OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# 507

L'any 507 fou un any comú començat en dilluns.

## Esdeveniments

* Batalla de Vouillé, Regne de Tolosa: Alaric II és vençut i mort per Clodoveu I, rei dels francs. Aleshores els visigots d'Aquitània es refugiaren a Hispània i només conservaren la Gàl·lia Narbonesa al vessant nord-est dels Pirineus (anomenada Septimània); d'altra banda Gesaleic, fill d'Alaric, és escollit rei i fuig a Barcelona, demanant ajuda a Teodoric, rei dels ostrogots. Barcelona esdevé la capital del regne visigòtic.
* L'emperador Anastasius Ier completa la fortalesa estratègica de Dara (nord de Mesopotàmia). Alça les muralles de la ciutat a 30 peus (10 m) sense tindre en compte les protestes perses. Alarmat per les depredacions dels eslaus i dels búlgars a Tràcia, construeix el mur d'Anastasian des del mar Negre fins a Propontis, a través de l'estreta península a prop de Constantinoble (l'actual Turquia).
* La ciutat de Guilin, Xina, passa a anomenar-se Guizhou.
* Keitai esdevé el 26è emperador del Japó (data aproximada).
* El primer i més menut dels dos Budes de Bamyan s'erigeix al centre de l'Afganistan.

## Necrològiques

* Batalla de Vouillé, Regne de Tolosa: Alaric II, rei dels visigots de Tolosa, fill d'Euric.

## Referències

* ↑ Essential Histories, Rome at War AD 293–696 (p. 52). Michael Whitby, 2002. ISBN 1-84176-359-4
* ↑ Cohen, Roger. "Return to Bamiyan", The New York Times, October 29, 2007. Accessed October 29, 2007.
# 7
## Naixements

* Drus Cèsar: fill de Germànic i Agripina I.

## Necrològiques

* Atenodor Cananita, filòsof estoic.

## Referències

* ↑ Tàcit. The Annals of Tacitus: comprising the career of Germanicus (en anglès). Sanborn, 1913, p. Llibre 1, p.143.
# 772
## Esdeveniments

* Adrià I esdevé papa de Roma.
* Sembat III Bagratuní, patrici, deixà de ser generalíssim d'Armènia.
* Vassak Bagratuní deixa de ser nakharar de Taron.
* Djahap al-Qaisi es casà amb la filla de Muixel IV Mamikonian per a legalitzar el seu domini i convertint-se en nakharar de bona part dels dominis Mamikonian.
* Es funda l'emirat Qaysita, a la regió d'Armènia.
* Al-Abbàs ibn Muhàmmad deixa de ser governador de la Jazira.
* Yazid ben Hatim al-Muhallabí ocupa la ciutat de Gabès a l'actual Tunísia.
* Es dissol el segon imamat ibadita de Tripolitana, estat ibadita que va existir a la regió d'Ifríqiya.

## Naixements

* Toledo, Califat abbàssida: Issa ibn Dínar, un dels tres grans fundadors del dret teològic musulmà a l'Àndalus junt amb Yahya ibn Yahya i Abd-al-Màlik ibn Habib.
* Vala de Corbie, comte carolingi i abat, net de Carles Martell.

## Necrològiques

* 24 de gener, Roma, Estats Pontificis: Esteve III, Papa de l'Església catòlica (768 - 772).
# 868
## Esdeveniments

