OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Rafael de Pinyana i Galvany

Rafael de Pinyana i Galvany, va ser paborde i canonge de Tortosa, va ser el cent catorzè president de la Generalitat de Catalunya, essent nomenat el 22 de juliol de 1695.
El seu pare, Josep de Pinyana de Tortosa, era mercader de Barcelona i jutge d'apel·lacions del Consolat de Mar i diputat reial. Rafael de Pinyana era ciutadà honrat de Barcelona i doctor en dret. Va assistir a les Corts de Barcelona (1701) i el 1703 formà part de la conferència de notables per desbloquejar el Tribunal de Contrafaccions per la suspensió de l'anterior diputat eclesiàstic, Antoni de Planella i de Cruïlles.
Les invasions franceses durant el trienni anterior pel nord de Catalunya, arriben fins a la porta de Barcelona. La primavera de 1697, Anglaterra signava la pau amb França, mentre que la monarquia espanyola mantenia l'enfrontament. Els francesos miren de pressionar a Carles II d'Espanya i assetjen Barcelona el 1697 i els diputats es traslladen a Vilafranca del Penedès. Rafael de Pinyana reclama poder convocar el sometent, però la desconfiança de Madrid pels fets de 1640, no ho permeten. La defensa va a càrrec del virrei Velasco i davant la seva poca eficàcia, els diputats plantejen un memorial de queixa al rei el mes de juliol. Finalment, Velasco és destituït el 8 d'agost i l'11 d'agost s'acaba formalment el setge de Barcelona amb els pactes d'entrega i la sortida de la guarnició el dia 15.

## Referències

* ↑ Història dels Presidents..., pàg. 295-298

## Bibliografia

* Història de la Generalitat de Catalunya i els seus Presidents Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2003. ISBN 84-412-0885-9 (Vol.2)
Presidents de la Generalitat de Catalunya :
# Josep Grau (president)

Josep Grau (s.XVII - S.XVIII) Doctor en dret i procurador, va ser el cent divuitè president de la Generalitat de Catalunya entre els anys 1706 i 1707, durant la Guerra de Successió. Era el degà del capítol de la seu de Solsona.
El seu nomenament com a President es produí el 18 de novembre de 1706, catorze mesos després de morir en el Setge de Barcelona el seu antecessor, Francesc de Valls i Freixa.
Va ser una mandat de transició de només mig any, fins a la propera elecció. En aquest període, és viu una certa situació de calma en el conflicte bèl·lic. S'havia aixecat el Setge de Barcelona l'11 de maig de 1706, les tropes aliades de l'Arxiduc Carles d'Àustria avancen cap a Saragossa i Madrid, on s'entronitza l'arxiduc com a rei de Castella. Finalment, la pèrdua de la batalla d'Almansa no serà fins al 25 d'abril de 1707, uns mesos abans de produir-se el relleu regular del trienni.

## Bibliografia

* Història de la Generalitat de Catalunya i els seus Presidents Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2003. ISBN 84-412-0885-9 (Vol.2)
Presidents de la Generalitat de Catalunya :
# Florida Flame

Els Florida Flame van ser un equip de bàsquet de la ciutat de Fort Myers, Florida (Estats Units d'Amèrica) que disputava la NBA Development League. El seu logo representa una bola de bàsquet a gran velocitat i envoltada de flames.
Els Charleston Lowgators es van traslladar a Fort Myers l'any 2004 i es van convertir en els Florida Flame. El setembre de 2005, l'NBA va anunciar que estarien afiliats amb Minnesota Timberwolves, Miami Heat, Boston Celtics i els Orlando Magic. Un any més tard, el club va abandonar la lliga, al no trobar un estadi on jugar, i mesos més tard va anunciar la dissolució.

