OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gran Premi de Bèlgica del 1958

Resultats del Gran Premi de Bèlgica de Fórmula 1 disputat la temporada 1958 al circuit de Spa Francorchamps el 15 de juny del 1958.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 4 | Tony Brooks | Vanwall | 24 | 1h 37' 06. 3 | 5 | 8 |
| 2 | 16 | Mike Hawthorn | Ferrari | 24 | + 20.7 s | 1 | 7 |
| 3 | 6 | Stuart Lewis-Evans | Vanwall | 24 | + 3' 00. 9 min. | 11 | 4 |
| 4 | 40 | Cliff Allison | Lotus - Climax | 24 | + 4' 15. 5 min. | 12 | 3 |
| 5 | 10 | Harry Schell | BRM | 23 | + 1 Volta | 7 | 2 |
| 6 | 20 | Olivier Gendebien | Ferrari | 23 | + 1 Volta | 6 | |
| 7 | 28 | Maurice Trintignant | Maserati | 23 | + 1 Volta | 16 | |
| 8 | 24 | Roy Salvadori | Cooper - Climax | 23 | + 1 Volta | 13 | |
| 9 | 36 | Jo Bonnier | Maserati | 22 | + 2 Voltes | 14 | |
| 10 | 26 | Maria Teresa de Filippis | Maserati | 22 | + 2 Voltes | 19 | |
| Ret | 38 | Paco Godia | Maserati | 22 | Motor | 18 | |
| Ret | 22 | Jack Brabham | Cooper - Climax | 16 | Sobreescalfament | 8 | |
| Ret | 42 | Graham Hill | Lotus - Climax | 12 | Motor | 15 | |
| Ret | 18 | Luigi Musso | Ferrari | 5 | Accident | 2 | |
| Ret | 14 | Peter Collins | Ferrari | 5 | Sobreescalfament | 4 | |
| Ret | 8 | Jean Behra | BRM | 5 | Pressió de l'oli | 10 | |
| Ret | 32 | Wolfgang Seidel | Maserati | 4 | Palier | 17 | |
| Ret | 2 | Stirling Moss | Vanwall | 0 | Motor | 9 | |
| Ret | 30 | Masten Gregory | Maserati | 0 | Motor | 3 | |

## Altres

* Pole: Mike Hawthorn 3' 57. 1
* Volta ràpida: Mike Hawthorn 3' 58. 3 (a la volta 24)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-08-18. [Consulta: 3 juny 2010].
# Ancel Keys

Ancel Keys (26 de gener de 1904 - 20 de novembre de 2004) fou un científic estatunidenc que va estudiar la dieta sobre la salut, i en especial sobre les malalties cardiovasculars. Va suposar que els diferents greixos dietètics tenien diferents efectes sobre la salut. És considerat com el gran impulsor de la denominada dieta mediterrània, i s'atribueix a la seva pràctica que arribés a centenari.

## La dieta mediterrània

La dècada del 1950 fou quan el doctor Ancel Keys, que estudiava les relacions entre les malalties coronàries, el colesterol i la dieta, va difondre la dieta mediterrània, descrivint-la com a caracteritzada per:
| « | “abundants vegetals (fruita, verdures, pa i altres derivats dels cereals, llegums i fruits secs), amb la fruita fresca com a postres habituals, oli d'oliva com el greix principal, lactis (sobretot llet i iogurt) i peix consumits en quantitats de baixes a moderades, de zero a quatre ous per setmana, baix consum de carns vermelles, i consum entre baix i moderat de vi. És una dieta amb baix contingut en greixos saturats (entre 7 i 8% de les calories) amb un consum de greix total entre el 25% fins a poc més del 35%." | » |
El que Keys va acabar formulant va ser, una dieta pràcticament vegetariana, complementada mínimament amb carn i peix.

## Referències

* ↑ Keys, Ancel. Seven countries: a multivariate analysis of death and coronary heart disease (en anglès). Londres: Harvard University Press. ISBN 0-674-80237-3.
* ↑ Keys, Ancel «Mediterranean diet and public health: personal reflections». The American Journal of Clinical Nutrition, 01-06-1995, pàg. 1321S.

