OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Llista de Creus de Sant Jordi/2019/Persones
#### Persones

Informació actualitzada per un bot. Els canvis manuals es perdran quan s'actualitzi!
| Persona | Wikidata | Descripció | Ocupació |
| Lionel Messi | Q615 | jugador de futbol argentí | futbolista |
| Núria de Gispert i Català | Q171194 | política catalana | polític advocat |
| Ivo Vajgl | Q685146 | polític eslovè | polític periodista diplomàtic |
| Benedetta Tagliabue | Q727525 | arquitecta italiana | arquitecte |
| Ernest Benach i Pascual | Q3041132 | polític català | professor d'universitat comunicador polític |
| Joan Rigol i Roig | Q3068213 | polític català | polític |
| Josep Pla-Narbona | Q9013316 | artista i dissenyador gràfic català | pintor dissenyador escultor il·lustrador fotògraf |
| Antoni Vidal Miquel | Q11905991 | fotògraf menorquí | fotògraf |
| Biel Majoral | Q11909334 | músic mallorquí | polític filòleg músic professor de català |
| Gemma Rigau i Oliver | Q11923950 | filòloga catalana | lingüista filòleg catedràtic escriptor |
| Lluís Juste de Nin | Q11933625 | dissenyador, dibuixant i guionista | dibuixant dissenyador guionista |
| Maria Carme Junyent Figueras | Q11935427 | lingüista catalana | lingüista escriptor activista professor d'universitat |
| Núria Picas i Albets | Q15110703 | ultrafondista i política catalana | corredor d'ultramaratons bomber polític |
| Lluís Albert i Rivas | Q16163289 | musicòleg i compositor català | empresari musicòleg compositor |
| Josep González i Sala | Q17030869 | empresari català | empresari |
| Joaquim Rafel i Fontanals | Q19256783 | lingüista espanyol | lingüista |
| Jaume Antoni Terradas i Serra | Q19289073 | biòleg, ecòleg i escriptor | ecòleg investigador |
| Carme Giralt i Rosés | Q63396802 | educadora i escolta | educador |
| Joana Amat Amigó | Q63413584 | | empresari |
| Montserrat Andreu Teixidó | Q63413585 | mestra fundadora de l'escola Virolai | pedagog |
| Virgil Ani | Q63413586 | professor, especialista en Dant | professor d'universitat traductor dantista |
| Carles Furriols i Solà | Q63413587 | metge impulsor de la Fundació Trueta | activista metge |
| Montserrat Juvanteny Juvanteny | Q63413590 | educadora social i activista catalana | activista educador social |
| Núria Marín García | Q63413592 | mestra directora de l'Escola Mare de Déu de Montserrat de Terrassa | professor |
| Mercè Otero Vidal | Q63413594 | filòloga i feminista catalana | professor d'universitat |
| Albert Peters | Q63413595 | empresari alemany | |
| Núria Quadrada i Damont | Q63413597 | | professor de dansa |
| Montserrat Úbeda i Pla | Q63413601 | | llibreter activista cultural |
| Fina Rubio Serrano | Q63921681 | antropòloga i activista catalana | antropòleg activista |
# Estació de la Selva del Camp

Mapa sinòptic línia R14 :
La Selva del Camp és una estació de ferrocarril propietat d'adif situada a l'est de la població de la Selva del Camp, a la comarca catalana del Baix Camp. L'estació es troba a la línia Tarragona-Reus-Lleida i hi tenen parada trens de la línia R14 dels serveis regionals de Rodalies de Catalunya, operat per Renfe Operadora.
Aquesta estació es va posar en funcionament l'any 1863 quan va entrar en servei el tram construït per la Companyia del Ferrocarril de Reus a Montblanc (posteriorment LRT) entre Reus (1856) i Montblanc.
L'any 2016 va registrar l'entrada de 9.000 passatgers.

