OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ramon Guardiola i Rovira

Ramon Guardiola i Rovira (Figueres, 1920 - 1991) fou un polític, mestre i advocat català, alcalde de Figueres entre 1960 i 1973.

## Biografia

Nasqué el 1920. Després de la Guerra Civil Espanyola, exercí de secretari provincial d'Educació Popular, diferents càrrecs del Sindicat Vertical i de delegat local figuerenc del Frente de Juventudes, entre d'altres. També fou vicepresident de la Diputació Provincial de Girona.
Entre el 17 d'octubre de 1960 i el 22 de setembre de 1973, en plena dictadura franquista, exercí d'alcalde de Figueres. Destacà per traslladar el barri de la comunitat gitana del Garrigal a l'actual ubicació al barri de Sant Joan, a la carretera de Llers, i per promoure la construcció del Teatre-Museu Dalí. També fou secretari de l'Institut d'Estudis Empordanesos i president del Patronat de Portlligat.
Guardiola publicà, el 1984, Dalí y su museo: la obra que no quiso Bellas Artes, i el 1990, Dalí de primera mà, a més de diversos articles als Annals de l'Institut d'Estudis Empordanesos i a la Revista de Girona (revista que també dirigí) publicats entre la dècada del 1950 i 1980. També col·laborà al periòdic Los Sitios.

## Reconeixements

El 12 de desembre del 2002 l'ajuntament de Figueres acordà atorgar-li la Fulla de Figuera de Plata de la ciutat. El febrer de 2007 la ciutat de Figueres inaugurà una plaça amb el seu nom.

## Referències

* ↑ «Toma posesión el nuevo alcalde» (en castellà). La Vanguardia, 20-10-1960, p. 38 [Consulta: 22 juny 2012].
* ↑ Bernils 1975
* ↑ «El museo Dalí lleva recaudados ciento treinta millones» (en castellà). ABC, 30-09-1983, p. 42 [Consulta: 22 juny 2012].
* 1 2 «Títols honorífics». Ajuntament de Figueres.
* ↑ ««Dalí ha sido el gran salvador de Port Lligat»» (en castellà). ABC, 30-07-1984, p. 23 [Consulta: 22 juny 2012].
* ↑ «Ramon Guardiola Rovira» (en anglès). WordCat. [Consulta: 21 juny 2012].
* ↑ Nova plaça en memòria de Ramon Guardiola a Diari de Girona, 31-1-2007

## Bibliografia

* Bernils, Josep Maria. Figueres, cien años de ciudad. Figueres: Institut d'Estudis Empordanesos, 1975. ISBN 84-600-6701-7.
| Precedit per: Joan Junyer de Bodalles | Alcalde de Figueres 1960 - 1973 | Succeït per: Pere Giró Brugués |
# Gran Premi de Bèlgica del 1961