## Referències

* ↑ Reichert, Chris. «D-League 101: D-League Franchise History» (en anglès), 28-12-2017. [Consulta: 9 febrer 2025].
* ↑ Crossley, Drew. «Florida Flame» (en anglès americà), 22-04-2017. [Consulta: 9 febrer 2025].
# Lasha Talakhadze

Lasha Talakhadze (georgià: ლაშა ტალახაძე) (Sachkhere, Geòrgia, 2 d'octubre de 1993) és un aixecador de peses georgià que competeix en la categoria de Pes Superpesant (actualment +102 Kg). És l'esportista de tots els temps, que ha aixecat més pes en qualsevol categoria. El vigent triple rècord mundial el va aconseguir en el Campionat del Món de Taixkent 2021, aconseguint aixecar un total de 492 Kg; 225 Kg en la modalitat d'arrencada i 267 Kg en els dos temps. Ha participat en dues Olimpíades, guanyant 2 medalles d'or consecutives. A més ha guanyat 7 medalles d'or consecutives en els Campionats del Món i 7 medalles d'or en els Campionats d'Europa. Així doncs, és considerat un dels millors aixecadors de tots els temps.
El 2013, l'atleta va ser sancionat durant dos anys per donar positiu en esteroides anabòlics.

## Trajectòria professional

Jocs Olímpics :
| Any | Seu | Posició | Categoria |
| 2016 | Rio de Janeiro | 1 | +105 Kg |
| 2020 | Tòquio | 1 | +109 Kg |
| Campionat del Món ||||
| 2010 | Antalya | DNF | +105 Kg |
| 2011 | París | 19a posició | +105 Kg |
| 2015 | Houston | 1 | +105 Kg |
| 2017 | Anaheim | 1 | +105 Kg |
| 2018 | Aşgabat | 1 | +109 Kg |
| 2019 | Pattaya | 1 | +109 Kg |
| 2021 | Taixkent | 1 | +109 Kg |
| 2022 | Bogotà | 1 | +109 Kg |
| 2023 | Riad | 1 | +109 Kg |
| Campionat d'Europa ||||
| 2016 | Forde | 1 | +105 Kg |
| 2017 | Split | 1 | +105 Kg |
| 2018 | Bucarest | 1 | +105 Kg |
| 2019 | Batum | 1 | +109 Kg |
| 2021 | Moscou | 1 | +109 Kg |
| 2022 | Tirana | 1 | +109 Kg |
| 2023 | Erevan | 1 | +109 Kg |
| 2024 | Sofia | DNS | +109 Kg |

## Referències

* ↑ «Perfil d'atleta» (en anglès). Federació Internacional d'Halterofília. [Consulta: 15 abril 2024].
* ↑ «Lasha Talakhadze Wins World Championship, Sets 3 World Records» (en anglès). Georgian Journal, 17-12-2021.
* ↑ «Perfil olímpics» (en anglès). olympics.com. [Consulta: 21 abril 2023].
* ↑ «Record-breaking Georgian olympic weightlifter eyes "risky" goal» (en anglès). France 24h, 05-08-2021.
# The Girl Problem

The Girl Problem és una pel·lícula muda de la Vitagraph dirigida per Kenneth S. Webb i interpretada per Corinne Griffith i Agnes Ayres entre d'altres. La pel·lícula es va estrenar el 3 de març de 1919. Es considera una pel·lícula perduda.

## Argument

Erminie Foster treballa com a model en un taller de modista durant el dia però dedica les nits a escriure relats. Un dia se sent insultada quan el novel·lista Ernest Sanford visita el seu taller per a inspirar-se en ella per escriure una novel·la satírica sobre les "flapper". Més tard, Erminie assisteix a una recepció sense que hagi estat convidada per tal de captar l'atmosfera per a una història. Sanford la salva de ser expulsada dient que és la seva cosina. No torna a casa fins a les tres de la matinada i la seva prudent tia no li obre la porta. Aleshores Sanford li ofereix allotjament a casa seva assegurant-li que quedarà sota la protecció de la seva tia i aviat la persuadeix perquè la seva casa li pot servir d’inspiració. La novel·la d’Ernest Sanford es rebutjada mentre Erminie ven la seva sobre els homes.
Sanford té una promesa, Helen Reeves, però aquesta a la vegada també estima un altre home, Monte Ralston. Un dia Erminie escolta com Ralston amenaça Helen d’entregar a Sanford les seves cartes d’amor si no trenquen el compromís. Aleshores Erminie, no sabent que contenen aquestes cartes sacrifica la seva reputació per tal de recuperar-les. En tornar molt tard de casa Ralston, Sandord creu que ella és una “flapper” però en aquell moment arriben Helen i Monte i expliquen a Sanford la situació. Ell aleshores abandona la seva actitud de superioritat amb Erminie i confessa que l'estima.

