OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# José Luís Ferrer Vicent

José Luís Ferrer Vicent (Borriana, 27 de desembre de 1952 - 17 de maig de 2006), més conegut com a Regino, va ser un artista faller valencià. Junt al seu germà Santiago s'inicia al món de la creació de Falles a l'obrador de Josep Pascual Ibáñez, Pepet.
La seua carrera artística arriba al punt més alt en les Falles de València de l'any 1981 on plantant l'obra "Amb la música a altra banda" per la comissió Regne de València - Mestre Serrano aconsegueix el primer premi de la Secció Especial. Aquesta Falla passarà a la posteritat també per formar part d'un segell de Correus dedicat a la festa fallera en 1984. En la seua Borriana natal aconsegueix el màxim guardó en diverses ocasions.
El risc i la gosadia són característiques molt presents a les seues composicions no sense haver-li costat algun esglai en més d'una Plantà. Dins de la seua obra també cal destacar el tractament formal i pictòric dels cadafals i la caricatura neta i brillant de personatges famosos. L'humor i la crítica impregnaven cada ninot i cada escena dels seus treballs. D'ell també es menciona les dificultats en la gestió dels recursos temporals i econòmics al seu taller, fet que al llarg de la seua trajectòria li generava situacions complicades per acabar les seues Falles deixant en mans dels fallers la finalització dels seus cadafals en algunes ocasions.
El seu nom junt al d'altres artistes fallers borrianencs coetanis com Pepet, Arturo Musoles o els germans Soro forma part de l'anomenada Escola de Borriana.

## Referències

* ↑ «JOSE LUIS FERRER ´REGINO´» (en castellà). El Periódico Mediterráneo, 05-04-2004. [Consulta: 2 gener 2020].
* 1 2 3 Puig Safont, Quino «José Luis i Santiago Ferrer Vicent. "Somnis sense mesura"». Llibret comissió Sapadors - Vte. Lleó 2010, 3-2010.
* ↑ «Va morir José Luís Ferrer "Regino"». Levante-EMV, 20-05-2006. [Consulta: 2 gener 2020].
* ↑ «Sello: Fallas de Valencia. Fiestas populares españolas 16 pesetas». [Consulta: 2 gener 2020].
* ↑ Castelló, Joan «La Plantà: amb nocturnitat i traïdoria». El Verí del Foc 11, 2011.
* ↑ Esbrí, Iván «Falles d'autèntica bogeria. Estètica i temàtica». El Verí del Foc 9, 17-02-2015.

## Enllaços externs

* «José Luís Ferrer Vicent (Regino) (BDFallas)» (en castellà). BDFallas. [Consulta: 2 gener 2020].
* Falla 1981 de José Luis Ferrer "Regino" primer premi de Secció Especial
# Christian Herdtrich

Christian Wolfgang Herdtrich (Graz, 1625 - Kiang-tcheon, 1684) fou un jesuïta austríac, matemàtic, músic, missioner a la Xina durant el regnat de l'Emperador Kangxi de la dinastia Qing.

## Biografia

Christian Wolfgang Herdtrich, també conegut com a Christianus Herdtrich o Henriques va néixer el 25 de juny de 1625 a Graz a l'estat d'Estíria, Imperi Austríac. Va ingressar a la Companyia de Jesús el 27 d'octubre de 1641.
El 4 d'abril de 1657 va embarcar cap les Illes Cèlebes on va arribar-hi el 1658. El 1660 va anar a Macau amb la intenció d'entrar a la Xina.
Herdtrich amb el francès Philippe Couplet l'italià Prospero Intorcetta i el neerlandès François de Rougemont, en un treball iniciat pel jesuïta Inácio da Costa, va ser un dels primers traductors del xinès al llatí dels Analectes de Confuci: ”Confucius Sinarum Philosophus, sive scientia sinensis latine exposita ." que va ser publicada a París el 1687. També va escriure el que s'ha considerat com el primer diccionari llatí-xinès. i una sèrie de "Litterae Annuae" com a recull de l'activitat missionera a la Xina.
La seva activitat evangelitzadora la va desenvolupar en les comunitats de Zhangzhou i Taiyuan a la província de Fujian i també a Hunan i Shanxi on va ser ajudant del jesuïta francès Trigault.
Com a músic va tocar l'espineta i el piano a la Cort de l'Emperador Kangxi. Els darrers nou anys de la seva vida va ser el superior de la missió de Hangzhou.
Va morir el 17 de juliol de 1684 a Kiang-tcheon (actual Yuncheng) a la província de Shanxi. Motivat per la seva bona relació amb la cort imperial, l'emperador va escriure un epitafi en la seva tomba.

