OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Resolució 706 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 706 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides va decidir un mecanisme per permetre a l'Iraq vendre petroli a canvi d'ajuda humanitària dels Estats membres. El Consell, en virtut del Capítol VII de la Carta de les Nacions Unides, va aprovar la resolució el 15 d'agost de 1991, després de recordar les resolucions 661 (1990), 686 (1991), 687 (1991), 688 (1991) 692 (1991), 699 (1991) i 705 (1991). Les disposicions de la Resolució 706 van funcionar de manera similar a la que posteriorment es va implementar en el Programa petroli per aliments segons la resolució 986 en 1995.
La resolució, copatrocinada pels Estats Units, va determinar que l'Iraq podria vendre fins a 1,6 mil milions $ USA després de l'aprovació de cada venda pel Comitè del Consell de Seguretat establert en la Resolució 661 (1990). També va decidir que part del producte obtingut per la venda del petroli s'utilitzaria per als pagaments a la Comissió de Compensació de les Nacions Unides per ajudar a compensar Kuwait després de la invasió iraquiana.
El Consell va demanar al Secretari General de les Nacions Unides, en consulta amb el Comitè Internacional de la Creu Roja, que informés en un termini de 20 dies sobre l'aplicació de la Resolució 687 sobre la repatriació de kuwaitians i estrangers o les seves restes presents a l'Iraq. També va demanar a Iraq informes mensuals sobre les reserves d'or i moneda estrangera que tenien en el país o en altres llocs.
L'Iraq es va negar a vendre el petroli d'acord amb aquesta resolució, al·legant que era una violació de la seva sobirania i que imposava una "tutela" a la seva població.
La resolució 706 va ser aprovada per 13 vots a favor, contra el de Cuba i una abstenció del Iemen.

## Referències

* ↑ «Statement by Thomas Pickering, US Ambassador to the UN, to the UN Security Council concerning the proposed sale of Iraqi oil to provide for the humanitarian needs of the Iraqi people». United Nations, 19-09-1991.
* ↑ Alnasrawi, Abbas. Iraq's burdens: oil, sanctions, and underdevelopment. Greenwood Publishing Group, 2002, p. 121. ISBN 978-0-313-32459-8.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 701 a la 800 (1991 - 1993)
* Guerra del Golf

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Al-Wahda SCC Sanà

L'Al-Wahda Sports & Cultural Club (àrab: نادي الوحدة الرياضي و الثقافي, Nādī al-Waḥda ar-Riyāḍī wa-ṯ-Ṯaqāfī, ‘Club Esportiu i Cultural de la Unitat’) és un club iemenita de futbol de la ciutat de Sanà.
El club va ser fundat l'any 1954. Va guanyar cinc cops la lliga nacional entre els anys 1979 i 2002. Els seus colors són el blau i el blanc.
El seu principal rival ciutadà es l'Al-Ahli Club Sana'a i el derbi entre ambdós clubs rep el nom de the Summit.

## Palmarès

* Lliga iemenita de futbol:
       1978-79, 1994-95, 1996-97, 1997-98, 2001-02
* Copa Unitat (Iemen):
       1998
* Copa de la República del Iemen del Nord:
       1978

## Referències

* ↑ Team's profile - kooora.com
* ↑ Yemen - List of Foundation Dates a RSSSF
* 1 2 Campions del Iemen a RSSSF
* ↑ Fotografies de clubs del Iemen crankshaw-sports-stats.com
* ↑ Armstrong, Gary; Richard Giulianotti. Fear and loathing in world football. Berg Publishers, 2001, p. 179. ISBN 978-1-85973-463-6.
* 1 2 Yemen - List of Cup Winners a RSSSF
# Resolució 2451 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 2451 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, fou adoptada per unanimitat el 21 de desembre de 2018. Després d'analitzar la situació al Iemen, el Consell aprova els anomenats "Acords d'Estocolm" del 18 de desembre entre el govern del Iemen i el Houthis pel que fa a un alto el foc i la seva distribució als ports d'al-Hudayda i Taizz, i autoritza la implementació immediata d'un Equip Avançat per controlar la retirada de forces i el compliment de l'alto el foc, durant un període inicial de 30 dies. Alhora demana a les parts que aturin els combats a les zones crítiques per al lliurament d'ajuda humanitària.
El Consell convida al Govern i al Houthis que eliminin els impediments burocràtics als fluxos d'ajuda i subministraments comercials de combustible, i que assegurin el funcionament eficaç de tots els ports i línies de subministrament del Iemen i la reobertura segura de l'aeroport de Sana'a als vols comercials.