## Repartiment

* Corinne Griffith (Erminie Foster)
* Agnes Ayres (Helen Reeves)
* Walter McGrail (Ernest Sanford)
* William David (Monte Ralston)
* Julia Swayne Gordon (Mrs. Reeves)
* Eulalie Jensen (tia Julia)
* Frank Kingsley (Eric Garland)
* Harold Foshay (Hasbrook)

## Referències

* ↑ «“The Girl Problem” – Vitagraph». Motion Picture News, 01-03-1919, pàg. 1384.
* ↑ «Advance information of all film releases». Motion Picture News, 01-03-1919, pàg. 1363.
* ↑ «The Girl Problem» (en anglès). Silent Era : Progressive Silent Film List. [Consulta: 20 febrer 2021].

## Enllaços externs

* The Girl Problem al catàleg de l'American Film Institute
# Antònia

Antònia és el nom dels següents personatges:
* Gens Antònia, família romana
* Antònia (filla d'Antoni l'orador), capturada pels pirates que el seu pare va derrotar obtenint la seva llibertat per mitjà del pagament d'una forta quantitat.
* Antònia, filla de Gai Antoni el Jove, casada amb Caninius Gallus.
* Antònia (filla de Gai Antoni), casada amb son cosí Marc Antoni, que la va repudiar (47 aC) acusant-la d'un afer amb Dolabel·la.
* Antònia la jove, filla de Marc Antoni i la seva segona dona d'Antonia, promesa a un fill de M. Lèpid (44 aC) amb el que es va casar el 36 aC, però va morir segurament al cap de poc, ja que el seu marit Lèpid va morir el 30 aC estant casat de segones amb Servília
* Antònia Major, filla de Marc Antoni i Octàvia
* Antònia Menor, filla de Marc Antoni i Octàvia
* Antònia (filla de Claudi), filla de l'emperador Claudi i de Petina, el seu pare la va casar amb Pompeu i després amb Faustus Sulla; Neró va planejar casar-s'hi després de la mort de Popaea (66) i quan ella va refusar fou acusada de traïció i executada.
* Antonia's Line, pel·lícula de 1995

## Referències

* ↑ l'anterior, segona filla de Gai Antoni que portava el nom d'Antònia
# Hou Zhihui

Hou Zhihui (xinès: 侯 志慧) (Guiyang, Xina, 18 de març de 1997) és una aixecadora de peses xinesa que competeix en la categoria de -49 Kg. Ha participat en dos Jocs Olímpics, i en ambdós ha guanyant la medalla d'or (Tòquio 2020i París 2024). A més, ha guanyat 4 medalles (1 d'or) en els Campionats del Món i 3 medalles (2 d'or) en els Campionats d'Àsia. Actualment, té el rècord del món d'aixecament en arrencada amb 97 Kg., aconseguit a Phuket, l'1 d'abril de 2024 en la celebració de la Copa del Món.