## Referències

* 1 2 3 Dehergne S.J., Joseph «Répertoire des jésuites de Chine de 1552 à 1800» (en francès). Bibliotheca Instituti Historici S.J. Volumen XXXVII [Roma], 1973, pàg. 125.
* ↑ Meynard S.J., Thierry. The Jesuit Reading of Confucius. The First complete Traslation of the Lunyu (1687) Published in the West (en anglès). Leiden: Brill, 2015, p. 79-89. ISBN 978-90-04-28978-9.
* ↑ Vermander, Benoît. Les jésuites et la Chine. De Matteo Ricci à nos jours (en francès). Brussel·les: Lessius, 2012, p. 47. ISBN 978-2-87299-225-6.
* 1 2 3 4 «Herdtrich, Christian Wolfgang» (en anglès). New Catholic Encyclopedia, 2003. [Consulta: febrer 2019].
* 1 2 Willeke, Bernward H. «Herdtrich, Christian Wolfgang» (en alemany), 1969. [Consulta: febrer 2019].
# Gran Premi de San Marino de 1986

Resultats del Gran Premi de San Marino de la temporada 1986 disputat a l'Autodromo Enzo e Dino Ferrari el 27 d'abril del 1986.

## Classificació

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 1 | Alain Prost | McLaren - TAG | 60 | 1h 32' 28. 4 | 4 | 9 |
| 2 | 6 | Nelson Piquet | Williams - Honda | 60 | + 7.645 s | 2 | 6 |
| 3 | 20 | Gerhard Berger | Benetton - BMW | 59 | + 1 Volta | 9 | 4 |
| 4 | 28 | Stefan Johansson | Ferrari | 59 | + 1 Volta | 7 | 3 |
| 5 | 2 | Keke Rosberg | McLaren - TAG | 58 | Sense combustible | 6 | 2 |
| 6 | 7 | Riccardo Patrese | Brabham - BMW | 58 | Sense combustible | 16 | 1 |
| 7 | 18 | Thierry Boutsen | Arrows - BMW | 58 | + 2 Voltes | 12 | |
| 8 | 3 | Martin Brundle | Tyrrell - Renault | 58 | + 2 Voltes | 13 | |
| 9 | 17 | Marc Surer | Arrows - BMW | 57 | + 3 Voltes | 15 | |
| 10 | 27 | Michele Alboreto | Ferrari | 56 | Turbo | 5 | |
| Ret | 21 | Piercarlo Ghinzani | Osella - Alfa Romeo | 52 | Sense combustible | 26 | |
| Ret | 25 | René Arnoux | Ligier - Renault | 46 | Rodes | 8 | |
| Ret | 4 | Philippe Streiff | Tyrrell - Renault | 41 | Transmissió | 22 | |
| Ret | 19 | Teo Fabi | Benetton - BMW | 39 | Motor | 10 | |
| Ret | 14 | Jonathan Palmer | Zakspeed | 38 | Frens | 20 | |
| Ret | 22 | Christian Danner | Osella - Alfa Romeo | 31 | Part elèctrica | 25 | |
| Ret | 15 | Alan Jones | Lola - Ford | 28 | Sobreescalfament | 21 | |
| Ret | 23 | Andrea de Cesaris | Minardi - Motori Moderni | 20 | Motor | 23 | |
| Ret | 8 | Elio de Angelis | Brabham - BMW | 19 | Motor | 19 | |
| Ret | 26 | Jacques Laffite | Ligier - Renault | 14 | Transmissió | 14 | |
| Ret | 12 | Ayrton Senna | Lotus - Renault | 11 | Coixinets rodes | 1 | |
| Ret | 5 | Nigel Mansell | Williams - Honda | 8 | Motor | 3 | |
| Ret | 11 | Johnny Dumfries | Lotus - Renault | 8 | Coixinets rodes | 17 | |
| Ret | 29 | Huub Rothengatter | Zakspeed | 7 | Turbo | 24 | |
| Ret | 16 | Patrick Tambay | Lola - Ford | 5 | Motor | 11 | |
| Ret | 24 | Alessandro Nannini | Minardi - Motori Moderni | 0 | Accident | 18 | |

## Altres

* Pole: Ayrton Senna 1' 25. 050
* Volta ràpida: Nelson Piquet 1' 28. 667 (a la volta 57)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-11-13. [Consulta: 26 abril 2010].
# Granatellus

Granatellus és un gènere d'ocells de la família dels cardinàlids (Cardinalidae), encara que anteriorment es classificava a la família Parulidae. El gènere agrupa tres espècies reconegudes natives de Mèxic, Amèrica Central i Amèrica del Sud.

