OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Illes Shetland

Les Illes Shetland són un grup d'illes de l'Atlàntic Nord situades entre les illes Fèroe, el sud-oest de Noruega i Gran Bretanya. Lleugerament per sobre del 60°N de latitud, representen l'extrem septentrional del mar del Nord. Administrativament constitueixen un dels 32 comtats d'Escòcia.
Les illes tenen 1.469 km², amb una població d'uns 23.212 habitants el 2012, dels quals uns set mil viuen a Lerwick, la capital.
El clima n'és humit i fresc, si bé suavitzat per la influència del corrent del Golf. A Lerwick acumulen 1.140 mm en 181 dies de precipitació a l'any. Les temperatures, molt constants al llarg de l'any (per la latitud), són de 7 °C de mitjana, amb 12 °C al juliol i l'agost i 3 °C al gener i febrer.

## Geografia

Del centenar d'illes que conformen l'arxipèlag, només quinze són habitades:
* Mainland, l'illa més important i on s'aplega el major nombre de població. Hi ha la ciutat de Lerwick, l'antiga capital Scalloway, la terminal petroliera de Sullom Voe i nombrosos jaciments arqueològics, alguns dels quals s'estan excavant (brochs, que són torres de pedra neolítiques o construccions més recents dels víkings i escocesos).
* Yell, immediatament al nord de Mainland, amb uns 900 habitants.
* Unst, al nord de Yell, l'illa habitada més al nord del Regne Unit, amb 600 habitants. Antiga base de radar de la Royal Air Force, important colònia d'aus marines (frarets, etc.) a la reserva natural Hermaness, a l'extrem nord de l'illa.
* Bressay.
* Fetlar.
* Whalsay.
* Muckle Roe.
* Papa Stour, famosa per haver allotjat una gran comunitat hippie als anys seixanta i setanta
* Out Skerries.
* Foula.
* Fair Isle.
Les illes deshabitades més conegudes són Mousa, pel broch de Mousa (el millor exemple d’un edifici de l’edat del ferro a Escòcia), i Out Stack, l’illa més septentrional de les Illes Britàniques.
La ubicació de les Shetlands permet una sèrie de registres similars, incloent-hi el castell de Muness, el castell més al nord del Regne Unit.

## Història i cultura

Després de ser colonitzades per escandinaus i formar part de Noruega durant l'edat mitjana, les illes passaren a la Corona Escocesa el 20 de febrer de 1472. Durant la Segona Guerra Mundial barques de les Shetland conegudes com a "Shetland bus" proporcionaren ajuda a la Noruega Ocupada, i n'evacuaren fugitius.
Com a llengua de la població, l'antic norn fou suplantat per l'escocès, que al seu torn està substituït per l'anglès.

## Política
### Referèndum sobre la independència d'Escòcia de 2014

A les Illes Shetland el No a la independència d'Escòcia va guanyar amb 9.951 vots enfront dels 5.669 a favor del Sí a la independència durant el Referèndum sobre la independència d'Escòcia de 2014. Hi va haver 15 vots nuls.

## Economia

La pesca i la ramaderia han vist perdre pes davant l'explotació del petroli i gas natural dels jaciments propers.

## Referències

* ↑ «ST NINIAN'S TOMBOLO» (en anglès). Geological Conservation Review. [Consulta: 4 juliol 2021].
* ↑ Fojut, 1981, p. 220-228.
* ↑ «Muness Castle» (en anglès). Undiscovered Scotland. [Consulta: 4 juliol 2021].

## Bibliografia

* Fojut, Noel «Is Mousa a broch?» (en anglès). Proc. Soc. Antiq. Scot, 111, 1981.
# Roberto Rodríguez Basulto

Roberto Rodríguez Basulto, més conegut com a "Rodri", és un exfutbolista madrileny, nascut a Madrid l'11 de juny de 1969. Ocupava la posició de porter. És fill del també futbolista Roberto Rodríguez Aguirre, que va militar a l'Atlètic de Madrid i Celta de Vigo, entre d'altres.

