# Ginestola de les Canàries

La ginestola de les Canàries (Cytisus prolifer), localment anomenada tagasaste, és un petit arbre de fulla perenne que fa fins a 5-6 metres d'alt. És una planta nativa i endèmica dels vessants secs volcànics de les Illes Canàries, concretament l'illa de La Palma, però actualment es cultiva també a Austràlia, Nova Zelanda i moltes altres parts del món com a farratge.

## Descripció

És una planta que pot presentar un port més o menys arbori, segons el seu hàbitat o l'esporga que se li apliqui. Les fulles són trifoliades de color verd blavós - les flors són de color blanc cremós, els llegums són pilosos de color negre quan maduren i les 8 a 16 llavors són de color negre. No té espines. Les llavors germinen amb dificultat i els cal un tractament tèrmic previ.
Com altres lleguminoses, té la capacitat d'establir simbiosi amb diverses soques de Rhizobium, i aprofitar la fixació del nitrogen.
El tagasaste prefereix els sols sorrencs i lleugers ben drenats però també prospera en graves, margues, calcàries i laterites.
Resisteix molt la secada, pot sobreviure amb una pluviometria anual de només 200 mm, malgrat que li calen uns 600 mm per a donar una bona producció. En estat adult pot suportar glaçades de fins -9 °C. A les Canàries és un cultiu farratger que ocupa unes 5.000 hectàrees.

## Interès farratger

Se n'aprofiten sobretot els brots i és un farratge ric en proteïna (20-28%), sense problemes de toxicitat (que tenen altres lleguminoses) i molt palatable encara que menys que Medicago arborea.
El seu farratge té una composició similar a la de l'alfals. És important adobar-lo amb fòsfor. S'ha d'evitar que floreixi, ja que amb la florida disminueix la qualitat farratgera de la fulla.

## Referències

* ↑ «Perennial shrub or small tree of the Fabaceae family which grows to a height of 5-6 m and almost to the same diameter». FAO [Consulta: 23 març 2012]. Arxivat 2012-03-25 a Wayback Machine.
* ↑ «El tagasaste es una leguminosa arbustiva originaria de la isla de La Palma. Su cultivo se ha extendido a Nueva Zelanda y Sur de Australia». Bol. San. Veg. Plaga [Consulta: 23 març 2012].
* ↑ Gónzalez Duque, J.A.. Estudio del Tagasaste en el Suroeste de España (Huelva) (en español). Spain: Diputación Provincial de Huelva, 2000. ISBN 8481632414.
* ↑ «Consiste en sumergir las semillas en agua hirviendo seguida de una inmersión en agua helada de manera que provoque un choque térmico». Infojardin [Consulta: 23 març 2012].
* ↑ Chinea Correa, Eduardo A. «Tesis que pone a punto la metodología para la selección de especies arbustivas de interés potencial para Canarias Leguminosas arbustivas endémicas de Canarias. Interés como recurso forrajero y para la conservación del suelo.]». Universidad de La Laguna [La Laguna, Tenerife], 2008, pàg. 133. ISSN: 34394975 [Consulta: 27 març 2012].
* ↑ Gónzalez Duque, J.A.. Estudio del Tagasaste en el Suroeste de España (Huelva) (en español). Spain: Diputación Provincial de Huelva, 2000, p. 123. ISBN 8481632414.
* ↑ Julia Avendaño, R. «Agricultura Técnica Ovinos Alimentados con Raciones que Incluyen Tagasaste (Chamaecytisus proliferus subsp. palmensis) en Reemplazo de Heno de Alfalfa. II. Digestibilidad y Consumo de Nutrientes]». Agric. Téc. [Chillán], 64, 3. DOI: 10.4067/S0365-28072004000300007. ISSN: 0365-2807 [Consulta: 27 març 2012].

## Enllaços externs

* Página oficial de la FAO Chamaecytisus palmensis (christ.) Hutch Arxivat 2012-03-25 a Wayback Machine.
* Tropical Forages (Inglés)
* El valor nutritivo para los rumiantes de tagasaste (Chamaecytisus palmensis), un árbol leguminoso. (Inglés)