## Referències

* ↑ Security Council Authorizes Immediate Deployment of Advance Team to Monitor Force Withdrawals, Ceasefire in Yemen, Adopting Resolution 2451 (2018), un.org, 21 de desembre de 2018

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 2401 a la 2500 (2018 -)

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Society for Humanitarian Solidarity

La Society for Humanitarian Solidarity (SHS) (Societat per a la solidaritat humanitària) és una ONG humanitària local sense ànim de lucre. Està basada en el districte de Mayfa'a (Governació de Xabwa) a prop d'Aden, Iemen. Va ser fundada per Naseer Salim Ali Al-Hamairy el 1995.
La SHS se centra bàsicament a proporcionar assistents que ajudin a salvar la vida de milers de refugiats i migrants que arriben al Iemen cada any. La ONG té 290 membres de personal, que normalment van més enllà del simple deure, per dur a terme rescats al mar, proporcionant First Aid (primers auxilis) a les persones ferides, alhora que enterrant les persones que han mort ofegades al mar. L'organització assisteix també a la comunitat local a Ahwar, en el districte de Mayfa'a, i a Hadramaut, per tal de mitigar l'impacte de les noves arribades a la població local i proveir el suport que es necessiti. La ONG també va guanyar el Premi Nansen pels Refugiats entregat per l'UNCHR.

## Referències

* ↑ «UNHCHR Award». UNCHR HongKong.
# Masia de Can Sant Hilari

La Masia de Can Sant Hilari és una obra de Montgat (Maresme) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Masia de planta baixa i pis. Està coberta amb una teulada de dos vessants i el carener perpendicular a la façana. El vessant esquerra representa el doble de la llargada del vessant dret, això trenca la simetria de l'edifici. La façana té a la planta baixa la porta principal allindada i dues grans finestres quadrangulars; al primer pis hi ha tres finestres amb l'ampit motllurat. Destaca la gran xemeneia blanca situada a l'angle esquerra de la teulada.

## Referències

* ↑ «Masia de Can Sant Hilari». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 4 març 2019].
# Cambra de Representants

La Cambra de Representants és el nom de diverses assemblees legislatives de molts Estats del món. En alguns països, la Cambra de Representants és la cambra baixa d'una assemblea bicameral. En d'altres, és l'única cambra parlamentària.
Cambres de Representants com a cambres baixes:
* Cambra de Representants d'Antigua i Barbuda
* Cambra de Representants d'Austràlia
* Cambra de Representants de Belarús
* Cambra de Representants de Belize
* Cambra de Representants de Bòsnia i Hercegovina
* Cambra de Representants de Colòmbia
* Cambra de Representants dels Estats Units
* Cambra de Representants de Fiji
* Cambra de Representants de les Filipines
* Cambra de Representants del Iemen
* Cambra de Representants d'Indonèsia
* Cambra de Representants d'Irlanda
* Cambra de Representants de Jamaica
* Cambra de Representants del Japó
* Cambra de Representants de Libèria
* Cambra de Representants de Malàisia
* Cambra de Representants de Malta
* Cambra de Representants de Myanmar
* Cambra de Representants de Nepal
* Cambra de Representants de Nigèria
* Cambra de Representants dels Països Baixos
* Cambra de Representants de Puerto Rico
* Cambra de Representants de Somaliland
* Cambra de Representants de Tailàndia
* Cambra de Representants de Trinitat i Tobago
Cambres de Representants com a assemblees unicamerals:
* Cambra de Representants de Malta
* Cambra de Representants de Nova Zelanda
* Cambra de Representants de Xipre
A més a més, la majoria de les cambres baixes de les assemblees legislatives dels Estats dels Estats Units també porten aquest nom.
# Khat