## Serveis ferroviaris

Serveis regionals de Rodalies de Catalunya :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Lleida Pirineus | Alcover | | Reus | Barcelona-Estació de França Barcelona-Sant Andreu Comtal |

## Referències

* ↑ «Conegueu la línia R14». Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2012-01-13. [Consulta: 23 febrer 2012].
* ↑ «Anuari estadístic DPTOP 2016. Transport per ferrocarril». Departament de Territori i Sostenibilitat. Arxivat de l'original el 2018-05-04. [Consulta: 9 setembre 2018].

## Vegeu també

* Xarxa ferroviària de Catalunya
* Renfe Operadora
# Estació de Puigverd de Lleida

Mapa sinòptic línia R13 :
Mapa sinòptic línia R14 :
Puigverd de Lleida és una estació de ferrocarril propietat d'adif situada al nord de la població de Puigverd de Lleida, a la comarca del Segrià. L'estació es troba a la línia Tarragona-Reus-Lleida i hi tenen parada trens de les línies R13 i R14 dels serveis regionals de Rodalies de Catalunya, operat per Renfe Operadora.
Aquesta estació es va posar en funcionament l'any 1879 quan va entrar en servei el tram construït per la Companyia del Ferrocarril de Montblanc a Lleida (posteriorment LRT) entre Juneda (1878) i Lleida.
L'any 2016 va registrar l'entrada de menys de 1.000 passatgers.

## Serveis ferroviaris

Serveis regionals de Rodalies de Catalunya :
| Procedència/Destinació | < | Línia | > | Procedència/Destinació |
| Lleida Pirineus | Lleida Pirineus | | Juneda | Barcelona-Estació de França Barcelona-Sant Andreu Comtal |

## Referències

* ↑ «Conegueu la línia R14». Generalitat de Catalunya. Arxivat de l'original el 2012-01-13. [Consulta: 23 febrer 2012].
* ↑ «Anuari estadístic DPTOP 2016. Transport per ferrocarril». Departament de Territori i Sostenibilitat. Arxivat de l'original el 2018-05-04. [Consulta: 9 setembre 2018].

## Vegeu també

* Xarxa ferroviària de Catalunya
* Renfe Operadora
# Iasos (fill de Licurg)

Iasos (en grec antic: Ϊασος) va ser, segons la mitologia grega, un fill del rei Licurg, rei d'Arcàdia, i de Cleòfile. Era descendent d'Arcas, un heroi fill de Zeus.
Es va casar amb Clímene, filla de Mínias, un heroi fill de Crises. Van tenir una filla, Atalanta. També va tenir dos fills, Anceu, que va participar en l'expedició dels argonautes i Amfidamant, que segons Higí va ser també un dels argonautes.

## Referències

* ↑ Grimal, Pierre. Diccionari de mitologia grega i romana. Barcelona: Edicions de 1984, 2008, p. 281. ISBN 9788496061972.
* ↑ Higí. Faules, 70
* ↑ Pseudo-Apol·lodor. Biblioteca, III, 9
* ↑ Higí. Faules, 14
# Stuart Turner

Sidney Marmaduke Stuart Turner (1869 – abril de 1938) va ser un enginyer anglès. Va ser el fundador de l'empresa Stuart Turner Ltd.

