OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Doble contratemps

Doble contratemps (títol original: Double Whammy) és una comèdia dramàtica estatunidenca dirigida per Tom DiCillo, sortida l'any 2001. Es va presentar al Festival de Gijón en la secció oficial llargmetratges a competició. Ha estat doblada al català

## Argument

Ray Pluto és el detectiu americà amb més mala sort. Totes les seves accions, bones o dolentes, li reboten i li donen una mala reputació. Tots els contextos són bons per a l'heroi per a enfonsar-se en la desgràcia, inclús quan ajuda els seus conciutadans o és víctima d'un mal d'esquena.

## Repartiment

* Denis Leary: Ray Pluto
* Elizabeth Hurley: Dra. Ann Beamer
* Luis Guzmán: Juan Benitez
* Donald Faison: Cletis
* Keith Nobbs: Duke
* Chris Noth: Chick Dimitri
* Steve Buscemi: Jerry Cubbins
* Victor Argo: Sean Phillips
* Maurici Compte: Jo Jo
* Otto Sanchez: Ping Pong
* Melonie Diaz: Maribel Benitez
* Millie Tirelli: Yolanda Benitez

## Referències

* ↑ «Doble_contratemps».
* ↑ «double_whammy».
# Luz (pel·lícula)

Luz (coneguda també com a Luz: The Flower of Evil o Luz, la flor del mal) eés una pel·lícula colombiana de 2019, dirigida i escrita per Juan Diego Escobar Alzate i protagonitzada per Yuri Vargas. A l'octubre de 2019 va fer part de la Selecció Oficial Competència Fantàstica al LII Festival Internacional de Cinema Fantàstic de Catalunya. Va ser seleccionada en les competències oficials dels festivals Nocturna Madrid, Almería Western Film Festival, Montevideo Fantástico i Buenos Aires Rojo Sangre, on va guanyar en les categories de Millor Pel·lícula Iberoamericana, Millor Fotografia, Millor Muntatge i Millor Actriu per Yuri Vargas. Luz és distribuïda internacionalment per la plataforma de cinema de gènere i fantàstic més important del món, Shudder, entre d'altres.
Actualment Luz té en el seu haver més de 68 seleccions oficials en festivals de cinema internacionals i va collir 20 premis.
Va ser nominada com a pel·lícula llatinoamericana fantàstica de l'any per part de la Méliès International Festivals Federation - MIFF (Federació Internacional de Festivals de Méliès), una xarxa dels 25 festivals top de gènere de 16 països, entre els quals es destaquen Sitges, Fantastic Fest, Fantasia, Neuchatel, Bifan i Mórbido. Preseleccionada per a representar a Colòmbia en els premis Oscar i nominada als premis Macondo en la categoria de Millor Actriu de Repartiment (Sharon Guzmán)..

## Argument

En l'espessor de les muntanyes, un líder predicador conegut com "El Senyor" comença a perdre la credibilitat després de prometre-li als ingenus habitants que invocaria a una espècie de déu en forma infantil. No obstant això, l'aparició de dos enigmàtics personatges posarà en escac el veritable significat de la fe.

## Repartiment

* Yuri Vargas és Uma.
* Conrado Osorio és El Senyor.
* Jim Muñoz és Adán.
* Daniel Páez és Elías.
* Johan Camacho és Jesús.
* Marcela Robledo és Ángela.
* Sharon Guzmán és Zion.
* Andrea Esquivel és Laila.

## Distribució

Luz és distribuïda per Shudder en UK, els Estats Units, Nova Zelanda i Austràlia, Raven Bàner al Canadà i als Estats Units per Dark Sky Films A més de tenir distribució a Alemanya, Espanya, Itàlia, Grècia, Turquia, Mèxic, Taiwan, Finlàndia, Suècia, Dinamarca i Noruega. Els drets de la pel·lícula i al seu torn l'agent de vendes és Afàsia Films, la mateixa productora del projecte.