## Trajectòria professional

Jocs Olímpics :
| Any | Seu | Posició | Categoria |
| 2020 | Tòquio | 1 | -49 Kg |
| 2024 | París | 1 | -49 Kg |
| Campionat del Món ||||
| 2018 | Aşgabat | 1 | -49 Kg |
| 2019 | Pattaya | 2 | -49 Kg |
| 2022 | Bogotà | 3 | -49 Kg |
| 2023 | Riad | 2 | -49 Kg |
| Campionat d'Àsia ||||
| 2019 | Ningbo | 1 | -49 Kg |
| 2020 | Taixkent | 1 | -49 Kg |
| 2023 | Jinju | 2 | -49 Kg |

## Referències

* ↑ «Perfil atleta» (en anglès). Federació Internacional d'Halterofília. [Consulta: 2 abril 2024].
* ↑ «Perfil olímpic» (en anglès). olympics.com. [Consulta: 24 abril 2023].
* ↑ «Breaking weightlifting world record, China's Hou Zhihui punches ticket to Paris olympics» (en anglès). CGTN, 02-04-2024.
# The Highwayman’s Shoes

The Highwayman's Shoes és una pel·lícula muda de l'Eclair American, dirigida per Oscar A.C. Lund i protagonitzada per Alec B. Francis, Barbara Tennant i el mateix O.A.C. Lund, entre d'altres. La pel·lícula es va estrenar el 24 de desembre de 1913.

## Argument

En morir la seva dona, Lord Mayor sent una gran ràbia contra el seu segon fill i suborna un vell criat per tal que porti el nen al bosc i l'abandoni. Una vella bruixa recull el nen i se l'endú a casa. El nen portava unes sabatetes i en fer-se gran en porta una d'elles lligada al coll.
Han passat vint anys i en un diari que porta el major Harper hi ha escrit el que va ordenar amb el seu fill. Un dia, el capità de la Guàrdia del Rei insulta al noi i el menysprea perquè no sap qui són els seus pares. Aquesta observació deixa preocupat Jasper que en tornar a casa exigeix conèixer qui són els seus pares. La Guàrdia del Rei però l'ha seguit fins a casa per capturar-lo però ell s'escapa per la teulada, i fent un salt sobre seu cavall fuig. Arriba fins a una pedra que marca la tomba del famós bandit, Dick Mount. Inspirat per la tomba, decideix convertir-se ell també amb un assaltador de camins. Un dia, Jasper es troba amb la filla de Lord Harper i l'obliga a intercanviar-se els cavalls. Mentrestant, Lord Princeton, un veí que ha estat refusat per la filla, aconsegueix el diari de Lord Harper on explica el seu crim.
El temps transcorre i es posa un preu al cap de Jasper. Un dia que aquest va a visitar la seva madrastra està a punt de ser capturat i en escapar es troba el diari, que Princeton ha perdut. Més endavant es troba amb el fill de Priceton al que obliga a intercanviar-se la roba i per culpa d'això els soldats el confonen i el capturen. El seu pare el troba i retreu als soldats la seva estupidesa, i fa alliberar el noi.
Mentrestant, Jasper entra a la casa del seu pare on és sorprès per la filla. Els soldats envolten la casa i en intentar escapar és ferit mortalment. Ella l'amaga en una obertura secreta que hi ha a la llar de foc. En cercar dins la cavitat, la seva mà toca alguna cosa i troba que és la parella de la sabata que li havia donat la vella mare adoptiva anys abans.
La vella bruixa es capturada i portada a palau i mentre l'interroguen, Jasper surt fora del amagatall i cau als seus peus amb la sabata tancada a la mà. Ell esplica la seva història al seu pare i la seva germana que queden dessolats i l'envolten mentre ell exhala el seu darrer sospir.

## Repartiment

* Alec B. Francis (Lord Harper)
* Barbara Tennant (La filla de Lord Harper)
* Oscar A.C. Lund (Jasper)
* Julia Stuart (la vella bruixa)
* Will E. Sheerer (Lord Princeton)

## Referències

* ↑ «Complete record of current films». Motography X, 13, 25-12-1913, pàg. 500.
* ↑ «The Highwayman's Shoes». The Moving Picture World 18, 12, 20-12-1913, pàg. 1470.
# Polina Guryeva