* 11 de maig, Xina: s'acaba l'edició del Sutra del diamant, primer llibre imprès conservat, un rotlle en xinès amb textos budistes i una il·lustració, tot en impressió xilogràfica; robat en 1966, avui és a la British Library.
* Regne d'Astúries: El rei Alfons III condueix l'expansió del regne fins a conquerir la ciutat de Porto. Amb motiu de la reconquesta de la ciutat es constitueix el Primer Comtat de Portugal, encapçalat pel comte Vimarà Peres, feudatari del regne d'Astúries.
* Extremadura: Ibn Marwan es revolta contra l'emir de Còrdova Muhàmmad I.
* Malta: Els aglàbides d'Ifríqiya, a les ordres de l'emir Abu-l-Gharaniq Muhàmmad, conquereixen l'illa.
* Bàssora, Iraq (província del Califat): S'inicia la revolta dels zanj, esclaus negres conduïts per Alí ibn Muhàmmad az-Zanjí, i controlen tot el sud del país.
* Samarra, Iraq: A la mort d'Alí an-Naqí, Al-Hàssan al-Askarí passa a ser l'onzè imam dels xiïtes.
* Xina: S'imprimeix el llibre Jingangjing (Sutra del diamant), que serà el llibre imprès complet més antic que es conserva avui en dia.
* Regne de Germània: Primer text literari alemany en fràncic renà, l'Evangelienbuc o Krist d'Otfrid von Weissenburg, dedicat a Lluís el Germànic.

## Necrològiques

* 27 de juny – Samarra (Iraq): Alí an-Naqí, desè imam dels xiïtes.
# Ignacio Gil Lázaro

Ignacio Gil Lázaro (València, 29 de setembre de 1957) és un advocat i polític valencià, diputat al Congrés dels Diputats.

## Biografia

Llicenciat en dret, va ser militant d'Aliança Popular des del 1980, i en fou president provincial a València i vicepresident regional. Secretari del Comitè Electoral Nacional d'AP i membre del Comitè Executiu Nacional d'AP. Ha estat membre de la Delegació Espanyola en l'Assemblea Parlamentària del Consell d'Europa (1986-1988).
Fou elegit diputat per la província de València a les eleccions generals espanyoles de 1982 (substituint Manuel Giner) i 1986. Ha estat vicepresident de la Comissió de Peticions i vocal de la Comissió del Defensor del Poble (1986-1989). A les eleccions generals espanyoles de 1989 fou escollit senador pel Partit Popular, i fou fins a 1993 secretari segon de la Comissió Mixta per a les Relacions amb el Defensor del Poble.
Després tornà a ser elegit diputat al Congrés dels Diputats a les eleccions generals espanyoles de 1993, 1996, 2000, 2004 i 2008. Fou secretari Primer de la Comissió de Justícia i Interior (1993-1996)
Entre 1986 i 1989 fou membre de la Delegació Espanyola en l'Assemblea Parlamentària del Consell d'Europa. Membre de la Delegació Espanyola de la Unió Interparlamentària entre 1999 i 2003, així com president de la mateixa en el període 2003-2004. També ha estat portaveu adjunt del Partit Popular al Congrés dels Diputats entre 2000 i 2004. Entre 2000 i 2004 ha estat secretari quart del Congrés dels Diputats, i des de 2008 és Secretari primer del Congrés dels Diputats.
Quan el 2004 la Junta de Portaveus del Congrés dels Diputats va votar a favor d'una moció a favor de la unitat del català, proposada per ERC, va manifestar que el Grup Socialista havia "claudicat davant el xantatge de Josep Lluís Carod Rovira.
En la moció d'investidura de José Luis Rodríguez Zapatero (2008) hagué de corregir una diputada del seu propi grup que es va equivocar i votà a favor del president socialista.
Fou elegit diputat a les Corts Generals espanyoles per la circumscripció electoral de València el 28 d'abril de 2019 amb el partit Vox.

## Referències

* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats, III Legislatura
* ↑ Fitxa del Senat
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats, V Legislatura
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats, VII Legislatura
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats, VIII Legislatura.
* ↑ Fitxa del Congrés dels Diputats, X Legislatura
* ↑ El Congreso reconoce la unidad del catalán a El País, 24 de novembre de 2004
* ↑ La valenciana Bañuls (PP) se equivocó al votar y Gil Lázaro tuvo que corregirla a Levante-EMV, 10 d'abril de 2008
* ↑ https://www.elconfidencial.com/elecciones-generales/2019-04-28/diputados-vox-congreso-representantes-abascal_1962962/

## Enllaços externs

* Notícies sobre Ignacio Gil Lázaro a El País
# Sphenopsis

Sphenopsis és un gènere d'ocells de la família dels tràupids (Thraupidae).

