OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cama de perdiu helvètica

La cama de perdiu helvètica (Chroogomphus helveticus) és un bolet del grup de les pampes, té la superfície del barret seca, de cotonosa a vellutada, fins i tot escatosa en temps sec, de color groc a taronja albercoc.

## Morfologia

Barret de fins a 7 cm de diàmetre, al principi hemisfèric, en madurar convex, plano-convex en exemplars molt vells; de color ocre pàl·lid amb tons ataronjats, a vegades violeta carmí o violaci rosat; superfície seca, de cotonosa a vellutada, de vegades esquerdada o escamosa.
Làmines lleugerament decurrents, mig espaiades, de color groc a taronja pàl·lid quan són joves, més tard grisenques degut al dipòsit esporal.
Cama majoritàriament cilíndrica, algun cop afusada i aprimada cal al peu; ocràcia amb tints taronges, a vegades amb violeta carmí o color violeta rosat; peu amb miceli rosat.
Tant la cama com el marge del barret poden mantenir restes de vel aracnoïde
Carn de color taronja a groc ataronjat, invariable quan s'exposa a l'aire; olor i gust no distintius.

## Hàbitat

Més aviat rar, tardoral, propi de l’estatge subalpí; exclusiu de boscos de coníferes, purs o mixtes; tant de pícees com d'avet.

## Gastronomia

Comestible; cal ser prudent per no confondre amb exemplars mortals de cortinaris vers, com Cortinarius speciosissimus.

## Referències

* 1 2 Vidal, Josep Maria; Ballesteros, Enric. Bolets dels Països Catalans i els seus noms populars. Figueres: Brau Edicions, 2013. ISBN 9788496905986.
* 1 2 Gràcia i Barba, Enric. La Clau dels Bolets. Volum 1. El Papiol: efadòs, 2021, p. 112. ISBN 978-84-19239-32-7.
* ↑ Scambler, Ross; Niskanen, Tuula; Assyov, Boris; Ainsworth, A. Martyn; Bellanger, Jean-Michel; Loizides, Michael; Moreau, Pierre-Arthur; Kirk, Paul M.; Liimatainen, Kare «Diversity of Chroogomphus (Gomphidiaceae, Boletales) in Europe, and typification of C. rutilus». IMA Fungus, 9, 2018, pàg. 271–290.
* ↑ «Chroogomphus helveticus (Singer) M.M. Moser». boletales.com. [Consulta: 17 novembre 2023].
* ↑ «Chroogomphus helveticus (Singer) M.M. Moser» (en italià). Amint. [Consulta: 17 novembre 2023].
# Verb inacusatiu

En lingüística, un verb inacusatiu és un verb intransitiu que selecciona un argument amb el paper semàntic de pacient o tema. És a dir, un subjecte gramatical que semànticament s’interpreta com un complement directe. En altres paraules, el subjecte no inicia activament (o no és activament responsable de fer) l'acció expressada pel verb. El subjecte d'un verb inacusatiu és semànticament similar a l'objecte directe d'un verb transitiu o al subjecte d'un verb en veu passiva. Com els primers, ocupa sovint una posició postverbal (Ha arribat molta gent), pot formar part de construccions de participi absolut (Una vegada arribats els convidats, van començar la festa) i admet la pronominalització per en (De trens, n'han arribat tres). Com els subjectes, concorda amb el verb en nombre i persona.
En català tenim exemples com «ha arribat un cosí meu»; «la finestra es va trencar». En aquestes frases, l'acció (arribar, trencar) es considera una cosa que li passa al subjecte, més que no pas una acció iniciada o causada pel subjecte. Semànticament, el mot cosí en la frase «ha arribat un cosí meu» fa una funció similar a la que fa en una frase transitiva com ara «van portar un cosí meu», o la seva forma passiva «un cosí meu va ser portat». Són anomenats inacusatius perquè tot i que el subjecte té la funció semàntica d'un pacient, no se li assigna cas acusatiu. Els verbs inacusatius contrasten amb els verbs inergatius, com córrer o rondinar, que descriuen accions voluntàriament iniciades pel subjecte.

