OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Juan Gómez González

Juan Gómez González més conegut com a Juanito (Fuengirola, Màlaga, 10 de novembre del 1954 - Mèrida, 2 d'abril del 1992) va ser un futbolista professional andalús. Després de passar pel Fuengirola CF i l'Atlètic de Madrid va ser venut al Burgos CF, amb el qual va pujar a Primera Divisió i essent escollit el millor jugador espanyol per la revista Don Balón. El 1977 va fitxar pel Reial Madrid per 27 milions de pessetes, jugant-hi 10 anys i convertint-se en un ídol per a l'afició.
Juanito jugava com a davanter i va ser considerat un dels millors jugadors del país. Va ser internacional amb la selecció espanyola. Als últims anys va entrenar al CP Mérida.

## Palmarès

| Títol | Equip | País | Any |
| Segona Divisió | Burgos CF | Espanya | 1976 |
| Lliga espanyola | Real Madrid | Espanya | 1978 |
| Lliga espanyola | Real Madrid | Espanya | 1979 |
| Lliga espanyola | Real Madrid | Espanya | 1980 |
| Copa del Rei | Real Madrid | Espanya | 1980 |
| Copa del Rei | Real Madrid | Espanya | 1982 |
| Trofeu Pitxitxi | Real Madrid | Espanya | 1984 |
| Copa de la UEFA | Real Madrid | Espanya | 1985 |
| Copa de la Lliga | Real Madrid | Espanya | 1985 |
| Lliga espanyola | Real Madrid | Espanya | 1986 |
| Copa de la UEFA | Real Madrid | Espanya | 1986 |
| Lliga espanyola | Real Madrid | Espanya | 1987 |

## Notes

* ↑ Jugador espanyol de l'any.

## Enllaços externs

* sportec.es Arxivat 2010-10-07 a Wayback Machine. - Fitxa del jugador amb la selecció.
* www.rsssf.com - Estadístiques amb la selecció.
* www.rsssf.com - Estadístiques al Reial Madrid.
* Plana Oficial del Real Madrid - Biografia, palmarès i estadístiques.
Juan Gómez González amb la selecció espanyola - Caixes de navegació :
Selecció de futbol d'Espanya – Jocs Olímpics d'estiu 1976
1 Arconada •
2 San José •
3 Camus •
4 Sanjosé •
5 Pulido •
6 Sánchez •
7 Juanito •
8 Saura •
9 Idígoras •
10 Vitoria •
11 Esteban •
12 Cundi •
13 Manzanedo •
14 Olmo •
15 Bermejo •
16 Mir •
17 Juani •
Entrenador: Kubala
Selecció de futbol d'Espanya – Copa del Món de futbol 1978
1 Arconada •
2 De la Cruz •
3 Uría •
4 Asensi •
5 Migueli •
6 Biosca •
7 Dani •
8 Juanito •
9 Quini •
10 Santillana •
11 Cardeñosa •
12 Guzmán •
13 Miguel Ángel •
14 Leal •
15 Marañón •
16 Olmo •
17 Marcelino •
18 Pirri •
19 Rexach •
20 Cano •
21 San José •
22 Urruti •
Seleccionador: Kubala
Selecció de futbol d'Espanya – Copa del Món de futbol 1982
1 Arconada (c) •
2 Camacho •
3 Gordillo •
4 Alonso •
5 Tendillo •
6 Alexanko •
7 Juanito •
8 Joaquín •
9 Satrústegui •
10 Zamora •
11 López Ufarte •
12 Urquiaga •
13 Jiménez •
14 Maceda •
15 Saura •
16 Sànchez •
17 Gallego •
18 Uralde •
19 Santillana •
20 Quini •
21 Urruti •
22 Miguel Ángel •
Entrenador: Santamaría :
# Esteban Vigo Benítez

Esteban Vigo Benítez (Vélez-Málaga, 17 de gener 1955), conegut com a Esteban, és un exfutbolista espanyol, i actual entrenador de futbol.
Com a futbolista destacà al FC Barcelona on romangué durant deu temporades, guanyant amb el club la lliga de l'any 1985, la Recopa d'Europa de l'any 1982 i tres Copes del Rei. Amb la selecció espanyola disputà els Jocs Olímpics d'Estiu de 1976 a més de tres partits absoluts l'any 1981. Com a entrenador dirigí la UE Lleida, a més de clubs com el Dinamo Bucureşti o el Xerez CD.