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 11.1, 2021) aquest gènere està format per 4 espècies:
* Tàngara oliosa (Sphenopsis frontalis Tschudi, 1844)
* Tàngara d'antifaç (Sphenopsis melanotis Sclater, PL, 1855)
* Tàngara ocràcia (Sphenopsis ochracea Berlepsch & Taczanowski, 1884)
* Tàngara de Piura (Sphenopsis piurae Chapman, 1923)

## Referències

* ↑ «Sphenopsis (Sphenopsis sp.) - Avibase». [Consulta: 14 febrer 2025].
* ↑ «Sphenopsis P.L.Sclater, 1862» (en anglès). GBIF | Global Biodiversity Information Facility. [Consulta: 14 febrer 2025].
* ↑ «Tanagers and allies – IOC World Bird List». [Consulta: 14 febrer 2025].
# Ángela Molina Climent

Ángela Molina Climent (Barcelona, 1962) és una filòloga i historiadora de l'art catalana que exerceix la crítica en diversos mitjans espanyols com des de 2001 a El País, entre d'altres.

## Trajectòria professional

Llicenciada en Filologia Espanyola i doctora en Teoria de la Literatura i Literatura Comparada per la Universitat Autònoma de Barcelona. De 1997 a 2000 va exercir la crítica d'art i literatura en el suplement de cultura del diari ABC. Des de 2001, col·labora setmanalment en les seccions d'art i literatura dels suplements culturals Babelia i Quadern.
A més col·labora en publicacions especialitzades coma ara Lars, Revista de Libros, Minerva. Va ser directora de la revista de la Biennal de Barcelona, Barcelona Art Report, des de 2008 fins a 2010. Les seves col·laboracions de crítiques i assajos s'han publicat en diverses revistes i catàlegs per a exposicions realitzades per diverses institucions. Ha sigut també directora editorial de la revista Art&Co de la fira espanyola Arco.
L'any 2012, la revista Yo dona del diari El Mundo la va considerar una de les espanyoles amb més poder en el món de l'art.

## Referències

* ↑ «Angela Molina».
* ↑ «En conversación: Diamela Eltit con Ángela Molina» (en castellà). www.azkunazentroa.eus. Arxivat de l'original el 2020-06-05. [Consulta: 5 juny 2020].
* ↑ PAÍS, Ediciones EL. «Artículos escritos por Ángela Molina» (en castellà). EL PAÍS. [Consulta: 4 juny 2020].
* ↑ «Anti-monumentos: Crítica en el espacio público» (en espanyol europeu). masdearte. Información de exposiciones, museos y artistas, 19-09-2011. [Consulta: 4 juny 2020].
* ↑ Climent, Ángela Molina «Introducción: los lugares de la crítica». Los lugares de la crítica: simposio internacional = The place(s) of criticism : international symposium, 2010, ISBN 978-84-9769-270-0, págs. 15-20. Cátedra Jorge Oteiza, 2010, pàg. 15-20 [Consulta: 4 juny 2020].
* ↑ «* yodona.com * La Lista YO DONA de las españolas con más poder en el mundo del arte *». www.elmundo.es. [Consulta: 4 juny 2020].
# Miriofil·le

Miriofil·le (Myriophyllum) és un gènere de plantes amb flors de la família haloragidàcia Compta amb unes 45 espècies de plantes aquàtiques d'aigua dolça. La seva distribució és cosmopolita. El nom del gènere prové del grec: "μυρίος -ία -ίον" incomptable, innombrable, incommensurable, i "τὸ φύλλον" "fulles". Les fulles submergides són pinnades i dividides, les de sobre l'aigua són més petites. Les flors són menudes amb quatre pètals, formades en espiga.
Algunes espècies són plantes invasores. Als Països Catalans són espècies autòctones les següents:Myriophyllum verticillatum (volantí verticil·lat), Myriophyllum spicatum (volantí espigat) i Myriophyllum alterniflorum (volantí de fulles alternes).