## Trajectòria

Va jugar amb l'Sporting de Gijón i el Rayo Vallecano, entre d'altres equips. Amb els asturians va debutar a primera divisió, tot jugant nou partits de la temporada 92/93.

## Enllaços externs

* Fitxa del jugador
# Asbites

Els asbites (llatí: Asbytae, grec antic: Ἀσβύται, Asbýtai) foren un poble amazic de l'interior de Cirenaica, al sud de Cirene. No habitaven al llarg de la costa, ocupada pels grecs, s'estenien cap a l'est fins a l'altura de l'illa d'Afrodísies, vora l'actual vila de Derna.
Els descriuen Heròdot (segle v aC), Estrabó (segle i aC), Plini (segle i), Claudi Ptolemeu (segle ii), Dionís Periegeta (segle iii) i el Geògraf de Ravenna (segle viii), i a més els esmenten diversos poetes com ara Cal·límac (segle iii aC), Licòfron (segle iii aC), Sili Itàlic (segle i) i Nonnos de Panòpolis (segle v), cosa que significa que tenien una certa rellevància. Segons Heròdot eren veïns del giligammes i dels ausquises.
Els asbistes vivien al rerepaís dels grecs cirenaics i, per tant, eren, de totes les tribus amazigues de Líbia, la més hel·lenitzada de totes. Els asbistes patiren els efectes de la colonització grega i hom ha aventurat la hipòtesi que fossin part de la població de Cirene com a periecs.
Hom els ha volgut identificar amb els isebeten tuaregs, però es tracta d'una hipòtesi poc contrastada.

## Referències

* ↑ La variant asbistes (llatí: Asbystae, grec antic: Ἀσβύσται, Asbýstai) està força estesa als manuscrits i a les edicions més antigues.
* ↑ «Enllaç». a Smith, William. Dictionary of Greek and Roman Geography (en anglès), 1854.
* 1 2 3 Desagnes, Jehan. Catalogue des tribus africaines de l'antiquité classique à l'ouest du Nil. Dakar: Université de Dakar, 1960, p. 147-149 [Consulta: 12 desembre 2020].
* ↑ Pauly-Wissowa II,2 (1896), Sp. 1519.
* ↑ Heròdot, IV 170.
* ↑ Herodot. Herodotus: Translated from the Greek, with Notes and Life of the Author, p. 234.
* ↑ Heròdot. Traducció i notes de Carlos Schrader. Libro IV. Madrid: Gredos, 1979, p. 444.
# Consol Martínez Bella

Consol Martínez Bella (Xàtiva, 1966) és una poeta i fotògrafa valenciana. És llicenciada en filosofia per la Universitat de València i ha treballat com a tècnica lingüística, traductora i professora de valencià. El 1997 va guanyar premi de Poesia Caterina Albert i Paradís. També ha rebut els premis de poesia Jaume Bru i Vidal (2003), Santa Perpètua de Mogoda (2008) i Ciutat de Torrent (2018). L'any 2018 va publicar el llibre Invers en què els poemes es combinen amb fotografies. El 2019 va guanyar el Premi de poesia Maria Mercè Marçal amb el poemari Ingravideses.

## Obra publicada

* 2003 Interludi, Brosquil Edicions
* 2010 Interval, Ajuntament de Santa Perpètua de Mogoda
* 2018 Invers, Edicions 96
* 2019 Instantànies, Tabarca Edicions

### Obres col·lectives

* 2008 Eròtiques i despentinades, Arola Editors
* 2018 Amors sense casa. Poesia LGBTQ catalana

## Premis

* 1997 Premi de Poesia Caterina Albert i Paradís, per A destemps
* 2003 VI Premi de Poesia Jaume Bru i Vidal de Sagunt, per Interludi
* 2018 Premi Ciutat de Torrent de poesia, per Instantànies
* 2019 XXI Premi de poesia Maria Mercè Marçal, per Ingravideses