## Palmarès

FC Barcelona
* Lliga espanyola de futbol masculina: 1
** 1985
* Copa espanyola de futbol masculina: 3
** 1978, 1981, 1983
* Recopa d'Europa de futbol: 1
** 1982
* Supercopa espanyola de futbol: 1
** 1983
* Copa de la Lliga espanyola de futbol: 2
** 1982, 1986
CD Málaga
* Segona Divisió espanyola: 1
** 1987-88

## Enllaços externs

* Esteban Vigo a Sportec Arxivat 2007-03-07 a Wayback Machine.
# Guillermo del Riego Gordón

Guillermo del Riego Gordón (Benavides, Castella i Lleó, 11 de setembre de 1958) és un piragüista espanyol, ja retirat, guanyador d'una medalla olímpica.
Va participar, als 17 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1976 realitzats a Mont-real (Canadà), on finalitzà quart en la prova masculina de K-2 500 metres i cinquè en la prova K-2 1000 metres al costat de José Seguín, aconseguint dos diplomes olímpics. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1980 realitzats a Moscou (Unió Soviètica) aconseguí guanyar la medalla de plata en la prova de K-2 500 metres al costat de l'asturià Herminio Menéndez, i finalitzà així mateix quart en la semifinal del K-1 1000 metres. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1984 realitzats a Los Angeles (Estats Units) finalitzà setè en la prova de K-1 500 metres i K-2 1000 metres, aconseguint dos nous diplomes olímpics, i quart en la semifinal del K-2 500 metres.
# Manuel Jorge Domínguez Díaz

Manuel Jorge Domínguez Díaz (Barredos, Llaviana, 8 de desembre de 1962) va ser un ciclista espanyol, que fou professional entre 1985 i 1992. Destacat esprintador, el 1984, com a amateur, va prendre part en la prova en ruta dels Jocs Olímpics de Los Angeles. Com a professional els principals èxits foren una victòria d'etapa a la Volta a Espanya de 1986 i una altra al Tour de França de 1987.

## Palmarès

* 1984
** 1r al Gran Premi della Liberazione
* 1986
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Espanya
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Múrcia
** Vencedor d'una etapa de la Volta a La Rioja
* 1987
** Vencedor d'una etapa del Tour de França
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Euskadi
* 1988
** Vencedor de 2 etapes de la Volta a Galícia
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Euskadi
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Astúries
* 1989
** 1r al Gran Premi de Llodio
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Astúries
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Catalunya
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Castella i Lleó
** Vencedor d'una etapa de la Midi Libre

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1986: 75è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1987: 62è de la classificació general
* 1988: 56è de la classificació general
* 1989: 62è de la classificació general
* 1990: 105è de la classificació general
* 1991: 80è de la classificació general
* 1992: 58è de la classificació general

### Resultats al Tour de França

* 1987. 118è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 1988. 128è de la classificació general
* 1991. Abandona (19a etapa)

## Referències

* ↑ «DOMÍNGUEZ DÍAZ Manuel Jorge». [Consulta: 26 desembre 2022].
* 1 2 Varona, Alfredo. «"Induráin me decía que se conformaba con comprarle un tractor a sus padres"» (en castellà), 07-10-2022. [Consulta: 26 desembre 2022].
* ↑ «Olympedia – Manuel Domínguez». [Consulta: 26 desembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Manuel Jorge DOMINGUEZ DIAZ» (en italià). [Consulta: 26 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa de Manuel Jorge Domínguez a sitiodeciclismo.net
# Roca d'en Punsola

La Roca d'en Punsola es troba a Cabrera de Mar (el Maresme), la qual rep el seu nom del poeta mataroní Josep Punsola i Vallespí.
És una roca envoltada de pins amb copa ampla i aplanada, i a on cada any, fins al 1999, se celebrava un campament que homenatjava el poeta. Aquesta roca, on el poeta s'havia assegut molts cops, conté alguns del seus poemes reproduïts en lloses de marbre. Diuen que sovint venia a seure en aquest grup de roques i que molts dels seus versos estan inspirats en aquest paratge. El turó que hi ha uns metres més amunt ha rebut també el seu nom.
Hi ha diversos grups de roques, no excessivament grans, i cal enfilar-se a les més altes per gaudir de les vistes sobre el Mataró natal d'en Punsola i un bon tram de costa. En una de les roques trobarem una placa amb aquesta quarteta del poeta:
| « | Avui queia la boirada mentre jo feia camí. On sou pins de la collada? On la vall que jo vegí? | » |
És ubicada a Cabrera de Mar: cal pujar pel carrer de Camí d'Agell fins al cementiri. Prenem un curt trencall asfaltat que hi passa per darrere, s'acaba i continua en camí. Al cap de 190 m de pujada suau, el camí s'aplana i comença a davallar. En aquest punt, surt un corriol a l'esquerra que s'enfila cap al turó. Una estaca indica cap al Castell de Burriac. El prenem i pugem guaitant cap a la dreta fins a veure les roques al cap d'uns 180 metres del trencall. Coordenades: x=449810 y=4598204 z=205.