## Algunes espècies

* Myriophyllum alterniflorum
* Myriophyllum aquaticum
* Myriophyllum diccocum
* Myriophyllum elatinoides
* Myriophyllum farwellii
* Myriophyllum heterophyllum
* Myriophyllum hippuroides
* Myriophyllum humile
* Myriophyllum laxum
* Myriophyllum matogrossense
* Myriophyllum pinnatum
* Myriophyllum quitense
* Myriophyllum sibiricum
* Myriophyllum spicatum
* Myriophyllum tenellum
* Myriophyllum tuberculatum
* Myriophyllum ussuriense
* Myriophyllum variifolium
* Myriophyllum verrucosum
* Myriophyllum verticillatum

## Referències

* ↑ Segons el termcat, la forma catalana d'aquest gènere de plantes és miriofíl·lum: Termcat. Miriofíl·lum
* ↑ Bolòs i Vigo Flora dels Països Catalans Barcelona 1980
# Mitjaglaça

La mitjaglaça és una salsa marró popular a la cuina francesa utilitzada sola o com a base per a altres salses. Tradicionalment s'elabora combinant una part de salsa espanyola i una part de brou marró. A continuació, es redueix la salsa a la meitat, es colen les impureses sobrants i s'acaba amb un vi de xerès. Les variants habituals de la mitjaglaça utilitzen una barreja d'1:1 de carn de vedella o brou de pollastre per a la salsa espanyola; que s'anomenen demi-glace au bœuf o demi-glace au poulet. El terme demi-glace per si mateix implica que s'elabora de manera tradicional amb brou de vedella.
La recepta bàsica de la mitjaglaça la va proporcionar el xef francès Auguste Escoffier (1846-1935), que va codificar nombroses receptes franceses estàndard. Encara avui, molts xefs de l'alta cuina francesa utilitzen una mitjaglaça preparada a la seva pròpia cuina. Els concentrats i les mescles, majoritàriament disponibles per a les cuines professionals, són una manera de substituir la pròpia elaboració de la salsa.

## Referències

* ↑ «mitjaglaça - Argot culinari i gastronòmic | TERMCAT». [Consulta: 26 juny 2024].
* ↑ Roma, I. «Aprende a hacer demi glace, la receta que convertirá tus platos en los de un chef» (en castellà). Levante, 19-11-2021. [Consulta: 26 juny 2024].
* ↑ «Qué es el glace y el demi-glace o cómo hacer un sopicaldo casero» (en castellà), 06-11-2023. [Consulta: 26 juny 2024].
* ↑ Escoffier, A. (Auguste); Cornell University Library. A guide to modern cookery. London : W. Heinemann, 1907.
* ↑ William Black. Plats du Jour. Transworld, 31 October 2011, p. 153. ISBN 978-1-4481-0939-5.
* ↑ Martha Stewart. Martha Stewart's Cooking School: Lessons and Recipes for the Home Cook. Potter/TenSpeed/Harmony, 20 December 2011, p. 134. ISBN 978-0-307-95358-2.
# Negret (olivera)

Negret, o negreta, és una varietat molt antiga d'olivera localitzada i cultivada al municipi de Cabacés, al Priorat, on la majoria d'exemplars que hi queden són molt vells. Tot i així, la denominació negret està recollida al Termcat, o centre de Terminologia de Catalunya. Segons DIEC2, però, l'origen d'aquesta varietat és a Vilanova de Meià, a la comarca de la Noguera.

## Característiques agronòmiques

Varietat de gran vigor i ramificació amb fruit simètric, sense mugró i ple de lenticel·les negres quan està madur. Es conrea per a l'almàssera. De fet, la seva oliva té baix contingut d'oli, però aquest és ric en àcid oleic, mitjà en polifenols i de llarga vida útil. L'oli és amargant i picant en boca i té aromes secundàries com la carxofa o la fruita seca.