## Referències

* ↑ «Consol Martínez». Serie Alfa. [Consulta: 18 desembre 2020].
* 1 2 3 «L'escriptora Consol Martínez Bella presenta hui a valència la seua obra poètica "Interludi"». Vilaweb, 11-02-2004 [Consulta: 18 desembre 2020].
* 1 2 «Presentació del llibre de poesia i fotografia 'Invers', de Consol Martínez Bella -Dénia». La Marina Plaza [Consulta: 18 desembre 2020].
* 1 2 «Consol Martínez guanya el XXI Premi de Poesia M.M.Marçal». Vilaweb, 02-03-2019 [Consulta: 18 desembre 2020].
* ↑ Vallés, M. ELena «Sebastià Portell presenta la primera antología de poesía LGBTQ catalana» (en castellà). Diario de Mallorca, 11-12-2018 [Consulta: 18 desembre 2020].
* ↑ «A nou pedres de tu, de Marcos Morales, i Instantànies, de Consol Martínez, premis de narrativa juvenil i poesia Ciutat de Torrent de 2018». infotorrent, 23-11-2018 [Consulta: 18 desembre 2020].
# Gran Premi de l'oest dels Estats Units del 1980

Resultats del Gran Premi de l'oest dels Estats Units de Fórmula 1 de la temporada 1980, disputat al circuit de Long Beach, el 30 de març del 1980.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 5 | Nelson Piquet | Brabham - Ford | 80 | 1h 50' 19 .4 | 1 | 9 |
| 2 | 29 | Riccardo Patrese | Arrows - Ford | 80 | + 49.212 s | 8 | 6 |
| 3 | 20 | Emerson Fittipaldi | Fittipaldi - Ford | 80 | + 1' 18.563 min. | 24 | 4 |
| 4 | 7 | John Watson | McLaren - Ford | 79 | + 1 Volta | 21 | 3 |
| 5 | 1 | Jody Scheckter | Ferrari | 79 | + 1 Volta | 16 | 2 |
| 6 | 25 | Didier Pironi | Ligier - Ford | 79 | + 1 Volta | 9 | 1 |
| 7 | 30 | Jochen Mass | Arrows - Ford | 79 | + 1 Volta | 17 | |
| 8 | 4 | Derek Daly | Tyrrell - Ford | 79 | + 1 Volta | 14 | |
| 9 | 16 | René Arnoux | Renault | 78 | + 2 Voltes | 2 | |
| 10 | 15 | Jean Pierre Jabouille | Renault | 71 | + 9 Voltes | 11 | |
| Ret | 21 | Keke Rosberg | Fittipaldi - Ford | 58 | Sobreescalfament | 22 | |
| Ret | 14 | Clay Regazzoni | Ensign - Ford | 50 | Accident | 23 | |
| Ret | 23 | Bruno Giacomelli | Alfa Romeo | 49 | Accident | 6 | |
| Ret | 27 | Alan Jones | Williams - Ford | 47 | Accident | 5 | |
| Ret | 2 | Gilles Villeneuve | Ferrari | 46 | Transmissió | 10 | |
| Ret | 22 | Patrick Depailler | Alfa Romeo | 40 | Suspensions | 3 | |
| Ret | 26 | Jacques Laffite | Ligier - Ford | 36 | Punxada | 13 | |
| Ret | 31 | Eddie Cheever | Osella - Ford | 11 | Transmissió | 19 | |
| Ret | 28 | Carlos Reutemann | Williams - Ford | 3 | Transmissió | 7 | |
| Ret | 3 | Jean Pierre Jarier | Tyrrell - Ford | 3 | Accident | 12 | |
| Ret | 12 | Elio de Angelis | Lotus - Ford | 3 | Accident | 20 | |
| Ret | 9 | Jan Lammers | ATS - Ford | 0 | Transmissió | 4 | |
| Ret | 11 | Mario Andretti | Lotus - Ford | 0 | Accident | 15 | |
| Ret | 6 | Ricardo Zunino | Brabham - Ford | 0 | Accident | 18 | |
| NVQ | 18 | Dave Kennedy | Shadow - Ford | | | | |
| NVQ | 17 | Geoff Lees | Shadow - Ford | | | | |
| NVQ | 8 | Stephen South | McLaren - Ford | | | | |