Polina Guryeva (Aşgabat, Turkmenistan, 5 d'octubre de 1999) és una aixecadora de peses turcmana que competeix en la categoria de -76 Kg. Ha participat en 1 Olimpíada, guanyant la medalla de plata en els Jocs Olímpics de Tòquio 2020, en la categoria de -59Kg. Fou la primera medalla olímpica en representació de Turkmenistan en la història dels Jocs. El país asiàtic participa en les Olimpíades des de 1996, després de la seva independència de la Unió Soviètica. Per aquesta gesta, va ser guardonada amb el títol de Master d'Honor de l'Esport de Turkmenistan i encara va rebre per part de l'estat un cotxe de luxe, un apartament de 3 habitacions i 50.000 dòlars.
Tot i que el 2023 va ser mare per primera vegada, va competir en el Campionat del Món celebrat a Riad en la categoria de -76Kg, aixecant un total de 178Kg i quedant en la 20a posició.

## Trajectòria professional

Jocs Olímpics :
| Any | Seu | Posició | Categoria |
| 2020 | Tòquio | 2 | -59 Kg |
| Campionat del Món ||||
| 2021 | Taixkent | DNF | -59 Kg |
| 2023 | Riad | 20a posició | -76 Kg |
| Campionat d'Àsia ||||
| 2020 | Taixkent | 4a posició | -59 Kg |
| 2023 | Jinju | 7a posició | -76 Kg |

## Referències

* ↑ «Perfil olímpic» (en anglès). olympics.com. [Consulta: 25 abril 2023].
* ↑ «Weightlifter Polina Guryeva wins Turkmenistan's 1st Olympic medal» (en anglès). ESPN.com, 27-07-2021.
* ↑ «Polina Guryeva was awarded the honorary title of Honored Master of Sports of Turkmenistan» (en anglès). Turkmen Portal, 21-08-2021.
* ↑ «Interview with Polina Guryeva: a happy mother who is aiming for gold at the 2024 Olympics» (en anglès). Orient, 17-09-2023.
* ↑ «Resultats oficials» (en anglès). IWF.
# Wang Zhouyu

Wang Zhouyu (xinès: 汪周雨) (Yichang, 13 de maig de 1994) és una aixecadora de peses xinesa que competeix en la categoria de -81 Kg (abans havia participat en les categories de -75 Kg, -76 Kg i -87 Kg). Ha participat en 1 Olimpíada, guanyant la medalla d'or en la categoria de -87 Kg en els Jocs Olímpics de Tòquio 2020. A més ha guanyat 4 medalles en els Campionats del Món (2 d'or) i 4 medalles (3 d'or) en els Campionats d'Àsia.

## Trajectòria professional

Jocs Olímpics :
| Any | Seu | Posició | Categoria |
| 2020 | Tòquio | 1 | -87 Kg |
| Campionat del Món ||||
| 2018 | Aşgabat | 1 | -76 Kg |
| 2019 | Pattaya | 1 | -87 Kg |
| 2022 | Bogotà | 2 | -81 Kg |
| 2023 | Riad | 2 | -81 Kg |
| Campionat d'Àsia ||||
| 2015 | Phuket | 1 | -75 Kg |
| 2019 | Ningbo | 1 | -87 Kg |
| 2020 | Taixkent | 1 | -87 Kg |
| 2023 | Jinju | 2 | -81 Kg |

## Referències

* ↑ «Perfil d'aixecadora» (en anglès). IWF. [Consulta: 27 abril 2023].
* ↑ «Perfil olímpic» (en anglès). olympics.com. [Consulta: 27 abril 2023].
# Carn (color)

Carn era tradicionalment, als països occidentals, la designació de la gamma de colors de tons rosats característica de la pell de les persones de pell blanca. Un dels seus tons és carnació, que s'usava en heràldica.
La correcció política fa que actualment s'eviti, especialment en el món comercial, d'emprar el nom de color «carn». Però té trellat, perquè hi ha pells groguenques, vermelloses, blanquinoses, marronoses, negres… Aviat se n'hi va trobar un substitut: salmó, però defensors de la natura l'han trobat també inadequat. Actualment, doncs, es tendeix a usar el nom de préssec.