## Enllaços externs

* Blackburn, Henry. «Ancel Keys». University of Minnesota. [Consulta: 15 abril 2007].
# Gran Premi de Bèlgica del 1962

Resultats del Gran Premi de Bèlgica de Fórmula 1 disputat la temporada 1962 al circuit de Spa Francorchamps el 17 de juny del 1962.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 16 | Jim Clark | Lotus - Climax | 32 | 2h 07' 32. 3 | 13 | 9 |
| 2 | 1 | Graham Hill | BRM | 32 | + 44.1 s | 1 | 6 |
| 3 | 9 | Phil Hill | Ferrari | 32 | + 2' 06.5 min. | 4 | 4 |
| 4 | 12 | Ricardo Rodríguez | Ferrari | 32 | + 2' 06.6 min. | 7 | 3 |
| 5 | 5 | John Surtees | Lola - Climax | 31 | + 1 Volta | 11 | 2 |
| 6 | 15 | Jack Brabham | Lotus - Climax | 30 | + 2 Voltes | 15 | 1 |
| 7 | 7 | Carel Godin de Beaufort | Porsche | 30 | + 2 Voltes | 13 | |
| 8 | 18 | Maurice Trintignant | Lotus - Climax | 30 | + 2 Voltes | 16 | |
| 9 | 19 | Lucien Bianchi | Lotus - Climax | 29 | + 3 Voltes | 18 | |
| 10 | 22 | Jo Siffert | Lotus - Climax | 29 | + 3 Voltes | 17 | |
| 11 | 4 | John Campbell-Jones | Lotus - Climax | 16 | + 16 Voltes | 19 | |
| Ret | 17 | Trevor Taylor | Lotus - Climax | 25 | Accident | 3 | |
| Ret | 10 | Willy Mairesse | Ferrari | 25 | Accident | 6 | |
| Ret | 2 | Richie Ginther | BRM | 22 | Caixa canvi | 9 | |
| Ret | 26 | Tony Maggs | Cooper - Climax | 22 | Caixa canvi | 10 | |
| Ret | 25 | Bruce McLaren | Cooper - Climax | 19 | Pressió rodes | 2 | |
| WD | 21 | Masten Gregory | Lotus - BRM | 13 | Retirat | 8 | |
| Ret | 20 | Innes Ireland | Lotus - Climax | 8 | Suspensions | 5 | |
| Ret | 11 | Giancarlo Baghetti | Ferrari | 3 | Encesa | 14 | |

## Altres

* Pole: Graham Hill 3' 57. 0
* Volta ràpida: Jim Clark 3' 55. 6 (a la volta 15)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-11-29. [Consulta: 11 juny 2010].
# Hug IV d'Empúries

Hug IV d'Empúries (ca.1170 - Mallorca, 1230) fou comte d'Empúries de 1200 fins a la seva mort el 1230. Era el fill de Ponç III d'Empúries i d'Adelaida de Montcada, heretà el comtat d'Empúries el 1200, a la mort del seu pare.
Hug IV d'Empúries participà en la Tercera Croada a Terra Santa el 1190. El 1210 reté homenatge al comte-rei Pere I d'Aragó i anà amb ell a la batalla de Las Navas de Tolosa el 1212. Fou excomunicat pel papa Innocenci III per acollir els albigesos dins el seu comtat, a la mort del comte-rei, així com per envair els dominis eclesiàstics. A l'inici del regnat de Jaume I fou un ferm partidari del rei menor i es va tenir fora de les intrigues entre nobles i les representants del jove rei. Contribuí a la redacció d'estatuts de pau el 1209 i el 1220, en continuació del que el seu pare ja havia començat. Per la seva col·laboració va poder assegurar l'autonomia del seu comtat per més d'un segle: va ser la base de la prosperitat per comerç per terra i per mar.
Va fer pactes d'amistat amb el comte Nunó I vers l'any 1220, el qual el va ajudar en la seva lluita amb el rebel Gausbert de Palol. Va participar decisivament en l'assemblea de Barcelona el 1228, juntament amb el seu fill i un bon nombre de cavallers, on es decidí l'empresa de Mallorca. A la batalla de Portopí el 1229, va conduir l'ala dreta de l'exèrcit català, i al setge de la ciutat de Mallorca va rebutjar un atac enemic que va permetre obrir flancs favorables a l'exèrcit català. Rebé tres molins i 649 cavalleries a l'illa conquerida. Molts empordanesos van establir-se a les possessions del comte al nord de Mallorca.
Va morir el 1230, durant el repartiment de les terres conquerides a Mallorca, víctima de la pesta.