«Khat» té aquests significats:
* Khat o Catha edulis, planta arbustiva de la família Celastraceae que es troba als països africans com Etiòpia, Kenya, Tanzània, Uganda, Zaire, Angola, Malawi, Moçambic, Zàmbia, Zimbàbue i Sud-àfrica i sobretot al Iemen
* Khat o Kath, ciutat al Coràsmia
# Raffaella Petrini

Raffaella Petrini (Roma, 15 de gener de 1969) és una religiosa italiana de la congregació de les Germanes Franciscanes de l'Eucaristia i des del juliol del 2022 una de les dones amb més responsabilitats polítiques de la Cúria Romana.

## Biografia

Va néixer a Roma el 15 de gener de 1969 i es va llicenciar en Ciències Polítiques per la Libera Università Internazionale degli Studi Sociali Guido Carli de Roma. Es va doctorar a la Universitat Pontifícia de Sant Tomàs d'Aquino (Angelicum), on més tard va ser nomenada professora d'Economia del Benestar i Sociologia dels Processos Econòmics. També va estudiar comportament organitzatiu a la Universitat de Hartford (Connecticut), amb un màster el 2001.
Del 2005 al 2021 va treballar a la plantilla de la Congregació per a l'Evangelització dels Pobles
El 4 de novembre de 2021, el papa Francesc la va designar com a primera dona a ocupar el càrrec de secretària general de la Comissió Pontifícia per l'Estat de la Ciutat del Vaticà. El papa Francesc va assenyalar que des que va passar a ocupar el segon lloc a la governació de la Ciutat del Vaticà, Petrini s'havia convertit en la dona de més alt rang de l'estat més petit del món.
El 13 de juliol de 2022, el Papa Francesc va nomenar dones com a membres del Dicasteri dels Bisbes per primera vegada, dues religioses i una verge consagrada: Raffaella Petrini, Yvonne Reungoat i María Lía Zervino.

## Referències

* ↑ NacióDigital. «Omella es converteix en el català més influent al Vaticà les darreres dècades». [Consulta: 13 març 2023].
* ↑ «Sr Raffaella Petrini appointed Secretary General of Vatican Governorate». Vatican News, 04-11-2021.
* 1 2 «Vaticano, per la prima volta una suora nominata segretario del Governatorato». la Repubblica, 04-11-2021.
* ↑ Verdú, Daniel «El Papa nombra a una mujer como ‘número dos’ del Gobierno del Vaticano». El País, 04-11-2021.
* ↑ Coppen, Luke. «Who are the women appointed to the Vatican’s Dicastery for Bishops?», 13-07-2022. [Consulta: 14 juliol 2022].
* ↑ Holy See Press Office (4 November 2021). "Rinunce e nomine, 04.11.2021". Nota de premsa.
* ↑ «Exclusive: Pope to give women a say in appointment of bishops». Reuters, 06-07-2022 [Consulta: 16 juliol 2022].
* ↑ White, Christopher «Pope Francis names three women to Vatican office that recommends new bishops». National Catholic Reporter, 13-07-2022 [Consulta: 15 juliol 2022].
* ↑ (13 July 2022). "Rinunce e nomine, 13.07.2022". Nota de premsa.
# Rafael Vidaurreta

Rafael «Rafa »Vidaurreta Ramírez (Madrid, 5 de gener de 1977) és un exjugador de bàsquet espanyol que jugava a la posició de pivot. El seu últim equip fou l'Asefa Estudiantes.