## Referències

* 1 2 «Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 2 agost 2023].
* ↑ «Gramàtica essencial de la llengua catalana». [Consulta: 2 agost 2023].
# Kara

«Kara» té aquests significats:
* Kara (grup de música), grup de música pop sud-coreà compost per un grup femení de cinc integrants format per DSP Media el 2007
* ASKO Kara, club de futbol togolès de la ciutat de Kara
* Kara (Sikhisme), braçalet portat pels sikhs que els identifiquen com a consagrats a la seva religió
* Kara o regi, llengua bantu parlada a Tanzània
* Grups humans:
** Kara Koyunlu, federació de tribus turcmanes que governà part dels actuals Iran, Turquia, Iraq, Armènia i Azerbaidjan del 1375 al 1468
** Kara Gözlu, tribu turca de Pèrsia, dependent inicialment de la tribu dels shamlu en el període safàvida
* Toponímia:
** Estret de Kara, estret a l'àrtic rus que connecta el mar de Kara i el de Petxora
** Mar de Kara, part de l'oceà Àrtic que banya les costes del nord de Sibèria
** Riu Kara, riu de Rússia
** Kara Hisar-i Teke, vila de Turquia a la província d'Antalya, a pocs quilòmetres de la ciutat d'Antalya
** Kara-khitai, imperi fundat pels mongols kitan de l'Àsia central, del 1124-1218.
** Kara-Khodja, ciutat de l'oasi de Turfan, a uns 40 km al sud-est de Turfan
** regió de la Kara, regió de Togo
* Biografies:
** Kara, possible nom de Nubnefer, rei de la Dinastia II de l'antic Egipte
** Kara Arslan, emir ortúkida de Hisn Kayfa i Khartpert, successor del seu pare Rukn al-Dawla Daud el 1144
** Kara Ahmad Paixà (? - 1555), gran visir otomà del sultà Solimà I d'origen albanès
** Kara Dawud Paixà (? - 1623), gran visir otomà
** Kara Drew (1975), ballarina i lluitadora professional nord-americana
** Kara Hülëgü (? - 1252), hereu de l'ulus de Txagatai (1242 - 1246 i 1252), net de Txagatai Khan
** Kara Ibrahim Paixà (1620- Rodes, 1687) visir otomà sota el sultà Mehmet IV
** Kara Mahmud Paixà, albanès, membre de la família Buixatli, que va exercir el poder al sandjak de Scutari (1776 - 96)
** Kara Mehmed, emir qara qoyunlu, nebot i successor del primer gran emir Bayram Khodja, i fill de Turemish (germà de Bayram)
** Kara Mustafa Paşa (1634/1635-1683) gran visir otomà d'origen noble anatòlic
** Kara Nogai, possible kan de l'Horda d'Or que hauria governat vers 1361
** Kara Üweys (? - 1591) ministre de finances de l'Imperi Otomà sota Murat III i governador d'algunes províncies.
** Kara Xahin Mustafa Paixà governador otomà del Iemen i Egipte al segle xvi.
** Kara Yazidji (vers 1540- 1602), cap d'origen turc dels rebels djelalis d'Anatòlia
** Çandarli Kara Halil Hayreddin Paixà (? - 1387), governant i militar otomà
** Iskandar ibn Kara Yusuf, (? - 1438) emir qara qoyunlu i sultà
** Kemankeş Kara Ali Paşa (vers 1580-1624), gran visir otomà
** Mehmed Kara Haydar-oghlu, bandit turc (vers 1844-1848).
** Öküz Kara Mehmed Paixà (Istanbul, 1557-1620), dues vegades gran visir de l'Imperi Otomà (1614-1616 i 1619).
** Ridwan ibn Kara Mustafa, funcionari otomà que va exercir com a sandjakbegi de Gaza del 1555 al 1565
# Torneig de Doha 2025

«Torneig de Doha 2025» té aquests significats:
* Torneig de tennis masculí: Qatar ExxonMobil Open 2025
* Torneig de tennis femení: Qatar TotalEnergies Open 2025
# Can Coll