## Matrimoni i descendents

Es casà amb Maria de Vilademuls, baronessa de Vilademuls i senyora de la Roca, prop de Perpinyà la dot de la qual s'uní al comtat. D'aquesta unió en nasqué:
* Ponç IV d'Empúries (v 1205-1269), comte d'Empúries
* Guillermina d'Empúries i Vilademuls (?-1277), casada amb Berenguer de Cabrera

## Vegeu també

* Host d'Hug IV d'Empúries a Mallorca
* Croada contra Al-Mayûrqa

## Referències

* ↑ «Hug IV d'Empúries». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 Stepehen P. Bensch, «Jaume I i Hug IV d'Empúries», Mot so Razo, 2008, pàgina 7
# Gran Premi de Bèlgica del 1972

Resultats del Gran Premi de Bèlgica de Fórmula 1 disputat la temporada 1972 al circuit de Nivelles el 4 de juny del 1972.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps / Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 32 | Emerson Fittipaldi | Lotus - Ford | 85 | 1h 44' 07. 3 | 1 | 9 |
| 2 | 8 | François Cevert | Tyrrell - Ford | 85 | + 26.6 s | 5 | 6 |
| 3 | 9 | Denny Hulme | McLaren - Ford | 85 | + 58.1 s | 3 | 4 |
| 4 | 34 | Mike Hailwood | Surtees - Ford | 85 | + 1' 12. 0 min. | 8 | 3 |
| 5 | 16 | Carlos Pace | March - Ford | 84 | + 1 Volta | 11 | 2 |
| 6 | 5 | Chris Amon | Matra | 84 | + 1 Volta | 13 | 1 |
| 7 | 10 | Peter Revson | McLaren - Ford | 83 | + 2 Voltes | 7 | |
| 8 | 25 | Howden Ganley | BRM | 83 | + 2 Voltes | 15 | |
| 9 | 11 | Ronnie Peterson | March - Ford | 83 | + 2 Voltes | 14 | |
| 10 | 27 | Helmut Marko | BRM | 83 | + 2 Voltes | 23 | |
| 11 | 6 | Rolf Stommelen | March - Ford | 83 | + 2 Voltes | 20 | |
| 12 | 12 | Niki Lauda | March - Ford | 82 | + 3 Voltes | 25 | |
| 13 | 19 | Carlos Reutemann | Brabham - Ford | 81 | + 4 Voltes | 9 | |
| 14 | 33 | Dave Walker | Lotus - Ford | 79 | + 6 Voltes | 12 | |
| Ret | 17 | Graham Hill | Brabham - Ford | 73 | Suspensions | 16 | |
| NC | 15 | Henri Pescarolo | March - Ford | 59 | No Classificat | 19 | |
| Ret | 30 | Clay Regazzoni | Ferrari | 57 | Accident | 2 | |
| Ret | 36 | Andrea de Adamich | Surtees - Ford | 55 | Motor | 10 | |
| Ret | 22 | Nanni Galli | Tecno | 54 | Accident | 24 | |
| Ret | 29 | Jacky Ickx | Ferrari | 47 | Injecció | 4 | |
| Ret | 14 | Mike Beuttler | March - Ford | 31 | Paliers / Eixos | 22 | |
| Ret | 18 | Wilson Fittipaldi | Brabham - Ford | 28 | Caixa canvi | 18 | |
| Ret | 24 | Peter Gethin | BRM | 27 | Bomba del combustible | 17 | |
| Ret | 23 | Jean-Pierre Beltoise | BRM | 15 | Sobreescalfament | 6 | |
| Ret | 35 | Tim Schenken | Surtees - Ford | 11 | Sobreescalfament | 21 | |

## Altres

* Pole: Emerson Fittipaldi 1' 11. 43
* Volta ràpida: Chris Amon 1' 12. 12 (a la volta 66)

## Referències

* «La web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-11-07. [Consulta: 22 març 2010].
# Hugo Becker (Violoncel·lista)

Hugo Becker (Estrasburg (Alsàcia), 13 de febrer, 1863 - Geiselgasteig (Baviera), 30 de juny, 1941), va ser un violoncel·lista, professor de violoncel i compositor alemany.