## Referències

* ↑ «Olivera». Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r setembre 2021].
* ↑ «Negreta». Institud d'Estudis Catalans. [Consulta: 1r setembre 2021].
* ↑ «Catàleg de varietats locals d'interès agrari de Catalunya». IRTA (Institut de Recerca i Tecnologia Agrària). [Consulta: 1r setembre 2021].
# Nematodosi

Una nematodosi és una helmintosi per nematodes que, juntament amb les cestodosis (infestacions per cestodes), són molt freqüents en humans, sobre tot en regions tropicals i en vies de desenvolupament; la majoria reben molt poca atenció per part dels països rics i cauen dins la categoria de malalties tropicals desateses. Per exemple, s'estima que, probablement, un quart de la població mundial està infectada d'ascariosi, amb taxes del 45% a Amèrica Llatina i del 95% en parts d'Àfrica.

## Principals nematodosis

| Nom | Agent causal | Hostes | Símptomes |
| Ancilostomosi | Ancylostoma duodenale | Humà | Anèmia ferropènica |
| Anisakiosi | Anisakis spp. | Peixos, mamífers; humans | Dolor abdominal, nàusees, vòmits |
| Ascariosi | Ascaris lumbricoides | Humà | Asimptomàtica |
| Capil·lariosi | Capillaria spp. | Humà | Diarrea, deshidratació |
| Dirofilariosi | Dirofilaria immitis | Gos | Aturada cardíaca |
| Dracunculosi | Dracunculus medinensis | Humà | Nòduls i úlceres cutànies |
| Elefantiasi | Wuchereria bancrofti i Brugia malayi | Humà | Inflamacions extremes de les cames |
| Enterobiosi | Enterobius vermicularis | Humà | Picor anal |
| Estrongiloïdosi | Strongyloides stercoralis | Humà | Alteracions cutànies, dolor abdominal, diarrea, pèrdua de pes |
| Loaosi | Loa loa | Humà | Inflamacions; sovint asimptomàtica |
| Oncocercosi | Onchocerca volvulus | Humà | Ceguesa |
| Toxocarosi | Toxocara spp. | Gos, gat; humà | Ceguesa |
| Tricuriosi | Trichuris trichiura | Humà | dolor abdominal, cansament, diarrea, anèmia |
| Triquinosi | Trichinella spiralis | Humà, porc | diarrea, dolors musculars, debilitat |

## Referències

* ↑ «Cercaterm | TERMCAT - Nematodosi». [Consulta: 30 desembre 2020].
* ↑ «OMS - Control of Neglected Tropical Diseases» (en anglès). [Consulta: 31 desembre 2020].
* ↑ «Nematodiasis - Clinical guidelines». Arxivat de l'original el 2021-03-04. [Consulta: 29 desembre 2020].
* ↑ Berger S. A & Marr J. S. 2006. Human Parasitic Diseases Sourcebook. Jones and Bartlett Publishers: Sudbury, Massachusetts.
* ↑ «Nematode Infections: Background, Pathophysiology, Epidemiology». MedScape, 09-11-2019.
# Pumpel·lyïta-(Al)

La pumpel·lyïta-(Al) és un mineral de la classe dels silicats, que pertany al grup de la pumpel·lyita. El nom va ser proposat el 1973 per la seva relació amb les altres espècies minerals del grup de la pumpel·lyita.

## Característiques

La pumpel·lyïta-(Al) és un silicat de fórmula química Ca₂Al₃(Si₂O₇)(SiO₄)(OH,O)₂·H₂O. Cristal·litza en el sistema monoclínic.
Segons la classificació de Nickel-Strunz, la pumpel·lyïta-(Al) pertany a «09.B - Estructures de sorosilicats amb grups barrejats de SiO₄ i Si₂O₇; cations en coordinació octaèdrica [6] i major coordinació» juntament amb els següents minerals: al·lanita-(Ce), al·lanita-(La), al·lanita-(Y), dissakisita-(Ce), dol·laseïta-(Ce), epidota, epidota-(Pb), khristovita-(Ce), mukhinita, piemontita, piemontita-(Sr), manganiandrosita-(La), tawmawita, manganipiemontita-(Sr), ferrial·lanita-(Ce), clinozoisita-(Sr), manganiandrosita-(Ce), dissakisita-(La), vanadoandrosita-(Ce), uedaïta-(Ce), epidota-(Sr), al·lanita-(Nd), ferrial·lanita-(La), åskagenita-(Nd), zoisita, macfal·lita, sursassita, julgoldita-(Fe2+), okhotskita, pumpel·lyita-(Fe$^{2+}$), pumpel·lyita-(Fe$^{3+}$), pumpel·lyita-(Mg), pumpel·lyita-(Mn$^{2+}$), shuiskita, julgoldita-(Fe$^{3+}$), clinozoisita, poppiïta, julgoldita-(Mg), ganomalita, rustumita, vesuvianita, wiluïta, manganovesuvianita, fluorvesuvianita, vyuntspakhkita-(Y), del·laïta, gatelita-(Ce) i västmanlandita-(Ce).