Resultats del Gran Premi de Bèlgica de Fórmula 1 disputat la temporada 1961 al circuit de Spa Francorchamps el 18 de juny del 1961.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 4 | Phil Hill | Ferrari | 30 | 2h 03' 03. 8 | 1 | 9 |
| 2 | 2 | Wolfgang von Trips | Ferrari | 30 | + 0.7 s | 2 | 6 |
| 3 | 6 | Richie Ginther | Ferrari | 30 | + 19.5 s | 5 | 4 |
| 4 | 8 | Olivier Gendebien | Ferrari | 30 | + 45.6 s | 3 | 3 |
| 5 | 24 | John Surtees | Cooper - Climax | 30 | + 1' 26.8 min. | 4 | 2 |
| 6 | 20 | Dan Gurney | Porsche | 30 | + 1' 31.0 min. | 10 | 1 |
| 7 | 18 | Jo Bonnier | Porsche | 30 | + 2' 47.1 min. | 9 | |
| 8 | 14 | Stirling Moss | Lotus - Climax | 30 | + 3' 55.6 min. | 8 | |
| 9 | 40 | Jackie Lewis | Cooper - Climax | 29 | + 1 Volta | 13 | |
| 10 | 44 | Masten Gregory | Cooper - Climax | 29 | + 1 Volta | 12 | |
| 11 | 22 | Carel Godin de Beaufort | Porsche | 28 | + 2 Voltes | 14 | |
| 12 | 34 | Jim Clark | Lotus - Climax | 24 | + 6 Voltes | 16 | |
| 13 | 38 | Tony Brooks | BRM - Climax | 24 | + 6 Voltes | 7 | |
| Ret | 36 | Graham Hill | BRM - Climax | 24 | Encesa | 6 | |
| Ret | 26 | Maurice Trintignant | Cooper - Maserati | 23 | Caixa canvi | 20 | |
| Ret | 46 | Lorenzo Bandini | Cooper - Maserati | 20 | Pressió rodes | 17 | |
| Ret | 28 | Jack Brabham | Cooper - Climax | 12 | Motor | 11 | |
| Ret | 30 | Bruce McLaren | Cooper - Climax | 9 | Encesa | 15 | |
| Ret | 32 | Innes Ireland | Lotus - Climax | 9 | Motor | 18 | |
| Ret | 12 | Lucien Bianchi | Lotus - Climax | 9 | Pèrdua d'oli | 23 | |
| Ret | 10 | Willy Mairesse | Lotus - Climax | 7 | Encesa | 19 | |
| NVS | 42 | Tony Marsh | Lotus - Climax | | No va sortir | | |
| NVS | 48 | Wolfgang Seidel | Lotus - Climax | | No va sortir | | |
| NVS | 50 | Ian Burgess | Lotus - Climax | | No va sortir | | |
| NVS | 16 | Cliff Allison | Lotus - Climax | | Averia a les pràctiques | | |

## Altres

* Pole: Phil Hill 3' 59. 3
* Volta ràpida: Richie Ginther 3' 59. 8 (a la volta 20)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-12-22. [Consulta: 9 juny 2010].
# Timurtash

«Timurtash» té aquests significats:
* Timurtaix Coban (?-1328), príncep cobànida, segon fill de l'amir Coban
* Timurtaix, emir ortúkida de Mardin i regent d'Alep, fill d'Ilghazi I
* Timurtaix (beglerbeg), beglerbeg d'Anatòlia sota Bayazid I
* Timurtaix o Damurdash, governador mameluc d'Alep 1390-vers 1421
* Timurtaix, amir governador timúrida de Tirmidh
# Eva Alcón Soler

Eva Alcón Soler (Castelló de la Plana, 1963) és una filòloga valenciana, catedràtica de filologia anglesa a la Universitat Jaume I (UJI) de Castelló i rectora d'aquesta des de juny de 2018.A més, és presidenta de la Xarxa Vives d'Universitats i de la CRUE (Conferència de Rectors de les Universitats Espanyoles).

## Biografia

Doctorada en Filologia Anglesa per la Universitat de València, Eva Alcón és catedràtica de l'UJI des de 1993 i directora del grup d'investigació "Applied Linguistics to English Language Teaching". Abans però fou professora agregada de batxillerat (1988) i professora numerària d'escoles de mestratge industrial (1989). Les seues principals àrees d'investigació se centren en l'adquisició de la llengua anglesa com a segona/tercera llengua, publicant nombrosos artícles d'investigació i capítols de llibres al voltant d'aquests temes en l'àmbit internacional i nacional. Ha estat professora visitant a les universitats de Cambridge, Liverpool, Londres, Trinity College (Dublin), Califòrnia (Los Angeles) i Macquaire (Austràlia).
A l'UJI fou vicedegana de Filologia Anglesa (1999-2001), vicerectora d'ordenació acadèmica i estudiants (2001-2006) i vicerectora de cooperació internacional (2006-2010).
El 2015, el candidat del Partit Socialista del País Valencià (PSPV-PSOE) a la presidència de la Generalitat Valenciana Ximo Puig la fitxà com a número dos per la circumscripció de Castelló encapçalada pel mateix Puig. Fou triada per tant diputada a les Corts Valencianes a les eleccions de maig d'aquell any. En abril de 2017 presenta la renúncia per a dedicar-se a la universitat.
En 2018 fou triada rectora de la Universitat Jaume I amb una participació rècord, convertint-se en la primera dona en ocupar aquest càrrec en la història d'aquesta universitat.