## Altres

* Pole: Nelson Piquet 1' 17. 694
* Volta ràpida: Nelson Piquet 1' 19. 830 (a la volta 38)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-02-19. [Consulta: 13 abril 2010].
# Ronda española

Ronda española és una pel·lícula comèdia espanyola protagonitzada per José Suárez, Clotilde Poderós, Manolo Moran, Elena Salvador entre d'altres. El director és Ladislao Vajda. Es va estrenar el 1952.

## Sinopsi

Moltes dones de la Secció Femenina de Falange en els anys 50, van marxar a Amèrica amb vaixell per a mostrar en tots els seus països el folklore d'Espanya. L'espectacle era un entreteniment per als emigrats que estaven a l'altre costat de l'Atlàntic. Les dones van abandonar les seves llars i es van embarcar al "Monte Albertia". En el trajecte amb vaixell la relació entre tots els tripulants va ser d'allò més divertida, encara que moltes d'elles enyoressin el seu lloc d'origen. En tots els llocs que recorren, la sort està de la seva part.

## Context

La pel·lícula està basada en l'època dels anys 50. Moltes de les protagonistes van pertànyer a l'agrupació de «Coros y Danzas» de la Secció Femenina. La Secció Femenina pertanyia a la Falange Espanyola, i consistia en el fet que les dones havien de realitzar la formació militar de més curt temps que els homes, i per a això, realitzaven balls i cants per molts països. Moltes dones embarcarien rumb a Amèrica, encara que algunes no eren actrius. La Secció Femenina, estava dirigida per Pilar Primo de Rivera i va arribar a durar més de quaranta anys.

## Repartiment

* José Suárez com Pablo.
* Elena Salvador com Ángeles.
* Manolo Morán com Morgan.
* Esperanza Navarro com Ana.
* José María Rodero com Juan.
* Carolina Giménez com Mercedes.
* José Isbert com a Capità del vaixell.
* Milagros Leal com Lola.
* Clotilde Poderós com Victoria.
* Barta Barri com a Cap dels sabotejadors.
* Elvira Quintillá com Magdalea.
* Adriano Domínguez com Andrés.
* Margarita Alexandre com Diana.
* Roberto Zara com Giulio.
* Julia Martínez com Rosita.

## Premis

La pel·lícula va aconseguir un premi econòmic de 350.000 ptes, als premis del Sindicat Nacional de l'Espectacle de 1951.

## Referències

* ↑ filmaffinity Ronda Española
* ↑ el doblaje
* ↑ Full Tv
* ↑ De películas gratis
* ↑ [https://cinematecanacional.wordpress.com/2007/09/11/ronda-espanola-1951-bn-88/ cinemateca nacional]
* ↑ Morcillo, 2010, p. 205.
* ↑ Féliz Martialay El cine español durante el franquismo, p. 112-114

## Bibliografia

* Rodríguez Cabrero, Gregorio. Las entidades voluntarias de acción social en España. Madrid: Fundación Foessa, 2003. ISBN 84-8440-298-3.

## Enllaços externs

* Clip de la pel·lícula a YouTube
* Vídeo de l'estrena de la pel·lícula a rtve.es
# Àlvar Caixal i Mata

Àlvar Caixal i Mata (Barcelona, 1960) és un arqueòleg i escriptor català.
Llicenciat en prehistòria i història antiga per la Universitat de Barcelona, treballa com a arqueòleg al Servei de Patrimoni Arquitectònic Local de la Diputació de Barcelona i ha dirigit excavacions en poblats ibèrics, vil·les romanes i edificis civils, militars i religiosos d'èpoques diverses, sobre els quals ha publicat articles i monografies.
Com a escriptor, ha participat en obres col·lectives vinculades a les comarques de la Franja de Ponent, com ara els reculls de narracions L'arbreda ebrenca (2010) i El tren de la Val de Zafán (2011), i l'antologia poètica Poesia de frontera (2011). L'any 2013, amb la seva primera novel·la, Les llavors del silenci, una intriga històrica sobre les Brigades Internacionals, guanyà el Premi Sant Joan de narrativa.