## Referències

* ↑ «Rafael Vidaurreta» (en castellà). ACB. [Consulta: 9 febrer 2025].
# Gülçin Santırcıoğlu

Gülçin Santırcıoğlu (İzmir, Turquia, 1 de gener de 1977) és una actriu turca de sèries de televisió i de cinema turc. Es va graduar al Conservatori de la Universitat 9 de Setembre, a Esmirna, com a cantant d'opera. Amb la pel·lícula Türev, el 2005, va guanyar el premi "Actriu revelació" el 2006. El 2012 va formar part del jurat de la 2a edició del Festival de Cine Rei Midas a Eskişehir. Va treballar com a Sultana en el sèrie de televisió Hercai de 2019.

## Referències

* ↑ http://www.roportajgazetesi.com/twitter-roportaj-gulcin-santircioglu-c2479.html
* ↑ http://haftasonu.com.tr/index.php/roportaj/item/986-gulcin-santircioglu-dizi-sektoru-metres-kabul-etmiyor.html?tmpl=component&print=1
* ↑ http://www.magazinci.com/icerikler/sinema/gulcin-santircioglu-filmleri-secerken-cok-zorlandim_35852.html

## Enllaços externs

* "Hi ha gent que s'enfada amb mi pel rol de la telesèrie" (Entrevista amb Gülçin Santırcıoğlu) (turc)
* Gülçin Santırcıoğlu a IMDb
# Lena Yada

Lena Yada (nascuda el 12 de novembre de 1978), és una model nord-americana, actriu, surfista, i Diva de la WWE. Actualment treballa per a l'empresa World Wrestling Entertainment (WWE) com a entrevistadora al backstage de la seva marca ECW.

## Referències

* ↑ «Lena Yada-Draiman – Hottest Rockstar Wives». Loudwire, 12-10-2012.
* ↑ «To be or not to be (famous)». Pageant News Bureau. Arxivat de l'original el January 17, 2008. [Consulta: 9 març 2008].
* ↑ «World Title of Tandem action hots up as final approaches». Surfers Village. [Consulta: 9 març 2008].
* ↑ «Former WWE Diva, Lena Yada takes on Christina Von Eerie in San Francisco». Arxivat de l'original el June 6, 2009. [Consulta: 10 gener 2020].
* ↑ «Lena Yada» (en anglès americà). Online World of Wrestling. [Consulta: 9 juny 2024].
# T'imagines la vida sense ell?

T'imagines la vida sense ell? és una novel·la d'Isabel-Clara Simó escrita l'any 2000.

## Argument

La novel·la és la historia d'una dona (Mercè) sotmesa, atemorida i humiliada diàriament pel seu marit (Ricard). Poques vegades li pegava, però la seva vida diària és un autèntic infern i en la novel·la redacta com la dona en aquest país, als anys setanta, no tenia dret a res, no podia treballar si el marit no li signava el contracte, no podia tenir un passaport si el marit no hi donava el consentiment entre d'altres. Aquesta història és explicada com si d'un diari secret es tractes que és descobert pel seu fill 30 anys més tard, quan la dona ja està morta i el fill va descobrint horroritzat realment quina mena de persones eren els seus pares i com la seva mare va actuar per posar fi als seus patiments.
A poc a poc, la protagonista planeja el crim perfecte. I fins que el seu fill no troba el diari, ningú sospita dels seus plans ni com els va dur a terme.

## Referències

* ↑ http://www.grup62.cat/llibre-timagines-la-vida-sense-ell-106172.html Arxivat 2015-12-22 a Wayback Machine.
# 1749
## Esdeveniments
### Països Catalans

* Publicació de les Instruccions per l'ensenyança de minyons, de Baldiri Reixac i Carbó.
* La Gran Redada, persecució massiva dels gitanos a Espanya.