## Taxonomia

Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 14.2, 2024) aquest gènere està format per tres espècies:
* bosquerola de Mèxic - (Granatellus venustus).
* bosquerola de Yucatán - (Granatellus sallaei).
* bosquerola de Pelzeln - (Granatellus pelzelni).

## Referències

* ↑ Chesser, R. Terry; Banks, Richard C.; Barker, F. Keith; Cicero, Carla; Dunn, Jon L. «Fifty-Fourth Supplement to the American Ornithologists’ Union Check-list of North American Birds» (en anglès). The Auk, 130, 3, 7-2013, pàg. 558–571. DOI: 10.1525/auk.2013.130.3.558.
* ↑ Klicka, John; Burns, Kevin; Spellman, Garth M. «Defining a monophyletic Cardinalini: A molecular perspective» (en anglès). Molecular Phylogenetics and Evolution, 45, 3, 12-2007, pàg. 1014–1032. DOI: 10.1016/j.ympev.2007.07.006.
* ↑ «2024 Citation & Downloadable Checklists». Clements Checklist. [Consulta: 18 febrer 2025].
* ↑ Gill, Frank; Donsker, David. «Cardinals, grosbeaks and “tanager” allies – IOC World Bird List» (en anglès). IOC World Bird List v14.2, 17-08-2024. [Consulta: 18 febrer 2025].
# Lirone

El lirone (o lira da gamba) és el membre baix de la família de la lira, va ser popular a finals del segle XVI i principis del XVII. És un instrument de corda fregada amb entre 9 i 16 cordes de budell i un mànec amb trasts. Quan es toca, se subjecta entre les cames a la manera d'un violoncel o viola d'arc (da gamba).
S'utilitzava a les òperes i oratoris italians per acompanyar la veu humana, especialment els déus. Com que la lira da gamba no pot tocar la tessitura del baix, hi ha d'haver un instrument baix, com ho són la tiorba, el clavicèmbal o la viola d'arc.
Les fonts descriuen que l'instrument es va utilitzar pel seu so especial, encara que era un instrument imperfecte.

## Descripció

El Grove Dictionary of Music and Musicians descriu el lirone com una versió més gran de la lira da braccio, que té un diapasó ample similar, un pont pla i una caixa de clavilles amb forma de fulla amb clavilles frontals. El seu pont pla permet tocar acords d'entre tres i cinc notes.

## Història

El lirone es va utilitzar principalment a Itàlia durant el final del segle XVI i principis del XVII (i particularment en l'època de Claudio Monteverdi) per proporcionar continu, o harmonia per a l'acompanyament de la música vocal. Va ser utilitzat freqüentment a les esglésies catòliques, especialment pels jesuïtes.

## Intèrprets

Malgrat el ressorgiment de la interpretació d'instruments barrocs durant el segle xx, ben pocs músics toquen el lirone. Els intèrprets més notables de l'instrument inclouen Erin Headley d'Anglaterra, Imke David (Weimar), Claas Harders i Hille Perl d'Alemanya, Annalisa Pappano dels Estats Units, Laura Vaughan d'Austràlia i Paulina van Laarhoven dels Països Baixos.

## Vegeu també

* Lira da braccio
* Viola d'arc
* Violó, un instrument de contrabaix del viol família

## Referències

* ↑ «Grove Dictionary of Music and Musicians, ed. L. Macy (accessed 11 November 2006)». Arxivat de l'original el 16 de maig 2008. [Consulta: 18 març 2022].
* ↑ Pio Stefano. Viol and Lute Makers of Venice. Venezia, Italy: Venice research, 2012, p. 441. ISBN 9788890725203.
* ↑ «Baroque Musical Instruments». Catacoustic Consort. Arxivat de l'original el 19 desembre 2012. [Consulta: 14 desembre 2012].
* ↑ «Grove Dictionary of Music and Musicians, ed. L. Macy - Erin Headley, "Lirone"». Arxivat de l'original el 2008-05-16. [Consulta: 18 març 2022].
* ↑ «claas harders - viola da gamba - lirone». Claasharders.de. [Consulta: 19 abril 2021].
* ↑ «Laura Vaughan | Viols and Lirone». Lauravaughan.com. [Consulta: 19 abril 2021].
* ↑ «Log into Facebook». Facebook.com. [Consulta: 19 abril 2021].