## Referències

* 1 2 3 4 Triquell i Salomé, Adrià, 2012. Parc de la Serralada Litoral (Història i Itineraris). Editorial Piolet, Barcelona. ISBN 9788415075615. Pàgs. 150-151.
* ↑ Endrets. Geografia Literària dels Països Catalans (català)
* ↑ El Punt Avui (català)
# 1689
## Esdeveniments
### Països Catalans

* Finalitza la construcció de l'església de Santa Caterina a Xarafull (País Valencià).

### Resta del món

* 27 d'agost: Tractat de Nértxinsk entre Xina i l'Imperi Rus.1
* Alexandre VII elegit papa
* Batalla de Dunkeld
* Tropes franceses entren a Girona

## Naixements

* 18 de gener, La Brèda, regne de França: Montesquieu, filòsof francès.
* 26 de maig, Thoresby, Nottingham: Mary Wortley Montagu, escriptora britànica.
* 14 de juliol, Gaillac, França: Antoine Gaubil, missioner jesuïta, matemàtic i astrònom.

## Necrològiques

* 16 d'abril, Londres, Anglaterra: Aphra Behn, dramaturga, escriptora, traductora (n. 1640).
* 19 d'abril, Roma: Cristina de Suècia, reina de Suècia i una de les dones més erudites i educades de la seva època (n. 1626).
* Alexander Coosemans, pintor barroc flamenc, especialitzat en natures mortes.
* Khushal Khan Khattak, poeta i dirigent paixtu.

## Referències

* ↑ «Mary Wortley Montagu | enciclopèdia.cat». [Consulta: 7 maig 2020].
* ↑ Vermander, Benoît, 1960- .... Les jésuites et la Chine : de Matteo Ricci à nos jours. Bruxelles: Lessius, impr. 2012. ISBN 978-2-87299-225-6.
* ↑ «Aphra Behn» (en anglès). Encyclopaedia Britannica. [Consulta: 8 febrer 2024].
* ↑ «Cristina regina di Svezia» (en italià). Treccani. [Consulta: abril 2020].
# Sharan Dhaliwal

Sharan Dhaliwal és una escriptora que va fundar, desenvolupar i ara dirigeix la revista sud-asiàtica del Regne Unit Burn Roti, que és una plataforma per joves creatius per exhibir el seu talent, trobar espais segurs i destigmatitzar temes al voltant de la sexualitat i la salut mental, entre d'altres. Ajudada pel crowdfunding, va publicar el seu primer número imprès l'abril del 2016 i publica des de llavors una versió en línia. Els seus interessos particulars s'enfoquen en discutir les representacions de la dona jove, la dona sud-asiàtica i la "queer".
És la directora de Middlesex Pride i creadora d'Oh Queer Cupid, un programa de cites ràpides queer.
És escriptora, amb articles a The Guardian, Broadly i i-D, on parla principalment d'identitat cultural i sexual.
El 2019, Nandi va ser inclosa entre les 100 dones de la BBC, una llista de 100 dones inspiradores i influents.

## Referències

* ↑ «Burnt Roti editor Sharan Dhaliwal talks coming out, stigma, fetishisation and more» (en anglès). qx Magazine. Dylan Jones, 11-01-2020. [Consulta: 8 desembre 2020].
* 1 2 3 «Bio» (en anglès). Sharan Dhaliwal. [Consulta: 8 desembre 2020].
* 1 2 «BBC 100 Women 2019: Who is on the list this year?» (en anglès). BBC News, 16-10-2019. [Consulta: 8 desembre 2020].
* ↑ «Sharan Dhaliwal» (en anglès). The Guardian. [Consulta: 8 desembre 2020].
* ↑ «An interview with Sharan Dhaliwal, our 2019 Creative Non-fiction Contest judge» (en anglès). PRISM international. [Consulta: 8 desembre 2020].
# Baixa Califòrnia Sud

