OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Torrefarrera

Torrefarrera és un municipi de la comarca del Segrià.

## Història

Torrefarrera és un municipi situat al centre de la comarca del Segrià, de 4.702 habitants, que ocupa una extensió de 23,5 km². Manté contacte amb altres termes municipals de Lleida com Torre-Serona, Rosselló i Benavent de Segrià.
L'origen del topònim del poble sembla provenir de la torre fortalesa que estava situada a l'actual nucli antic del poble, que està documentat des de l'any 1177. Tot i això, existeixen dues històries per explicar l'origen del municipi.
La primera indica que és un dels molts conreus ocupats pel repoblador Ferrer i el seu fill Pere Ferrer. La segona versió afirma que es deu a donacions a repobladors per la canònica de Lleida i el bisbe Guillem Pere de Ravidats realitzades entre els anys 1168 i 1185. Sigui quina sigui la veritable història, segons el Llibre verd, el lloc ja estava repoblat per 13 famílies que feren una concessió de censal a l'església del poble, dedicada a la Santa Creu fins avui dia.
Durant el segle XVII, una sèrie d'adversitats quasi acaben amb el poble, com la Guerra dels Segadors, epidèmies i males collites. Després es va instaurar un període de pau fins a la invasió napoleònica, on Torrefarrera esdevingué camp de batalla i l'economia es va desestabilitzar.
Actualment, Torrefarrera gaudeix d’un eix de comunicació molt important, l'autovia A2 i la N-230 que l’uneix amb altres municipis com: Rosselló, Alguaire, Almenar, Alfarràs i que porta fins a Vielha. Els sectors primaris, és a dir, la ramaderia i l'agricultura, segueixen sent rellevants pel municipi. El sector serveis està molt desenvolupat així i com el sector industrial gràcies al polígon municipal.

## Geografia

* Llista de topònims de Torrefarrera (orografia: muntanyes, serres, collades, indrets...; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc.).
| Entitat de població | Habitants (2023) |
| Torrefarrera | 4.650 |
| el Pla de la Pona | 59 |
| Salats | 49 |
| Malpartit | 37 |
| Tossal | 33 |
| la Raconada | 12 |
| Corxat | 7 |
| les Comes | 5 |
| Font: Idescat ||

## Fills i filles il·lustres

* Pau Boix i Rull (1847-1907): delegat de la Unió Catalanista a l'Assemblea de Manresa (1892)
* Antoni Palau i Vila. Futbolista

## Demografia

| 1497 f | 1515 f | 1553 f | 1717 | 1787 | 1857 | 1877 | 1887 | 1900 | 1910 |
| 29 | 39 | 39 | 62 | 417 | 836 | 805 | 807 | 795 | 898 |
| 1920 | 1930 | 1940 | 1950 | 1960 | 1970 | 1981 | 1990 | 1992 | 1994 |
| 944 | 1.141 | 1.199 | 1.257 | 1.480 | 1.485 | 1.499 | 1.447 | 1.526 | 1.526 |
| 1996 | 1998 | 2000 | 2002 | 2004 | 2006 | 2008 | 2010 | 2012 | 2014 |
| 1.593 | 1.609 | 1.734 | 2.012 | 2.203 | 3.051 | 3.697 | 4.151 | 4.341 | 4.512 |
| 2016 | 2018 | 2020 | 2022 | 2024 | 2026 | 2028 | 2030 | 2032 | 2034 |
| - | 4.630 | 4.694 | 4.730 | 4.861 | - | - | - | - | - |
1497-1553: focs; 1717-1981: població de fet; 1990- : població de dret (més info.) :

## Referències

* ↑ «Història». [Consulta: 7 novembre 2022].

## Enllaços externs

* Pàgina web de l'Ajuntament
* Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya
# Vésubie

El Vésubie és un riu de França, que desemboca en el riu Var. Neix al nord-est dels Alps Marítims. Pren el seu nom a partir de la confluència dels torrents Boréon i Madone des Fenestres, a Saint-Martin-Vésubie. Desemboca al Var a Plan-du-Var, també en els Alps Marítims, on es desenvolupa tot el seu curs, de 45.89 km de longitud. La principal població del seu curs és Saint-Martin-Vésubie. En el seu curs presenta congostos com el Couloir de Lantosque o les Gorges du Vésubie (al final del seu curs).