## Referències

* ↑ «Luz, la película colombiana que se estrenará en el Festival de Cine Fantástico de Sitges.». [Consulta: 12 octubre 2019].
* ↑ «Yuri Vargas se desnuda por primera vez en cine con la película Luz». [Consulta: 12 octubre 2019].
* ↑ «Yuri Vargas y Jim Muñoz protagonizan la nueva película colombiana Luz». [Consulta: 12 octubre 2019].
* ↑ «Yuri Vargas es la protagonista en la película colombiana Luz», 26-09-2019. [Consulta: 12 octubre 2019].
* ↑ «Cine Colombiano: Luz» (en castellà). [Consulta: 12 octubre 2019].

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Virgilio Barco Vargas

Virgilio Barco Vargas (Cúcuta, 17 de setembre de 1921 – Bogotà, 20 de maig de 1997). Polític colombià i enginyer civil sortit de la Universitat Nacional de Colòmbia.
Fou membre del Partido Liberal Colombiano i President de Colòmbia en el període 1986-1990.
# Papamosques pigmeu

El papamosques pigmeu (Ficedula hodgsoni; syn: Muscicapella hodgsoni) és una espècie d'ocell de la família dels muscicàpids (Muscicapidae). Es troba a les muntanyes del centre i sud d'Àsia, des de l'Himàlaia fins a Borneo. El seu hàbitat natural són els boscos tropicals i subtropicals de frondoses humits de l'estatge montà. El seu estat de conservació es considera de risc mínim.

## Taxonomia

Anteriorment el papamosques pigmeu estava en el gènere monotípic Muscicapella, però va ser traslladat a Ficedula degut a anàlisis filogenètiques. No s'ha de confondre amb el papamosques dorsifumat, que fins aleshores era conegut com a Ficedula hodgsonii i que, al afegir-se el papamosques pigmeu al mateix gènere amb el nom específic hodgsoni, el dorsifumat passà a anomenar-se F. erithacus.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d’Ornitologia; TERMCAT, Centre de Terminologia. «papamosques pigmeu». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT. [Consulta: 15 juliol 2022].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 706. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Pygmy Blue-flycatcher. Ficedula hodgsoni» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2020. [Consulta: 15 juliol 2022].
* 1 2 «Chats, Old World flycatchers». IOC World Bird List Version 12.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2022. [Consulta: 16 gener 2022].
# Alicia Cebrián Martínez de Lagos

Alicia Cebrián Martínez de Lagos (Santa Cruz de Tenerife, 3 de febrer de 1983) és una regatista del Real Club Náutico de Tenerife. Va competir en Làser Radial als Jocs Olímpics d'Estiu de 2012, on va fer 11ena.

## Referències

* ↑ «Alicia Cebrian Martinez de Lagos». London 2012. The London Organising Committee of the Olympic Games and Paralympic Games Limited. Arxivat de l'original el 2013-04-05. [Consulta: 10 agost 2012].
* ↑ «Women's Laser Radial: Event Standings». London 2012. Arxivat de l'original el 2013-04-06. [Consulta: 10 agost 2012].
# Megalopyge opercularis

Megalopyge opercularis és una espècie de lepidòpter ditrisi de la família dels megalopígids (Megalopygidae) pròpia d'Amèrica del Nord i central.

## Descripció

La larva presenta una espècie de pèl que la fa assemblar-se a un gat persa. Pot presentar colors variables, des de color grisenc fins a marró daurat. Sovint presenta una brillantor ataronjada. A vegades, el pèl pot ésser arrissat, fet que dona a la larva un aspecte cotonós. El pèl de la larva conté espines verinoses que provoquen reaccions molt doloroses a la pell humana. L'arna adulta es troba coberta per pèl de colors que oscil·len entre el taronja terrós i el groc llimona.

## Hàbitat

M. opercularis pot ser trobada en roures, oms i pruners entre d'altres, així com en moltes plantes de jardí com ara rosers. És distribuïda per tot els Estats Units orientals entre Carolina del Nord i Florida, els Estats Units del sud, Mèxic, i parts de l'Amèrica Central.

## Perills i tractament de les picades

L'eruga és considerada com a insecte perillós a causa del seu verí. Exposar-se a tocar el pèl de l'eruga pot comportar una immediata reacció cutània. El dolor ha estat descrit per pacients com a similar al d'un os trencat o un traumatisme important. Les reaccions són sovint localitzades a l'àrea afectada però també és possible que acabin irradiant-se tot causant inflamació, mal de cap, nàusees, aflicció abdominal i a vegades dolor de pit.