## Biografia

Becker va rebre classes de violí i més tard de violoncel del seu pare Jean Becker i ja era violoncel·lista a l'Orquestra de la Corte de Mannheim als quinze anys. Va estudiar amb Alfredo Piatti, Jules de Swert i a Dresden amb Friedrich Grützmacher. Des de 1884 va ser violoncel·lista solista a l'orquestra del teatre de Frankfurt del Main i professor de violoncel al Conservatori Hoch. Clara Schumann hi va ser una de les seves col·legues.
També va fer gires de concerts, fins i tot pels EUA, i va tocar en un trio de piano amb Eugène Ysaÿe i Ferruccio Busoni, i més tard també amb Carl Flesch i Artur Schnabel.
A més d'una suite, va compondre un concert per a violoncel i obres per a violoncel amb acompanyament de piano. Entre els seus alumnes hi havia Enrico Mainardi, Paul Grümmer, Beatrice Harrison, Gregor Piatigorsky i Herbert Walenn.

## Treballs

* Andante religioso
* Drei Stücke für Violoncell mit Piano-Begleitung
* Scènes d'amour, Duo
* Deux Morceaux: Romance, Duo
* Deux Morceaux: Valse gracieuse, Duo
* Cellokonzert A-Dur
* Aus dem Leben des Waldschrat, Suite
* Mechanik und Aesthetik des Violoncellspiels; conjuntament amb Dr. Dago Rynar

## Bibliografia

* Rudolf Elvers: Becker, Hugo. A: Nova biografia alemanya (NDB). Volum 1, Duncker & Humblot, Berlín 1953, ISBN 3-428-00182-6, pàg. 711 i següents (versió digital)

## Enllaços externs

* Literatura de i sobre Hugo Becker al catàleg de la Biblioteca Nacional d'Alemanya
* Becker, Hugo. Biografia de Hessian. (A 27 de gener de 2022). A: State History Information System Hesse (LAGIS).
# Barret fort

El barret fort, bolet o bombí és un barret de feltre rígid, de copa semiesfèrica i ala girada, generalment de color negre o gris.
El barret fort fou dissenyat el 1849 pels barreters Thomas i William Bowler, de Londres, per encàrrec d'un aristòcrata que cercava un barret prou dur per als seus guarda-boscos. Tingué la màxima difusió entre la dècada de 1890 i mitjan segle xx, en què era un símbol de seriositat i respectabilitat extremes; exercia en la vida quotidiana el mateix paper que el copalta en el vestit de gala. En el canvi de segle molts vagabunds londinencs es cofaven amb barret dur --ni que fos atrotinat-- amb la intenció de donar-se aire digne; d'ací el seu ús pel personatge de Charlot.
Típic dels negociants i oficinistes de la City londinenca, entre els quals era inseparable del paraigua, el barret fort ha esdevingut una icona cultural anglesa. Tot i ésser lligadura d'ús essencialment masculí, des de la dècada de 1920 el barret fort forma part de la indumentària femenina entre quítxues i aimaràs. Entre els personatges de ficció característicament cofats amb barret fort hi ha, entre d'altres, el citat Charlot, i també els Dupond i Dupont de Tintín i, sovint, l'Hercule Poirot d'Agatha Christie.

## Referències

* ↑ La variant bombí ha estat admesa pel diccionari normatiu bastant recentment, però és sospitosa de castellanisme: coetàniament, el diccionari Fabra recollia els altres dos noms, però no pas aquest. Col·loquialment el nom més habitual era i és bolet.
* ↑ "Sombrero hongo". Dins: Bandrés Oto, Maribel. El vestido y la moda. Barcelona: Larousse, cop. 1998. P. 330-331.
* ↑ "Hongo, sombrero". Dins: O'Hara, Georgina. Enciclopedia de la moda: desde 1840 hasta nuestros días. Barcelona: Destino, 1989. P. 152.
# Cimaci

