# Guillem Despuig

Gullem Despuig (Catalunya, actiu a finals del segle XV), conegut també amb el nom llatí amb què signa el seu tractat, Guillem de Podio, fou un clergue, músic i tractadista musical del segle xv de probable origen català o valencià. Despuig va ser un dels tractadistes musicals hispànics més influents en la teoria musical de la seva època i en els autors que el van seguir durant el segle xvi i fins al segle xviii.
No es coneix el seu lloc de naixement, però és plausible pensar que fou a Tortosa o bé a València. La seva identitat ha estat també plena de confusions i s'han establert diverses hipòtesis. S'ha especulat que podria correspondre's amb la d'un tal Guillem Molins Despuig, qui va ser beneficiat de la catedral de Barcelona i capellà de Joan II d'Aragó el 1474. Altres, han preferit identificar el personatge amb Guillem Puig qui estigué actiu com a beneficiat de l'església de Santa Caterina de València entre 1479 i 1488. Més certeses ens dona el fet que el 15 de juliol de 1489, "mossen Podio", prevere i mestre de cant, actuava com a perit visitador de l'orgue que s'estava construint a l'església de Sant Tomàs de València. Les recents aportacions documentals de Francesc Vilanueva, permeten afirmar que Gullem Molins Despuig i Guillem de Podio són la mateixa persona.
Guillem Despuig és l'autor del tractat Ars musicorum, publicat a València el 1495 (11 d'abril) pel taller de Pere Hagenbach i Leonard Hutz, i d'un altre tractat inèdit amb el títol Enchiridion de principiis musice discipline contra negantes illa et destruentes, conservat manuscrit al fons del Museo Internazionale e Biblioteca della Musica de Bolonya, i dos breus escrits teòrics conservats en aquest mateix manuscrit. El primer comença amb Cinco son las figuras de canto de órgano, i el segon amb Canto es movimiento de voces concordante. També es coneix, del mateix Despuig, un breu tractat en català, igualment dedicat al cant mensural.
La seva obra més coneguda, el tractat Ars musicorum, escrit íntegrament en llatí, està dedicada a Alfons d'Aragó, bisbe de Tortosa. L'obra, dividida en vuit llibres, té una ambició enciclopèdica i tracta temes com el cant pla, el contrapunt i la polifonia. És el primer tractat teòric hispànic imprés que aborda la música polifònica.

## Referències

* ↑ «Guillem Despuig». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ La millor síntesi es troba a Francesc Villanueva Serrano. “El tractadista Guillermus de Podio: bases per a la construcció d'una biografia.” Anuario Musical 65 (2010), pàg. 3-24.
* ↑ Francesc Villanueva Serrano. “El tractadista Guillermus de Podio: bases per a la construcció d'una biografia.” Anuario Musical 65 (2010), pàg. 7.
* ↑ Edició parcial en traducció anglesa a càrrec d'Albert Seay, a Guillermus de Podio: Ars musicorum, Libri VI et VIII (Colorado Springs: Colorado College Music Press, 1978).
* ↑ Bolonya, Museo Internazionale e Biblioteca della Musica, ms. A.71 (pp. 134-190). Vegeu Karl-Werner Gümpel, “Das Enchiridion de principiis musicae discipline des Guillermus de Podio (I)”, Spanische Forschungen der Görres-Gesellschaft, Erste Reihe. Gesammelte Aufsätze zur Kulturgeschichte Spaniens, 27. Band (Münster: Aschendorf, 1973), pàg. 359–396; i Francesc Villanueva Serrano, "Guillem de Podio (*1420c; †1500): Estudi biográfic crític, entorn musical a la cort de Joan II d'Aragó i l'obra Enchiridion de principiis musice discipline contra negantes illa et destruentes”, Tesi doctoral, Universitat de València, 2015.
* ↑ Bolonya, Museo Internazionale e Biblioteca della Musica, ms. A.71 (pp. 191-207. Edició a càrrec d'Higini Anglès a “La notación musical española de la segunda mitad del siglo XV. Un tratado desconocido de Guillermus de Podio.” Anuario Musical 2 (1947), pàg. 151–173.
* ↑ Bolonya, Museo Internazionale e Biblioteca della Musica, ms. A.71 (pp. 266-276). Edició a càrrec de Francesc Villanueva Serrano a “El escrito Canto es movimiento de voces concordante y la novedosa atribución del tratado Modarius a Berno [de Reichenau]”, Nassarre 32 (2016), pàg. 15–31.
* ↑ Barcelona, Biblioteca de Catalunya, ms. 1325 (fols. 14r-19r). Edició a càrrec de Karl-Werner Gümpel, “Eine katalanische Version der Mensurallehre des Guillermus de Podio.” Orbis musica: Studies in Musicology 2/3-4 (1973-1974), pàg. 41–52.

## Bibliografia

* Anglés, Higinio «La notación musical española de la segunda mitad del siglo XV. Un tratado desconocido de Guillermus de Podio». Anuario Musical, 2, 1947, pàg. 151-173.
* Gümpel, Karl-Werner. «Das Enchiridion de principiis musicae discipline des Guillermus de Podio (I)». A: Spanische Forschungen der Görres-Gesellschaft, Erste Reihe. Gesammelte Aufsätze zur Kulturgeschichte Spaniens, 27. Band. Münster: Aschendorf, 1973, p. 359-396.
* Gümpel, Karl-Werner «Eine katalanische Version der Mensurallehre des Guillermus de Podio». Orbis musica: Studies in Musicology, 2/3-4, 1973-1974, pàg. 41-52.
* Vecchi, Giuseppe. ed. Gullermo de Podio: Ars musicorum. Bologna: Arnaldo Forni, 1975 (Bibliotheca Musica Bononiensis, II/51). Edició facsimilar.
* Podio, Guillermo. Ars musicorum. Madrid: Joyas Bibliográficas, 1976 (Viejos Libros de Música, 4). Edició facsimilar.
* Seay, Albert. ed. Guillermus de Podio: Ars musicorum Libri VI et VII. Colorado Springs: Colorado College Music Press, 1978.
* Villanueva Serrano, Francesc «El tractadista Guillermus de Podio: bases per a la construcció d'una biografia». Anuario Musical, 65, 2010, pàg. 3-24.
* Villanueva Serrano, Francesc. Guillem de Podio (*1420c; †1500): Estudi biográfic crític, entorn musical a la cort de Joan II d'Aragó i l'obra Enchiridion de principiis musice discipline contra negantes illa et destruentes (tesi). València: Universitat de València, 2077-01-25. DOI 10.4995/Thesis/10251/62154.

## Enllaços externs

* Reproducció completa de l'exemplar de la Biblioteca de Catalunya (sig. 11-VII-15) a Memòria Digital de Catalunya.