## Fonts

* Erin Headley. "Lirone", Grove Music Online, ed. L. Macy (accessed November 11, 2006), grovemusic.com Arxivat 2008-05-16 a Wayback Machine. (subscription access).
* John Weretka. "Homer the lironist: P.F. Mola, Art and Music in the Baroque"
* Imke David "Die sechzehn Saiten der italienischen Lira da gamba", orfeo Verlag, 1999, ISBN 3-9806730-0-6

## Enllaços externs

* Henner Harders - Lirone fabricant
# Transylvania Open

El torneig de Cluj-Napoca, conegut oficialment com a Transylvania Open, és una competició tennística professional que es disputa sobre pista dura disputat al BTarena de Cluj-Napoca (Romania). Pertany als WTA 250 del circuit WTA femení i es va crear l'any 2021.

## Palmarès
### Individual femení

| Any | Campiona | Finalista | Resultat |
| 2025 | Anastassia Potàpova | Lucia Bronzetti | 4−6, 6−1, 6−2 |
| 2024 | Karolína Plísková | Ana Bogdan | 6−4, 6−3 |
| 2023 | Tamara Korpatsch | Elena-Gabriela Ruse | 6−3, 6−4 |
| 2022 | Anna Blinkova | Jasmine Paolini | 6−2, 3−6, 6−2 |
| 2021 | Anett Kontaveit | Simona Halep | 6−2, 6−3 |

### Dobles femenins

| Any | Campiones | Finalistes | Resultat |
| 2025 | Magali Kempen Anna Sisková | Jaqueline Cristian Angelica Moratelli | 6−3, 6−1 |
| 2024 | Caty McNally Asia Muhammad | Harriet Dart Tereza Mihalíková | 6−3, 6−4 |
| 2023 | Jodie Burrage Jil Teichmann | Léolia Jeanjean Valeriya Strakhova | 6−1, 6−4 |
| 2022 | Kirsten Flipkens Laura Siegemund | Kamilla Rakhimova Iana Sízikova | 6−3, 7−5 |
| 2021 | Irina Bara Ekaterine Gorgodze | Aleksandra Krunić Lesley Pattinama Kerkhove | 4−6, 6−1, [11−9] |

## Enllaços externs

* Web oficial (romanès)
* Perfil del torneig a la WTA (anglès)
Cluj-Napoca :
2021
2022
2023
2024
2025 :
# Dibujos Animados Chamartín

Dibujos Animados Chamartín és un estudi d'animació de Barcelona que va estar en actiu des del 1941 fins al 1945 de forma estable. Amb seu a la Casa Batlló, va néixer de la fusió de dos estudis previs: Dibsono films, fundat el 1940 per l'editor Alejandro Fernández de la Reguera, i Hispano Gráfic Films, fundat el 1939 per l'editor de la revista En Patufet, Jaume Baguñà. Es van formar tres equips: Francesc Tur s'encarregà del primer amb la sèrie de Dibsono Films Don Cleque, el segon fou per a la sèrie Garabatos, una revista animada en què van participar la majoria d'animadors i va alternar directors, i el tercer fou l'equip de Josep Escobar i els seus personatges com ara Civilón, Pituco i Zapirón. La tripartició dels animadors es va conservar per fer el darrer llargmetratge de la casa: Érase una vez...', que els germans Baguñà van cedir a Estela Films davant les dificultats per trobar finançament.

## Referències

* ↑ Baguñà, Jaume. L'oblidat paper dels productors de dibuixos animats a les fosques dècades dels 1940s-1960s. Barcelona: BAU, 2016, p. 126. ISBN 978-84-608-9786-6.
* ↑ Guiral, Antoni; Soldevilla, Joan Manuel. El mundo de Escobar (en castellà). 2008. Barcelona: Ediciones B, p. 168. ISBN 978-84-666-3913-2.
* ↑ De la Rosa, Emilio; Hipólito Vivar. [1993 Breve historia del cine de animación en España] (en castellà). Animateruel. Teruel: Animateruel. ISBN 84-604-8262-6.
# Caryothraustes

Caryothraustes és un gènere d'ocells de la família dels cardinàlids (Cardinalidae).