## Vegeu també

* Llista de colors
Viccionari
# Amar en tiempos revueltos

Amar en tiempos revueltos és una telenovel·la ambientada en la guerra civil espanyola i en els primers anys del franquisme. Està inspirada en la sèrie de TV3 Temps de Silenci, produïda també per Diagonal TV.
Els seus protagonistes són dos joves (Andrea i Antonio, interpretats per Ana Turpin i Rodolfo Sancho) d'orígens oposats i amb un fill, el matrimoni dels quals queda anul·lat en acabar la guerra.

## Intèrprets

| Ana Turpin: Andrea Robles Rodolfo Sancho: Antonio Ramírez Héctor Colomé: Fabián Robles Pilar Bardem: Elpidia Grande Cristóbal Suárez: Mario Ayala Luisa Gavasa: Loreto Castillo Agata Lys: Eulalia Félix Gómez: Rodrigo Robles Elisa Garzón: Consuelo Martin Ana Otero: Paloma Beltrán José Conde: Javier Ayala Pilar Barrera: Pura Luis Pérezagua: Isidro Bulnes Manuel Baqueiro: Marcelino Gómez Jaime Menéndez: Sito Itziar Miranda: Manolita Inma Cuesta: Elisa Domínguez Pastor Begoña Maestre: Carlota Domínguez Manu Fullola: Marcos de la Cruz Iago García: Ernesto Expósito Joan Crosas: Ramiro Olivalde Simón Andreu: Ildefonso de Suances Chema León: Amador de Suances Pablo Viña: Pablo Domínguez Ana Labordeta: Rosario Perla Cristal: Florita Óscar Velado: Fermín Gálvez Ana Villa: Sole Gálvez Manuel de Blas: José Martín | Luis Hacha: Eduardo Antonio Escámez: Pedro Francisco Álgora: Pepe Ramírez Daniel Retuerta: Ángel, 10 anos Jesús Noguero: Rafael Carlos Castel: Carlos Crispulo Cabezas: Braulio Sandra Collantes: Beatriz Javier Páez: Germán Fernando Ustarroz: Venancio Enrique Cazorla: Padre José Enrique Marco Martínez: Ángel, 18 anos Elena Seguí: Luisa Jordi Castellans: Charles Itxaso Quintana: Socorro Carlos Olalla: Arturo de la Palma José Antonio Sayagués: Pelayo Lola Manzaneres: Rosario Tomás Calleja: Marcial Aguirre Gabriel Latorre: Gonzalo Luis Jiménez Montero: Liberto Sagrario Calero: Marita Ricardo Joven: Doctor Hásek Samuel Negueruela: Manuel Grande Javier Tolosa: Lucas Antonio del Olmo: Hans Maite Jaúregui: Amiga de Sito Teresa Holguin: Dolores Amparo Vega-León: Dona Notaría | Carles Cuevas: Joaquín Rubén Tobías: Teodoro Carlos Lasarte: Pare de Dolores Alfredo Cernuda: Toribio Pardo Rafael Rojas: White Paco Paredes: Doctor Esteban Antonio Mayans: Director do Psiquiátrico Lidia Palazuelos: Plácida Satur Barrios: Valentina Juan Jesús Valverde: Manuel Marina Valdés: Inés Xosé Manuel Esperante: Felipe Iker Lastra: Damián Marcos García Casalderrey: Satur Pastora Vega: Angustias Nuria Fergó: Dolores Marqués (Loli) Joan Llaneras: Don Senén Pablo Paz: Jacinto Márquez Buendía Sara Casasnovas: Alicia Peña Marta Calvó: Regina Caballero Antonio Vicente Valero Osma: Hipólito Roldán Emilio Gutiérrez Caba: Joaquín Peña Carlota Olcina: Teresa García Guerrero Manuel Bandera: Ramón Rivas Pep Munné: Salvador Bellido Huerga Bárbara Lennie: Rosa Fernández/Mónica Cortés Nacho Fresneda: Mauricio Salcedo Ariza Cayetana Guillén Cuervo: Estela del Val |