## Biografia

Turner va néixer a Shepherd's Bush, Londres el 1869. Poc se sap de la seva infància o adolescència, tot i que se sap que les ambicions de la seva família per a ell no incloïen ser enginyer.
Després d'una sèrie d'altres treballs, inclòs un aprenentatge a la construcció de motors marins Clyde, un període al mar i treballant com a enginyer a l'illa de Jersey (on va instal·lar una planta de generació d'electricitat), Turner va obtenir feina el 1897 encarregant-se de la planta de generació de vapor a Shiplake Court . prop de Henley-on-Thames, Anglaterra. En aquells dies l'electricitat de la xarxa era rara i, per tant, la majoria de les cases grans tenien les seves pròpies centrals de generació d'electricitat.
Va ser mentre treballava a Shiplake que Turner va dissenyar el seu model de motor de vapor número 1. Va dibuixar els patrons que després va enviar per ser llançat. Al seu retorn els va mecanitzar i muntar i aviat va mostrar el model acabat en una exposició local. Després es va acostar a Percival Marshall, l'editor de la revista Model Engineer, que va escriure un article sobre el motor. Aquesta cobertura va comportar una resposta immediata i les comandes de conjunts de peces de fosa es van inundar, i es va establir un negoci el 1898. El 1903 se li va unir al negoci Alexander Frederick (Alec) Plint, amb qui havia treballat a Jersey i es va formar en enginyeria elèctrica. Aquest negoci va produir una barreja inusual de petits motors principalment de dos temps utilitzats en vaixells, generadors, així com models de motors i peces de fosa destinats al mercat de l'enginyeria de models. També van fabricar breument una motocicleta i el torn Stuart, i finalment una gamma de bombes centrífugues. El nom Stuart Turner és homònim de petits models de motors i màquines de vapor de mida mitjana de gran qualitat, i molts d'aquests models incloent-hi els models de combustió interna més rars són molt buscats pels col·leccionistes.
L'empresa Stuart Turner Ltd. es va establir el 1906 a Henley-on-Thames.

## Mort

Stuart Turner va deixar l'empresa l'any 1920 i va marxar a Sud-àfrica. Va tornar a Southend per retirar-se i va morir l'abril de 1938.

## Referències

* 1 2 H. Sanderson, "Short History of Stuart Turner", November 1938, Archived from Stuart Marine Engines website
* ↑ Stuart Turner website "About Us"
* ↑ «Archived copy». Arxivat de l'original el 4 abril 2011. [Consulta: 25 juny 2009].

## Enllaços externs

* Lloc web de Stuart Models
* Lloc web d'anàlisi i disseny del motor Stuart per a fans
# Abadia de Saint-Remi

L'Abadia de Saint-Remi és una abadia de Reims, França, fundada al segle vi. Des del 1099 les relíquies de Sant Remí es conserven a la basílica. Sant Remí era el bisbe de Reims que convertí al cristianisme Clodoveu I, rei dels francs l'any 496 després de derrotar els alamans en la batalla de Tolbiac.
La present basílica era l'església de l'abadia i fou consagrada pel Papa Lleó IX el 1049. La nau i el transsepte daten del segle xi i són d'estil romànic i són la part més antiga. La façana del sud del transsepte és la més recent.
# Alba religiosa

L'alba religiosa és una variant de l'Alba, un gènere de poesia trobadoresca. En l'alba, el poeta expressa un desig que arribi el matí i, per tant, que quedi enrere la nit. El matí és el símbol de la glòria divina, de la gràcia, de la Verge, que és la dama a la qual tothom pot expressar el seu amor, sense necessitat de fer servir un senhal, etc. Per contra, es tem o es malparla de la nit, que és el símbol de temptacions, del pecat.
Segons Riquer, es conserven sis albes religioses en la poesia trobadoresca.

## Axi con cel c'anan erra la via

Encara que les albes amoroses són més abundants, entre els trobadors podem trobar albes religioses com aquesta de Cerverí de Girona. En ella el trobador desitja, al contrari del que passa amb els enamorats clandestins, que arribi el dia perquè s'acabin els neguits i els perills de la nit. El dia portarà la llum que vol aquell qui no ha d'amagar res.

## Referències

* ↑ Riquer, Los trovadores, p. 62

## Bibliografia

* Martí de Riquer, Los trovadores. Historia literaria y textos. Barcelona: Ariel, 1983, vol. 1, p. 62 (dins del paràgraf 49, dedicat a l'alba)

## Vegeu també

* Alba (estil trobadoresc)

## Enllaços externs

* Els trobadors catalans Arxivat 2018-10-01 a Wayback Machine., amb la seua autorització.
# Alekséievka (Stroítel)

Alekséievka — Алексеевка (rus) — és un poble a l'óblast de Bélgorod, a Rússia. El 2010 tenia 1.057 habitants. Pertany al raion (‘districte ’) de Stroítel.

