OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Mesquita Moti Masjid

La Mesquita Moti Masjid (literalment 'mesquita de perles') és una mesquita de marbre blanc dins el conjunt del Fort Roig de Delhi, l'Índia. Situat a l'oest del Hammam i a prop del Diwan-i-Khas, la va construir l'emperador mogol Aurangzeb entre el 1659 i el 1660.

## Història

La mesquita fou construïda per l'emperador mogol Aurangzeb al Fort Roig de Delhi, Índia, del 1659 al 1660, per a la seua segona esposa, Nawab Bai. La mesquita també la utilitzaven les dames de la Zenana.
La sala d'oració té tres arcs i es divideix en dues naus. Està rematada per tres cúpules bulboses, que estaven cobertes de coure daurat, que es degué perdre després de la rebel·lió índia del 1857.

## Arquitectura

Els murs exteriors s'orienten en simetria amb els exteriors del fort, mentre que els murs interiors tenen una orientació lleugerament diferent per alinear-se amb la Meca. La porta de l'est té fulles de coure.

## Notes i referències

* ↑ Bertocci, Stefano; Arrighetti, Andrea; Bigongiari, Matteo «Digital Survey for the Archaeological Analysis and the Enhancement of Gropina Archaeological Site». Heritage, 2, 1, 13-03-2019, pàg. 848–857. DOI: 10.3390/heritage2010056. ISSN: 2571-9408 [Consulta: 22 novembre 2023].
* ↑ Murray, John. A handbook for travelers in India, Burma and Ceylon. Thacker, Spink, & Co., 1911, p. 198. ISBN 978-1175486417.
* ↑ Internet Archive. Índia. Footscray, Vic.; London: Lonely Planet, 2011. ISBN 978-1-74179-780-0.
# Arie van Vliet

Arie van Vliet (Woerden, 18 de març de 1916 - Woerden, 9 de juliol de 2001) va ser un ciclista neerlandès, que fou professional entre 1937 i 1957.
Es dedicà al ciclisme en pista, sent el seu major èxit la medalla d'or aconseguida als Jocs Olímpics d'Estiu de Berlín de 1936 en la prova del quilòmetre contrarellotge. En aquests mateixos Jocs Olímpics guanyà la medalla de plata en la prova de velocitat. Aconseguí nombrosos campionats nacionals i tres campionats del món de la modalitat de velocitat.
El 1953 fou escollit ciclista neerlandès de l'any.

## Palmarès

* 1936
** Medalla d'or als Jocs Olímpics de Berlín en quilòmetre contrarellotge
** Medalla de plata als Jocs Olímpics de Berlín en Velocitat individual
** Campió del Món de velocitat amateur
* 1937
** Campió dels Països Baixos de velocitat
* 1938
** Campió del Món de velocitat
** Campió dels Països Baixos de velocitat
* 1939
** Campió dels Països Baixos de velocitat
* 1940
** Campió dels Països Baixos de velocitat
* 1941
** Campió dels Països Baixos de velocitat
* 1942
** Campió dels Països Baixos de velocitat
** 1r al Gran Premi de París en velocitat
* 1945
** Campió dels Països Baixos de velocitat
* 1946
** Campió dels Països Baixos de velocitat
** Campió dels Països Baixos de 50 km
** 1r al Gran Premi de París en velocitat
* 1947
** Campió dels Països Baixos de velocitat
** 1r al Gran Premi de París en velocitat
* 1948
** Campió del Món de velocitat
** Campió dels Països Baixos de velocitat
** 1r al Gran Premi de París en velocitat
* 1949
** 1r al Gran Premi de París en velocitat
* 1950
** Campió dels Països Baixos de velocitat
* 1951
** Campió dels Països Baixos de velocitat
* 1953
** Campió del Món de velocitat
* 1954
** Campió d'Europa de Velocitat
* 1955
** Campió d'Europa de Velocitat
** Campió dels Països Baixos de 50 km
* 1956
** Campió d'Europa de Velocitat
** Campió dels Països Baixos de velocitat

## Referències

* ↑ «VAN VLIET Arie (Arie Gerrit)». [Consulta: 22 desembre 2022].
* 1 2 3 «Olympedia – Arie van Vliet». [Consulta: 22 desembre 2022].
* ↑ ONLUS®, Museo del Ciclismo Associazione Culturale. «Museo del Ciclismo - Arie VAN VLIET» (en italià). [Consulta: 22 desembre 2022].