## Referències

* 1 2 Sandre. «La vésubie [Y63-0400 - Cours d'eau selon la version Carthage 2017]» (en francès). [Consulta: 2 febrer 2025].
# Ross Mathews

Ross Mathews (Mount Vernon, Washington, 24 de setembre de 1979) és una personalitat televisiva dels Estats Units.
Mathews ha participat en programes de televisió com The Tonight Show with Jay Leno, Celebrity Fit Club, The Insider, Celebrity Big Brother i Chelsea Lately. Actualment, col·labora a RuPaul's Drag Race, com a membre del jurat, i a Live from E!.
Mathews és obertament gai i activista pels drets del col·lectiu LGTBI.

## Bibliografia

* Mathews, Ross. Man Up!: Tales of My Delusional Self. Grand Central Publishing, 2013. ISBN 978-1455501809.

## Referències

* ↑ , 23-06-2007.
* ↑ Celizic, Mike. «Super media spectacle more staid than usual». NBC Sports. Arxivat de l'original el 12 gener 2010. [Consulta: 21 abril 2010].
# 1748
## Esdeveniments
### Resta del món

* Edimburg (Escòcia): sota els auspicis de lord Henry Kames, Adam Smith hi comença a dictar una sèrie de conferències públiques (que farà al llarg de tres anys) sobre retòrica i lletres.
* 1 d'abril - la Campània (Itàlia): Roque Joaquín de Alcubierre hi comença oficialment l'excavació de les restes de Pompeia.
* 1 d'octubre - L'Havana (Cuba): Els britànics guanyaren la batalla de l'Havana que succeí poc després de la Guerra de l'orella de Jenkins.
* 18 d'octubre - Aquisgrà (Sacre Imperi Romanogermànic): signatura del Tractat d'Aquisgrà que representa el final de la Guerra de Successió Austríaca.

## Naixements
### Resta del món

* 2 de febrer, Saxònia: Christian Gottfried Thomas, músic.
* 5 de març:
** Göteborg, Suècia: Jonas Carlsson Dryander, botànic suec (m. 1810)
** Swalwell, comtat de Durham, Anglaterra: William Shield, compositor anglès (m. 1829).
* 7 de maig, Montalban, Occitània, França: Marie Gouzon, coneguda com a Olympe de Gouges, escriptora, defensora dels drets de les dones (m. 1793).
* 28 d'agost, Berlín: Amalie von Gallitzin, escriptora i intel·lectual alemanya.
* 30 d'agost - París: Jacques-Louis David, pintor francès (m. 1825).
* 16 de setembre - Vienaː Elisabeth Teyber, soprano austríaca (m. 1816).
* 11 de novembre, Portici, Regne de Nàpols: Carles IV d'Espanya, príncep d'Astúries (m. 1819).
* Rastenberg: Ernst Friedrich Roesler, organista alemany.

## Necrològiques
### Països Catalans

* 26 de març: Pere Serra i Postius, historiador barceloní.

### Resta del món

* Coenraet Roepel, pintor barroc dels Països Baixos especialitzat en la pintura de flors i natures mortes

## Referències

* ↑ Larousse, Éditions. «Encyclopédie Larousse en ligne - Marie Gouze dite Olympe de Gouges» (en francès). [Consulta: 2 maig 2020].
* ↑ «Adele Amalie Gallitzin». Catholic Encyclopedia. [Consulta: 3 juliol 2020].
* ↑ «Teyber, Maria Elisabeth Victoria Vincentia (1744–1816), Sopranistin». BMLO. [Consulta: 12 març 2021].
# Urbano Ortega Cuadros

Urbano Ortega Cuadros, més conegut simplement com a Urbano (Beas de Segura, Jaén, 22 de desembre de 1961) és un exfutbolista professional andalús. Jugava de centrecampista i el seu primer equip va ser el RCD Espanyol. Actualment treballa amb el FC Barcelona.