«Can Coll» té aquests significats:
* Can Coll (Alella), masia del municipi d'Alella (el Maresme)
* Can Coll (Albanyà)
* Can Coll (Bescanó)
* Can Coll (Riells del Fai), masia del poble de Riells del Fai, en el terme municipal de Bigues i Riells, a la comarca del Vallès Oriental
* Can Coll (Badalona), masia a Badalona (Barcelonès)
* Can Coll (Bordils), masia a Bordils (Gironès)
* Can Coll (Camós)
* Can Coll (Cerdanyola del Vallès), masia del segle xv situada a la serra de Collserola dins el terme municipal de Cerdanyola del Vallès, al Vallès Occidental
* Can Coll (Corbera de Llobregat), masia de Corbera de Llobregat (el Baix Llobregat)
* Can Coll (Fogars de la Selva), edifici al municipi de Fogars de la Selva
* Can Coll (Girona), edifici de Girona
* Can Coll (Hostalric), edifici entre mitgeres del nucli urbà d'Hostalric (la Selva)
* Can Coll (Lliçà de Vall), casa forta al municipi de Lliçà de Vall
* Can Coll (Maçanet de Cabrenys)
* Can Coll (Montornès del Vallès), mas al municipi de Montornès del Vallès (Vallès Oriental)
* Can Coll (Ogassa)
* Can Coll (Porqueres)
* Can Coll (Polinyà), masia.
* Can Coll (la Roca del Vallès)
* Can Coll (Sant Agustí de Lluçanès)
* Can Coll (Sant Celoni)
* Can Coll (Sant Feliu de Guíxols)
* Can Coll (Sant Pere de Ribes), construcció aïllada al municipi de Sant Pere de Ribes (el Garraf)
* Can Coll (Sant Vicenç de Montalt), masia de Sant Vicenç de Montalt (Maresme)
* Can Coll (Santa Eugènia de Berga), masia a l municipi de Santa Eugènia de Berga (Osona)
* Can Coll (Santa Pau), casa al terme municipal de Santa Pau (la Garrotxa)
* Can Coll (Sant Iscle de Vallalta), masia a Sant Iscle de Vallalta (Maresme)
* Can Coll (Sora), masia de Sora (Osona)
* Can Coll (Susqueda)
* Can Coll (Tagamanent)
* Can Coll (Torrelles de Llobregat)
* Can Coll (Vilassar de Dalt), casa de Vilassar de Dalt (Maresme)
* Can Coll, masoveria al costa del mas de el Coll (Granera)
* Can Coll de Bocs, al Maresme
* Can Coll de n'Orri, masia als afores del nucli Breda (Selva)
* Pont de Can Coll, pont all municipi de Sant Pere de Ribes (Garraf)
* Torrent de Can Coll, curs fluvial del terme de Cerdanyola del Vallès, afluent per l'esquerra del torrent de Sant Iscle
# Veu gramatical

La veu gramatical o diàtesi és la característica d'un verb que explica com s'organitzen els arguments o complements obligatoris d'un verb respecte a aquest.
Les veus principals són la veu activa i la passiva. La veu activa indica que el subjecte de l'oració és al mateix temps un agent de l'acció, equival a la forma més simple del verb, per això sol no estar marcada per cap morfema (segons el generativisme equival a l'estructura profunda de la frase).
La veu passiva sorgeix de la transformació de l'activa, de manera que el subjecte ja no realitza l'acció, sinó que aquesta es duu a terme per un altre argument (el complement agent en el cas del català). Es pot marcar mitjançant la flexió del verb (com en llatí) o bé per la conjugació amb un verb auxiliar, com el verb ser.
En alguns idiomes existeix una veu intermèdia, per exemple al grec, que acostuma a transmetre's amb construccions complexes o amb la veu passiva ordinària en els idiomes moderns (la passiva reflexa és un fenomen similar). Altres veus menys freqüents són la causativa o l'antipassiva, presents per exemple al xinès i el maia, respectivament.

## Referències

* ↑ «veu». termcat.cat. [Consulta: 9 abril 2024].
# Cachaça

Cachaça és una beguda alcohòlica destil·lada producte de la fermentació de la canya de sucre. És un producte principalment del Brasil on rep també altres noms com aguardente, pinga o caninha entre d'altres. L'any 2007 es van consumir 1.500.000 litres de cachaça dins del Brasil i 15.000.000 litres fora del brasil. Típicament té un grau alcohòlic d'entre 38% i 54%. Quan és de fabricació casolana encara pot ser de més graduació. La diferència més gran entre la cachaça i el rom és que aquest segon es fa amb melassa un subproducte de la fabricació del sucre i la cachaça es fa del suc fresc de la canya fermentat destil·lat.
La cachaça, com el rom, té dues varietats: sense envellir (blanca) i envellida (daurada). La cachaça és l'ingredient principal de la caipirinha.

## Referències

* ↑ Carter, Kelly E. «Cachaça: It's the essence of Brazil in a bottle». USA Today. Gannett Company, 16-02-2007 [Consulta: 21 febrer 2008].
* ↑ http://www.unesp.br/aci/jornal/147/cachaca.htm
* ↑ «Cocktail Times > Dictionary». [Consulta: 27 desembre 2017].