La Baixa Califòrnia Sud (Baja California Sur, en castellà) és un dels 31 estats de la federació mexicana. Està localitzat a la meitat sud de la península de Baixa Califòrnia. Ja que és una regió amb poca població, va ser dels últims territoris que van integrar-se com a estat de la federació, el 1974. A l'estat pertanyen també nombroses illes del golf de Califòrnia.
Durant l'època colonial es va formar la colònia espanyola de "Califòrnia", com a part de l'administració de la Nova Espanya. El 1804 es va dividir en l'Alta Califòrnia (l'estat actual estatunidenc de Califòrnia) i la Baixa Califòrnia (que abastava tota la península); i així es separen les missions franciscanes al nord de les dominiques al sud. Amb la independència de Mèxic, aquestes dues colònies es van integrar a la federació com a "territoris". Després de la Guerra Estats Units-Mèxic, els Estats Units es van annexar l'Alta Califòrnia però no pas la península, ja que les forces mexicanes, encapçalades pel capità Manuel Pineda, van derrotar les forces nord-americanes prop del poble de Mulegé, el 2 d'octubre de 1847.
El 1850, la "Baixa Califòrnia" es va dividir en dos territoris mexicans: Baja California (Baixa Califòrnia) i Baja California Sur (Baixa Califòrnia Sud). Ambdós van rebre l'estatus d'«estat de la federació» el segle xx.
L'estat és conegut per les seves riqueses naturals i pel turisme. Al nord de l'estat es troba el desert "Viscaíno", i els llacs de San Ignacio i Ojo de Liebre, els quals són protegits pel govern federal com a àrees ecològiques. El turisme és una de les indústries més importants de l'estat, principalment a les platges de Los Cabos i Cabo San Lucas.

## Bandera

La bandera de Baixa Califòrnia Sud consisteix en un rectangle de mesures idèntiques de color blanc. Entre el medi del camp blanc, té l'escut estatal i al centre, amb un diàmetre de tres quartes parts de l'ample d'aquest camp.

## Divisió administrativa

L'estat es divideix en cinc municipis, que comprenen 2.743 poblacions:
* Comondú
* Mulegé
* La Paz
* Los Cabos
* Loreto
D'entre les ciutats més importants de l'estat en destaquen la capital, La Paz, Cabo San Lucas, San José del Cabo, Ciudad Constitución, Loreto i Santa Rosalía.

## Referències

* ↑ «Baixa Califòrnia Sud». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Stateflag of Baixa Califòrnia Sud (domestic use)
# Jacques Hanegraaf

Jacques Hanegraaf (Rijsbergen, 14 de desembre de 1960) és un ciclista neerlandès, ja retirat, que fou professional entre 1981 i 1994.
El 1980, com a ciclista amateur va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Moscou, on va disputar dues proves del programa de ciclisme. En ambdues, els 100 km contrarellotge per equips i la prova en ruta finalitzà en quinzena posició.
Durant la seva carrera professional aconseguí 34 victòries, entre les quals destaquen l'Amstel Gold Race de 1984, la París-Brussel·les de 1982 i dos campionats dels Països Baixos en ruta, el 1981 i 1985. El 1984 va liderar el Tour de França durant dues etapes, a més d'aconseguir la primera posició final de la classificació dels esprints intermedis.

## Palmarès

* 1980
** 1r a la Ronda van Midden-Nederland
* 1981
** Campió dels Països Baixos en ruta
* 1982
** 1r de la París-Brussel·les
** 1r al Gran Premi del cantó d'Argòvia
* 1983
** Vencedor de 2 etapes de l'Etoile de Bessèges
** Vencedor d'una etapa a la Setmana Catalana
* 1984
** 1r de l'Amstel Gold Race
** 1r de l'Acht van Chaam
** 1r de la Classificació dels esprints intermedis del Tour de França
** Vencedor d'una etapa de la Volta als Països Baixos
* 1985
** Campió dels Països Baixos en ruta
** 1r a Zuiderzee Derny Tour
** Vencedor d'una etapa de la Volta als Països Baixos
* 1988
** Vencedor d'una etapa del Kellogg's Tour of Britain
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Catalunya
* 1992
** 1r a la Veenendaal - Veenendaal

### Resultats al Tour de França

* 1984. 101è de la classificació general. 1r de la Classificació dels esprints intermedis. Porta el mallot groc durant 2 etapes
* 1988. 119è de la classificació general
* 1989. 129è de la classificació general