## Enllaços externs

* Fitxa d'Arie van Vliet a sitiodeciclismo.net
# Esfandiyār

Esfandiyār (persa: سپنديار), també transliterat com Sepandiār, Sepandiyar, Esfandyar, Isfandiar, Isfandiyar o Esfandiar, és un heroi iranià llegendari. També rep el nom de Belfian. Era fill del rei de Kayanian, el rei Goshtasp (en persa mitjà: Wishtasp; en avèstic: Vishtaspa) i germà de l'immortal Pashotan (en persa mitjà: Peshotan; en avèstic: Peshotanu).
Esfandiyār és més conegut pel tràgic relat de la batalla amb Rostam descrita en el poema èpic de Ferdowsi, Shahnameh (Llibre dels reis). És un dels episodis més llargs del Shahnameh.

## Etimologia

La paraula persa Sepandiār deriva del persa mitjà Spandadat o Spandyat que al seu torn deriva de l'avèstic Spentodata que significa ‘Donat per’.

## En el Shahnameh

Segons l'obra èpica Shahnameh, Esfandiyār era un príncep coronat i un guerrer diví de l'antiga Pèrsia que donava suport al profeta Zartosht (Zoroastre), per estendre el zoroastrisme. Agraït, Zartosht dona a Esfandiyār una cadena i armadura celestial. Aquesta armadura el feia invencible.
El pare d'Esfandiyār, Goshtasp, li va prometre, falsament, el tron a condició que repel·lís una invasió contra les províncies oriental. Després de diverses vicissituds Esfandiyār ho aconseguí, però després hagué de lluitar contra Rostam que, esbrinant el seu únic punt feble, que era dirigir una doble fletxa feta de fusta de tamariu de la Xina, contra els seus ulls i així Rostam va vèncer l'heroi i aquest morí.
# Spandiyadh

Spandiyadh o també Spendiad i Isfandiyar (en persa mitjà: 𐭮𐭯𐭣𐭩𐭲) va ser una de les set grans cases que van existir durant l'Imperi Persa i l'Imperi Sassànida, anomenades el set clans parts. Es deien descendents de la dinastia dels arsàcides.
Igual que la dinastia de Mihran, la seva seu es trobava a Rayy, i això va fer que l'erudit alemany Theodor Nöldeke suggerís que les dues dinasties podrien haver estat la mateixa família. Com la majoria de les altres set grans cases, la Casa de Spandiyadh era d'origen part. La família afirmava ser descendent de la llegendària figura del Kayànida Esfandiyār, fill de Vishtaspa, que segons les fonts del zoroastrisme va ser un dels primers seguidors de Zoroastre.

## Referències

* ↑ Yarshater, Ehsan. «Esfandiar». Encyclopaedia Iranica. [Consulta: 21 novembre 2021].
* ↑ Yarshater, Ehsan. The Cambridge history of Iran. Vol. 3,2 The Seleucid, Parthian and Sasanian periods. Cambridge: Cambridge Univ. Press, 1983, p. 392. ISBN 9780521246934.
# Giovanni Corsi (baríton)

Giovanni Corsi (Verona, 1822 - Monza, 4 d'abril de 1890) va ser un cantant d'òpera italià (baríton).
Corsi va debutar al "Teatro della Canobbiana" (Milà), el 1844. El 1844 va ser nomenat primer baríton al "Teatro alla Scala" de Milà, on va romandre fins al 1870. Es va donar a conèixer sobretot com a cantant verdià. El 1856 va cantar Rigoletto al "Théâtre-Italien" de París, però també va actuar com a protagonista de l'òpera Marin Faliero de Gaetano Donizetti.
De 1873 a 1876 va ser professor de cant al Conservatori de Sant Petersburg.