## Enllaços externs

* Web oficial de la sèrie (castellà)
* Properes emissions i argument a LaGuiaTV Arxivat 2010-11-21 a Wayback Machine. (castellà)
# Masia del Teodoro

La Masia del Teodoro és una masia situada al municipi dels Prats de Rei, a la comarca catalana de l'Anoia.
# Portada/efemèride març 1

Ramon Pichot dibuixat per Ramon Casas.
« 28 de febrer · 1 de març · 2 de març »
# Maryna Er Gorbach

Maryna Er Gorbach (Марина Ер Горбач, Kíev, 1981) és una directora de cinema ucraïnesa que escriu, dirigeix, produeix i edita pel·lícules, sovint amb el seu marit, el cineasta turc Mehmet Bahadir Er.

## Biografia

Va estudiar an la Universitat de Teatre, Cinema i Televisió I. K. Karpenko Kary, a Kíev, (Kyiv National University of Theatre, Cinema and TV) i després de graduar-se en 2006, va assistir a les classes magistrals del mestre cinematogràfic Andrzej Wajda a Polònia.
El seu primer curtmetratge The Jar de 2004 va rebre premis en diversos festivals internacionals. La seva pel·lícula de graduació The Debt, la va estrenar en 2006. Va fer el seu debut com a directora de llargmetratges en 2008 amb Kara Köpekler Havlarken, Igual que més tard Sev Beni i Omar and Us, va fer la pel·lícula juntament amb el seu marit el director turc Mehmet Bahadir Er.
Va guanyar el premi de direcció en la Competència de Cinema Dramàtic Mundial en el Festival de Cinema de Sundance de 2022 per la seva pel·lícula Klondike. Ella estava entre un grup de cineastes ucraïnesos que van demanar ajuda internacional per a Ucraïna en la invasió russa d'Ucraïna del 2022.
Maryna Er Gorbach és membre de l'Acadèmia del Cinema Europeu des del 2017. Igual que molts altres artistes ucraïnesos, Er Gorbach va escriure una carta oberta el març de 2022 després de la invasió russa d'Ucraïna, demanant l'aturada de la guerra.

## Filmografia

| Any | Títol | Notes |
| 2009 | Kara Köpekler Havlarken | codirigida amb Mehmet Bahadir Er |
| 2013 | Sev beni | codirigida amb Mehmet Bahadir Er |
| 2019 | Omar and Us | codirigida amb Mehmet Bahadir Er |
| 2022 | Klondike | |

## Referències

* 1 2 Besserglik, Bernard. «Love Me (Lyuby Mene): Cottbus Review». hollywoodreporter.com, 08-11-2013. [Consulta: 25 febrer 2022].
* ↑ «Maryna Er Gorbach: Everyone Can Experience ‘Emotional Emigration’» (en anglès). [Consulta: 20 maig 2023].
* 1 2 Lodge, Guy. «'Klondike' Review: Harrowing Drama Braids Marital and Political Warfare on the Russian-Ukrainian Border». Variety.com, 29-01-2022. [Consulta: 25 febrer 2022].
* ↑ Grater, Tom. «Ukrainian Filmmakers Call For International Aid: "This Is A Full-Scale War... It Is Time To Fight"». Deadline Hollywood, 25-02-2022. [Consulta: 3 març 2022].
* ↑ Klondike. In: berlinale.de. Retrieved 3 February 2022.
* ↑ Ukrainian director Maryna Er Gorbach joins her colleagues in requesting the end of the Russian invasion. In: cineuropa.org, 9 March 2022.
* ↑ «Black Dogs Barking». IMDb. [Consulta: 25 febrer 2022].
* ↑ «Berlin 2022: Screen's guide to the Panorama titles». Screendaily.com, 09-02-2022. [Consulta: 25 febrer 2022].