## Referències

* ↑ «Схема территориального планирования муниципального района "Ракитянский район" Белгородской области». Федеральная государственная информационная система территориального планирования (ФГИС ТП). Arxivat de l'original el 2022-01-09. [Consulta: 9 gener 2022].
* ↑ «Aleksandrovka» (en anglès). GeoNames. Arxivat de l'original el 2022-01-09. [Consulta: 9 gener 2022].
* ↑ Iuri B. Koriakov. «База данных «Этно-языковой состав населённых пунктов России»». Arxivat de l'original el 2021-10-05. [Consulta: 9 gener 2022].
# Aeroport Internacional de Keflavík

L'aeroport internacional de Keflavik (Islandès: Keflavíkurflugvöllur) (IATA: KEF OACI: BIKF), també conegut com a Aeroport de Reykjavík-Keflavík, és l'aeroport més gran d'Islàndia i el principal del centre del país per al transport internacional. Es troba a 3,1 km a l'oest de Keflavík i de 50 km al sud-oest de la capital. L'aeroport compta amb tres pistes, de les quals dos són operats, i la zona de l'aeroport és d'uns 25 km². La majoria dels viatges internacionals cap o des d'Islàndia passen per aquest aeroport.

## Referències

* ↑ «Vísir – Enn eitt metið slegið í fjölda farþega sem fara um Keflavíkurflugvöll». Visir.is.
* ↑ «BIKF – Keflavík» (PDF). Icelandic Civil Aviation Administration. Arxivat de l'original el 2009-08-12. [Consulta: 21 desembre 2014].
* ↑ «2012 Passenger Statistics». Kefairport.is. Isavia Limited. Arxivat de l'original el 23 d’octubre 2013. [Consulta: 22 octubre 2013].
* ↑ «Cargo Statistics 2012». Kefairport.is. Isavia Limited. Arxivat de l'original el 23 d’octubre 2013. [Consulta: 22 octubre 2013].

## Enllaços externs

* Aeroport Internacional de Keflavík - Lloc web oficial
* KADECO Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.
* The Icelandic Defence Agency Arxivat 2009-09-14 a Wayback Machine.
* Current aviation weather for Keflavík Arxivat 2016-01-09 a Wayback Machine.
# Fiódorovka (Briansk)

Fiódorovka — Фёдоровка (rus) — és un poble de l'óblast de Briansk, a Rússia, segons el cens del 2010 tenia 22 habitants. Pertany al districte de Zlinka.

## Referències

* ↑ «Инвестиционный паспорт муниципального района «Кобяйский улус (район)» Республики Саха (Якутия)». Официальный информационный портал Республик Саха (Якутия). Arxivat de l'original el 2019-10-17. [Consulta: 17 octubre 2019].
* ↑ «Географические и природные условия». Официальный информационный портал Республик Саха (Якутия).
# Aeroport Internacional de San Francisco

L'Aeroport Internacional de San Francisco (codi IATA: SFO, codi OACI: KSFO, FAA LID: SFO) és un important aeroport internacional localitzat a 21 km al sud del centre de la ciutat de San Francisco (Califòrnia), Estats Units, adjacent a les ciutats de Millbrae i San Bruno a una àrea no incorporada del Comtat de San Mateo. Normalment també s'anomena SFO. L'aeroport té vols a destinacions per tot Amèrica del Nord i és un important punt d'accés a Europa, Àsia i Australàsia.
És l'aeroport més gran a l'Àrea de la Badia de San Francisco, i és el segon aeroport més ocupat de l'estat de Califòrnia després de l'Aeroport Internacional de Los Angeles. Des del 2009, l'Aeroport Internacional de San Francisco és el desè més ocupat en tot els Estats Units i el vintè més gran del món, en terme de passatgers. És el centre de connexió de United Airlines i és la base d'operacions principal de Virgin America. És l'únic centre de manteniment de United Airlines.
SFO té un gran nombre de serveis per a passatgers, incloent una gran varietat de botigues de menjar i begudes, de compres, d'emmagatzemament d'equipatge, dutxes públiques, una clínica mèdica, i assistència per a persones perdudes o encallades i per a personal militar. L'aeroport conté el Museu de l'Aviació Louis A. Turpen, la Biblioteca de la Comissió d'Aviació de l'Aeroport de San Francisco, exposicions d'art permanents i temporals en alguns llocs de les terminals. Hi ha Wi-Fi gratuïta al públic en la major part de la terminal.