## Formació i jaciments

S'ha trobat en diferents indrets com ara Àustria, Bèlgica, República Txeca, Grècia, Itàlia, Japó, Noruega, Polònia, Rússia i Suïssa.

## Referències

* 1 2 «Pumpellyite-(Al)» (en anglès). Mindat. [Consulta: 26 desembre 2019].
* ↑ «Diccionari de gemmologia | TERMCAT». [Consulta: 7 juny 2020].
# Sanefa

Una sanefa és un dibuix ornamental al qual és repeteixen uns motius abstractes o florals per emmarcar un element arquitectural, un element figuratiu (mosaic, dibuix, pintura mural…) o un text. La paraula prové de l'àrab [șanifa] que significa vora, voraviu.

## Referències

* ↑ «Sanefa». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «sanefa - Diccionari de les arts: arquitectura, escultura i pintura | TERMCAT». [Consulta: 8 gener 2025].
* ↑ «Cenefa - Definicion.de» (en castellà). [Consulta: 25 novembre 2024].
* ↑ Bruguera i Talleda, Jordi; Fluvià i Figueras, Assumpta. «sanefa». A: Diccionari etimològic. 4a edició 2004, 1996, p. 825. ISBN 9788441225169.
* ↑ «cenefa» (en castellà). [Consulta: 8 gener 2025].

## Vegeu també

* Fris
# Torre de pràctiques

Torre de pràctiques o torre de maniobres és una torre separada de la resta d'edificacions d'un parc de bombers, que s'utilitza per a fer-hi exercicis d'entrenament.

## Ús

La seva utilitat per als bombers és efectuar-hi pràctiques de rescat, descens amb corda, i simulacres d'incendis, similars a les situacions reals que es poden trobar en els sinistres. Poden incorporar balcons per a les pràctiques de descens, locals tancats per a pràctiques d'incendis i fums, etc.
Antigament, quan les mànegues eren de lona, les torres de pràctiques s'utilitzaven també per a estendre-hi les mànegues després d'utilitzar-les, per al seu assecat, i evitar així un ràpid deteriorament.

## Torres de pràctiques singulars
### Torre de pràctiques de Durham

La torre de pràctiques de Durham, Carolina del Nord, es va construir el 1928 i va estar en servei fins al 1983. Una immobiliària la va comprar i va rehabilitar les façanes. Juntament amb el garatge proper, estan catalogats al Registre Nacional de Llocs Històrics dels Estats Units.

### Torre Buford

La torre Buford, a Austin, Texas, es va construir el 1930 com a torre de pràctiques de l'antic parc de bombers. El parc es va traslladar, i el 1978 la senyora Effie R. Kitchens, vídua del constructor de la torre, la va fer restaurar i col·locar un carilló. L'estructura va rebre el nom del capità James L. Buford, bomber d'Austin que va morir en acte de servei el 17 de juny de 1972 mentre intentava rescatar un noi de 15 anys durant una inundació del Shoal Creek. L'edifici està catalogat al Registre Nacional de Llocs Històrics dels Estats Units.