## Trajectòria
### Com a jugador

Va iniciar la seva carrera, jugant com davanter, en l'equip de la seva localitat natal. Després va passar per les files del Real Jaén, abans de debutar en primera divisió, el 2 de març de 1980, amb el RCD Espanyol. Les seves bones actuacions en el club blanc-i-blau va despertar l'interès del FC Barcelona, que el va incorporar a les seves files la temporada 1982-83.
En l'equip blaugrana va romandre durant una dècada, encara que mai va jugar amb regularitat. Si bé a la 86/87 disputa 28 partits de lliga i a la campanya següent arriba als 35, l'eclosió del Dream Team el va deixar sense lloc en l'equip, pel que va tornar a l'Espanyol l'estiu de 1991.
Després de dues temporades a Sarrià, va iniciar un periple per diversos clubs més modests com el UE Lleida, el Mérida, ambdós sent titular a primera divisió i el Màlaga CF fins a penjar les botes el 1997.

### Com a entrenador

Va iniciar la seva carrera d'entrenador la temporada 2003-04 com segon d'Esteban Vigo al Xerez Club Deportivo de la Segona divisió espanyola de futbol. La següent temporada va acompanyar a Vigo al Córdoba CF, i després al Dinamo de Bucarest romanès i la Unió Esportiva Lleida. També va treballar com a secretari tècnic del Granada CF.
La temporada 2007-08 debuta com primer entrenador en la banqueta del Club Deportivo Baza.

## Selecció espanyola

Mai va arribar a debutar amb la selecció espanyola absoluta, encara que va ser internacional en nou ocasions amb la selecció sub-21, va jugar onze partits amb la selecció juvenil i cinc amb la selecció amateur espanyola.
També va integrar l'equip olímpic espanyol que va participar en els Jocs de Moscou de 1980.

## Clubs

| Club | Any |
| RCD Espanyol | 1979-1982 |
| FC Barcelona | 1982-1991 |
| RCD Espanyol | 1991-1993 |
| UE Lleida | 1993-1994 |
| CP Mérida | 1994-1996 |
| Màlaga CF | 1996-1997 |

## Palmarès

| Títol | Club | Any |
| Supercopa d'Espanya | FC Barcelona | 1983 |
| Lliga | FC Barcelona | 1991 |

## Referències

* 1 2 3 4 5 Toni Closa; Josep Pablo, José Alberto Salas i Jordi Mas. Gran diccionari de jugadors del Barça. Editorial Base, 2015. ISBN 978-84-16166-62-6.

## Enllaços externs

* Entrevista en l'Ideal de Granada (22 de juny de 2007)
# Tomás de Zumárraga

Tomás de Zumárraga y Lazcano (Vitòria, 9 de març de 1577 - Nagasaki, 12 de setembre de 1622) fou un missioner dominic basc. Fou un dels 205 màrtirs de l'anomenada «Gran Persecució al Japó», que tingué lloc de 1617 a 1632, i fou beatificat el juliol de 1867 pel papa Pius IX.
Professà a l'Orde de Predicadors a Vitòria el 1594. Després entrà al convent de Sant Esteve de Salamanca amb el nom de Fra Tomás de l'Esperit Sant. El 1602 embarcà cap a Manila per cristianitzar les Filipines. Poc després d'arribar-hi, el 1603, Francisco Morales, superior dels dominics a Manila, l'envià al Japó per fundar-hi una missió.
S'amagà a les muntanyes de la zona de Nagasaki i Omura. Fou capturat el 23 de juliol del 1617 i després de cinc anys a presó, fou cremat viu el 12 de setembre del 1622.
El pintor Francisco de Zurbarán representà el martiri de Tomás de Zumárraga en una de les seves obres, que no s'havia vist mai en públic fins al 2010.
Un carrer de Vitòria, la seva ciutat natal, porta el nom de «Beato Tomás de Zumárraga». Rebé aquest nom per primera vegada el 1927, però el 193 recuperà el nom anterior de «camino de Ali». El 1936 se li donà de nou el nom del beat.