## Bibliografia

* Heinz Becker, Sabine Henze-Döhring, Gudrun Becker (eds.): Giacomo Meyerbeer – Correspondència i diaris. Volum 7. Walter de Gruyter, 2004, ISBN 3-11-018030-8 , pàg 538 (Google books).
# Teresianes (desambiguació)

«Teresianes» té aquests significats:
# Riu d'Agres

El riu d'Agres és un corrent d'aigua de poc cabal que discorre per la comarca del Comtat (País Valencià) i que naix en el terme d'Agres, recorre la seva vall, i travessa els termes municipals de Muro d'Alcoi i Alcosser de Planes, desembocant en el riu Serpis pel seu marge esquerre, el qual desembocarà posteriorment en el Mediterrani. Té una longitud de 12 km.

## Enllaços externs

* Confederació Hidrogràfica del Xúquer Arxivat 2007-09-27 a Wayback Machine.
# Garibaldi (pel·lícula de 1907)

Garibaldi és un curtmetratge mut italià dirigit per Mario Caserini l'any 1907; considerada una pel·lícula perduda, és la primera pel·lícula sobre la vida del general i patriota italià Giuseppe Garibaldi, heroi del Risorgimento o de la unificació italiana.

## Producció

La pel·lícula es va rodar l'any 1907, amb motiu del centenari del naixement del protagonista i també es va presentar amb altres títols: Vita e morte di Giuseppe Garibaldi, Vita di Giuseppe Garibaldi, Garibaldi e la sua epopea, Epopea garibaldina.

## Trama

La pel·lícula s'ha perdut però pels informes de l'època se sap que estava dividida en 12 escenes dedicades als fets destacats de la vida de Garibaldi.

## Notes

* ↑ «Garibaldi (1908) - Mix-Movie.com». www.mix-movie.com. Arxivat de l'original el 2022-02-15. [Consulta: 17 juny 2022].
* ↑ Lasi, Giovanni «Garibaldi e l'epopea garibaldina nel cinema muto italiano. Dalle origini alla I guerra mondiale». Storicamente, 7, 04-03-2011. DOI: 10.1473/stor101.
# Vall de la riera de Carme i de Santa Maria de Miralles

La vall de la riera de Carme i de Santa Maria de Miralles és el territori delimitat per la recollida d'aigua que flueix i conforma la riera anomenada Riera de Miralles, a Santa Maria de Miralles, i Riera de Carme, a Orpí i Carme.
Situada a la vegueria del Penedès, la vall es troba al sector meridional de la comarca de l'Anoia i de la conca d'Òdena i discorre en direcció oest-est pel centre del territori, entre les elevacions que ací forma la serralada Prelitoral, que a la banda sud arriben a 737m d'altitud (a la serra d'Orpinell o de Feixes). Comprèn el municipi de Santa Maria de Miralles, el municipi d'Orpí, amb el castell, centre històric del municipi, el de Santa Càndia, actual cap administratiu, els veïnats de Can Bou i de Feixes, i el municipi de Carme.
La vall de Carme limita amb Santa Margarida de Montbui i Vilanova del Camí (nord i est), amb Mediona i La Llacuna (sud) i amb Bellprat (oest). La carretera BV-2131, que vertebra la vall, comunica els seus pobles amb la carretera general C-15, d'Igualada a Vilanova i la Geltrú i amb la carretera general C-37, d'Igualada a Valls.

## Referències

* ↑ «La Vall de la Riera de Carme». Ajuntament de Carme. [Consulta: 10 febrer 2025].
# Vassilis Georgiadis

Vassilis Georgiadis (grec modern : Βασίλης Γεωργιάδης) va ser un director de cinema grec nascut el 12 d'agost de 1921 a les costes dels Dardanels a Àsia Menor i morta el 30 d'abril de 2000.

