# Oscar Levant

Oscar Levant (Pittsburgh, 27 de desembre de 1906 - Beverly Hills, 14 d'agost de 1972) va ser un pianista, compositor, director d'orquestra, autor, panelista de programes de ràdio, presentador de programes de televisió, còmic i actor nord-americà. Va tenir papers a les pel·lícules Rhapsody in Blue (1945), The Barkleys of Broadway (1949), An American in Paris (Un americà a París, 1951) i The Band Wagon (Melodies de Broadway, 1953). Va ser guardonat amb una estrella al Passeig de la Fama de Hollywood el 1960 pels enregistraments amb les seves actuacions de piano. Va ser interpretat per Sean Hayes a l'obra de Broadway, Good Night, Oscar, escrita per Doug Wright. Levant va aparèixer com ell mateix a la pel·lícula biogràfica de Gershwin Rhapsody in Blue (1945).

## Biografia

Levant va néixer a Pittsburgh, Pennsilvània, Estats Units, el 1906, i era fill del jueu ortodox Max, un rellotger, i d'Annie, que va emigrar de Rússia. Els pares de Llevant els va casar amb el pare de la seva mare, que era rabí.
Levant es va traslladar a Nova York el 1922. Va començar a estudiar amb Zygmunt Stojowski. El 1925, Levant va aparèixer amb Ben Bernie en un curtmetratge sonor, Ben Bernie and All the Lads, fet a la ciutat de Nova York amb el sistema de so de pel·lícula De Forest Phonofilm. A la dècada de 1920, Levant va gravar amb la Ben Bernie Orchestra.

## Carrera

Levant va viatjar a Hollywood el 1928, on la seva carrera va donar un gir a millor. Durant la seva estada, va conèixer i es va fer amic de George Gershwin. De 1929 a 1948, Levant va compondre la música de més de vint pel·lícules. Durant aquest període, també va escriure o co escriure nombroses cançons populars que van fer l'hit parade, la més destacada és "Blame It on My Youth" (1934), actualment considerada un estàndard.
Levant va començar a compondre seriosament al voltant de 1932. Va estudiar amb Arnold Schoenberg i va impressionar prou a Schoenberg com per oferir-li fer d'assistent (que va rebutjar, considerant-se no qualificat). Aquests estudis formals van portar a una sol·licitud d'Aaron Copland per tocar al Yaddo Festival de música contemporània nord-americana el 30 d'abril d'aquell any. Amb èxit, Levant va començar a compondre una nova obra orquestral, una sinfonietta.
Levant va debutar com a director musical l'any 1938 a Broadway, substituint el seu germà Harry en seixanta-cinc representacions de The Fabulous Invalid de George S. Kaufman i Moss Hart. El 1939, va tornar a treballar a Broadway com a compositor i director de The American Way, una altra producció de Kaufman i Hart. Era un pianista talentós i era conegut per les seves obres gravades de Gershwin i nombrosos compositors clàssics. Durant una època de la dècada de 1940, va ser el concertista de concert més ben pagat dels Estats Units.
A més, en aquest moment, Levant s'estava fent conegut pel públic nord-americà com un dels panelistes habituals del programa de preguntes de ràdio "Information Please". Inicialment programat com a panelista convidat, Levant va demostrar ser tan ràpid i popular que es va convertir en un habitual del programa a finals dels anys 30 i 40, juntament amb els seus col·laboradors Franklin P. Adams i John Kieran i el moderador Clifton Fadiman. "Mr. Levant", com sempre se l'anomenava, sovint es va desafiar amb preguntes musicals, i va impressionar el públic amb la seva profunditat de coneixement i facilitat amb una broma. Kieran va elogiar a Levant per tenir un "geni positiu per fer comentaris contundents que no haurien pogut ser més nítids si els hagués perfeccionat una setmana en la seva ment. L'Oscar sempre va ser bo per a una resposta brillant amb àcid". Exemples. inclouen
| « | "Vaig conèixer a Doris Day abans que fos verge", "Crec que molts Bernstein, però no tant com ell" i (després que Marilyn es convertís al judaisme quan es va casar amb el dramaturg Arthur Miller), "Ara que Marilyn Monroe és kosher, Arthur Miller se la pot menjar". | » |
Levant va aparèixer en llargmetratges, a partir de la dècada de 1920 fins a mitjans dels anys 50, sovint interpretant un pianista o compositor. Va tenir papers secundaris als musicals de Metro-Goldwyn-Mayer The Barkleys of Broadway (1949), protagonitzats per Fred Astaire i Ginger Rogers; Un americà a París (1951), protagonitzada per Gene Kelly; i The Band Wagon (1953), protagonitzada per Astaire i Cyd Charisse. Oscar Levant va aparèixer regularment al "Kraft Music Hall" de la ràdio NBC, protagonitzat pel cantant Al Jolson. No només va acompanyar a Jolson al piano amb cançons clàssiques i populars, sinó que sovint feia broma i feia a la casualitat amb Jolson i els seus convidats. Això incloïa esbossos de comèdia. Els seus vincles individuals amb George Gershwin (Jolson va presentar "Swanee" de Gershwin), sens dubte van tenir molt a veure amb la seva relació. Tant Levant com Jolson van aparèixer com ells mateixos a la pel·lícula biogràfica de Gershwin Rhapsody in Blue (1945).
A principis de la dècada de 1950, Levant va ser un panelista ocasional al programa de jocs de ràdio i televisió de la NBC Who Said That?. Levant va acollir un programa de tertúlies a KCOP-TV a Los Angeles entre 1958 i 1960, "The Oscar Levant Show", que més tard es va distribuir. Va incloure el seu piano tocant juntament amb monòlegs i entrevistes amb convidats com Fred Astaire i Linus Pauling. Se sap que han sobreviscut enregistraments complets de només dos espectacles, un amb Astaire, que va pagar perquè es fes una gravació amb cinescopi de l'emissió perquè pogués avaluar la seva actuació.