## Referències

* 1 2 del Val, Venancio. Calles Vitorianas - Parte 6 (en castellà). Obra Cultural de la Caja de Ahorros Municipal de Vitoria, 1979, p. 276.
* ↑ «IV Centenario de la Persecución en Japón» (en castellà). Parroquia San Pedro Mártir – Dominicos, 09-09-2022. [Consulta: 2 febrer 2025].
* ↑ Martínez Puche OP, José Antonio. «Beato Alfonso Navarrete y compañeros mártires de Japón» (en castellà). Dominicos, 09-09-2024. [Consulta: 2 febrer 2025].
* 1 2 3 4 Barrado Timón, M. «El beato Tomás: un cuadro inédito de Zurbarán» (en castellà). Hoy, 12-12-2010. [Consulta: 1r febrer 2025].
* ↑ «El 'Beato Tomás de Zumárraga' de Zurbarán, vendido por 350.0000 euros» (en castellà). El Mundo, 15-04-2010. [Consulta: 26 gener 2021].
# Heavy

Heavy és una pel·lícula estatunidenca de James Mangold estrenada el 1995.

## Argument

Pete & Dolly és un restaurant en una carretera poc freqüentada a l'Estat de Nova York. Dolly, vídua nostàlgica, n'és la imponent propietaria; Victor, el seu fill, especialista en pizzes és el cap cuiner. Obès i introvertit, viu sota l'invasor domini de la seva mere. Delores, cambrera sexy i Leo el pilar de bar completen l'ambient. La vida de tot aquest petit món serà regirada quan sorgeix un dia Callie, encisadora jove, en busca d'un treball. Victor se n'enamora.

## Repartiment

* Liv Tyler: Callie
* Shelley Winters: Dolly
* Pruitt Taylor Vince: Victor
* Deborah Harry: Dolores
* Joe Grifasi: Leo

## Referències

* ↑ «Heavy (1996)». Box Office Mojo. [Consulta: 13 juliol 2011].
* ↑ «Heavy». The New York Times.
Viccionari
# Triangle muscular

El triangle caròtide inferior (o triangle muscular), està limitat, per davant, per la línia mitjana del coll des de l'os hioides fins a l'estèrnum; darrere, pel marge anterior del múscul esternoclidomastoidal; a dalt, pel ventre superior del múscul omohioidal.
Està cobert pel tegument, la fàscia superficial, el platisma i la fàscia profunda, ramificant-se en la qual es troben algunes de les branques dels nervis supraclaviculars.
Sota aquestes estructures superficials hi ha el múscul esternohioidal i el múscul esternotiroidal que, juntament amb el marge anterior del múscul esternoclidomastoidal, amaguen la part inferior de l'artèria caròtida comuna.
Aquest vas està tancat dins de la seva beina, juntament amb la vena jugular interna i el nervi vague⁣; la vena es troba lateral a l'artèria al costat dret del coll, però la superposa per sota del costat esquerre; el nervi es troba entre l'artèria i la vena, en un pla posterior a ambdues.
Davant de la beina hi ha uns quants filaments descendents de l’⁣nansa cervical⁣; darrere de la beina hi ha l’⁣artèria tiroidal inferior, el nervi recurrent i el tronc simpàtic⁣; i al seu costat medial, l’⁣esòfag, la tràquea, la glàndula tiroide i la part inferior de la laringe.
En tallar la part superior d'aquest espai i desplaçar lleugerament l'esternocleidomastoide, l'artèria caròtida comuna es pot lligar per sota de l'omohioidal.

## Galeria

* Múscul esternocleidomastoideo
* Músculs del coll. Vista anterior.
* Els triangles del coll. (Triangles anteriors a l'esquerra; triangles posteriors a la dreta. Suprayoide etiquetat a l'esquerra.)

## Referències

Aquest article incorpora text de l'edició de l'Anatomia de Gray en domini públic.