## Biografia

Després d'estudiar ciències polítiques i cinema, va ser contractat per Finos Film com a ajudant de direcció i després director a partir de 1956.
Va fer una vintena de pel·lícules abans de passar a la televisió a mitjans dels anys setanta Les seves pel·lícules Ta Kokkina fanaria (1963) i To homa vaftike kokkino (1966) foren nominades a l'Oscar a la millor pel·lícula de parla no anglesa.
També va fer pel·lícules per a televisió, com una aclamada per la crítica "Crist recrucificat". Va ser president del Centre de Cinema Grec.

## Filmografia selecta

* Aces of the Stadiums (1956)
* Diakopes stin Kolopetinitsa (1959)
* Periplanomenos Ioudaios (1959)
* Krystallo (1959)
* Flogera kai Aima (1961)
* Min Erotevesai to Savvato (1962)
* Orgi (1962)
* I Katara tis Manas (1962)
* Ta Kokkina fanaria (1963)
* Gamos Ala Ellinika (1964)
* To homa vaftike kokkino (1966)
* I Evdomi Mera tis Dimiourgias (1966)
* Korítsia ston Ilio (1968)
* Rantevou me mia agnosti (1968)
* Agapi gia Panta (1969)
* O Mplofatzis (1969)
* Sti mahi tis Kritis (1970)
* Ekeino to kalokairi (1971)
* Synomosia sti Mesogeio (1975)

## Referències

* ↑ Karalis 2012, p. 134
* ↑ «The 36th Academy Awards (1964) Nominees and Winners». oscars.org. [Consulta: 3 novembre 2011].
* ↑ «The 38th Academy Awards (1966) Nominees and Winners». oscars.org. [Consulta: 6 novembre 2011].

## Bibliografia

* (francès) Michel Demopoulos (dir.), Le Cinéma grec, Cinéma/Pluriel, Centre Georges Pompidou, 1995. ISBN 2858508135
* Karalis, Vrasidas. A History of Greek Cinema. New York et Londres: Continuum, 2012, p. 318. ISBN 978-1-4411-9447-3.
# Selecció femenina de Rugbi VII de França

La selecció femenina de Rugbi VII de França representa a França. Ha participat en les tres edicions olímpiques de l'esport, guanyant la medalla de plata en els Jocs Olímpics de Tòquio 2020, després de perdre la final contra Nova Zelanda per 26 - 12. La capitana d'aquest equip històric era Fanny Horta, jugadora nord-catalana nascuda a Perpinyà, que es va retirar guanyant la medalla de plata.
A més també ha guanyat 1 medalla de plata en el Campionat del Món dels Estats Units de 2018 i una medalla de bronze en el Campionat del Món de Sud-àfrica de 2022, així com tres medalles en les World Rugby Women's Series.

## Historial
### Jocs Olímpics

| Edició | Any | Seu | Posició | J | G | E | P | GF | GC |
| XXX | 2016 | Rio de Janeiro | 6a posició | 6 | 3 | 0 | 3 | 105 | 86 |
| XXXI | 2020 | Tòquio | 2 | 6 | 5 | 0 | 1 | 145 | 65 |
| XXXII | 2024 | París | 5a posició | 6 | 5 | 0 | 1 | 160 | 47 |

### Campionat del Món

| Edició | Any | Seu | Posició | J | G | E | P | GF | GC |
| I | 2009 | Emirats Àrabs | 7a posició | 5 | 2 | 0 | 3 | 59 | 70 |
| II | 2013 | Rússia | 11a posició | 5 | 2 | 1 | 2 | 119 | 60 |
| III | 2018 | Estats Units | 2 | 4 | 3 | 0 | 1 | 76 | 67 |
| IV | 2022 | Sud-àfrica | 3 | 4 | 3 | 0 | 1 | 84 | 59 |

### World Rugby Women's Sevens Series

| Edició | Temporada | Posició |
| I | 2012-13 | 12a posició |
| II | 2013-14 | 8a posició |
| III | 2014-15 | 6a posició |
| IV | 2015-16 | 5a posició |
| V | 2016-17 | 7a posició |
| VI | 2017-18 | 3 |
| VII | 2018-19 | 5a posició |
| VIII | 2019-20 | 4a posició |
| IX | 2021-22 | 2 |
| X | 2022-23 | 4a posició |
| XI | 2023-24 | 2 |