## Obres

* Bases Lingüístiques i Metodològiques per a l'ensenyament de la Llengua Anglesa (2002)
* Learning how to Request in an Instructed Language Learning Context (Peter Lang, 2008)
* Intercultural Language Use and Language Learning, Teaching and Testing (Multilingual Matters 2008)
* Intercultural Language Use and Language Learning (Springer, 2007)
* Investigating Pragmatics in Foreing language Learning, Teaching and Testing (Multilingual Matters 2008)

## Referències

* ↑ «Eva Alcón toma posesión como rectora de la UJI». Levante, 13-06-2018. [Consulta: 15 novembre 2018].
* ↑ admin. «Presidència». [Consulta: 5 juliol 2022].
* ↑ «La rectora Eva Alcón, nueva presidenta de Crue Universidades Españolas – CRUE» (en espanyol europeu). [Consulta: 6 juny 2023].
* ↑ «Puig ficha para la lista socialista a Eva Alcón, exvicerrectora de la Jaume I» (en espanyol). El País, 17-03-2015. [Consulta: 23 juny 2015].
* ↑ «Fitxa de diputada». Corts Valencianes. Arxivat de l'original el 24 de juny 2015. [Consulta: 23 juny 2015].
* ↑ «La diputada socialista en las Corts Eva Alcón renuncia a su acta para dedicarse a la investigación en la universidad» (en espanyol). Europa Press, 05-04-2017. [Consulta: 15 novembre 2018].
* ↑ «Eva Alcón es elegida la primera rectora de la UJI con una participación récord» (en espanyol). El Mundo, 17-05-2018. [Consulta: 15 novembre 2018].
# Rangpur (Ahom)

Rangpur fou una de les capitals del regne dels ahoms (Ahom, modern Assam), establerta per Swargadeo Rudra Singha el 1707 substituint a Garhgaon, no gaire lluny. Forma part actualment de la ciutat de Sibsagar; conserva alguns monuments de l'època ahom: el Kareng Ghar, Talatal Ghar, el Rang Ghar, el palau de Jai Sagar (construït per Raja Rudra Singh vers 1698 al llac artificial de Jaisagar), entre d'altres. Les ruïnes es troben a tocar de la ciutat de Sisabgar i al districte de Sisabgar
Rangpur fou la capital en el període més gloriós del regne. Per dues vegades la ciutat fou ocupada pels rebels moamàries, la primera uns mesos el 1769 i 1770, quan el rei Swargadeo Lakshmi Singha fou fet presoner; la segona vegada fou el 1788 i la van conservar fins al 1792 quan Thomas Welsh, enviat per la Companyia Britànica de les Índies Orientals, els va foragitar, però ja des de 1874 el raja Gaurinath residia a Jorhat en favor de la qual va perdre finalment l'estatus de capital.

## Nota

* ↑ Gogoi 1968, p. 508

## Referències

Hunter, Sir William Wilson. The Imperial Gazetteer of India (en anglès). Londres: Trübner & co., 1885.
# Yes, we fuck!

Yes, we fuck! (en català, Sí, follem!) és una pel·lícula documental espanyola dirigida per Antonio Centeno i Raúl de la Morena en 2015. El títol parodia el famós eslògan de la campanya presidencial de Barack Obama de 2008, yes, we can.

## Argument

El documental explora la sexualitat de les persones amb diversitat funcional. A través de sis històries es tracten diferents temàtiques que inclouen la vivència de la pròpia sexualitat, la vida en parella, la prostitució o l'assistència sexual entre d'altres.
L'ús d'imatges sexuals explícites pretén trencar amb la visió hegemònica que manté a les persones dependents en un estat d'infantilització permanent, mostrant així que no només posseeixen cossos desitjants i poden ser cossos desitjables, sinó que aquests cossos poden crear nous imaginaris polítics que redefineixin des del concepte de masculinitat fins al de democràcia.