## Referències

* ↑ «HANEGRAAF Jacques (Jacobus Johannes Henricus)». [Consulta: 11 novembre 2022].
* ↑ «Olympedia – Jacques Hanegraaf». [Consulta: 11 novembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Jacques HANEGRAAF» (en italià). [Consulta: 11 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Palmarès de Jacques Hanegraaf a cyclebase.nl
* Fitxa de Jacques Hanegraaf a sitiodeciclismo.net
* Jacques Hanegraaf a ProCyclingStats
# Mesquita del Profeta

La mesquita del Profeta (àrab: المسجد النبوي, al-Masjid an-Nabawī) és una mesquita a Medina (Aràbia Saudita) on hi reposen les despulles del profeta Muhàmmad, d'Abu-Bakr as-Siddiq i d'Úmar ibn al-Khattab. Va ser la segona mesquita de la història i actualment és una de les més grosses del món. És el segon lloc més sagrat de l'islam, després de la Gran mesquita de la Meca, que conté la Kaba. Situada a l'antic centre de Medina, envoltada d'hotels i vells mercats, la mesquita del Profeta constitueix una important destinació de peregrinació, i està oberta les vint-i-quatre hores del dia durant tot l'any.
Segons la tradició, l'indret on s'erigeix era adjacent a la casa en la qual Muhàmmad es va establir quan va arribar a Medina després de l'hègira, l'any 622. La mesquita original era un edifici a l'aire lliure que també va servir com a centre comunitari i escola religiosa, i Muhàmmad en persona va participar en la construcció. El pla bàsic de l'edifici es va adoptar després per crear altres mesquites arreu del món. Amb el pas dels anys, els governants islàmics posteriors la van ampliar i decorar, i el 1909 va ser el primer indret de la península Aràbiga que va disposar de llum elèctrica.
Una de les característiques més notables de l'edifici és la cúpula verda, situada a la cantonada sud-est i on hi ha la tomba del profeta. L'any 1279, hom va construir una cúpula de fusta sobre la tomba que va ser reconstruïda i renovada diverses vegades. La cúpula va ser pintada de verd per primer cop l'any 1837, fins a arribar a ser coneguda com la cúpula Verda.

## Referències

* 1 2 Ariffin, Syed Ahmad Iskandar Syed. Architectural Conservation in Islam : Case Study of the Prophet's Mosque. Penerbit UTM, 2005, p. 88–89,109. ISBN 9789835203732.
* ↑ «The History of Electrical lights in the Arabian Peninsula». Arxivat de l'original el 2015-10-01. [Consulta: 11 octubre 2013].
* ↑ Petersen, Andrew. Dictionary of Islamic Architecture. Routledge, 2002-03-11, p. 183. ISBN 9780203203873.
# Servais Knaven

Servais Knaven (Lobith, Gelderland, 6 de març de 1971) és un ciclista neerlandès, ja retirat, que fou professional entre el 1994 i el 2010.
En el seu palmarès destaca la victòria a la París-Roubaix de 2001, cursa que finalitzà en setze ocasions, el Campionat dels Països Baixos en ruta de 1995 i una victòria d'etapa al Tour de França de 2003. Va disputar els Jocs Olímpics d'Estiu de 1992 i 2004.
Una vegada retirat passà a exercir de director esportiu del Team Sky/Ineos Grenadiers (2011-2022) i des del 2023 és el director esportiu i tècnic de l'AG Insurance - Soudal Quick-Step.

## Palmarès

* 1988
** 1r als Tres dies d'Axel
* 1992
** 1r de l'Olympia's Tour
* 1993
** 1r de l'Olympia's Tour
** 1r al Teleflex Tour
* 1995
** Campió dels Països Baixos en ruta
* 1997
** 1r a la Volta a Dinamarca
** Vencedor d'una etapa de la Volta a Suècia
* 1998
** 1r a la Scheldeprijs
** 1r a la Dwars door Gendringen
** Vencedor d'una etapa de l'Étoile de Bessèges
* 1999
** 1r a la Delta Profronde
* 2000
** 1r als Dos dies dels Esperons d'or i vencedor d'una etapa
* 2001
** 1r a la París-Roubaix
** 1r a l'Acht van Chaam
* 2003
** 1r a l'Acht van Chaam
** Vencedor d'una etapa al Tour de França
** Vencedor d'una etapa al Tour de Qatar
* 2005
** Vencedor d'una etapa de la Tirrena-Adriàtica

### Resultats al Tour de França

* 1998. Abandona, junt amb tot l'equip TVM (19a etapa)
* 2000. 109è de la classificació general
* 2001. 90è de la classificació general
* 2002. 137è de la classificació general
* 2003. 123è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2004. 142è de la classificació general
* 2005. 149è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 1995. 103è de la classificació general
* 1998. Abandona
* 1999. 94è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2000. Abandona