## Taxonomia

El gènere va ser introduït pel naturalista alemany Ludwig Reichenbach el 1850. L'espècie tipus va ser designada posteriorment com el cardenal alaverd. El nom Caryothraustes combina les paraules dels grec antic «karuon» que significa “nou” i «thraustēs» “trencador”.
Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 14.2, 2024) aquest gènere està format per dues espècies:
* cardenal caranegre - (Caryothraustes poliogaster).
* cardenal alaverd - (Caryothraustes canadensis).

## Referències

* ↑ Reichenbach, H. G. Ludwig. Die vollständigste Naturgeschichte der Vögel. Abt.2:Bd.1 [Plates]. Dresden: Expedition der Vollständigsten Naturgeschichte, 1836, p. làmina 78.
* ↑ Peters, James Lee. Check-list of birds of the world. v.13. Cambridge: Harvard University Press, 1951, p. 224 [Consulta: 18 febrer 2025].
* ↑ Dickinson, E.C; Christidis, L. The Howard & Moore Complete Checklist of the Birds of the World: Passerines. 4a. ed.. Eastbourne: Aves Press, 2014, p. 387. ISBN 978-0-9568611-2-2.
* ↑ «The Key to Scientific Names: Caryothraustes» (en anglès). Birds of the World. [Consulta: 18 febrer 2025].
* ↑ Gill, Frank; Donsker, David. «Cardinals, grosbeaks and “tanager” allies – IOC World Bird List» (en anglès). IOC World Bird List v14.2, 17-08-2024. [Consulta: 18 febrer 2025].
# Gran Premi de San Marino de 1996

Resultats del Gran Premi de San Marino de la temporada 1996 disputat a l'Autodromo Enzo e Dino Ferrari el 5 de maig del 1996.

## Classificació

| Posició | Número | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ retirada | Posició de sortida | Punts |
| 1 | 5 | Damon Hill | Williams - Renault | 63 | 1h 35' 26,156" | 2 | 10 |
| 2 | 1 | Michael Schumacher | Ferrari | 63 | + 16,460 " | 1 | 6 |
| 3 | 4 | Gerhard Berger | Benetton - Renault | 63 | + 46,891 " | 7 | 4 |
| 4 | 2 | Eddie Irvine | Ferrari | 63 | + 1' 01.583 min. | 6 | 3 |
| 5 | 11 | Rubens Barrichello | Jordan - Peugeot | 63 | + 1' 18.490 min. | 9 | 2 |
| 6 | 3 | Jean Alesi | Benetton - Renault | 62 | + 1 Volta | 5 | 1 |
| 7 | 10 | Pedro Diniz | Ligier - Mugen - Honda | 62 | + 1 volta | 17 | |
| 8 | 7 | Mika Häkkinen | McLaren - Mercedes | 61 | Motor | 11 | |
| 9 | 20 | Pedro Lamy | Minardi - Ford | 61 | + 2 voltes | 18 | |
| 10 | 22 | Luca Badoer | Forti F1 - Ford | 59 | + 4 voltes | 21 | |
| 11 | 6 | Jacques Villeneuve | Williams - Renault | 57 | Suspensions | 3 | |
| Ret | 9 | Olivier Panis | Ligier - Mugen - Honda | 54 | Motor | 13 | |
| Ret | 18 | Ukyo Katayama | Tyrrell - Yamaha | 45 | Virolla | 16 | |
| Ret | 8 | David Coulthard | McLaren - Mercedes | 44 | Hidràulics | 4 | |
| Ret | 16 | Ricardo Rosset | Footwork - Hart | 40 | Motor | 20 | |
| Ret | 17 | Jos Verstappen | Footwork - Hart | 38 | Hidràulics | 14 | |
| Ret | 12 | Martin Brundle | Jordan - Peugeot | 36 | Virolla | 12 | |
| Ret | 15 | Heinz-Harald Frentzen | Sauber - Ford | 32 | Frens | 10 | |
| Retirada | 21 | Giancarlo Fisichella | Minardi - Ford | 30 | Motor | 19 | |
| Ret | 14 | Johnny Herbert | Sauber - Ford | 25 | Part elèctrica | 15 | |
| Retirada | 19 | Mika Salo | Tyrrell - Yamaha | 23 | Motor | 8 | |
| NVQ | 23 | Andrea Montermini | Forti F1 - Ford | | Norma del 107% | 22 | |