## Premis i festivals

| Any | Lloc | País | Categoria | Resultat |
| 2015 | Barcelona Creative Commons Film Festival | Espanya | - | Inclosa |
| 2015 | Festival de Cinema Independent de Barcelona - l'Alternativa | Espanya | - | Inclosa |
| 2015 | Pornfilmfestival Berlin | Alemanya | Millor documental | Guanyadora |
| 2015 | FlixxFest International Film Festival | Estats Units | Millor documental LGBT | Guanyadora |
| 2016 | Mostra la Ploma | Espanya | - | Inclosa |
| 2016 | Festival Zinegoak | Espanya | - | Inclosa |
| 2016 | Fish and Chips Film Festival | Itàlia | Millor documental | Guanyadora |
| 2016 | BFI Flare: London LGBTQ+ Film Festival | Regne Unit | - | Inclosa |
| 2016 | La Fête du Eslip - Festival des Sexualities | Suïssa | - | Inclosa |
| 2016 | Festival PopPorn | Brasil | - | Inclosa |

## Referències

* ↑ ‘Yes, we fuck!’: la revolución de los cuerpos disidentes
* ↑ ‘Yes, we fuck': el documental sobre sexo entre personas con diversidad funcional
* ↑ «'Yes we fuck', documental sobre 6 historias que cuentan su sexualidad».
* ↑ Libertad, igualdad y sexualidad
* ↑ Yes, we fuck
* ↑ La diversidad funcional como oportunidad para las nuevas masculinidades
* ↑ Estreno en Barcelona de Yes We Fuck
* ↑ Yes, We Fuck! (Raúl de la Morena, Antonio Centeno) » L'Alternativa Paralelas
* ↑ «Alternative Sexfilme: Berliner Pornfilmfestival feiert Jubiläum». Arxivat de l'original el 2016-03-31. [Consulta: 13 agost 2018].
* ↑ «2015 FlixxFest Winners». Arxivat de l'original el 2020-02-24. [Consulta: 13 agost 2018].
* ↑ Yes We Fuck, il sesso per i disabili vince il primo Fish and Chips Film Festival
* ↑ BFI Flare: London LGBT Film Festival 30th anniversary programme announced
* ↑ Directores españoles seleccionados para el London LGBT Film Festival
* ↑ YES WE FUCK
* ↑ «Festival PopPorn vem aí com filmes eróticos, debates e workshops de tantra, bondage e selfie porn». Arxivat de l'original el 2018-08-10. [Consulta: 13 agost 2018].

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial.
* Documental complet en Vimeo.
# Gran Premi de Bèlgica del 1980