## Exemples de torres de pràctiques

* Torre de mànegues i de pràctiques a l'antic parc de bombers de Klein Gaglow, Alemanya
* Heswall, Regne Unit
* Langholm, Regne Unit
* Kentish Town, Londres, Regne Unit
* Paddington, Regne Unit
* Columbia, EUA
* Hong Kong, Xina

## Torres de pràctiques de Bombers de Barcelona

* Ciutadella, 1924. Enderrocada
* Poble Sec, 1929. Sense ús
* Eixample, 1932. Enderrocada
* Zona Franca, 1972. En ús
* Sant Andreu, 1985. En ús
* Llevant, 2003. En ús
* Montjuïc, 2011. En ús
* Vall d'Hebron, 2024. En ús

## Referències

* ↑ Diccionari de bombers. Barcelona: Generalitat de Catalunya, 1995. ISBN 84-393-3689-6.
* ↑ «Torre de maniobres Bombers» (en castellà). Arquitectura ingeniería interiorismo.
* ↑ «Un museu per als bombers». La Vanguardia, 04-09-2014, pàg. 4.
* ↑ «Històrica torre de mànegues serà restaurada». The Daily Oklahoman, 22-10-2001, pàg. 22.
* ↑ «Cronologia» (en alemany). Bombers Voluntaris de Klein Gaglow. Arxivat de l'original el 2021-10-29. [Consulta: 14 octubre 2021].
* ↑ «City Garage Yard and Fire Drill Tower» (en anglès). National Register of Historic Places.
* 1 2 «La torre Buford» (en anglès). Hill Country Explorer.
# Xauarma

El xauarma (de l'àrab شاورما, xāwarmā) és un plat originari de l'Orient Mitjà, que consisteix en fines làmines de carn rostides en un rostidor vertical. Es fa amb la carn de xai, cabra, pollastre, indiot, bou, o una barreja d'aquestes. S'ha fet popular en Europa com a menjar ràpid, gràcies a la influència dels emigrants libanesos.
Es pot menjar en un plat amb acompanyament (amanida, patates fregides, arròs, entre altres) o bé en un entrepà de pa de barra o bé en un entrepà farcit fet amb pa de pita, en qualsevol cas sovint amb amanida i opcionalment alguna salsa. Amanides populars inclouen el fatuix, el tabule, o cogombre i tomàquet. Salses menjades amb el xauarma inclouen tum (una salsa elaborada d'all i oli d'oliva, semblant a allioli) i pasta de sèsam. És molt típic menjar-lo amb algun tipus d'envinagrat; l'amba, un condiment elaborat de mango envinagrat, és popular, particularment en Iraq i Israel, i el nap envinagrat és comú també.
La paraula "xauarma" prové del turc çevirme, què vol dir "giratori". Hi ha moltes varietats de xauarma menjades en diversos països; a Turquia es diu döner, döner kebabı o döner kebap ("carn a la graella giratòria"), a Grècia es diu γύρος (gyros, "giratori"), i a Armènia és "tarna" ("giratori" també).
En Europa el mot kebab fa referència al xauarma, en els Estats Units es refereix al shish kebab (consistent en un bastonet de metall o fusta amb petits blocs de diferents tipus de carns o peixos, amb vegetals o sense, que és rostit en una graella com si es tractés de broquetes.)

## Preparació

La carn és dividida en trossos, els quals llavors són condimentats o marinats. La carn s'apila en un rostidor, alternant entre trossos de carn i trossos de greix, i finalment és comú posar una ceba o un tomàquet damunt per a afegir més sabor. Després, la pila és rostida lentament davant un foc o un calefactor elèctric.

## Referències

* ↑ «Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 18 novembre 2020].
* 1 2 «Shawarma | Traditional Street Food From Lebanon | TasteAtlas». [Consulta: 18 novembre 2020].
* ↑ Liliana Fuchs «Kebab, döner, shawarma, dürüm, gyros... ¿sabes en qué se diferencian?» (en castellà). Directo al Paladar, 27-06-2018.
* ↑ Ferguson, Jocelyn. 5 Star Kabobs Recipes (en anglès). Lulu Press, Inc, 2016-02-09. ISBN 978-1-329-89332-0.
* ↑ Qué pasa (en castellà). Segunda Editorial Portada, 2001.