itri hidroxilat amb fórmula química Y₄Si₃O₈(OH)₈. Cristal·litza en el sistema tetragonal formant cristalls dipiramidals de fins a 0,3 mm. El seu color varia de marró clar a completament incolora, sent transparent i vítria.

## Formació i jaciments

És un mineral hidrotermal de formació tardana en cavitats de dissolució de la fluorita de tipus niobi-itri-fluor, i en pegmatites de quars-microclina. Sol trobar-se associada a altres minerals com xenotima-(Y), calcioancilita-(Nd) i calcioancilita-(La). La seva localitat tipus és a la pegmatita Stetind, a Tysfjord (Nordland, Noruega), l'únic indret on s'ha trobat fins ara.

## Referències

* ↑ «Atelisite-(Y)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 11 setembre 2015].
* ↑ «Atelisite-(Y)» (en anglès). Handbook of Mineralogy. Arxivat de l'original el 28 d’octubre 2015. [Consulta: 11 setembre 2015].
# Enganyapastors de sabana

L'enganyapastors de sabana (Caprimulgus affinis) és una espècie d'ocell de la família dels caprimúlgids (Caprimulgidae) que habita el bosc obert, planures amb herba, matollars i ciutats de les terres baixes del nord del Pakistan, l'Índia, sud de la Xina, Indoxina (excepte la Península Malaia), Taiwan, Sumatra (incloent Nias, Bangka, Belitung, i Riau i les Lingga), Borneo, Java (incloent les Karimunjawa), centre i sud de Sulawesi, illes Petites de la Sonda des de Bali i Sumba cap a l'est fins a Alor i l'illa de Timor.

## Taxonomia

Dues subespècies de les illes Filipines, fins fa poc incloses dins aquesta espècie, modernament han estat considerades una espècie diferent: Caprimulgus griseatus arran treballs com ara Sangster et al. 2021.

## Referències

* ↑ «Enganyapastors de sabana». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 28 febrer 2025(català)
* ↑ Gill, Frank; Donsker, David; Rasmussen, Pamela. «Nightjars, Oilbird, potoos, frogmouths» (en anglès). IOC World Bird List Version 14.1. [Consulta: 28 febrer 2025].
* ↑ Sangster, G.; Cancino, K. M.; Hutchinson, R. O «Taxonomic revision of the Savanna Nightjar (Caprimulgus affinis) complex based on vocalizations reveals three species» (en anglès). Avian Research, 12, 2021, pàg. 1-8. DOI: 10.1186/s40657-021-00288-z [Consulta: 28 febrer 2025].
# Escola Mowgli d'Igualada

L'Escola Mowgli neix l'any 1962 a Igualada en la difícil tasca de reprendre l'escola amb co-educació des de la República.
Entre les personalitats que hi han estat vinculades trobem Lluís Maria Xirinacs, que va exercir-hi de mestre o la diputada d'Esquerra Repúblicana de Catalunya Marina Llansana, la qual en va ser alumne.
Durant la celebració del 50è aniversari es va publicar un llibre escrit per l'ex-diputada en què s'aprofundeix en la identitat i la història de l'escola. L'esdeveniment va ser celebrat a Igualada el 22 d'abril de 2012 amb les autoritats locals i una assistència de més de 800 persones.

## Bibliografia

* Llansana Rosich, Marina. El Llibre de l'Escola Mowgli: 50 anys de la Fundació Escola Mowgli 1961-2012, 2012.
* Vila, Rosa «Records d'una escola». Revista d'Igualada [Igualada], 12, 12-2002, p. 104-113. ISSN: 2013-8377.
* Associació de Pares d'Alumnes de l'Escola Mowgli. Escola Mowgli (1962-1982): una escola catalana a Igualada. Igualada: Associació de Pares d'Alumnes de l'Escola Mowgli, 1982.

## Referències

* ↑ directe!cat, L'Ajuntament d'Igualada proposa dedicar un carrer a LLuís Maria Xirinacs Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine.
* ↑ anoiadiari.cat, Celebració dels 50 anys de l'Escola

## Enllaços externs

* Escola Mowgli d'Igualada - Lloc web oficial
# Edifici al carrer Sant Llorenç, 10-12 (Tarragona)

L'Edifici al carrer Sant Llorenç, 10-12 és una obra amb elements neoclàssics i romàntics de Tarragona protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Edifici de tres pisos, planta baixa i golfes. Sobre una de les tres portes que s'utilitzaren en altre temps per arribar a l'interior de l'edifici i que s'obren a la façana del c/ de Sant Llorenç hi ha una placa amb la data de 1855. Cal destacar la decoració amb plafons ornamentals en terra cuita de tota la façana.
# Atelèctasi

L'atelèctasi és el col·lapse o tancament parcial d'una part o de tot un pulmó que provoca una reducció o absència de l'intercanvi de gasos. Sol ser unilateral i parcial, però pot afectar la totalitat d'un pulmó. És una afecció en què els alvèols es desinflen fins a poc o cap volum, a diferència de la consolidació pulmonar, en què s'omplen de líquid. A vegades s'anomena informal com a pulmó col·lapsat, encara que més exactament sol implicar només un col·lapse parcial, i aquest terme ambigu també s'utilitza informalment per a un pulmó totalment col·lapsat causat per un pneumotòrax.
És una troballa molt comuna en radiografia de tòrax i altres estudis radiològics, i pot ser causada per diverses trastorns mèdics. Tot i que sovint es descriu com un col·lapse del teixit pulmonar, l'atelèctasi no és sinònim de pneumotòrax, que és un trastorn més específic que pot causar atelèctasi. L'atelèctasi aguda es pot produir, entre altres causes, com a complicació postoperatòria o com a resultat d'una deficiència de surfactant en els nadons prematurs, això condueix a la síndrome del destret respiratori neonatal.
El terme utilitza formes combinades de atel- + ectasis, de grec: ἀτελής, "incomplet" + ἔκτασις, "extensió".