## Referències

* ↑ John P. McGovern, et al. «Megalopyge Opercularis: Observations of Its Life History, Natural History of Its Sting in Man, and Report of an Epidemic». J.A.M.A., 175, 1961, p. 1155–1158. DOI: 10.1001/jama.1961.03040130039009.
* ↑ Eric W. Hossler «Caterpillars and moths». Dermatologic Therapy, 22, 4, 2009, p. 353-366. DOI: 10.1111/j.1529-8019.2009.01247.x.
* ↑ Eagleman, DM «A Study of the Geographical Distribution and Symptoms of Envenomation by the Asp Caterpillar, Megalopyge opercularis». Clinical Toxicology, 46, 3, 2007, pàg. 201–5. DOI: 10.1080/15563650701227729. PMID: 18344102.

## Enllaços externs

* Recerca de l'Eruga d'Àspid a Baylor, Universitat de Medicina Arxivat 2012-12-12 at Archive.is
* Pàgina d'info amb fotos Arxivat 2014-08-31 a Wayback Machine. (anglès)
* BugGuide (anglès)
* Megalopyge opercularis (anglès)
# Núria Gispert Vilà

Núria Gispert Vilà (18 de novembre de 1957-12 d'octubre de 2024) fou una periodista i escriptora catalana.

## Biografia

Després de concloure els seus estudis a la Facultat de Ciències de la Informació, a la Universitat de Barcelona, va començar la seva carrera periodística treballant en diversos diaris i revistes, continuant-la a la ràdio. A finals de la dècada dels anys vuitanta va començar a treballar a la televisió.
A Televisió Espanyola (1983-1989) va presentar La tarde o Buscados con cargo, entre d'altres. Posteriorment va exercir diverses tasques als canals autonòmics de Canal Sur —on va ser la corresponsal de la televisió andalusa a Catalunya— i TV3. Conclosa la seva carrera professional, va fer tasques de voluntariat amb Càritas, a través d'un banc d'aliments.
També es va endinsar al món editorial, amb la publicació de llibres sobre cuina pràctica: Cocina en menos de tres horas para toda la semana (Lectio, 2019); Fiambreras (Lectio, 2020), i Aquí no se tira nada (Lectio, 2024) en què comparteix receptes de les seves àvies, dels quals va heretar el seu amor per la bona taula.
En acabar l'estiu del 2024, li van descobrir un tumor. Va morir a mitjanit del 12 d'octubre del 2024, als 66 anys.

## Referències

* 1 2 Simon, Lluís. «Mor la popular periodista televisiva Núria Gispert i Vilà». [Consulta: 15 octubre 2024].
* ↑ Puig, Francesca. «S'ha mort Núria Gispert, periodista dels informatius de TVE Catalunya i rostre de les tardes a La 1». RTVE, 13-10-2024. [Consulta: 15 octubre 2024].
# O Apóstolo

O Apóstolo (2012) és una pel·lícula espanyola d'animació en stop-motion 3D, produïda parcialment amb micromecenatge, amb un total de 560 productors. Amb èxit internacional, s'ha presentat en festivals dels 5 continents,aconseguint diversos premis malgrat tenir molt pocs ingressos de taquilla. "O Apóstolo" va ser l'última pel·lícula protagonitzada per Paul Naschy.

## Sinopsi

Un convicte acabat d'escapolir de la presó intentarà recuperar un botí amagat anys enrere en una solitària i apartat llogaret gallec; però el que allí trobarà suposa una condemna encara major de la que va fugir. Sinistres ancians, estranyes desaparicions, esperits, un peculiar sacerdot i fins al mateix arxipreste de Santiago creuaran els seus camins en una història de terror, humor i fantasia.

## Repartiment

* Carlos Blanco: Ramón
* Paul Naschy: Arcipreste
* Jorge Sanz: Pablo
* Geraldine Chaplin: Dorinda
* Luis Tosar: Xavier
* Xosé Manuel Olveira "Pico": Don Cesáreo
* Celso Bugallo: Celso
* Manuel Manquiña: Atilano
* Isabel Blanco: Peregrina

## Premis

Va rebre el premi del públic al Festival de Cinema d'Animació d'Annecy i a Fantasporto, entre d'altres.