## Enllaços externs

* Figura anatòmica: 25:01-00 a Human Anatomy Online, SUNY Downstate Medical Center
# 1762
## Esdeveniments

* 4 de gener: El Regne de la Gran Bretanya declara la guerra a Espanya.
* 9 de març - Tolosa (Regne de França)ː Joan Calas és condemnat a mort acusat d'haver assassinat al seu fill.
* 13 d'agost - L'Havana (Cuba): Victòria decisiva de l'exèrcit anglès a la Presa de l'Havana contra els espanyols.
* 15 de setembre - Saint John's (Terranova i Labrador) (Canadà): els francesos rendeixen la ciutat al perdre la batalla de Signal Hill a la Guerra Franco-Índia.
* 13 de novembre, Castell de Fontainebleau, Regne de França: Es signa el Tractat de Fontainebleau entre França i el Regne d'Espanya pel qual la primera cedeix la Louisiana a Espanya.

## Naixements

* 13 d'agost, Marcourt (principat de Lieja): Anne-Josèphe Théroigne de Méricourt, política i feminista avant la lettre (m. 1817).
* 22 de setembre (d. de bateig) - Northamptonshireː Elizabeth Simcoe, il·lustradora i escriptora britànica del Canadà colonial (m. 1850).
* Anton August Ferdinand Titz, violinista i compositor austríac.

## Necrològiques

* 25 d'abril: Mehmed Salih Efendi, Shaykh al-Islam de l'Imperi Otomà.
* 13 de juny: Quedlinburg, Dorothea Christiane Erxleben, metgessa alemanya, la primera dona a obtenir un doctorat en medicina a Alemanya.
* 26 de juny, Leipzig: Luise Gottsched, escriptora, pionera del teatre alemany modern (n. 1713).
* 21 d'agost, Thoresby, Nottingham: Mary Wortley Montagu, escriptora britànica (n. 1689).

## Referències

* ↑ «9 març 1762 ː Condamnation et mort de Jean Calas» (en francès). Herodote, 03-03-2020. [Consulta: 9 març 2020].
* ↑ Dominique, Godineau. «Théroigne de Méricourt» (en francès). Archives de France. [Consulta: 8 juliol 2022].
* ↑ Firth, Edith G. «Biographieː GWILLIM, ELIZABETH POSTHUMA» (en francès). Dictionnaire biographique du Canada, Volum VII (1836-1850). [Consulta: 7 agost 2022].
* ↑ «Erxleben, Dorothea Christiane (1715-1762)» (en anglès). History of Women Philosophers and Scientists. Paderborn University. [Consulta: 5 maig 2022].
* ↑ Becker-Cantarino, Barbara. German Literature of the Eighteenth Century: The Enlightenment and Sensibility (en anglès). Boydell & Brewer, 2005. ISBN 9781571132468.
* ↑ «Mary Wortley Montagu | enciclopèdia.cat». [Consulta: 7 maig 2020].
# José Luis Ballester Tuliesa

José Luis Ballester Tuliesa (Vinaròs, País Valencià; 1968) és un regatista valencià, ja retirat, que va guanyar una medalla olímpica d'or. Va néixer el 17 d'agost de 1968 a la ciutat de Vinaròs, població situada a la província de Castelló. De jove, però, s'establí a les Illes Balears.
Membre del Club Nàutic de Pollença, va participar, als 23 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1992 celebrats a Barcelona (Espanya), on va finalitzar dotzè en la classe Tornado al costat del canari Carlos Santacreu. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1996 realitzats a Atlanta (Estats Units) aconseguí guanyar la medalla d'or en aquesta prova al costat del canari Fernando León, finalitzant novens en els Jocs Olímpics d'Estiu del 2000 realitzats a Sydney (Austràlia).
Al llarg de la seva carrera ha guanyat 5 medalles en el Campionat del Món de vela, destacant la medalla d'or aconseguida el 1994. En retirar-se de la competició fou nomenat director general d'esports del Govern de les Illes Balears.
# Ateneu Santboià

L'Ateneu Santboià és un ateneu de la vila de Sant Boi de Llobregat fundat l'any 1905, juntament amb les escoles de l'Ateneu i la fundació Joan Bardina. Actualment, l'Ateneu com a tal es troba en estat decadent.