## Altres

* Pole: Michael Schumacher 1' 26. 890
* Volta ràpida: Damon Hill 1' 28. 931 (a la volta 49)

## Referències

* «La web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-11-01. [Consulta: 21 març 2010].
# Ferran Rull

Ferran Rull (el Catllar, 22 d'agost de 1997) és un actor de teatre, cinema, televisió i doblatge català. Va debutar al món del cinema amb la pel·lícula Herois, dirigida per Pau Freixas i escrita per Albert Espinosa, en la qual fa el personatge principal, Xavier Sala. Ha aparegut a la sèrie de TV3 Polseres vermelles, també dirigida per Pau Freixas i escrita per Albert Espinosa. En aquesta sèrie interpreta el Bru, un noi que està a l'hospital perquè li falta un ronyó. El 2009, Rull va fer un curtmetratge anomenat Pare model, on feia de nen dolent. Des dels 8 anys va a l'Escola de Teatre i Musical Memory.

## Filmografia
### Cinema

* 2010: Herois (com a Xavier Sala)

### Televisió

* 2011: Polseres vermelles (com a Bru)
* 2023: Bojos per Molière

### Curtmetratges

* 2009: Pare model

## Referències

* 1 2 «Al cotxe - Dani Anglès i Ferran Rull». TV3. [Consulta: 28 febrer 2023].
* 1 2 «“Ara veig actors treballar i els trobo boníssims”». El Punt Avui, 27-02-2011.

## Enllaços externs

* Entrevista als actors d'Herois a Catalunya Ràdio al YouTube
# Mormosaure

El mormosaure (Mormosaurus seeleyi) és una espècie extinta de sinàpsid de la família dels tapinocefàlids que visqué durant el Permià mitjà en allò que avui en dia és Sud-àfrica. Es tracta de l'única espècie reconeguda del gènere Mormosaurus. Tenia el crani llarg. La dentadura era molt feble. La seva validesa taxonòmica no és del tot certa, atès que alguns científics el consideren un sinònim de Keratocephalus.

## Referències

* 1 2 Entrada «Mormosaurus seeleyi» de la Paleobiology Database (en anglès). [Consulta: 20 desembre 2022].
* ↑ Watson, 1914, p. 767.

## Bibliografia

* Watson, D. M. S. «The Deinocephalia, an Order of Mammal-like Reptiles» (en anglès). Proceedings of the Zoological Society of London, 84, 3, 1914, pàg. 749–786. DOI: 10.1111/j.1469-7998.1914.tb07061.x.
# Gran Premi de San Marino de 2002

Resultats del Gran Premi de San Marino de la temporada 2002 disputat a l'Autodromo Enzo e Dino Ferrari el 14 d'abril del 2002.

## Classificació

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 1 | Michael Schumacher | Ferrari | 62 | 1h 29' 10. 789 | 1 | 10 |
| 2 | 2 | Rubens Barrichello | Ferrari | 62 | + 17.907 s | 2 | 6 |
| 3 | 5 | Ralf Schumacher | Williams - BMW | 62 | + 19.755 s | 3 | 4 |
| 4 | 6 | Juan Pablo Montoya | Williams - BMW | 62 | + 44.725 s | 4 | 3 |
| 5 | 15 | Jenson Button | Renault | 62 | + 1' 23.395 min. | 9 | 2 |
| 6 | 3 | David Coulthard | McLaren - Mercedes | 61 | + 1 Volta | 6 | 1 |
| 7 | 11 | Jacques Villeneuve | BAR - Honda | 61 | + 1 Volta | 10 | |
| 8 | 8 | Felipe Massa | Sauber - Petronas | 61 | + 1 Volta | 11 | |
| 9 | 14 | Jarno Trulli | Renault | 61 | + 1 Volta | 8 | |
| 10 | 7 | Nick Heidfeld | Sauber - Petronas | 61 | + 1 Volta | 7 | |
| 11 | 23 | Mark Webber | Minardi - Asiatech | 60 | + 2 Voltes | 19 | |
| Ret | 21 | Enrique Bernoldi | Arrows - Cosworth | 50 | Pèrdua de potència | 20 | |
| Ret | 16 | Eddie Irvine | Jaguar - Cosworth | 45 | Paliers | 18 | |
| Ret | 4 | Kimi Räikkönen | McLaren - Mercedes | 44 | Tub d'escapament | 5 | |
| Ret | 12 | Olivier Panis | BAR - Honda | 44 | Regulador pot. | 12 | |
| Ret | 17 | Pedro de la Rosa | Jaguar - Cosworth | 30 | Paliers | 22 | |
| Ret | 24 | Mika Salo | Toyota | 26 | Caixa canvi | 16 | |
| Ret | 20 | Heinz-Harald Frentzen | Arrows - Cosworth | 25 | Pèrdua de potència | 13 | |
| Ret | 9 | Giancarlo Fisichella | Jordan - Honda | 19 | Hidràulics | 15 | |
| Ret | 10 | Takuma Sato | Jordan - Honda | 5 | Caixa canvi | 14 | |
| Ret | 25 | Allan McNish | Toyota | 0 | Part elèctrica | 17 | |