El cimaci (de llatí cimacium i aquest del grec κύμα, 'ona') és una motllura corba amb forma de S (és a dir, dos semicercles), amb funció tant estètica com estructural, que s'ha utilitzat en l'arquitectura clàssica fins al segle xix, quan els nous materials (acer i formigó) van generar una nova arquitectura que no es basava en els cànons clàssics. Actualment, els cimacis s'utilitzen en obres de restauració en monuments, o bé en treballs d'ebenisteria. En l'ús general, s'entén aquell conjunt de motllures que serveix per a coronar un element arquitectònic, com un pedestal o una mènsula, com a sinònim del terme coronació.
En l'arquitectura de l'antiga Grècia i de l'antiga Roma es deia avenc i constituïa l'element terminal de la cornisa (amb una motllura), sovint enriquida amb perforacions per permetre l'evacuació de l'aigua de pluja des de la coberta. Aquestes perforacions es denominen trencaaigües, i solien estar decorades amb caps de lleó. L'avenc també estava adornat amb palmetes i altres elements decoratius. El cimaci constituïa l'element més característic de l'ordre utilitzat en l'arquitectura romànica, ja que normalment els capitells no es basaven en l'ordre clàssic. En lloc del prim àbac utilitzat en l'ordre clàssic, es posava un gruix cimaci tallat, que feia d'àbac i de cimaci al mateix temps, i que servia per a descarregar sobre el capitell les tensions provocades en els arcs.

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte I. Barcelona: Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.114. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 27 novembre 2014].

## Bibliografia

* Pierluigi DE VECCHI - ELDA CERCHIARI, I tempi dell'arte, Bompiani, Milà, 1999, ISBN 978-88-451-7107-9.
* CARLO Bertelli - Giuliano Briganti - ANTONIO Giuliana, Storia dell'arte italiana, Electa-Bruno Mondadori, Milà, 1990.
* Enciclopèdia Espasa-Calpe.
# Mauritshuis

La Galeria Reial de Pintures Mauritshuis és un museu d'art a La Haia als Països Baixos.

## Edifici

L'edifici va ser construït el 1640 entre la riba de l'estany de la cort, el Hofvijver, i el Binnenhof, el pati de l'antic castell dels comtes d'Holanda i actualment seu del parlament neerlandès, pel comte Joan Maurici de Nassau-Siegen (1604-1679), el que explica el nom del museu que significa Casa de Maurici, (Maurits i huis, casa en neerlandès) que era llavors governador del Brasil neerlandès, efímera possessió neerlandesa a Pernambuco. Els arquitectes van ser Jacob Van Campen i el seu assistent Pieter Post. Es convertí en museu estatal el 1822 fins que va ser privatitzat el 1995. L'Estat va llogar l'edifici a una fundació creada ad hoc que es fa càrrec de la col·lecció, entregada en un préstec a llarg termini.
El Mauritshuis és un dels museus més prominents dels Països Baixos. Col·labora regularment amb museus destacats d'altres països.

## Col·lecció

Actualment conté una gran col·lecció d'art, especialment de pintura del segle xvii, l'Edat d'Or neerlandesa), presentades en petites sales intimistes. Compta amb obres de pintors famosos, com:
* Rembrandt van Rijn: Andrómeda (h. 1629), Lliçó d'anatomia del Dr. Nicolaes Tulp (1632)
* Johannes Vermeer: Diana i les nimfes (h. 1655), Vista de Delft (h. 1660), La jove de la perla (h. 1665).
* Jan Steen
* Paulus Potter: El brau
* Frans Hals
També hi ha obres dels pintors Hans Holbein el Jove i de Peter Paul Rubens (El pecat original, h. 1617).

## Referències

* ↑ Arxivat 2013-10-29 a Wayback Machine. Arxivat 2013-10-29 a Wayback Machine. Arxivat 2013-10-29 a Wayback Machine. «De bouwgeschiedenis van het Mauritshuis» (neerlandès), Història de la construcció de l'edifici al web oficial del museu

## Vegeu també

* Llista de museus dels Països Baixos

## Enllaços externs

             A Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Mauritshuis
* Web oficial del Mauritshuis (anglès)(neerlandès)
# Gran Premi de Bèlgica del 1983