## Referències

* ↑ «Pàgina oficial de la Federació de Rugbi VII de França» (en francès). Federació francesa de Rugbi. [Consulta: 11 febrer 2025].
* ↑ «Jo de Tokyo 2020: les Françaises vice-championnes olympiques en rugby à 7» (en francès). Le Monde, 31-07-2021.
* ↑ «La primera medalla catalana dels Jocs arriba de Perpinyà». ara.cat, 31-07-2021.
# Selecció femenina de Rugby VII del Canadà

La selecció femenina de Rugbi VII del Canadà representa al Canadà en les competicions internacionals femenines de Rugbi a 7. Ha participat en les 3 edicions olímpiques, guanyant 1 medalla de bronze a Rio 2016 i una medalla de plata a París 2024. A més, ha guanyat 1 medalla de plata en el Campionat del Món de Rússia de 2013, així com set medalles en les World Rugby Women's Series.

## Historial
### Jocs Olímpics

| Edició | Any | Seu | Posició | J | G | E | P | GF | GC |
| XXX | 2016 | Rio de Janeiro | 3 | 6 | 4 | 0 | 2 | 136 | 54 |
| XXXI | 2020 | Tòquio | 9a posició | 5 | 3 | 0 | 2 | 114 | 67 |
| XXXII | 2024 | París | 2 | 6 | 4 | 0 | 2 | 112 | 119 |

### Campionat del Món

| Edició | Any | Seu | Posició | J | G | E | P | GF | GC |
| I | 2009 | Emirats Àrabs | 6a posició | 6 | 3 | 0 | 3 | 121 | 76 |
| II | 2013 | Rússia | 2 | 6 | 4 | 0 | 2 | 102 | 68 |
| III | 2018 | Estats Units | 7a posició | 4 | 2 | 0 | 2 | 98 | 79 |
| IV | 2022 | Sud-àfrica | 6a posició | 4 | 2 | 0 | 2 | 53 | 75 |

### World Rugby Women Sevens Series

| Edició | Temporada | Posició |
| I | 2012-13 | 3 |
| II | 2013-14 | 3 |
| III | 2014-15 | 2 |
| IV | 2015-16 | 3 |
| V | 2016-17 | 3 |
| VI | 2017-18 | 4a posició |
| VII | 2018-19 | 3 |
| VIII | 2019-20 | 2 |
| IX | 2021-22 | 7a posició |
| X | 2022-23 | 9a posició |
| XI | 2023-24 | 4a posició |

## Referències

* ↑ «Pàgina oficial de la Federació de Rugbi del Canadà» (en anglès). Federació de Rugbi del Canadà. [Consulta: 11 febrer 2025].
* ↑ «Canada's women win bronze at Olympic Rugby» (en anglès). Commonwealth.
* ↑ «Canadian women's rugby team takes silver at Paris 2024» (en anglès). Global News, 30-07-2024.
# Què fer?

Què fer?, subtitulat Problemes candents del nostre moviment (en rus: Что делать? Наболевшие вопросы нашего движения, tr. Txto delat? Nabolevxie voprosi naixego dvijenia) és un tractat polític escrit pel revolucionari rus Vladímir Lenin cap a finals del 1901 i inicis del 1902 (amb un pròleg de febrer) i publicat en març d'aquest any.
En Què fer? Lenin presenta propostes concretes sobre l'organització i estrategia a seguir pels partits revolucionaris. Es tracta d'un desenvolupament dels conceptes organitzatius del partit revolucionari ja exposats amb anterioritat a Iskra, particularment a Per on començar? (С чего начать?, S txego natxat?; publicat a Iskra, no. 4, maig de 1901), on Lenin afirmava que aquest treball era un «esbós del pla desenvolupat amb major amplitud per nosaltres en un fullet en preparació».

## Notes

* ↑ També traduït com a Què cal fer?

## Referències

* 1 2 «Notas». A: Lenin. Obras completas (en castellà). Tomo V. Madrid: Akal Editor, 1976, p. 551.