### Resta del món
## Naixements
### Resta del món

* 29 de gener: Rei Cristià VII de Dinamarca (m. 1808).
* 4 de febrer, Saragossa: Josefa Amar y Borbón, escriptora i destacada il·lustrada espanyola.
* 23 de febrer, Kassel: Elisabeth Mara, soprano alemanya de gran habilitat tècnica (m.1833).
* 3 de març, Honoré Gabriel Riqueti, comte de Mirabeau, escriptor i orador francès.
* 10 de març, Lorenzo da Ponte, poeta i llibretista italià (m. 1838)
* 11 de març, Tarragona: Bonaventura Prats, jesuïta català.
* 23 de març, Beaumont-en-Auge, Regne de França: Pierre-Simon Laplace, matemàtic francès (m. 1827).
* 28 d'agost, Frankfurt del Main (Alemanya): Johann Wolfgang von Goethe, escriptor alemany (m. 1832).
* 17 de novembre, Châlons-en-Champagne, França: Nicolas Appert, inventor francès (m. 1841).
* 17 de desembre, Aversa, Regne de Nàpols: Domenico Cimarosa, compositor italià.
* Burgo de Osma, Espanya: Mariano Álvarez de Castro, militar.
* Jacques Cambry, escriptor i erudit bretó.

## Necrològiques
### Països Catalans

* Barcelona, Pau Llinàs, mestre de capella que desenvolupà la seva activitat a Barcelona.
Resta del món
* 10 de setembre, Lunéville, Regne de França: Émilie du Châtelet, matemàtica, física i escriptora francesa (n. 1706).
* 29 de setembre,Tongcheng, Zongyang, Anhui (Xina): Fang Bao (1668-1749) escriptor, poeta, acadèmic i filòsof xinès durant la primera etapa de la dinastia Qing (n. 1668).

## Referències

* ↑ López-Cordón Cortezo, María Victoria. «Josefa Amar y Borbón» (en castellà). Real Academia de la Historia. [Consulta: 17 desembre 2023].
* ↑ «Gertrud Elisabeth Mara» (en anglès). Encyclopaedia Britannica. [Consulta: 21 desembre 2023].
* ↑ «Pierre Simon, marquis de Laplace» (en francès). Larousse. [Consulta: març 2020].
* ↑ «Gabrielle-Émilie Le Tonnelier de Breteuil, marquise du Châtelet» (en anglès). Encyclopaedia Britannica. [Consulta: 19 juliol 2020].
* ↑ Chaussende, Damien, 1977- .... La Chine au XVIIIe siècle : l'apogée de l'empire sino-mandchou des Qing. París: Les Belles lettres, impr. 2013. ISBN 978-2-251-41051-7.
# José Ignacio Aparicio Ciria

José Ignacio Aparicio Ciria (Barcelona, 5 de novembre de 1964) és un periodista i polític català del PSC, diputat al Parlament de Catalunya i portaveu socialista a diverses comissions. Va ser alcalde de Cervelló (2015 — 2024) i ha ocupat càrrecs en diferents ajuntaments del Baix Llobregat. Llicenciat en Periodisme i Publicitat per la UAB, té un postgrau en comunicació política. Ha estat molt actiu en l'àmbit cívic, cultural i esportiu, destacant en muntanyisme, espeleologia i ultramaratons. També ha tingut una intensa trajectòria en entitats juvenils i culturals, així com en la direcció i comunicació política.

## Referències

* ↑ «José Ignacio Aparicio renuncia como alcalde de Cervelló.».
* ↑ «Sr. José Ignacio Aparicio Ciria - Parlament de Catalunya.».
# Accent circumflex en francès