### Premis Mestre Mateo

| Any | Categoria | Receptor | Resultat |
| 11a edició | Millor pel·lícula | Rosalía Mera i Artefacto Producciones | Guanyador |
| 11a edició | Millor director | Fernando Cortizo | Guanyador |
| 11a edició | Millor guió | Fernando Cortizo | Nominat |
| 11a edició | Millor direcció de producció | Marta García | Guanyadora |
| 11a edició | Millor direcció artística | María Hernanz | Guanyadora |
| 11a edició | Millor muntatge | Fernando Alfonsín | Nominat |
| 11a edició | Millor música original | Xavier Font, Arturo Vaquero i Philip Glass | Guanyadores |
| 11a edició | Millor so | David Machado, Diego S. Staub i Miguel Barbosa | Guanyadores |
| 11a edició | Millor fotografia | David Nardi | Nominat |
| 11a edició | Millor disseny de vestuari | Valentin Duranthon | Nominat |

### Premis Goya

| Any | Categoria | Resultat |
| 2012 | Millor pel·lícula d'animació | Nominada |

## Referències

* ↑ O apótolo el último gran fiasco. Diari ABC
* ↑ 'O APÓSTOLO', EL ÚLTIMO FILM MALDITO DEL CINE ESPAÑOL, Fotogramas, 26 de febrer de 2015
* ↑ ‘O Apóstolo’, en la Sección Oficial de Annecy 2013, audiovisual451.com, 25 d'abril de 2013
* ↑ La película gallega 'O Apóstolo', premio especial del jurado en 'Fantasporto', Akelarre Cine, 9 de març de 2013
* ↑ 'O Apóstolo', gran triunfador de los premios Mestre Mateo, El Progreso, 7 d'abril de 2013
* ↑ La gallega «O Apóstolo» competirá por el Goya a la mejor película de animación ,ABC, 8 de gener de 2013
* ↑ O Apóstolo al web dels Goya

## Enllaços externs

* O Apóstolo al web de l'Audiovisual Gallec
* Lloc web oficial
* Canal oficial del Director a YouTube (disponible pel·lícula completa gratuïta, àudio castellà i gallec, subtítols disponibles en diversos idiomes)
# Oclusiva palatal sonora

La consonant oclusiva palatal sonora és un so que es representa amb el signe [ɟ] a l'AFI (una "j" tallada amb una barra horitzontal).
Està present a llengües com el txec, l'hongarès, el turc, el grec modern o el basc, entre d'altres.

## Característiques

* És una consonant perquè hi ha interrupció del pas de l'aire i és oclusiva perquè la interrupció és total
* És un so palatal, ja que la llengua puja fins a tocar la part central del paladar
* És un so sonor perquè hi ha vibració de les cordes vocals
* És un fonema pulmonar egressiu central, ja que l'aire surt dels pulmons i passa pel centre de la boca

## En català

En català, aquest so es troba present en algunes zones del subdialecte mallorquí, on és un dels quatre al·lòfons del fonema /g/. El context en què apareix és davant vocal anterior, [i], [e], [ə], [ɛ] o [a], en posició de no aproximantització, a paraules com guitarra, fanguer, guerra o gat. La seva presència no és comuna arreu de l'illa, sinó que només es troba en els mateixos pobles que presenten [c] com a al·lòfon de /k/.
Alfabet fonètic internacional :
Vocals :
Anterior
Quasi- anterior
Central
Quasi- posterior
Posterior
Tancada
•iy
•ɨʉ
•ɯu
•ɪʏ
•ɪ̈ʊ̈
ʊ
•eø
•ɘɵ
•ɤo
•e̞ø̞
•əɵ̞
•ɤ̞o̞
•ɛœ
•ɜɞ
•ʌɔ
•æ
ɐ
•aɶ
•äɒ̈
•ɑɒ
Quasitancada
Semitancada
Mitjana
Semioberta
Quasioberta
Oberta :
Consonants :
Les taules contenen símbols fonètics que potser no es mostrin correctament en alguns navegadors. :
# Operació Whitecoat