## Referències

* ↑ «Àlvar Caixal i Mata | enciclopèdia.cat». [Consulta: 5 juliol 2017].
* ↑ «L'arqueòleg Àlvar Caixal rep el Premi Sant Joan per la seva primera novel·la, 'Les llavors del silenci'». Ara.cat.
# Kuo Hsing-chun

Kuo Hsing-chun (en xinès: 郭婞淳; nascuda el 26 de novembre de 1993 a Yilan, Taiwan) és una aixecadora de peses taiwanesa. Ha representat a Taiwan en diversos esdeveniments i competències internacionals en la categoria 58 kg femenina, incloent els Jocs Olímpics de Londres 2012, els Jocs Olímpics de Rio de Janeiro 2016, on es va alçar amb la medalla de bronze i els Jocs Olímpics de Tòquio 2020, on va guanyar la medalla d'or. Actualment ostenta el rècord del món en la modalitat de dos temps, aconseguit el 21 de setembre de 2019 en el Campionat del Món celebrat a Pattaya, aixecant 140 kg. A més ha guanyat 7 medalles (5 d'or) en els Campionats del Món i 7 medalles (5 d'or) en els Campionats d'Àsia. Va assistir a l'Acadèmia Nacional d'Esports de Taitung.

## Trajectòria internacional

Jocs Olímpics :
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2012 | Londres ( Regne Unit) | 6a posició | -58 Kg |
| 2016 | Rio de Janeiro ( Brasil) | 3 | –58 kg |
| 2020 | Tòquio ( Japó) | 1 | -59 Kg |
| Campionat del món ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2011 | París ( França) | 10a posició | -58 Kg |
| 2013 | Breslau ( Polònia) | 1 | –58 kg |
| 2014 | Almati ( Kazakhstan) | 5a posició | -58 Kg |
| 2015 | Houston ( Estats Units) | 3 | –58 kg |
| 2017 | Anaheim ( Estats Units) | 1 | -58 Kg |
| 2018 | Aşgabat ( Turkmenistan) | 1 | -59 Kg |
| 2019 | Pattaya ( Tailàndia) | 1 | -59 Kg |
| 2021 | Taixkent ( Uzbekistan) | 1 | -59 Kg |
| 2022 | Bogotà ( Colòmbia) | 2 | -59 Kg |
| 2023 | Riad ( Aràbia Saudita) | 4a posició | -59 Kg |
| Campionat Asiàtic ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2012 | Pyeongtaek ( Corea del Sud) | 2 | –58 kg |
| 2013 | Astana ( Kazakhstan) | 1 | –58 kg |
| 2016 | Taixkent ( Uzbekistan) | 1 | –58 kg |
| 2017 | Aşgabat ( Turkmenistan) | 1 | -58 Kg |
| 2019 | Ningbo ( Xina) | 1 | -59 Kg |
| 2020 | Taixkent ( Uzbekistan) | 1 | -59 Kg |
| 2023 | Jinju ( Corea del Sud) | 3 | -59 Kg |
| Jocs Olímpics de la Joventut ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2010 | Singapur ( Singapur) | 2 | –53 kg |
| Universiades ||||
| Any | Lloc | Medalla | Categoria |
| 2013 | Kazan ( Rússia) | 1 | –58 kg |