## Enllaços externs

* State of Paraty Tourism Website Arxivat 2010-11-27 a Wayback Machine.—Information in Portuguese on cachaça production
* O Álbum Virtual de Rótulos de Garrafas de Cachaça na Net—Web site dedicated to cachaça labels. In English and Portuguese.
# Klondike

«Klondike» té aquests significats:
* Toponímia:
** Canadà:
*** Klondike (regió canadenca), regió al Yukon
*** riu Klondike, al Yukon
*** Febre de l'or del Klondike al Yukon
** Estats Units:
*** Klondyke (Indiana),
*** Klondike (Louisville), Kentucky
*** Klondike (Maryland)
*** Klondike (Texas)
*** Klondike (Wisconsin)
* Cinema i Televisió:
** Klondike (Minisèrie), minisèrie de 2014 emesa per Discovery Channel
** Klondike (pel·lícula de 1932), pel·lícula de 1932 dirigida per Phil Rosen
** Klondike (pel·lícula de 2022), pel·lícula ucraïnesa de 2022 escrita i dirigida per Maryna Er Gorbach
# A Taiwanese Tale of Two Cities

A Taiwanese Tale of Two Cities (en xinès tradicional: 雙城故事; en pinyin: Shuāng chéng gùshì) és una sèrie de televisió taiwanesa del 2018 de 20 episodis protagonitzada per Tammy Chen, Peggy Tseng i James Wen. La trama gira al voltant d'una metgessa de Taipei i una enginyera de San Francisco que intercanvien la seva casa buscant un canvi de vida.

## Argument

La història es basa en els arranjaments d'una noia taiwanesa, Li Nien-nien, que viu al barri de Dadaocheng, al nord de Taipei, i una noia de pares taiwanesos que va créixer a San Francisco, Josephine Huang. Nien-nien és una metgessa dedicada al negoci familiar de medicina tradicional xinesa i la Jo, una enginyera de software que treballa moltes hores. Aquesta trama enfronta dues perspectives, dues maneres de veure el món molt diferents, que representen les actituds i la manera de la gent jove avui dia. Resulta força interessant veure com presenta també els desencontres esporàdics produïts entre persones de diferents cultures.

## Casting

* Tammy Chen com a Lee Nien-Nien
* Peggy Tseng com a Josephine Huang
* James Wen com a Teng Tien-Ming
* Lung Shao-hua com a Lee Jen-Kuei
* Denny Huang com a Ryan Yeh

## Banda sonora

* Love Yourself de Wanfang
* Make Me Listen de Holly Lou
* Never the Point de The Empire
* No Regrets, Only Love (沒遺憾，只有愛) de Rose Liu
* The Ripples de Tommy Ljungberg
* 21st Century Jam de Terrytyelee
* Bottom Line versió acústica (底線) de Julia Wu
* Blue Magic Sunday de Terrytyelee
* Life's Thinking About You de Parking Lot Pimp
* Uh Huh de Ape Kao
* Turn Up The Night To Music de Terrytyelee
* You Win This Time (這次算妳贏拉) de Terrytyelee
* Find A Way de Julia Wu
* H.E.N.R.Y de Julia Wu
* Marching Forward (向前走) de Lim Giong
* Babymama (我孩的媽) de BOi!
* Gravity de BOi!
* RiDE de BOi! feat. Xina Sui
* Call it a day de Tommy Ljungberg

## Acollida

Va tenir cinc nominacions als Golden Globe Awards del 2019, si bé no en va guanyar cap. Així mateix, també fou nominada als Asian Academy Awards (2019). La sèrie fou llançada l'1 de setembre de 2018 al Servei de Televisió Pública de Taiwan. Algunes plataformes digitals com ara Netflix també l'han emesa.

## Referències

* 1 2 3 Chung, Angela. «‘A Taiwanese Tale of Two Cities': Drama Review» (en anglès americà). Her Campus, 07-12-2018. [Consulta: 25 març 2022].
* ↑ Keller, Joel. «‘A Taiwanese Tale Of Two Cities' On Netflix, Where Two Women Swap Cities To Find Themselves» (en anglès). Decider, 31-01-2019.
* ↑ «National Winners» (en anglès americà). Asian Academy Creative Awards, 2019. [Consulta: 25 març 2022].
# Capella de la Verge del Roser de Tredòs