## Vida personal

Llevant es va casar amb l'actriu Barbara Woodell el 1932. La parella es va divorciar el 1933. El 1939, Levant es va casar amb la cantant i actriu June Gale (de soltera Doris Gilmartin), una de les germanes Gale. Van tenir tres filles, Marcia, Lorna i Amanda.
Levant va parlar públicament de les seves neurosis i hipocondria. Levant es va convertir en addicte als medicaments amb recepta i va ser internat a hospitals psiquiàtrics per la seva dona.

## Mort

L'agost de 1972, Levant va morir d'un atac de cor a la seva casa de Beverly Hills, Califòrnia, als 65 anys. El cos de Levant va ser descobert per la seva dona, June, quan el va trucar per a una entrevista amb Candice Bergen, que aleshores estava treballant. com a fotoperiodista. Bergen havia fet fotos de Llevant en una visita anterior, una de les quals va ser publicada a les seves memòries, Knock Wood.
Levant està enterrat al cementiri Pierce Brothers Westwood Village Memorial Park de Los Angeles.

## Llegat

L'actor John Garfield va utilitzar Levant com a model quan va crear el personatge del geni amb problemes Mickey Borden a la pel·lícula de 1938 Four Daughters. Levant va ser la inspiració del pianista neuròtic i sonat Henry Orient a la novel·la de Nora Johnson The World of Henry Orient (1964).
L'abril de 2023, es va estrenar a Broadway una obra sobre la vida de Levant escrita pel guanyador del premi Pulitzer Doug Wright. L'obra, Good Night, Oscar, es va estrenar al Belasco Theatre i va protagonitzar-la Sean Hayes, que va rebre un premi Tony al millor actor en una obra per la seva interpretació. Good Night, Oscar, va ser una versió de ficció d'un esdeveniment real de la vida de Levant, quan se li va concedir un permís de quatre hores d'un hospital psiquiàtric per permetre-li aparèixer a The Tonight Show.