## Referències

* ↑ «Kuo Hsing-chun». BBC Sport. [Consulta: 8 setembre 2012].
* ↑ «Perfil de l'atleta: Hsing-Chun Kuo». Arxivat de l'original el 2016-12-10. [Consulta: 19 abril 2017].
* ↑ «Perfil olímpic» (en anglès). olympics.com. [Consulta: 25 abril 2023].
* ↑ «Weightlifter Kuo claims gold» (en anglès). Taipei Times, 23-09-2019.
# Marimar Estate

Marimar Estate és un celler situat en el comtat de Sonoma (Califòrnia), propietat de Marimar Torres, germana de Miguel A. Torres Riera, President de Bodegas Torres.
El 1986 Marimar Torres va emprendre el projecte de plantar una vinya de 24 ha en els pujols occidentals de la Denominació Russian River Valley, a Green Valley, Comtat de Sonoma, molt a la vora del Pacífic: un microclima fred i ideal pel chardonnay i el pinot noir. La vinya duu el nom Don Miguel, en honor del seu pare, Miquel Torres i Carbó, artífex de l'expansió de Torres al món. La vinya té 24 ha, de les quals 12 estan plantades amb Chardonnnay i 14 amb pinot noir.
La vinya "Doña Margarita", anomenada així en honor de la mare de Marimar, es va plantar el 2002 i domina la Vall de Freestone, a la denominació Sonoma Coast. Encara que la propietat té 72 hectàrees, només vuit d'elles estan dedicades a la vinya i plantades amb pinot noir. Gran part de la finca es manté intocable i és lloc d'abundant fauna silvestre i flora indígena. La vinya de Sonoma s'han reproduït experiències ancestrals de la viticultura mediterrània, com la conducció vertical de vinyes, l'elecció de porta-empelts més resistents a la fil·loxera o un marc de plantació de 2mx1m (5.000 ceps per hectàrea). En totes dues vinyes es cultiva orgànicament des del 2003. El celler, amb capacitat per 15.000 caixes, està situat a dalt d'un pujol enmig de la vinya. Els vins Marimar Estate s'exporten a més de 40 països, principalment Suècia, Espanya, Regne Unit, Canadà, Japó, Islàndia, entre d'altres.

## Vegeu també

* Miguel Torres Xile, bodegues de la casa Torres a Xile.

## Bibliografia

* Article Magazine del diari El Mundo. "La española que triunfa en California". nº425. Diumenge 18 de novembre del 2007
* Revista todo vino.com. Marimar Torres: "Soy la prueba más clara de què se puede sobrevivir si Parker". Setembre del 2007
* Revista ask!? comer& beber. Marimar Torres, seducida por California. Desembre del 2006
* Mauricio Wiesenthal. Salvat Editores, 2001. ISBN 84-345-0932-6
* Article La Vanguardia: Torres juega fuerte en California. Data: 1/01/2003

## Enllaços externs

* web Marimar Estate
# Trastorn paranoide de la personalitat

Trastorn paranoide de la personalitat és un diagnòstic psiquiàtric que es refereix a un trastorn de la personalitat amb característiques paranoiques. Està caracteritzat per una exageració dels mòduls cognitius per la percepció del rebuig, el ressentiment, la desconfiança, així com la inclinació a distorsionar esdeveniments experimentats. Accions neutrals i amistoses dels altres són sovint mal interpretades com a hostils o menyspreants. Sospites infundades sobre la fidelitat de la parella o la lleialtat en general així com la creença que els mateixos drets no són reconeguts són sostingudes insistentment i argumentativa. Aquests individus poden tenir una autosuficiència excessiva i tendir a una autoreferència exagerada. També es presenten una gelosia patològica, contraatacs instintius i agressius, la necessitat de controlar els altres i la recol·lecció de «proves» trivials o circumstancials per sostenir les seves creences geloses. L'ús del terme paranoia en aquest context no es refereix a la presència d'al·lucinacións clares ni psicosi, però implica la presència de sospites infundades manifestes i desconfiança en la gent.