La capella de la Verge del Roser és una petita capella romànica situada a l'entitat de Tredòs, del municipi de Naut Aran, a la Vall d'Aran. Exerceix d'església parroquial, amb advocació a la Mare de Déu del Roser, i forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Es tracta d'un petit edifici situat al costat del pont de la Capella o d'Era Capèla, de planta rectangular orientada d'est a oest, i sense absis. La paret de ponent dona directament a la roca de la muntanya, i té un contrafort acabat amb espadanya cap al nord.
La porta d'accés està situada a la paret de llevant on també hi ha un petit petit òcul —finestra circular— i, tot just traspassada l'entrada, hi ha encastada una base àtica de columna capgirada, a manera de pica d'aigua beneïda. La coberta és de fusta a dues vessants. El més destacat és el petit cloquer o campanaret, massís, adossat al mur i acabat amb una mena de senzilla espadanya que conté la campana.
Al seu interior es conserva el retaule barroc de la Nostra Senyora del Roser, fet de fusta.

## Referències

* 1 2 3 «Capella de la Verge del Roser». festacatalunya.cat. [Consulta: 10 setembre 2016].
* 1 2 3 4 «Capella de la Verge del Roser». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 10 setembre 2016].
# Candelera (desambiguació)

«Candelera» té aquests significats:
* Candelera, festa cristiana del ritu de la presentació del nen Jesús al temple de Jerusalem, així com la purificació de la seva mare, segons obliga la llei jueva
* Fira de la Candelera de Molins de Rei certamen multisectorial que se celebra cada primer dissabte i diumenge del mes de febrer
* Festes Decennals de la Mare de Déu de la Candela de Valls
* Candelera, femení de candeler
Biologia:
* Phlomis lychnitis
* Verbascum thapsus
* Verbascum lychnitis
* Verbascum
* Verbascum boerhavii
# A Trip to Paramountown

A Trip to Paramountown és una pel·lícula muda promocional produïda per la Famous Players-Lasky per celebrar els 10 anys de la fundació de la distribuïdora Paramount. Dirigida per Jerome Beatty, en la pel·lícula apareixen la majoria d’estrelles que estaven contractades per la Famous Players-Lasky o la Paramount. Estrenada el juliol de 1922, la pel·lícula va influenciar la posterior aparició de pel·lícules sobre el mon del cinema com “Hollywood” (1923) o “Souls for Sale” (1923). Altres reportatges posteriors similars a aquest foren “MGM Studio Tour” (1925) o “A Trip Through the Paramount Studio” (1927). Algunes de les pel·lícules que s'hi mostren, com per exemple “Nice People” amb Bebe Daniels, “Burning Sands” amb Wanda Hawley o “Her Gilded Cage” amb Gloria Swanson es consideren actualment perdudes.

## Argument

La pel·lícula consisteix en una sèrie de seqüències de les diferents unitats de producció en el moment en què s'estan rodant les pel·lícules que s'havien d’estrenar durant la temporada 1922-23 així com filmacions de moltes de les estrelles i membres de l'equip tècnic en moments fora del rodatge als estudis. La pel·lícula inclou diferents efectes especials, com per exemple Dorothy Dalton interpretant quatre personatges a la vegada, Wallace Reid reduït dins d’un cotxe de joguina o Bebe Daniels miniaturitzada com una nina ballarina. Entre les produccions que s'hi mostren hi ha “Manslaughter”, “Nice People”, “Her Gilded Cage”, “Blood and Sand”, “To Have and To Hold” i “Burning Sands”.

## Fitxa tècnica

* Direcció: Jerome Beatty
* Fotografia: Karl Brown
* Efectes especials: Karl Brown
* Ajudant de direcció: Walter Reed/Vernon Keyas
* Directors tècnics: Jack Cunningham (continuïtat) i Rob Wagner (intertítols)
* Rodada als estudis Lasky de Hollywood

## Cameos

* Sylvia Ashton
* T. Roy Barnes
* William Boyd
* Alice Brady
* Betty Compson
* Dorothy Dalton
* Bebe Daniels
* Marion Davies
* William C. deMille
* Cecil B. DeMille
* George Fawcett
* Julia Faye
* Elsie Ferguson
* George Fitzmaurice
* Wanda Hawley
* Jack Holt
* Leatrice Joy
* Theodore Kosloff
* Lila Lee
* Mitchel Lewis
* Lucien Littlefield
* Walter Long
* Bert Lytell
* May McAvoy
* Thomas Meighan
* George Melford
* Mary Miles Minter
* Tom Moore
* Conrad Nagel
* Nita Naldi
* Fred Niblo
* Anna Q. Nilsson
* Wallace Reid
* Theodore Roberts
* John S. Robertson
* Milton Sills
* Penrhyn Stanlaws
* Gloria Swanson
* Rudolph Valentino
* Lois Wilson
* Sam Wood

## Referències

* 1 2 3 4 «"A Trip to Paramountown” a super-special free to exhibidors». Moving Picture World, 20-05-1922, pàg. 271.
* ↑ «“A Trip to Paramountown”». Variety, 09-07-1922, pàg. 3.
* 1 2 «A super-special free to exhibidors». Motion Picture News, 20-05-1922, pàg. 2870.