## Crèdits d'actuació

* Ben Bernie and All the Lads (1925) com ell mateix (a De Forest phonofilm)
* The Dance of Life (1929) com Jerry Evans
* Night Parade (1929) com Ann Pennington com a piano acompanyant (sense acreditar)
* In Person (1935)
* Charlie Chan at the Opera (1936) (va compondre música per a l'òpera cinematogràfica)
* Rhythm on the River (1940) com Billy Starbuck
* Kiss the Boys Goodbye (1941) com Dick Rayburn aka Oscar
* Rhapsody in Blue (1945) com ell mateix
* Humoresque (1946) com Sid Jeffers
* You Were Meant for Me (1948) com Oscar Hoffman
* Romance on the High Seas (1948) com Oscar Farrar (primera pel·lícula de Doris Day.)
* The Barkleys of Broadway (1949) com Ezra Millar
* Un americà a París (1951) com Adam Cook, pianista bohemi
* O. Henry's Full House (1952) com Bill Peoria (The Ransom of Red Chief)
* The I Don't Care Girl (1953) com Charles Bennett
* The Band Wagon (1953) com Lester Marton, basat en Adolph Green
* The Cobweb (1955) com Mr. Capp

## Televisió

* The Oscar Levant Show (1958–1960, TV sèries)
* Jack Benny Program (1958, TV Sèries) com ell mateix
* The Tonight Show organitzat per Jack Paar (principis de la dècada de 1960)
* The Joey Bishop Show (1964, TV sèries) com ell mateix
* Merv Griffin Show (1965, TV sèries) com ell mateix

## Teatre
### Theatre

* Burlesque (1927) – musical play – performer
* Ripples (1930) – musical – co-composer
* Sweet and Low (1930) – musical revue – songwriter
* The Fabulous Invalid (1938) – musical play – replacement conductor
* The American Way (1939) – musical play – conductor and composer

## Cites

Un altre exemple de la seva repartée:
* "It's not what you are; it's what you don't become that hurts."