Operació Whitecoat va ser el nom que va rebre un programa de recerca mèdica realitzat per l'exèrcit dels Estats Units entre 1954 i 1973 a Fort Detrick que va consistir en la realització d'experiments mèdics amb éssers humans voluntaris, escollits entre soldats reclutes registrats com a objectors de consciència de l'Església Adventista del Setè Dia. L'objectiu declarat d'aquests experiments consistia a experimentar la defensa contra armes biològiques i químiques.

## Experiments

L'exèrcit dels Estats Units va iniciar els seus experiments sobre els efectes de les armes biològiques el 1953, realitzant un estudi sobre la febre Q amb voluntaris. Per a reclutar als voluntaris es va contactar amb l'Església Adventista l'octubre de 1954 i el 1958 van començar els primers projectes de recerca. Els voluntaris van poder consultar a les seves famílies i sacerdots abans de decidir-se a participar. Aproximadament un 20 % dels voluntaris inicials van declinar participar-hi.
Al final, al voltant de 2300 soldats nord-americans van participar com a voluntaris en la recerca permetent que els infectessin virus i bacteris que es consideraven d'ús possible en un atac biològic. A més a més, uns altres 800 voluntaris van participar com a tècnics de laboratori, auxiliars d'infermeria, cuidadors d'animals i oficinistes. Els voluntaris, coneguts com a white coat (literalment bata blanca), van ser exposats a patògens de febre groga, febre de la Vall del Rift, hepatitis A, Yersinia pestis, tularemia i encefalitis equina veneçolana, entre d'altres.

## Resultats

Moltes de les vacunes que protegeixen contra agents usats en la guerra biològica van ser provades en humans en l'operació Whitecoat. Segons el USAMRIID, l'operació Whitecoat va contribuir a la consecució de vacunes per a la febre groga i l'hepatitis aprovades per la Food and Drug Administration i en la recerca de fàrmacs per tractar la febre Q, l'encefalitis equina veneçolana, la febre de la vall del Rift i la tularèmia, a més a més el USAMRIID també afirma que va servir per desenvolupar equipament, procediments de descontaminació, incubadores, centrifugadores i filtres de partícules
Cap dels voluntaris va morir durant el període de realització de les proves, s'estima que uns 500 voluntaris seguien amb vida el 2003. El 1969, després de l'aparició d'una sèrie d'articles en la premsa, molts adventistes van començar a qüestionar la participació de la seva església en el projecte.

## Referències

* ↑ Jeffery Stephenson e Arthur Anderson "Ethical and Legal Dilemmas in Biodefense Research" Arxivat 2012-04-28 a Wayback Machine.
* ↑ Ídem, página 567

## Vegeu també

* MK Ultra
* Guerra biològica
* Fort Detrick
* Erich Traub
* Leonard Horowitz

## Enllaços externs

* Operation Whitecoat, documental realitzat per la PBS en 2003 ((en anglès)).
* "The Living Weapon", documental realitzat per la PBS en 2007 (en anglès).
* Project Whitecoat, The Adventist Contribution to Biowarfare, article realitzat per la APFN en 1998 (en anglès).
# Rossmoor (Califòrnia)

Rossmoor és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Califòrnia. Segons el cens del 2000 tenia 10.298 habitants.

## Demografia

Segons el cens del 2000, Rossmoor tenia 10.298 habitants, 3.715 habitatges, i 2.975 famílies. La densitat de població era de 2.548,8 habitants/km².
Dels 3.715 habitatges en un 37,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 68,9% hi vivien parelles casades, en un 8,2% dones solteres, i en un 19,9% no eren unitats familiars. En el 16,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 10,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,77 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 3,12.
Per edats la població es repartia de la següent manera: un 26,7% tenia menys de 18 anys, un 5,3% entre 18 i 24, un 23,4% entre 25 i 44, un 26,1% de 45 a 60 i un 18,5% 65 anys o més.
L'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 89,6 homes.
La renda mediana per habitatge era de 86.457 $ i la renda mediana per família de 93.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 71.875 $ mentre que les dones 46.913 $. La renda per capita de la població era de 38.642 $. Entorn de l'1,3% de les famílies estaven per davall del llindar de pobresa.