L'accent circumflex en francès és un signe diacrític que es col·loca sobre les vocals i que té diferents funcions: marcar una pronúncia determinada, indicar que s'ha produït l'elisió d'una lletra que històricament s'escrivia o diferenciar determinats casos d'homonímia. El francès inclou aquest signe d'ençà el segle xvi i la reforma ortogràfica de 1990 en restringeix l'ús per simplicar la llengua i guanyer en coherència a les normes sobre la seva escriptura.
El cas més freqüent és el seu ús per indicar que una "s" s'ha suprimit amb l'evolució de la llengua, com es veu a "fête" o "hôtel", que deriven de "feste" i "hostel" respectivament. Les vocals més afectades per aquest són la vocal "a" i la "e". El segon cas més usual és la seva presència a l'imperfet de subjuntiu, com a "fût". L'accent circumflex s'usa també pe analogia en formes d'aquest temps verbal que no n'haurien de dur per motius etimològics. No apareix tant en homòfons, però com que moltes de les paraules que en duen pertanyen al vocabulari bàsic (com "sûr", amb el sentit de "segur" per diferenciar-ho de la preposició), esdevé un ús important.

## Referències

* ↑ Maurice Grevisse i André Goosse, Nouvelle grammaire française, De Boeck Supérieur, 24 juillet 1995
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 5 de maig 2012. [Consulta: 7 setembre 2018].
# Anna Lee Walters

Anna Lee Walters (nascuda en 1946) és una escriptora guardonada Pawnee/Otoe-Missouria d'Oklahoma.

## Carrera

Walters treballa al Diné College d'Arizona, on dirigeix la premsa de la facultat. Viu a Tsaile (Arizona) amb el seu marit Harry Walters, antic Director del Museu al Diné College.
La seva primera novel·la, Ghost Singer (1994) és un misteri de dos nivells: un relaciona el suïcidi d'investigadors de la Smithsonian Institution, que s'atribueix als fantasmes relacionats amb els artefactes indis; l'altre és el que de com els indis americans entenen la seva posició en relació amb la seva ascendència i cultura. En girar el gènere al seu cap, Walters "resol" el segon misteri.
La seva col·lecció de contes The Sun Is Not Merciful, va guanyar l'American Book Award de la Before Columbus Foundation el 1985

## Referències

* ↑ VG: Artist Biography: Walters, Anna Lee
* ↑ Native American Authors: Anna Lee Walters
* ↑ «Anna Lee Walters - NativeWiki». Arxivat de l'original el 2012-07-18. [Consulta: 8 desembre 2014].

## Bibliografia

* Kratzert, M. "Native American Literature: Expanding the Canon", Collection Building 17.1 (1998), p. 4
* Rebecca Tillett, "Resting in Peace, Not in Pieces: The Concerns of the Living Dead in Anna Lee Walters's 'Ghost Singer' " Arxivat 2008-04-23 a Wayback Machine., Studies in American Indian Literatures 17:2.

## Vegeu també

* Llista d'escriptors amerindis
# Beatriz Galindo

Beatriz Galindo, anomenada «la Latina» (Salamanca, cap a 1465 – Madrid, 23 de novembre de 1535), va ser una escriptora i humanista castellana. Va formar part de les doctae puellae, el grup de sàvies que feien de preceptores dels fills dels Reis Catòlics.

## Biografia

Beatriz Galindo, nascuda en el si d'una família d'hidalgos, va ser escollida per a ser monja per la destresa que va demostrar en el domini del llatí, i per això va ser coneguda com "la Latina"; però abans d'ingressar al convent fou cridada per anar a la Cort, per part de la reina Isabel la Catòlica.
Es va casar l'any 1491 amb el capità artiller i conseller dels Reis Catòlics Francisco Ramírez de Madrid, amb qui va tenir dos fills. Deu anys després enviudà; es va retirar de la Cort, i va fixar la seva residència a Madrid, a l'actual palau de Viana.
Després de la mort de la reina Isabel la Catòlica, Beatriz va deixar les corts per dedicar-se al estudi i va fundar l'Hospital de la Latina (1499-1507) i els convents, o monestirs, de la Concepción Francisca i la Concepción Jerónima (aquí va ser enterrada), a Madrid, on es donava instrucció a nenes de famílies sense recursos. També va impartir classes de llatí a la Universitat de Salamanca i al convent de les Jerònimes va establir una acadèmia filosòfica dedicada al estudi dels clàssics. Se li atribueixen poesies en llatí, uns Comentarios sobre Aristoteles i també Anotaciones sobre escritores clásicos antiguos.
El barri de La Latina de Madrid pren aquest nom per l'àlies de Beatriz Galindo, donat que va ser el barri de Madrid on ella va viure. Del mateix origen és el nom del districte de Latina (distrito de Latina), també a Madrid.