Resultats del Gran Premi de Bèlgica de Fórmula 1 disputat la temporada 1983 al circuit de Spa-Francorchamps el 22 de maig del 1983.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps / Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 15 | Alain Prost | Renault | 40 | 1h 27' 11. 502 | 1 | 9 |
| 2 | 27 | Patrick Tambay | Ferrari | 40 | + 23.182 s | 2 | 6 |
| 3 | 16 | Eddie Cheever | Renault | 40 | + 39.869 s | 8 | 4 |
| 4 | 5 | Nelson Piquet | Brabham - BMW | 40 | + 42.295 s | 4 | 3 |
| 5 | 1 | Keke Rosberg | Williams - Ford | 40 | + 50.480 s | 9 | 2 |
| 6 | 2 | Jacques Laffite | Williams - Ford | 40 | + 1' 33.107 min. | 11 | 1 |
| 7 | 35 | Derek Warwick | Toleman - Hart | 40 | + 1' 58.539 min. | 22 | |
| 8 | 36 | Bruno Giacomelli | Toleman - Hart | 40 | + 2' 38.273 min. | 16 | |
| 9 | 11 | Elio de Angelis | Lotus - Renault | 39 | + 1 Volta | 13 | |
| 10 | 34 | Johnny Cecotto | Theodore - Ford | 39 | + 1 Volta | 25 | |
| 11 | 29 | Marc Surer | Arrows - Ford | 39 | + 1 Volta | 10 | |
| 12 | 4 | Danny Sullivan | Tyrrell - Ford | 39 | + 1 Volta | 23 | |
| 13 | 26 | Raul Boesel | Ligier - Ford | 39 | + 1 Volta | 26 | |
| 14 | 3 | Michele Alboreto | Tyrrell - Ford | 28 | + 2 Voltes | 17 | |
| Ret | 8 | Niki Lauda | McLaren - Ford | 33 | Caixa canvi | 15 | |
| Ret | 12 | Nigel Mansell | Lotus - Renault | 30 | Caixa canvi | 19 | |
| Ret | 22 | Andrea de Cesaris | Alfa Romeo | 25 | Injecció | 3 | |
| Ret | 33 | Roberto Guerrero | Theodore - Ford | 23 | Motor | 14 | |
| Ret | 28 | René Arnoux | Ferrari | 22 | Motor | 5 | |
| Ret | 31 | Corrado Fabi | Osella - Ford | 19 | Rodes | 24 | |
| Ret | 9 | Manfred Winkelhock | ATS - BMW | 18 | Virolla | 7 | |
| Ret | 7 | John Watson | McLaren - Ford | 8 | Col·lisió | 20 | |
| Ret | 25 | Jean Pierre Jarier | Ligier - Ford | 8 | Col·lisió | 21 | |
| Ret | 30 | Thierry Boutsen | Arrows - Ford | 4 | Suspensions | 18 | |
| Ret | 23 | Mauro Baldi | Alfa Romeo | 3 | Accelerador | 12 | |
| Ret | 6 | Riccardo Patrese | Brabham - BMW | 0 | Motor | 6 | |
| NVQ | 32 | Piercarlo Ghinzani | Osella - Alfa Romeo | | | | |
| NVQ | 17 | Eliseo Salazar | RAM - Ford | | | | |

## Altres

* Pole: Alain Prost 2' 04. 615
* Volta ràpida: Andrea de Cesaris 2' 07. 493 (a la volta 17)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-10-21. [Consulta: 19 abril 2010].
# Ghost of Mae Nak

Ghost of Mae Nak (tailandès นาค รักแท้/วิญญาณ/ความตาย) és una pel·lícula tailandesa de thriller de terror del 2005 sobre un fantasma protector dirigit i escrit pel director britànic Mark Duffield. La pel·lícula és protagonitzada per Pataratida Pacharawirapong, Siwat Chotchaicharin i Porntip Papanai com el fantasma.

## Argument

Ambientada a la moderna Bangkok, la vida del nuvi Tid Mak es veu alterada pels successius malsons amb una dona fantasma, Mae Nak, una antiga llegenda tailandesa. Coneix la seva estimada promesa Nak per adquirir un antic fermall i una antiga casa abandonada a Phra Khanong a través d'Angel, un agent immobiliari sense escrúpols, i decideixen comprar la propietat.
Després del seu casament, dos lladres joves entren a la casa i els roben els seus regals i altres objectes. Mak veu per casualitat els criminals als carrers de Bangkok venent els seus productes. Persegueix els lladres i aquests atropellen Mak, que cau en un coma profund. El fantasma Mae Nak protegeix la jove parella contra Angel i els lladres, però a canvi ella té l'ànima de Mak.
Nak troba les restes de Mae Nak en un antic cementiri, i amb uns monjos, exorcitzen Mae Nak de Mak utilitzant l'antic fermall i alliberen el seu esperit.