## Poblacions més properes

El següent diagrama mostra les poblacions més properes.

## Referències

* ↑ «U.S. Gazetteer: 2000 and 1990». Oficina del Cens dels Estats Units, 10-07-2008.
* 1 2 3 «Fact Sheet- Rossmoor». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-15. [Consulta: 18 juliol 2010].
* ↑ «Geographic Comparison Table- Rossmoor». American Fact Finder. Oficina del Cens dels Estats Units, 12-01-2010. Arxivat de l'original el 2020-02-12. [Consulta: 18 juliol 2010].
# Pacte Verd Europeu

El Pacte Verd Europeu (en anglès European Green Deal) és un paquet de mesures promogudes per la Comissió Europea amb l'objectiu de fer la Unió Europea climàticament neutra d'aquí a 2050, amb mesures addicionals per fomentar la biodiversitat, l'economia circular o l'agricultura sostenible, entre d'altres.
Aquest pla, presentat l'11 de desembre de 2019, vol fer d'Europa el primer continent climàticament neutre del món. El 13 de desembre, el Consell Europeu va tirar l'acord endavant, tot i el veto de Polònia, que el convertia en no vinculant. La presidenta de la Comissió Europea, Ursula von der Leyen, va nomenar Frans Timmermans com a vicepresident executiu de la Comissió Europea per al Pacte Verd Europeu. El 15 de gener de 2020, el Parlament Europeu va donar suport al pacte, tot reclamant més ambició. Més endavant, a mitjans de març, es va adoptar l'"Estratègia Industrial Europea" i el Pla d'Acció per l'Economia Circular. El 20 de maig es va presentar conjuntament la "Farm to Fork strategy" (estratègia de la granja a la forquilla), pensada per fer els sistemes alimentaris més sostenibles, així com l'estratègia de biodiversitat de la EU 2030.
A maig de 2020, estava previst mobilitzar com a mínim un bilió d'euros durant la dècada del 2020: uns 503 mil milions d'euros en programes (FEADER, FEAGA, FEDER, Fons de cohesió, Horizon Europe i LIFE), que impulsarien un co-finançament de 114 mil milions d'euros més per part dels estats membres, i la resta (383 mil milions) a través del programa investEU.

## Referències

* 1 2 «Què és el Pacte Verd Europeu i com es finança?». Departament d'Acció Exterior, Relacions Institucionals i Transparència, 14-02-2020. [Consulta: 20 maig 2020].
* 1 2 «Estratègia «de la granja a la taula»». Agència Catalana de Seguretat Alimentària, 20-05-2020. [Consulta: 22 maig 2020].
* ↑ «El pacte verd europeu: Com fer que Europa esdevingui d'aquí al 2050 el primer continent climàticament neutre impulsant l'economia, millorant la salut i la qualitat de vida de la gent i preservant la naturalesa sense deixar a ningú enrere». Comissió Europea. Representació a Barcelona, 11-12-2019. [Consulta: 20 maig 2020].
* ↑ «Sense unanimitat europea per declarar la neutralitat climàtica el 2050». El Punt Avui, 14-11-2019. [Consulta: 22 maig 2020].
* ↑ «Europe’s reheated industrial strategy». Politico, 10-03-2020. [Consulta: 26 maig 2020].(anglès)
* ↑ «La Comissió Europea aprova un pla d'acció sobre economia circular». Món Sostenible, 05-03-2020. [Consulta: 26 maig 2020].
* ↑ «La FCAC alerta que sense sostenibilitat econòmica no hi haurà sostenibilitat ambiental». Federació de Cooperatives Agràries de Catalunya, 20-05-2020. [Consulta: 26 maig 2020].
* ↑ «Reduir a la meitat els pesticides i plantar 3.000 milions d'arbres: la UE tira endavant el seu Green Deal». Diari Ara, 20-05-2020. [Consulta: 20 maig 2020].

## Enllaços externs

* pàgina web del Pacte Verd Europeu