## Història

L'ateneu santboià va sorgir arran d'una iniciativa popular a finals del s. XIX per donar cabuda a activitats socials al poble. El 1905 es formalitza la constitució de l'ateneu santboià i les escoles de l'Ateneu de Joan Bardina, enriquint educativament i culturalment la vila.
L'any 1922, l’entitat compra els actuals terrenys i incrementa les activitats, la participació i els ingressos econòmics. L’Ateneu va guanyant més seccions, grups i socis. Aquest creixement es veu estroncat per la Guerra Civil Espanyola i la victòria feixista. Els falangistes requisen l'Ateneu fins al 1942.
En les dècades de 1950 i 1960, comença una època de creixement i molta participació. S'amplien espais i es construeix la nova sala de teatre i cinema. També es fa una nova pista de ball d’estiu als Jardins, una piscina i nous patis per a les escoles.

### Període de decadència

Cap a finals dels anys setanta, les noves tendències en l’àmbit musical, social i de lleure minven molt la participació en l'Ateneu i s'inicia un període de decadència, de problemes econòmics i de desvinculació de les escoles. A més, les administracions públiques comencen a oferir programació cultural i social i això suposa una crisi per a l’associacionisme en general.
Ja a finals de segle, s'abandonen les activitats i l’espai com a punt de trobada de socis, entitats i col·lectius. Apareixent conflictes derivats de la mala praxi econòmica i una gran quantitat de deute acumulat per mala gestió i interessos personals de la presidència. Així doncs, l'Ateneu s'acaba subhastant i sent adquirit per una empresa privada que vol especular els terrenys, però davant de l'impossibilitat d'iniciar aquest projecte abandona els terrenys que passen en mans municipals.
Durant el pas dels anys es malmeten més espais de l’Ateneu. L'Ajuntament compra l’edifici, clausura tots els espais interiors menys el vestíbul, tira a terra l’antic edifici del bar i només fan algunes obres a la pista d’estiu.
L'any 2018, l'Ajuntament enderroca el teatre malgrat la negativa dels antics socis, els amics de l'ateneu i bona part de la ciutadania.
# 1772
## Esdeveniments

* Descobriment del nitrogen
* Unificació de la moneda a Espanya

## Naixements
### Països Catalans

* 1 de juliol, València: Rafael Esteve i Vilella, gravador valencià (m. 1847).
* 19 de setembre, València: Vicent López i Portaña, pintor del neoclassicisme valencià, pintor de cambra de la monarquia borbònica, des de Carles IV fins a Isabel II (m. 1850).

### Resta del món

* 1 d'abril, Viena: Ignaz Franz von Mosel, crític musical i historiador de la música.
* 7 d'abril, Besançon (França): Charles Fourier, filòsof i economista francès, socialista utòpic i un dels pares del cooperativisme (m. 1837)
* 19 d'abril, Londres, Anglaterra: David Ricardo, economista anglès (m. 1823).
* 2 de maig: (Oberwiederstedt, Saxònia-Anhalt, Novalis, pseudònim de Georg Friedrich Philipp von Hardenberg, escriptor romàntic, filòsof i enginyer de mines (m. 1801).
* 4 de maig, Dortmund (Sacre Imperi): Friedrich Arnold Brockhaus, editor alemany (m. 1823).
* 6 de juny: Maria Teresa de Borbó-Dues Sicílies, emperadriu d'Àustria.
* 21 d'octubre: Samuel Taylor Coleridge, poeta, crític i filòsof anglès.
* Charles Fourier, filosof i economista francès.
* Vílnius: Andreas Osipovitx Sichra, compositor i guitarrista rus.

## Necrològiques
### Món

* 4 d'octubre - Saris (Finlàndia): Augustin Ehrensvärd, arquitecte militar suec

## Referències

* ↑ Ziegler, Katharina. «Mosel, Ignaz Franz von» (en alemany). Austria-Forum, 09-11-2017. [Consulta: 22 abril 2020].
* 1 2 Diccionario Akal de historia del siglo XIX. Tres Cantos: Akal, 2007. ISBN 84-460-1848-9.
* ↑ Spengler, Joseph J. «David Ricardo» (en anglès). Encyclopaedia Britannica, 13-02-2020. [Consulta: abril 2020].
* ↑ «Friedrich Arnold Brockhaus | German publisher» (en anglès). [Consulta: 7 maig 2020].
* ↑ «Samuel Taylor Coleridge | British poet and critic» (en anglès). [Consulta: 21 octubre 2021].