Resultats del Gran Premi de Bèlgica de Fórmula 1 disputat la temporada 1980 al circuit de Zolder el 4 de maig del 1980.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps / Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 25 | Didier Pironi | Ligier - Ford | 72 | 1h 38' 47 .4 | 2 | 9 |
| 2 | 27 | Alan Jones | Williams - Ford | 72 | + 47.37 s | 1 | 6 |
| 3 | 28 | Carlos Reutemann | Williams - Ford | 72 | + 1' 24.12 min. | 4 | 4 |
| 4 | 16 | René Arnoux | Renault | 71 | + 1 Volta | 6 | 3 |
| 5 | 3 | Jean Pierre Jarier | Tyrrell - Ford | 71 | + 1 Volta | 9 | 2 |
| 6 | 2 | Gilles Villeneuve | Ferrari | 71 | + 1 Volta | 12 | 1 |
| 7 | 21 | Keke Rosberg | Fittipaldi - Ford | 71 | + 1 Volta | 21 | |
| 8 | 1 | Jody Scheckter | Ferrari | 70 | + 2 Voltes | 14 | |
| 9 | 4 | Derek Daly | Tyrrell - Ford | 70 | + 2 Voltes | 11 | |
| 10 | 12 | Elio de Angelis | Lotus - Ford | 69 | Virolla | 8 | |
| 11 | 26 | Jacques Laffite | Ligier - Ford | 68 | + 4 Voltes | 3 | |
| 12 | 9 | Jan Lammers | ATS - Ford | 64 | Motor | 15 | |
| NC | 7 | John Watson | McLaren - Ford | 61 | No Classificat | 20 | |
| Ret | 29 | Riccardo Patrese | Arrows - Ford | 58 | Virolla | 16 | |
| Ret | 11 | Mario Andretti | Lotus - Ford | 41 | Caixa canvi | 17 | |
| Ret | 22 | Patrick Depailler | Alfa Romeo | 38 | Exhaust | 10 | |
| Ret | 5 | Nelson Piquet | Brabham - Ford | 32 | Virolla | 7 | |
| Ret | 8 | Alain Prost | McLaren - Ford | 29 | Transmissió | 19 | |
| Ret | 20 | Emerson Fittipaldi | Fittipaldi - Ford | 16 | Part elèctrica | 24 | |
| Ret | 14 | Tiff Needell | Ensign - Ford | 12 | Motor | 23 | |
| Ret | 23 | Bruno Giacomelli | Alfa Romeo | 11 | Suspensions | 18 | |
| Ret | 6 | Ricardo Zunino | Brabham - Ford | 5 | Caixa canvi | 22 | |
| Ret | 30 | Jochen Mass | Arrows - Ford | 1 | Virolla | 13 | |
| Ret | 15 | Jean Pierre Jabouille | Renault | 1 | Embragatge | 5 | |
| NVQ | 17 | Geoff Lees | Shadow - Ford | | | | |
| NVQ | 18 | Dave Kennedy | Shadow - Ford | | | | |
| NVQ | 31 | Eddie Cheever | Osella - Ford | | | | |

## Altres

* Pole: Alan Jones 1' 19. 12
* Volta ràpida: Jacques Laffite 1' 20. 88 (a la volta 57)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-02-18. [Consulta: 14 abril 2010].
# Parc Nacional Los Glaciares

El Parc Nacional Los Glaciares, de 445.900 ha, se situa al sud-oest de la Patagònia a l'Argentina, a la frontera xilena. Aquest parc engloba dos grans llacs d'origen glacial i alguns llacs més petits, així com algunes muntanyes mítiques, com són el Fitz Roy (o Chaltén), de 3.405 m, i el Cerro Torre, de 3.102 m. El 1981 va ser declarat per la UNESCO Patrimoni de la humanitat.

## El Parc

El nom del parc prové de les nombroses glaceres que desemboquen als llacs. Els més coneguts són: la glacera Perito Moreno, d'un incalculable valor escènic, i fàcilment accessible en vehicle des d'El Calafate; la glacera Upsala, la més llarga i vasta de totes (900 km²), la glacera Spegazzini, accessible únicament per via lacustre, i les glaceres Mayo, Onelli i Agassiz, que desemboquen totes al llac Argentino. L'altre gran llac, el Viedma, rep la glacera Viedma, que prové, com totes les altres grans glaceres, del camp de gel patagó sud, d'uns 10.000 km², i fan el més gran casquet glacial continental del globus.
El clima és del tipus oceànic fresc, els vents del Pacífic són freqüents. Aquest clima humit, nevós en altitud, explica el fet que les glaceres Perito Moreno i Spegazzini no estiguin, contràriament a la glacera Upsala, en retrocés, sinó en lleugera progressió, la famosa barrera de gel del Perito Moreno ho demostra d'una forma espectacular.
La flora del parc està dominada pels diferents estatges climàtics, les parts més baixes estan recobertes pel bosc patagó, principalment constituït per Nothofagus, un gènere de faigs, representats amb el lenga i el nyiré. Cal destacar també una espècie de cirerer salvatge, el Nothofagus dombeyi o coihue. Les zones més elevades, a partir de 1.100 m, estan cobertes per l'estepa d'altitud, o tundra, i deixen lloc als gels i la roca nua per damunt dels 1.500 m.
El huemul, cèrvid de l'Argentina, el guanaco, el gat salvatge, la guineu grisa i el puma són els més grans mamífers del parc. Els ocells com el còndor dels Andes, el nyandú de la Patagònia, l'ànec dels torrents i el cauquén hi són habituals.