## Enllaços externs

* Edició digital de l'obra en català al portal Marxists Internet Archive: https://www.marxists.org/catala/lenin/1902/quefer/index.htm
# Mo'Nique

Mo'Nique (de nom Monique Imes) és una actriu i presentadora de TV estatunidenca nascuda l'11 de desembre de 1967 a Woodlawn (Maryland).
Mo'Nique va néixer a Woodlawn, Maryland. És un dels quatre fills d'Alice Imes i Steven. Mo'Nique Imes Jr. es va graduar de Milford Mill High School al Comtat de Baltimore. Abans d'obtenir l'èxit en la seva carrera triada, Mo'Nique va treballar com a operadora de sexe telefònic. Va estar a càrrec de supervisar les converses telefòniques de trucades. Es va iniciar en la comèdia en el centre de Baltimore Comedy Factory Outlet, quan el seu germà Steve la va desafiar a realitzar una nit de micròfon obert.

## Carrera

Mo'Nique es va convertir en actriu quan va aconseguir el paper de Nicole "Nikki" Parker en la comèdia de televisió The Parkers (1999-2004). Durant aquest període, va realitzar nombroses aparicions en programes còmics, com Showtime at the Apollo, Def Comedy Jam i Thank God You're Here, entre d'altres. El març de 2002 va participar en l'obra teatral The Vagina Monologues (Monòlegs de la vagina) amb gran acollida per part del públic i els crítics.

## Filmografia

* 2000: 3 Strikes: Dahlia
* 2001: Baby Boy: Patrice
* 2001: Joc per a dos (Two Can Play That Game): Diedre
* 2003: Les bones relacions (Good Fences): Ruth Crisp
* 2005: Shadowboxer: Precious
* 2005: Domino: Lateesha Rodriguez
* 2006: Irish Jam: Pyscho
* 2006: Phat Girlz: Jazmin Biltmore
* 2006: Beerfest: Cherry
* 2009: Precious: Mary Lee Johnson
* 2009: Steppin: The Movie: Tia Carla

### Televisió

* 2003 – 2005: Nip/Tuck (4x08): Conor McNamara

### Premis

| Any | Recompensa | Treball nominat | Pel·lícula |
| 2010 | Satellite Awards | Millor actriu secundària | Precious |
| 2010 | Screen Actors Guild Awards | Millor actriu secundària | Precious |
| 2010 | Los Angeles Film Critics Association | Millor actriu secundària | Precious |
| 2010 | BAFTA | Millor actriu secundària | Precious |
| 2010 | Detroit Film Critics | Millor actriu secundària | Precious |
| 2010 | Kansas City Film Critics Circle | Millor actriu secundària | Precious |
| 2010 | Spirit Awards | Millor actriu secundària | Precious |
| 2010 | Premis Critics Choice | Millor actriu secundària | Precious |
| 2010 | Chicago Film Critics Association | Millor actriu secundària | Precious |
| 2010 | Kansas City Film Critics Circle | Millor actriu secundària | Precious |
| 2010 | Globus d'Or | Millor actriu secundària | Precious |
| 2010 | Oscar | Millor actriu secundària | Precious |
Ha guanyat no menys de 24 premis pel seu paper a Precious, entre els quals un Oscar.

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès)
# Spodoptera

Spodoptera és un gènere de lepidòpters ditrisis de la família dels noctúids (Noctuidae). Algunes espècies són plagues en diversos cultius, com per exemple Spodoptera frugiperda, que ataca principalment al blat de moro (Zea mays) i al cotó (Gossypium), entre d'altres.