## Història

L'aeroport va ser inaugurat el 7 de maig de 1927 a 61 hectàrees de pastura de vaca. El terreny estava llogat del propietari local Ogden L. Mills, (qui en el seu torn l'havia arrendat del seu avi Darius O. Mills) i va ser anomenat Mills Field Municipal Airport. Es va mantenir sota el nom de Mills Field fins a l'any 1931, quan va canviar de nom a San Francisco Municipal Airport. "Municipal" va ser reemplaçat per "International" el 1955.

## Referències

* ↑ «SFO – San Francisco International Airport». San Francisco International Airport. [Consulta: 3 agost 2009].
* ↑ "San Francisco International Airport". Geographic Names Information System. U.S. Geological Survey. Accedit el 3-5-2009.
* ↑ «San Francisco breaks into US top 10; seven of top 20 airports still reported growth in 2008». anna aero. PPS Publications Ltd, 13-03-2009. [Consulta: 3 agost 2009].
* ↑ «Year to date Passenger Traffic – April 2009». Airport Councils International, 16-07-2009. Arxivat de l'original el 2011-01-11. [Consulta: 3 agost 2009].
* ↑ «About Us». Virgin America. Arxivat de l'original el 2009-09-25. [Consulta: 3 agost 2009].
* ↑ http://flysfo.com/web/page/orphan/wifi/wifi.html Arxivat 2010-09-25 a Wayback Machine.
* ↑ «Mills Field Memories, Part 2: An Air Port for San Francisco» (PDF). Update, SFO’s Community Newsletter p. 4–5. San Francisco International Airport, Spring 2007. Arxivat de l'original el 2010-01-02. [Consulta: 18 desembre 2009].
# Aeroport Internacional de São Tomé

L'Aeroport Internacional de São Tomé (en portuguès: Aeroporto Internacional de São Tomé) (codi IATA: TMS, codi OACI: FPST) és un aeroport a l'illa de São Tomé, a 5 kilòmetres de la ciutat de São Tomé. És el principal aeroport de São Tomé i Príncipe.

## Facilitats

L'aeroport es troba a una elevació de 10 metres sobre el nivell mitjà del mar. Té una pista d'aterratge designada 11/29 amb una superfície d'asfalt que fa 2.220 x 45 metres.

## Aerolínies i destins

| Aerolínies | Destinacions |
| Africa's Connection STP | Príncipe |
| Ceiba Intercontinental Airlines | Libreville, Malabo |
| STP Airways operat per EuroAtlantic Airways | Lisboa |
| TAAG Angola Airlines | Luanda, Praia |
| TAP Portugal | Accra, Lisboa |

## Incidents

15 de maig de 1979: Un Lockheed L-100-20 Hercules, registre D2-FAF, de TAAG Angola Airlines s'estavellà en aterrar a l'Aeroport Internacional de São Tomé.