## Diagnosi

D'acord amb el DSM-IV-TR, aquest trastorn es caracteritza per una desconfiança i sospita extensives dels altres, de manera que les seves intencions són interpretades com a malèvoles, començant al principi de l'edat adulta i present en una gamma de contextos indicada per quatre o més dels següents:
* Sospites, sense prou fonament, que els altres l'utilitzen, el perjudiquen o li fallen.
* Preocupació per dubtes injustificats sobre la lleialtat o la confiabilitat d'amics i col·legues.
* Dificultat per confiar en els altres per la por infundada que la informació serà utilitzada maliciosament en contra seu.
* Llegeix signes o esdeveniments benignes com a indicadors d'un perill o com a degradants.
* No perdona els insults, les faltes o les descortesies.
* Percep atacs a la seva persona o reputació que no són visibles als altres i és ràpid a reaccionar enfadat o a contraatacar.
* Té sospites recurrents, sense justificació, sobre la fidelitat de la parella.
Condicions excloents:
* No succeeix exclusivament durant el curs d'un trastorn emocional amb característiques psicòtiques, esquizofrènia, o altres trastorns psicòtics.
* No és degut als efectes fisiològics directes d'un estat mèdic general.
# Shenay Perry

Shenay Perry (Washington DC, Estats Units, 6 de juliol de 1984) és una jugadora de tennis professional retirada i entrenadora estatunidenca.
Va desenvolupar la seva trajectòria majoritàriament al circuit ITF, on va aconseguir diversos títols individuals i de dobles femenins, però no va aconseguir cap èxit al WTA Tour. Va arribar al 40è lloc del rànquing individual femení (2006) i el 97è del rànquing de dobles femenins (2003). Va formar part de l'equip estatunidenc de la Fed Cup únicament en una eliminatòria. Es va retirar com a tennista l'any 2010 i va començar a exercir com a entrenadora.
Començà la seua carrer professional en 2004 a Auckland, quan abastà el quarts de final amb una victòria front a Virginia Ruano Pascual. Al Roland Garros del 2006, Perry arribà a la tercera ronda.

## Trajectòria
### Individual

| Torneig | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | Títols | V – D |
| Open d'Austràlia | A | 1R | A | 1R | 1R | A | A | 1R | 0 / 4 | 0 – 4 |
| Roland Garros | A | 2R | 1R | 3R | 2R | A | A | 1R | 0 / 5 | 4 – 5 |
| Wimbledon | A | 1R | 3R | 4R | 1R | A | A | 2R | 0 / 5 | 6 – 5 |
| US Open | 1R | 1R | 2R | 1R | A | 1R | 2R | A | 0 / 6 | 2 – 6 |
| Rànquing a final d'any | 143 | 69 | 112 | 43 | 216 | 238 | 115 | 190 | | |
| Llegenda: G: Guanyadora; F: Finalista; SF: Semifinalista; QF: Quarts de final; Q: Qualificació; A: Absent; RR: Round Robin; |||||||||||

### Dobles femenins

| Torneig | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | Títols | V – D |
| Open d'Austràlia | A | 1R | A | A | 2R | A | A | 2R | 0 / 3 | 2 – 3 |
| Roland Garros | A | 1R | A | 1R | 2R | A | A | A | 0 / 3 | 1 – 3 |
| Wimbledon | A | 1R | A | 1R | A | A | A | A | 0 / 2 | 0 – 2 |
| US Open | 2R | 1R | A | A | A | 1R | 1R | A | 0 / 4 | 1 – 4 |
| Rànquing a final d'any | 105 | 212 | – | 326 | – | 186 | 219 | 203 | | |
| Llegenda: G: Guanyadora; F: Finalista; SF: Semifinalista; QF: Quarts de final; Q: Qualificació; A: Absent; RR: Round Robin; |||||||||||

## Enllaços externs

* Shenay Perry a la WTA (anglès)
* Shenay Perry al web de la Federació Internacional de Tennis (anglès)
* Shenay Perry al lloc web de la Billie Jean King Cup (anglès)