## Signes i símptomes

Pot no presentar ni signes ni símptomes, o poden incloure:
* tos, però no destacada;
* dolor de pit (no freqüent);
* dificultat per respirar (ràpida i poc profunda);
* baixa saturació d'oxigen;
* embassament pleural (tipus transsudat);
* cianosi (signe tardà);
* augment de la freqüència cardíaca.

## Causes

L'atelèctasi es desenvolupa en el 75-90% de les persones sotmeses a anestèsia general per a un procediment quirúrgic major.
Una altra causa comuna és la tuberculosi pulmonar. Els fumadors i la gent gran també corren un major risc. Fora d'aquest context, l'atelèctasi implica algun bloqueig d'un bronquíol o bronquis, que pot estar dins de les vies respiratòries (cos estrany, tap de moc), en la paret de les vies (tumor, generalment carcinoma de cèl·lules escatoses) o comprimint des de l'exterior de les vies (tumor, gangli limfàtic, tubercle). Una altra causa és la mala propagació del surfactant durant la inspiració, la qual cosa fa que la tensió superficial estigui al màxim tendint a col·lapsar els alvèols més petits. L'atelèctasi també es pot produir durant la inspiració, per impactació d'un esput, difícil d'expulsar dels pulmons.

## Referències

* ↑ Wedding, Mary Ellen. Medical Terminology Systems: A Body Systems Approach: A Body Systems Approach. Philadelphia, Pa: F. A. Davis Company, 2005. ISBN 0-8036-1289-3.
* ↑ Orenstein, David M. Cystic Fibrosis: A Guide for Patient and Family (en anglès). Lippincott Williams & Wilkins, 2004, p. 62. ISBN 9780781741521.
* ↑ «Atelectasis». MayoClinic. [Consulta: 20 febrer 2017].
* ↑ Lumb, Andrew B. Nunn's Applied Respiratory Physiology. 8th. Elsevier, 2017, p. 289. ISBN 9780702062940.
# Naomi Uman

Naomi Uman (Nova York, 11 de novembre de 1962) és una cineasta experimental i artista visual nord-americana i mexicana.
Uman va rebre un MFA en cinema per CalArts el 1998. El treball d'Uman sovint està "marcat per la seva estètica feta a mà, sovint rodant, processant a mà i editant les seves pel·lícules amb les pràctiques més rudimentàries". Va ser xef privada de Gloria Vanderbilt, Malcolm Forbes i Calvin Klein. Les seves pel·lícules guardonades s'han projectat àmpliament als principals festivals internacionals, així com al Museu Guggenheim, al Museu Whitney d'Art Americà i al Museu d'Art Modern de Ciutat de Mèxic. Va participar en la 38 Mostra de València amb Three Sparks, una mirada sobre el tracte a la dona als pobles d'Albània.

## Filmografia

* Love of 3 Oranges (1993, 16mm, pintat a mà b&w, 10 min.)
* GRASS (1997, 16mm, b&w, 3 min.)
* Leche (1998, 16mm, b&w, so, 30 min.)
* Tin Woodsman (2008, 16mm, color, sound, 6 min.)
* Removed (1999, 16mm, color, so, 6 min.)
* Lay (2006, 16mm, b&w, so, 15 min.)
* Coda (2008, 16mm, b&w, so, 3 min.)
* Kalendar (2008, 16mm, color, silenci, 11 min.)
* On this Day (2006, 16mm, color, so, 4 min.)
* Unnamed Film (2008, 16mm, color/b&w, so, 55 min.)

## Referències

* ↑ «Naomi Uman - Winter 2016 Artist in Residence | Liaison of Independent Filmmakers of Toronto». lift.ca. Arxivat de l'original el 2016-09-12. [Consulta: 7 març 2016].
* ↑ «Creative Capital - Investing in Artists who Shape the Future». creative-capital.org. Arxivat de l'original el 2016-03-08. [Consulta: 7 març 2016].
* ↑ «Naomi Uman» (en anglès americà). Peripheral Produce, 25-03-2012. [Consulta: 7 març 2016].
* ↑ «Naomi Uman». Experimental Cinema. [Consulta: 7 març 2016].
* ↑ S.L, EDICIONES PLAZA. «'three sparks': una mirada experimental sobre el tracte a la dona a l'Albània rural» (en castellà). [Consulta: 13 novembre 2023].
* ↑ xfrcollective. «Reflections on Love of 3 Oranges» (en anglès). XFR Collective, 24-01-2021. [Consulta: 24 gener 2021].
* ↑ «Naomi Uman - 5 FILMS BY NAOMI UMAN - 11/19/05». www.hallwalls.org. [Consulta: 7 març 2016].
* ↑ «Ukrainian Time Machine: Living Films by Naomi Uman | The Cinematheque». www.thecinematheque.ca. [Consulta: 7 març 2016].
# Enganyapastors fosc

L'enganyapastors fosc (Antrostomus saturatus) és una espècie d'ocell de la família dels caprimúlgids (Caprimulgidae) que habita zones obertes de la selva humida i altres zones forestals de les muntanyes de Costa Rica i oest de Panamà.