## Altres

* Pole: Michael Schumacher 1' 21. 091
* Volta ràpida: Rubens Barrichello 1' 24. 170 (a la volta 38)

## Referències

* «La web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2015-01-17. [Consulta: 21 abril 2010].
# Hunan

Hunan (xinès: 湖南, pinyin: Húnán) és una província de la República Popular de la Xina, situada al mig dels marges del riu Yangtze i al sud del Llac Dongting. Hunan de vegades és dita 湘 (pinyin: Xiāng), pel riu Xiang que travessa la província. Hunan limita al nord amb Hubei, a l'est amb Jiangxi, al sud amb Guangdong, al sud-oest amb Guangxi, a l'oest amb Guizhou i al nord-oest amb Chongqing. La capital és Changsha.

## Divisions administratives

Hunan es divideix en 14 prefectures, una d'elles autònoma.
* Changsha (长沙市 Chángshā Shì)
* Zhangjiajie (张家界市 Zhāngjiājiè Shì)
* Xangdé (常德市 Chángdé Shì)
* Yiyang (益阳市 Yìyáng Shì)
* Yueyang (岳阳市 Yuèyáng Shì)
* Zhuzhou (株洲市 Zhūzhōu Shì)
* Xiangtan (湘潭市 Xiāngtán Shì)
* Hengyang (衡阳市 Héngyáng Shì)
* Chenzhou (郴州市 Chénzhōu Shì)
* Yongzhou (永州市 Yǒngzhōu Shì)
* Shaoyang (邵阳市 Shàoyáng Shì)
* Huaihua (怀化市 Huáihuà Shì)
* Loudi (娄底市 Lóudǐ Shì)
La prefectura autònoma
* Prefectura Autònoma Tujia i Miao de Xiangxi (湘西土家族苗族自治州 Xiāngxī Tǔjiāzú Miáozú Zìzhìzhōu)

## Demografia

Segons el cens del 2000, la població de Hunan és de 64.400.700 repartits en 41 grups ètnics. La població creix el 6,17% (3.742.700) des del 1990. Segons el cens, el 89,79% (57,825,400) identifiquen com a xinesos han, 10,21% (6.575.300) com a tujia, miao, dong, yao, ètnia hui, bai, zhuang, uigurs i altres.

## Economia

La província té abundants mines de carbó. L'extracció d'aquest mineral és un dels principals recursos econòmics de la zona. La regió és també un dels principals centres de producció d'antimoni del país. Quant a l'agricultura, el cultiu principal és el de l'arròs encara que també existeixen importants plantacions de te. El clima és subtropical, amb hiverns molt humits. La temperatura mitjana al gener és de 3-8 °C mentre que la mitjana en el mes de juliol és de 27-30 °C.

## Història

Hunan és la província en la qual va néixer Mao Zedong pel que va donar la Revolució Cultural entre 1966 i 1976. Va trigar més que altres províncies a adoptar les reformes implementades per Deng Xiaoping en els anys que van seguir a la mort de Mao en 1976. També és la província on va néixer l'il·lustre poeta xinès Huang Xiang l'any 1941.

## Vegeu també

* Parc forestal nacional de Zhangjiajie

## Referències

* ↑ China Business Guide (en anglès). China Knowledge Press, 2005. ISBN 981416321X.
* ↑ «Artist of the week - Huang Xiang & William Rock» (en anglès). Public Republic. [Consulta: 3 novembre 2016].

## Enllaços externs

* Govern provincial de Hunan
* Mapa de Hunan