## Referències

* ↑ Tim Maloney «Domo-nation». , 15-04-2001 [Consulta: 15 desembre 2012].
* ↑ James Huang «Pro bike: Servais Knaven's Milram Focus Mares Paris–Roubaix». Bike Radar. Future Publishing Limited, 15-04-2010 [Consulta: 15 desembre 2012].
* ↑ Gerald Churchill «Knavens wins stage 17 of Tour». Road Cycling. 2011 ROADCYCLING.COM, 27-07-2003 [Consulta: 15 desembre 2012]. Arxivat 19 de setembre 2015 a Wayback Machine.
* ↑ «Olympedia – Servais Knaven». [Consulta: 27 octubre 2023].
* ↑ «Servais Knaven confirmed as AG Insurance-Soudal-QuickStep sports manager». Future Publishing Ltd. [Consulta: 28 juliol 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa de Servais Knaven a sitiodeciclismo.net
* Web oficial (neerlandès)
# Mesquita Blava (Mazar-e Sarif)

La Mesquita Blava, també coneguda com el Santuari de Hazrat Alí, és una mesquita del centre de Mazar-e Xarif, a la província del nord de Balkh, a l'Afganistan.
Molts pelegrins hi celebren anualment el Nowruz (Any Nou persa). En la cerimònia anual de Jahenda Bala, s'hissa una bandera sagrada en honor a Alí ibn Abi-Tàlib. La gent toca la bandera per a tenir sort l'any nou.

## Història

El soldà de la dinastia seljúcida, Àhmad Sanjar, va construir el primer santuari conegut en aquest indret. Fou destruït o tapat sota un terraplé de terra durant la invasió de Genguis Kan al voltant del 1220. En el segle xv, el soldà timúrida Hussayn Bayqara va construir ací l'actual Mesquita Blava. És, amb molt, el monument més important de Mazar-e Xarif i es creu que el nom de la ciutat (Santuari Noble, Tomba d'Alí ibn Abi-Tàlib) s'origina en aquest santuari.
Un pla de la ubicació de la dècada dels 1910 revela que abans hi havia un recinte emmurallat més petit en la mesquita, que fou enderrocat per a crear terrenys de parc més tard, tot i que els portals d'aquest recinte encara romanen com a portes d'accés al santuari.
Al llarg dels anys, s'hi afegiren tombes de diferents dimensions per a dirigents polítics i religiosos afganesos, la qual cosa ha portat al desenvolupament de les actuals dimensions irregulars, amb la tomba amb cúpula quadrada de l'emir Dost Muhàmmad, Wazir Akbar Khan i una estructura semblant per a l'emir Xir Ali i la seua família.
Segons una llegenda autòctona, Alí fou soterrat en el lloc del santuari. Segons els informes, Alí fou portat ací en un camell blanc per a salvar les seues restes de la profanació dels seus enemics. La majoria de musulmans, però, consideren que Alí està soterrat a la Mesquita de l'Imam Alí, de Najaf, a l'Iraq. La persona enterrada en aquest santuari podria ser anterior a l'islam. Identificar el santuari amb Alí probablement es feu per a garantir-ne la protecció. Una altra llegenda local afirma que tota la mesquita fou enterrada una vegada per a protegir-la dels exèrcits mongols, tot i que no s'han trobat pas proves que recolzen aquesta idea.

## Galeria

* Musulmans resant en el Ramadà del 2012
* Entrada a un dels edificis
* Vista de la mesquita des de lluny, 2011
* Detall dels mosaics en columnes i paret
* Cúpula de la mesquita
* Interior de la cúpula
* Torre del Rellotge d'estil persa

## Referències

* ↑ «Janda Bala, flag raising, marked in Balkh» (en anglés). www.pajhwok.com. Arxivat de l'original el 28 de març de 2020. [Consulta: 12 novembre 2020].
* ↑ «Thousands celebrate Nowruz in Mazar-i-Sharif» (en anglés). UNAMA, 22-03-2010. [Consulta: 12 novembre 2020].
* 1 2 «Mazar-e Sharif, Afghanistan» (en anglés). ArchNet. [Consulta: 12 novembre 2020].
* ↑ Glassé, Cyril. The new encyclopedia of Islam (en anglés). Rowman & Littlefield, 2008. ISBN 978-0-74-256296-7.