## Vegeu també

* Calendari d'esdeveniments
* Taula anual del segle XVIII
# Manuel Alcalde Fornieles

Manuel Alcalde Fornieles (Pedanía de Paulenca, Guadix, Andalusia, 31 de desembre de 1956 — Guadix, Andalusia, 23 d'abril de 2004) va ser un atleta i entrenador, especialitzat en proves de marxa atlètica.
Nascut en el si d'una família humil de nou germans, amb setze anys emigrà al Prat de Llobregat, on ja es trobaven els seus germans grans, cercant treball i una oportunitat. Ben aviat troba feina en un taller, com a aprenent de torner, amb una jornada de dotze hores. Començà a practicar la marxa amb dinou anys, sota les ordres de Moisès Llopart i Aguilera, en el GCR la Seda. També fou atleta del Futbol Club Barcelona i del club de la Policia Nacional. En el Campionat d'Espanya fou dos cops campió dels 20 quilòmetres marxa en pista, en 1980 i en 1984, i campió dels 50 quilòmetres marxa en 1987. Participà en dos Campionats d'Europa, els anys 1982 i 1986, tres Campionats del Món, el 1983, 1987 i 1991, dos Jocs Olímpics, en 1984 i 1988, i sis Copes del Món de marxa. El 1986 guanyà el Campionat de Catalunya de marxa en ruta. L'any 1991 abandonà la marxa d'elit després d'haver estat 29 vegades internacional. Obrí una escola de marxa atlètica a la seva terra natal i entrenà esportistes com Paquillo Fernández i María Vasco.
En reconeixement seu el Centre Andalus d'Entrenament de Marxa Atlètica, a Guadix, i el parc de Paulenca, porten el seu nom.

## Resultats

Distància :
| 1983 | Copa del Món de Marxa Atlètica | Bergen, Noruega | 10è | 50 quilòmetres |
| 1983 | Campionat del Món d'atletisme | Hèlsinki, Finlàndia | 15è | 50 quilòmetres |
| 1984 | Jocs Olímpics de Los Ángeles | Los Ángeles, Estats Units | 9è | 50 quilòmetres |
| 1985 | Copa del Món de Marxa Atlètica | Illa de Man, Illa de Man | 9è | 50 quilòmetres |
| 1986 | Campionat d'Europa d'atletisme | Stuttgart, Alemanya | DNF | 50 quilòmetres |
| 1987 | Campionat del Món d'atletisme | Roma, Itàlia | DNF | 50 quilòmetres |
| 1988 | Jocs Olímpics de Seúl | Seul, Corea del Sud | 25è | 50 quilòmetres |
| 1989 | Copa del Món de Marxa Atlètica | Hospitalet de Llobregat, Catalunya | 20è | 50 quilòmetres |
| DNF-No finalitza la proba |||||

## Referències

* 1 2 3 Díaz, Pepe. «Manuel Alcalde Fornieles». A: Deportistas Andaluces en los Juegos Olímpicos de la Era Moderna. De Atenas 1896 a Turín 2006. Wanceulen S.L., 2011, p. 52–53. ISBN 978-84-9993-218-7 [Consulta: 11 juny 2020].
* ↑ «Manuel Alcalde Fornieles». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 11 juny 2020].
* ↑ Díaz García, Pepe; Rodríguez Huertas, Jose Manuel. «Manuel Alcalde Fornieles». Andalucía en los Juegos. Fundación Andalucía Olímpica. Arxivat de l'original el 11 de juny 2020. [Consulta: 11 juny 2020].
* ↑ IAAF. «1st IAAF World Championships in Athletics > 50 Kilometres Race Walk - men» (en anglès). [Consulta: 18 març 2014].
* ↑ IAAF. «2nd IAAF World Championships in Athletics > 50 Kilometres Race Walk - men» (en anglès). [Consulta: 18 març 2014].