## Referències

* 1 2 3 4 Muñoz Páez, Adela. Sabias. La cara oculta de la ciencia. (en castellà). Penguin Random House, 1/3/2018, p. 129,130. ISBN 9788499927022.

## Bibliografia

* AMORÓS, Andrés. Antología comentada de la literatura española. Madrid: Castalia, 2000. ISBN 84-7039-803-2.
* ARIZA, Manuel, y CRIADO MARTÍNEZ, Ninfa. Antología de la prosa medieval. Madrid: Biblioteca Nueva, 1998. ISBN 84-7030-476-3.
* GÓMEZ REDONDO, Fernando. Artes poéticas medievales. Madrid: Ediciones del Laberinto, 2000. ISBN 84-87482-84-8.

## Enllaços externs

* RTVE. Mujeres en la historia. Beatriz Galindo. 11 de juliol de 1998. Programa a la carta.
# Seon

Seon és un municipi del cantó d'Argòvia (Suïssa), situat al districte de Lenzburg.

## Enllaços externs

* Seon - Lloc web oficial
* Seon en Alemany, Francès o Italià al Diccionari històric de Suïssa.
# Chiara Bellosi

Chiara Bellosi (Como, 1973) és una guionista i directora italiana.
Bellosi va estudiar dramatúrgia a la Civica Scuola di Teatro Paolo Grassi de Milà. Després, també, va estudiar cinema documental a l'Istituto Europeo di Design de Venècia el 2007. Va participar en diversos documentals i més tard el 2020 va dirigir Palazzo di Giustizia, el primer llargmetratge, que es va estrenar al 70è Festival Internacional de Cinema de Berlín. Durant una entrevista per a aquesta pel·lícula, va afirmar que havia estat treballadora social i coneixia de primera mà els jutjats.
El 2022 va participar per segona vegada a la Berlinale. La pel·lícula Calcinculo es va presentar a la secció Panorama de la 72a edició. A Catalunya es va poder veure a la Mostra Internacional de Films de Dones el maig del 2022.

## Premis

Palazzo di Giustizia, va ser nominada al premi GWFF a la millor òpera prima a la Berlinale 2020, un premi que té com a objectiu promoure el talent cinematogràfic jove. El mateix any, Bellosi va rebre el premi a la millor direcció al Festival de cinema del Bòsfor per Palazzo di Giustizia.El Castellinaria Festival del cinema giovane va premiar la pel·lícula amb el Premi Utopia l'any 2020

## Filmografia

* 2006: Checosamanca (direcció d'un episodi del documental)
* 2020: Palazzo di Giustizia (Ordinary justice)
* 2022: Calcinculo (Swing Ride)

## Referències

* ↑ «Chiara Bellosi». Swissfilms.ch. [Consulta: 12 febrer 2022].
* ↑ Vivarelli, Nick. «‘Ordinary Justice’ Director Chiara Bellosi on Fascination With Courthouses» (en anglès americà), 25-02-2020. [Consulta: 11 gener 2025].
* ↑ «Calcinculo / Swing Ride». [Consulta: 11 gener 2025].
* ↑ «Jurat del GWFF de la Berlinale». [Consulta: 12 febrer 2022].
* ↑ «Penny Bank and Sister are the big winners at the eighth Bosphorus Film Festival». [Consulta: 12 febrer 2022].
* ↑ Films archive - Castellinaria - Festival del cinena giovane.