## Vegeu també

* Llista d'aeroports de São Tomé i Príncipe

## Referències

* 1 2 Airport information for FPST del DAFIF (efectiva octubre 2006)
* ↑ Informació de l'Aeroport Internacional de São Tomé a Great Circle Mapper. Font: DAFIF (vàlid a octubre de 2006).
* ↑ Destinos em São Tomé e Príncipe (São Tomé) a TAP Portugal
* ↑ Africa's Connection STP official website
* ↑ Time Table 2015

## Enllaços externs

* Historial d'accidents de l'Aeroport Internacional de São Tomé a Aviation Safety Network (anglès)
# Karen Stefany Páez Zea

Karen Stefany Páez Zea (Bogotà, 3 de març de 1996) és una futbolista colombiana que juga com a davantera. Ha jugat al Cúcuta, Atlètic Tolida i Millonarios de la Lliga Professional Femenina de Futbol de Colòmbia. Actualment està en l'equip Club Ñañas en la Superliga Femenina de l'Equador 2021.
L'any 2018 va ser part de l'Atlético Huila campió del torneig de la Lliga Professional Femenina de Futbol de Colòmbia, l'any 2019 va arribar a la fase semifinal de la Lliga Professional Femenina de Futbol de Colòmbia amb el Millonarios, i els anys 2020 i 2021 amb l'equip Club Ñañas a la Superlliga Femenina d'Equador va arribar a la final obtenint el subcampionat dels dos tornejos.
L'any 2021, juga per al Gokulam Kerala FC, a l'Índia, per tres mesos. Va participar en l'AFC Women's Club Championship on va jugar en dos partits i marcar un gol.

## Referències

* ↑ «Karen Páez :: Club Nañas» (en castellà). www.ceroacero.es. [Consulta: 25 setembre 2021].
* ↑ «Karen Páez se propone superar los 16 goles». Últimas Noticias. [Consulta: 25 setembre 2021].
* ↑ «Karen Páez es nueva jugadora del Club Ñañas de Ecuador». www.rincondeldeporte.com. [Consulta: 25 setembre 2021].
* ↑ Telégrafo, El. «Una delantera con olfato de goleadora» (en castellà-es). El Telégrafo, 21-07-2020. [Consulta: 25 setembre 2021].
* ↑ «Karen Páez es la primera jugadora sudamericana en jugar en la India». eltelegrafo.com.ec, 09-11-2021.
# Abadia de Sant Llorenç de Vernosoubre

L'abadia de Sant Llorenç de Vernosoubre fou un establiment religiós a Occitània a la diòcesi de Narbona, fundat per Benet d'Aniana. Inicialment va portar el nom de Sant Llorenç d'Olihegio i se suposa situat cap a Citou a la riba del rierol Argendouble, à a uns 5 km al nord de Cauna (Caunes-Minervois) però és quasi segur el mateix que al segle ix apareix amb el nom de Sant Llorenç de Vernosoubre (llatí Vernaduprense, francès Vernazobre) a la vora d'un rierol de nom Vernosoubre. Se l'ha volgut identificar amb el de Saint-Chinian que encara existeix, a la riba del mateix rierol, però sembla clar que foren diferents encara que per un temps governats conjuntament sota el mateix abat (vers 899) fins que finalment van esdevenir un sol monestir anomenat de Saint-Laurent i Saint-Agnan (el segon nom per corrupció de saint Chinian, bisbe d'Orléans).

## Notes

* ↑ segurament per la similitud del nom Chinian amb Aniana

## Referències

Devic, Claude; Vaissette, Joseph. Histoire générale de Languedoc (en francès). Tolosa: Édouard Privat llibreter editor, 1872 (Vegeu altres edicions a Google Books Vol. 1 (1840), Vol. 2 (1840), Vol. 3 (1841), Vol. 4 (1749), Vol. 5 (1842), Vol. 6 (1843), Vol. 7 (1843), Vol. 8 (1844), Vol. 9 (1845)).
# Albatros D.I

L'Albatros D.1 va ser un caça alemany utilitzat durant la Primera Guerra Mundial. Va ser pilotat per asos de l'aviació coneguts com a Oswald Boelcke i Manfred von Richtofen.

## Dissenyi desenvolupament

Va ser dissenyat per Robert Thelen, R. Schubert i Gnädig, com a resposta als últims caces aliats com el Nieuport 11 Bébé i l'Airco D.H.2, que eren superiors al Fokker Eindecker i altres caces alemanys. 50 unitats van ser encarregades el juliol de 1916 i es va introduir al servei aquell novembre.