## Taxonomia

* Spodoptera abyssinia Guenée, 1852
* Spodoptera albula (Walker, 1857)
* Spodoptera androgea (Stoll, [1782])
* Spodoptera angulata (Gaede, 1935)
* Spodoptera apertura (Walker, 1865)
* Spodoptera cilium Guenée, 1852
* Spodoptera compta (Walker, 1869)
* Spodoptera connexa (Wileman, 1914)
* Spodoptera depravata (Butler, 1879)
* Spodoptera dolichos (Fabricius, 1794)
* Spodoptera eridania (Cramer)
* Spodoptera evanida Schaus, 1914
* Spodoptera excelsa Rougeot & Laporte, 1983
* Spodoptera exempta (Walker, [1857])
* Spodoptera exigua (Hübner, [1808])
* Spodoptera fasciculata (Berio, 1973)
* Spodoptera frugiperda (Smith, 1797)
* Spodoptera hipparis (Druce, 1889)
* Spodoptera latifascia (Walker, 1856)
* Spodoptera littoralis (Boisduval, 1833)
* Spodoptera litura (Fabricius, 1775)
* Spodoptera malagasy Viette, 1967
* Spodoptera marima (Schaus, 1904)
* Spodoptera mauritia (Boisduval, 1833)
* Spodoptera ochrea (Hampson, 1909)
* Spodoptera ornithogalli (Guenée, 1852)
* Spodoptera pecten Guenée, 1852
* Spodoptera pectinicornis (Hampson, 1895)
* Spodoptera peruviana (Walker, 1865)
* Spodoptera picta (Guérin-Méneville, [1838])
* Spodoptera praefica (Grote, 1875)
* Spodoptera pulchella (Herrich-Schäffer, 1868)
* Spodoptera roseae (Schaus, 1923)
* Spodoptera semiluna (Hampson, 1909)
* Spodoptera teferii Laporte, 194
* Spodoptera triturata (Walker, [1857])
* Spodoptera umbraculata (Walker, 1858)

## Referències

* ↑ «BioLib - Spodoptera» (en anglès). [Consulta: 31 octubre 2024].
# Aliments en pols

Els aliments en pols són el conjunt de viandes de diferent origen que es poden processar com a aliments secs i en partícules fines. La seva finalitat en l’àmbit industrial és, generalment, la de proveir una alternativa eficaç per en termes de manipulació, transport i emmagatzematge alimentari. S'inclouen en aquesta definició aquells aliments reduïts a partícules amb una mida mitjana inferior als 100 micròmetres, elevada densitat aparent i que es caracteritzen per la seva baixa activitat de l’aigua.
El menjar en pols abasta un gran ventall d’aliments, tant pel que fa a aliments crus i frescos com la fruita, les hortalisses i verdures, carns i peixos, lactis, com també olis i greixos, cereals o processats. Els primers aliments d’aquest tipus que es varen aconseguir foren la llet en pols l’any 1855 –per bé que no se’n va iniciar la producció industrial fins a l’any 1953– i també la sopa instantània en pols produïda per Maggi el 1884.
Pel que fa a les seves propietats físiques i atesa la seva baixa activitat hídrica, els aliments disgregats en pols pateixen el risc de l’aterrossament: una aglomeració i compactació de les partícules que en poden fer canviar la textura i, per tant, les seves propietats organolèptiques.

## Referències

* ↑ Gaiani, C; Burgain, J; Scher, J «Surface composition of food powders» (en anglès). Handbook of Food Powders, 01-01-2013, pàg. 339–378. DOI: 10.1533/9780857098672.2.339.
* ↑ Bhandari, Bhesh R; Bansal, Nidhi; Zhang, Min; Schuck, Pierre. Handbook of food powders : processes and properties (en anglès). Cambridge, UK: Woodhead Publishing, 2013, p. 1-3. ISBN 978-0-85709-867-2.
* ↑ Tokuşoǧlu, Özlem. Food by-product based functional food powders (en anglès). Boca Raton: CRC Press, 2018. ISBN 978-1-315-35615-0.
* ↑ Raventós Santamaria, Mercè. Tecnologia de fluids alimentaris. Barcelona: Edicions UPC, 2005, p. 15. ISBN 978-84-9880-291-7.
* ↑ Agència Catalana de Seguretat Alimentària «Extensió de la data de consum dels aliments. Criteris per a l’aprofitament segur.». Opinió aprovada pel Comitè Científic Assessor de Seguretat Alimentària a l’abril de 2018, 2018, pàg. 7-8.