## Imatges

* Glacera Onelli
* Vista del Cerro Torre (esq.) i del Fitz Roy
* Despreniment a la glacera Perito Moreno
* Indicador al Perito Moreno

## Referències

* ↑ Centre, UNESCO World Heritage. «Los Glaciares National Park» (en anglès). [Consulta: 4 març 2021].

## Enllaços externs

* Pàgina web del parc (castellà)
* Documentos de la declaración como Patrimonio de la Humanidad por la UNESCO (anglès)
# Associació Libanesa de Futbol

L'Associació Libanesa de Futbol, també coneguda per les sigles LFA (en anglès: Lebanese Football Association, en àrab: الاتحاد اللبناني لكرة القدم) és l'òrgan de govern del futbol al Líban. Va ser fundada l'any 1933 i està afiliada a la Federació Internacional de Futbol Associació (FIFA) i a la Confederació Asiàtica de Futbol (AFC) des de 1936 i 1964 respectivament.
El 1978, la LFA es va integrar a la Unió d'Associacions de Futbol Àrabs, l'òrgan de govern del futbol dels països que formen part de la Lliga Àrab.
El 2001, la LFA va ser una de les sis federacions fundadores de l'Associació de Futbol de l'Àsia Occidental (WAFF), una de les cinc zones geogràfiques en les quals està dividida l'AFC.
La LFA és la responsable d'organitzar el futbol de totes les categories, incloses les de futbol femení, futbol sala i les respectives seleccions nacionals.
El 1934, la LFA va fundar la Lliga libanesa de futbol (en anglès: Lebanese Premier League), que és la principal lliga del país i la disputen dotze equips.
La principal competició per eliminatòries és la Copa Libanesa de futbol (en anglès: Lebanese FA Cup), que va ser creada el 1938.
El 1996, la LFA va crear la Supercopa libanesa de futbol, una competició a partit únic que enfronta els campions de lliga i copa.

## Referències

* ↑ «Lebanese Football Association» (en anglès). FIFA. Arxivat de l'original el 21 d’octubre 2020. [Consulta: 5 gener 2020].
* ↑ «لمحة عن الإتحاد» (en àrab). Lebanon FA. Arxivat de l'original el 27 de desembre 2018. [Consulta: 5 gener 2020].
* ↑ «تأسيس الاتحاد العربي» (en àrab). uafaonline, 31-01-2010. Arxivat de l'original el 18 de novembre 2017. [Consulta: 6 gener 2019].
* ↑ «Lebanese Football Association» (en anglès). WAFF. Arxivat de l'original el 17 d’agost 2021. [Consulta: 5 gener 2020].
* ↑ «المنتخبات الوطنية» (en àrab). Lebanon FA. Arxivat de l'original el 18 de desembre 2019. [Consulta: 5 gener 2020].
* ↑ Fujioka, Atsushi. «Lebanon - List of Champions» (en anglès). rsssf, 17-10-2019. [Consulta: 5 gener 2020].
* ↑ Stokkermans, Karel. «Lebanon - List of Cup Winners» (en anglès). rsssf, 19-09-2019. [Consulta: 5 gener 2020].
* ↑ «Super Cup» (en anglès). Soccerway, 2019. [Consulta: 5 gener 2020].