## Operadors
### Imperi Alemany

* Luftstreitkräfte

## Especificacions

Característiques generals
* Tripulació: 1 pilot
* Longitud: 7,4 m
* Envergadura: 8,5 m
* Alçada: 2,95 m
* Superfície de l'ala 22,9 m²
* Pes buit: 645 kg
* Pes carregat: 898 kg
* Motors: 1× Benz Bz.III 112 kW o Mercedes D.III 119 kW,
Rendiment
* Velocitat màxima: 175 km/h
* Sostre de servei: 5.200 m
* Ràtio d'ascens: 2,8 m/s
* Autonomia: 1h 30 min
Armament
* Metralladores: 2 × metralladores LMG 08/15 de 7,92 mm

## Vegeu també

* Albatros D.II
* Nieuport 11

## Referències

* ↑ Enciclopedia Ilustrada de la Aviación (en castellà). Delta, S.L., 1982. ISBN 9788485822294.
* ↑ Cheesman, E.F.. Fighter Aircraft of the 1914-1918 War (en anglès). Harleyford Publications, 1960, p. 108. ISBN 9780816863600.
# Noémia de Sousa

Carolina Noémia Abranches de Sousa Soares (1926 - 2003) va ser una poetessa i periodista de Moçambic.

## Biografia

Va néixer el 26 de setembre de 1926 en Lourenço Marques, avui Maputo, Moçambic, filla d'un matrimoni mixt, Carolina Noémia era mulata. Va morir el 4 de desembre de 2002 a Cascais, Portugal.

## Trajectòria

Va estudiar en Brasil i va realitzar les seves primeres publicacions en O Brado Africano. Va ser pionera de la poesia del seu país i a més va ser la primera dona de color a publicar poesia a Moçambic.
Va començar a escriure a la fi de la dècada dels '40 i deixà escrits tots els seus poemes entre 1945 i 1951. Va abandonar Moçambic el 1951 a causa de les persecucions polítiques de la policia secret (PIDE) a per les seves idees anticolonialistes. Se'n va anar a viure a Lisboa, on va treballar com a traductora en una agència de notícies. Va haver d'exiliar-se per la seva oposició a l'Estado Novo i se'n va anar a París, on va començar a treballar al consolat del Marroc. Va ser en aquesta època quan va començar a adoptar el pseudònim de Vera Micaia. Va ser reportera de les agències de notícies ANI, ANOP i Lusitana.
Va publicar les seves obres en periòdics i revistes. Va participar en Msaho, una revista literària de Moçambic que va aparèixer el 1951. La revista només va tenir un nombre, ja que va ser prohibida per la censura. També va publicar alguna obra a Mensagem, revista d'Angola lligada a la poesia. Va col·laborar amb altres publicacions com Itinerário, Notícias do Bloquéio, O Brado Africano, Moçambique 58, Vértice (Coïmbra) o Sul (Brasil).
El 1975, a la caiguda de l'Estat Novo, va tornar a Lisboa, on va treballar per l'Agência Noticiosa Portuguesa.
L'any 2001 l'Associação dos Escritores Moçambicanos va reunir la seva poesia escrita entre 1949 i 1951 en el llibre Sangue Negro. La seva poesia està representada en l'antologia de poesia moçambiquesa Nunca mais é Sábado, organitzada per Nelson Saúte.

## Vegeu també

* Paulina Chiziane

## Referències

* ↑ The Northeastern Dictionary of Women's Biography. Boston: Northeastern University Press, 1999, p. 181. ISBN 9781555534219 [Consulta: 13 desembre 2014].
* ↑ «Noémia de Sousa: poesia de combate em Moçambique» (en portugués). [Consulta: 13 desembre 2014].
* ↑ Africana: The Encyclopedia of the African and African American Experience. New York, Basic Civitas Books, 1999, p. 26. ISBN 9780465000715 [Consulta: 13 desembre 2014].