## Repartiment

* Pataratida Patcharawirapong com a Nak
* Siwat Chotchaicharin com a Mak
* Porntip Papanai com a Mae Nak
* Jaran Ngamdee com a Por Mak
* Meesak Nakarat com a Àngel

## Comentaris

La història de Mae Nak Phra Khanong és famosa i la preferida entre els tailandesos. Hi ha un santuari dedicat a ella a Wat Mahabut a Sukhumvit Soi 77 (On Nut) al Suan Luang de Bangkok (abans districte de Phra Khanong).
La història s'ha representat en pel·lícules nombroses vegades des de l'era del silenci, una de les més famoses va ser Mae Nak Pra Kanong el 1958. Una versió de 1999, Nang Nak, de Nonzee Nimibutr, va guanyar el reconeixement mundial com a part del moviment cinematogràfic "Thai New Wave". També hi ha una òpera, Mae Naak, del compositor tailandès Somtow Sucharitkul.

## Referències

* ↑ Ghost of Mae Nak a tvguide.com
* ↑ Ghost of Mae Nak al British Council
* ↑ Mae Nak Phra Khanong: Thailand’s Most Famous Ghost (Love) Story, Thailand Foundation

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
* Segona part de la pel·lícula a Dailymotion
# Gran Premi de Bèlgica del 1993

Resultats del Gran Premi de Bèlgica de Fórmula 1 disputat la temporada 1993 al circuit de Spa-Francorchamps el 29 d'agost del 1993.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps / Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 0 | Damon Hill | Williams - Renault | 44 | 1h 24' 32. 124 | 2 | 10 |
| 2 | 5 | Michael Schumacher | Benetton - Ford | 44 | + 3.668 s | 3 | 6 |
| 3 | 2 | Alain Prost | Williams - Renault | 44 | + 14.988 s | 1 | 4 |
| 4 | 8 | Ayrton Senna | McLaren - Ford | 44 | + 1' 39.763 min. | 5 | 3 |
| 5 | 12 | Johnny Herbert | Lotus - Ford | 43 | + 1 Volta | 10 | 2 |
| 6 | 6 | Riccardo Patrese | Benetton - Ford | 43 | + 1 Volta | 8 | 1 |
| 7 | 25 | Martin Brundle | Ligier - Renault | 43 | + 1 Volta | 11 | |
| 8 | 7 | Michael Andretti | McLaren - Ford | 43 | + 1 Volta | 14 | |
| 9 | 30 | Jyrki Järvilehto | Sauber | 43 | + 1 Volta | 9 | |
| 10 | 28 | Gerhard Berger | Ferrari | 42 | Col·lisió | 16 | |
| 11 | 26 | Mark Blundell | Ligier - Renault | 42 | Col·lisió | 15 | |
| 12 | 19 | Philippe Alliot | Larrousse - Lamborghini | 42 | + 2 Voltes | 18 | |
| 13 | 22 | Luca Badoer | Lola - Ferrari | 42 | + 2 Voltes | 24 | |
| 14 | 21 | Michele Alboreto | Lola - Ferrari | 41 | + 3 Voltes | 25 | |
| 15 | 3 | Ukyo Katayama | Tyrrell - Yamaha | 40 | + 4 Voltes | 23 | |
| Ret | 20 | Érik Comas | Larrousse - Lamborghini | 37 | Bomba del combustible | 19 | |
| Ret | 9 | Derek Warwick | Footwork - Mugen - Honda | 28 | Motor | 7 | |
| Ret | 29 | Karl Wendlinger | Sauber | 27 | Motor | 12 | |
| Ret | 4 | Andrea de Cesaris | Tyrrell - Yamaha | 24 | Motor | 17 | |
| Ret | 23 | Christian Fittipaldi | Minardi - Ford | 15 | Virolla | 22 | |
| Ret | 24 | Pierluigi Martini | Minardi - Ford | 15 | Virolla | 21 | |
| Ret | 10 | Aguri Suzuki | Footwork - Mugen - Honda | 14 | Caixa canvi | 6 | |
| Ret | 14 | Rubens Barrichello | Jordan-Hart | 11 | Rodes | 12 | |
| Ret | 27 | Jean Alesi | Ferrari | 4 | Suspensions | 4 | |
| Ret | 15 | Thierry Boutsen | Jordan - Hart | 0 | Caixa canvi | 20 | |

## Altres

* Pole: Alain Prost 1' 47. 571
* Volta ràpida: Alain Prost 1' 51. 095 (a la volta 41)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-12-02. [Consulta: 20 maig 2010].