## Referències

* ↑ "Oscar Levant". Hollywood Walk of Fame. October 25, 2019.
* ↑ Hall, Margaret (March 14, 2023). "Emily Bergl, Alex Wyse, Marchánt Davis, More Join Good Night, Oscar". Playbill. Retrieved March 18, 2023.
* ↑ "Good Night, Oscar". Goodman Theatre. Retrieved March 18, 2023
* ↑ Wild, Stephi. "Full Cast Announced For GOOD NIGHT, OSCAR as Rehearsals Begin". BroadwayWorld.com. Retrieved March 18, 2023.
* 1 2 Kashner, Sam (1994). A Talent for Genius: The Life and Times of Oscar Levant. New York: Villard/Random House. p. 3. ISBN 1-879505-39-8.
* ↑ Levant, Oscar The Unimportance of Being Oscar, Pocket Books 1969 (reprint of G.P. Putnam 1968), p. 113. ISBN 0-671-77104-3.
* ↑ "Classical Net - Composers - Levant". Classical Net.
* ↑ Horowitz, Joseph (August 10, 2019). "'Completely Unmasked at All Times': On the Complete Piano Recordings of Oscar Levant". Los Angeles Review of Books. Retrieved June 26, 2021.
* ↑ Dunning, John (May 7, 1998). On the Air: The Encyclopedia of Old-Time Radio. Oxford University Press. ISBN 9780199840458. Retrieved November 13, 2014 – via Books.google.com.
* ↑ Giardina, Anthony (December 23, 2019). "The Lives They Lived". The New York Times Magazine. Retrieved June 26, 2021.
* ↑ Reich, Howard (January 21, 1990). "The Laughs Last". Chicago Tribune. Retrieved June 26, 2021
* ↑ Harding, Les (2012). They Knew Marilyn Monroe: Famous Persons in the Life of the Hollywood Icon. McFarland & Co. ISBN 978-0786466375.
* ↑ "Oscar Levant". IMDb. Retrieved June 26, 2021.
* ↑ "Show Overview: Who Said That?". tv.com. Retrieved June 25, 2021.
* ↑ Ethan Thompson (2011). "5". Parody and Taste in Postwar American Television Culture. New York: Routledge. ISBN 9781136839801. Retrieved November 13, 2014.
* ↑ "UCLA Library Catalog - Titles". Archived from the original on July 8, 2012. Retrieved December 28, 2009.
* ↑ Sam Kashner and Nancy Schoenberger, A Talent For Genius: the Life and Times of Oscar Levant (Villard/Random House, 1994; Silman-James Press, 1998) ISBN 1-879505-39-8
* ↑ "Meet your hostess". tessa :: Photo Collection. Los Angeles Public Library. Retrieved December 2, 2021. Photograph caption dated March 10, 1964 reads, "Posed amidst and dwarfed by huge Easter bunnies, Amanda Levant, daughter of wit-pianist Oscar Levant, prepares for her duties as a hostess at the Teen-Age Fair, due March 20–29 at the Hollywood Palladium."
* ↑ "The Palm Beach Post - Google News Archive Search". Archived from the original on April 11, 2013. Retrieved November 13, 2014.
* ↑ Teichman, Howard, Smark Aleck, the Wit World and Life of Alexander Woollcott (William Morrow and Company, Inc., 1976), p. 170
* ↑ "Oscar Levant: Hollywood's First Celebrity Meltdown". NPR. December 24, 2006. Retrieved August 23, 2023.
* ↑ Bergen, Candice (2014) [1984]. Knock Wood. New York: Simon & Schuster. ISBN 978-1-476-77013-0.
* ↑ "Four Daughters". www.tcm.com. Retrieved February 16, 2023.
* ↑ Colapinto, John (April 3, 2012). "A Star is Born, Lost, and Found". The New Yorker. New York City. Retrieved December 12, 2015.
* ↑ Jacobs, Julia (June 12, 2023). "Sean Hayes Wins Best Leading Actor in a Play for 'Good Night, Oscar'". The New York Times.
* ↑ Christian Lewis (April 25, 2023). "'Good Night, Oscar' Review: Sean Hayes Gives a Bravura Performance as Late-Night TV Virtuoso". variety.com. Variety Media. Retrieved May 1, 2023.
* ↑ Jesse Green (April 24, 2023). "'Good Night, Oscar' Review: Sean Hayes With Demerol and Cadenzas". The New York Times. Archived from the original on April 25, 2023. Retrieved May 1, 2023.
* ↑ «Burlesque». IBDB.com. Internet Broadway Database.
* ↑ «Ripples». IBDB.com. Internet Broadway Database.
* ↑ «Sweet and Low». IBDB.com. Internet Broadway Database.
* ↑ «The Fabulous Invalid». IBDB.com. Internet Broadway Database.
* ↑ «The American Way». IBDB.com. Internet Broadway Database.
* ↑ «The Memoirs of an Amnesiac». Classicalmpr.org. Arxivat de l'original el de desembre 31, 2017. [Consulta: 30 desembre 2017].
* ↑ Levant, Oscar. «Quotations at wikiquotes». En.wikiquote.org. [Consulta: 30 desembre 2017].

## Bibliografia

* A Smattering of Ignorance, New York: Doubleday, 1940
* The Memoirs of an Amnesiac, New York: Putnam's, 1965
* The Unimportance of Being Oscar, New York: Putnam's, 1968
* Sam Kashner and Nancy Schoenberger, A Talent For Genius: the Life and Times of Oscar Levant (Villard/Random House, 1994; Silman-James Press, 1998) ISBN 1-879505-39-8
* Dr. Charles Barber. The Concert Music of Oscar Levant. Departament de Música, Stanford University, 1998–2000
* Caleb T. Boyd. Oscar Levant: Pianist, Gershwinite, Middlebrow Media Star. PhD diss., Washington University de St. Louis, 2020.