## Enllaços externs

* Estatuts de l'Associació Libanesa de Futbol (2013) Arxivat 2019-06-12 a Wayback Machine. PDF (àrab)
# Raphel Pherrer

Raphel Pherrer és un cantant, lletrista, compositor i intèrpret mallorquí.
Néix a Palma (Mallorca), el 10 d'agost de 1955 amb el nom de Rafel Ferrer Sancho. Va estudiar Filosofia i Lletres a la Universitat de les Illes Balears.
Es dona a conèixer l'any 1986, després de molt de temps de treballar en el mitjà radiofònic, amb un LP (Desnormalització) que sorprenia des de la coberta: una capsa d'ensaïmades.
L'any 1989, publica Mallorcatur, banda sonora d'un espectacle creat per ell mateix sobre textos de Carlos Garrido. Mallorcatur és una visita turística satírica on hi retrobem els constructors de talaiots, les prèdiques de Sant Vicent Ferrer, els amors de Catalina Homar i l'arxiduc, Georges Sand i els turistes contemporanis. El mateix any apareix Sor Thomasseta Super Star, un nou disc de temes propis de Raphel Pherrer.
D'aleshores ençà, Raphel Pherrer es dedica bàsicament a les seves activitats radiofòniques i televisives (és el creador del programa La ruta de la ceba, a TVE Balears), i només torna als estudis per a enregistrar una versió de la cançó de Brassens "La marxa nupcial" / "La marche nuptiale" per al CD col·lectiu coordinat per Miquel Pujadó Els companys Primer (L'Univers de Georges Brassens) (1993).
L'any 1995 aplega en un sol CD (La genial obra de Raphel Pherrer) totes les cançons de Desnormalització i de Sor Thomasseta Super Star.
És corresponsal de Catalunya Ràdio a Mallorca, i ha presentat el programa "Despegue Inmediato" d'Antena 3. És director, guionista i presentador de diversos programes de televisió. Col·labora amb diaris com: Última Hora, dBalears, Revista de Calvià, la revista El Mirall, entre d'altres.
Ha treballat per diferents cadenes de televisió: Canal Plus, Antena 3, TVE Balears o Tele Nova. Assíduament treballa per la ràdio, un mitjà de comunicació que coneix molt bé, i ha tingut programes en Cadena Cope, RNE o Ràdio 3.
Ha realitzat amb Gaspar Valero Martí, un programa que relataven la història de Mallorca i visitaven els pobles de l'illa per a TV Mallorca.

## Referències

* ↑ Pujadó i García, Miquel: Diccionari de la Cançó: D'Els Setze Jutges al Rock Català. Enciclopèdia Catalana, Barcelona, abril del 2000. ISBN 84-412-0467-5, planes 220-221.

## Enllaços externs

* Discografia de Raphel Pherrer Arxivat 2007-09-29 a Wayback Machine.
# Zabrze

Zabrze és una ciutat situada a l'Alta Silèsia, al sud de Polònia, prop de Katowice. Es troba sobre el riu Klodnica, afluent del riu Oder.
Forma part del voivodat de Silèsia des de la seva formació en 1999, havent format part anteriorment del voivodat de Katowice. Zabrze és una de les ciutats de l'àrea urbana de la Silèsia Superior, àrea amb 2.7 milions d'habitants. Al seu torn, la mateixa forma part de la Mancomunitat Metropolitana de l'Alta Silèsia, amb aproximadament 5.294.000 habitants. La població de la ciutat és de 189.062 habitants (2008).

## Economia

Igual que en altres ciutats de la regió, Zabrze és un important centre de fabril, amb mines de carbó i ferro, fabricació de filferro, vidre, producció química i petroliera, entre d'altres.

## Ciutats agermanades

* Trnava, Eslovàquia

## Imatges

* Església de Santa Anna a Zabrze
* Hospital

## Referències

* ↑ «Zabrze». ésAdir. [Consulta: 13 octubre 2024].
* ↑ European Spatial Planning Observation Network (ESPON) Arxivat 2009-07-28 a Wayback Machine.
* ↑ Powierzchnia i ludność w przekroju terytorialnym w 2008 - Oficina Central de Estadística en Polonia ISSN 1505-5507, 13.08.2008

## Enllaços externs

* Lloc municipal
* Comunitat de Zabrze Arxivat 2008-04-18 a Wayback Machine.
* Portal
50° 18′ N, 18° 47′ E﻿ / ﻿50.300°N,18.783°E﻿ / 50.300; 18.783