## Enllaços externs

* A Trip to Paramountown (no completa) a YouTube amb subtítols en castellà
# Lillian Gish in a Liberty Loan Appeal

Lillian Gish in a Liberty Loan Appeal és una pel·lícula muda de propaganda dirigida per D. W. Griffith i protagonitzada per Lillian Gish. Es va filmar durant l'estiu del 1918 com a promoció dels bons de guerra de l'exercit nord-americà apareguts l'any 1918 (Liberty bond). Estrenada a principis de tardor de 1918,(REF1) es considera una pel·lícula perduda.

## Argument

Lillian vol anar a comprar roba però la seva mare pensa que fora millor i més patriòtic fer servir aquests diners per a comprar bons de guerra per finançar l'exercit nord-americà durant la Primera Guerra Mundial (Liberty bonds). Durant la nit Lillian somia que els alemanys assalten casa seva assassinant el seu germà i enduent-se la seva mare i la seva germana. Dos oficials entren a la seva habitació i ella es defensa desesperadament, moment en què es desperta i s'aixeca disposada a anar a comprar els bons.

## Repartiment

* Lillian Gish (Lillian)
* Kate Bruce (mare)
* Carol Dempster (germana)
* George Fawcett (pare)

## Referències

* ↑ Emerson, Karen Latham. The Griffith Project, Volume 9 (en anglès), p. 569.
* ↑ «Liberty Bond» (en anglès). Silent Era : Progressive Silent Film List. [Consulta: 17 desembre 2021].
* ↑ «Synopses of Liberty Loan specials». The Moving Picture World, 5 d’octubre 1918, pàg. 123.
# Marquette

«Marquette» té aquests significats:
* Toponímia:
** Marquette-en-Ostrevant, municipi francès al departament Nord, França
** Marquette-lez-Lille, municipi francès al departament Nord, França
** Marquette (Iowa), població dels Estats Units
** Marquette (Kansas), població dels Estats Units
** Marquette (Nebraska), població dels Estats Units
** Marquette (Wisconsin), població dels Estats Units
* Biografies: Jacques Marquette, explorador francès
# Josep González i Rovira

Josep González i Rovira (la Torrassa, l'Hospitalet de Llobregat, 26 de març de 1950) és un polític català. Llicenciat en matemàtiques, el 1975 fou catedràtic de matemàtiques a l'Institut de Batxillerat Manuel de Cabanyes de Vilanova i la Geltrú, del qual en fou director de 1977 a 1979, i actualment és professor titular de matemàtica aplicada de la Universitat Politècnica de Catalunya, a l'Escola Politècnica Superior d'Enginyeria de Vilanova i la Geltrú.
Alhora, fou militant del PSUC des de 1974, motiu pel qual fou detingut diverses vegades i jutjat pel Tribunal d'Ordre Públic (TOP). A les primeres eleccions municipals democràtiques de 1979 fou escollit regidor de l'ajuntament de Vilanova i la Geltrú pel PSUC, i es mantingué com a membre del consistori amb Iniciativa per Catalunya fins a 1997. Fou primer tinent d'alcalde el 1992 i el 1994, i alcalde de 1991 a 1993. També ha estat membre del Consell Comarcal del Garraf el 1988-1991 i 1995-1997.

## Referències

* ↑ Puig Rovira, Francesc X. Diccionari biogràfic de Vilanova i la Geltrú : dones i homes que han fet història. Vilanova i la Geltrú: Ajuntament de Vilanova i la Geltrú, 2003, p. 155. ISBN 84-85960-83-1.
* ↑ Ràfols, Josep Maria. Sis alcaldes de Vilanova i la Geltrú : la casa de la Vila de 1946-1997. Vilanova i la Geltrú: El Cep i la Nansa, 1997, p. 226-276. ISBN 8485960149.

## Enllaços externs

* Biografia al web de l'ajuntament de Vilanova.