OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# The Rumjacks

The Rumjacks són un grup de folk rock i celtic punk format originàriament a Sydney el 2008. Coneguda pels seus directes enèrgics, la banda ha publicat cinc àlbums d'estudi, dos àlbums en directe i una sèrie d'EP. El 2016, els membres The Rumjacks es van traslladar a Europa on viuen actualment.
Una de les cançons més conegudes del grup, «An Irish Pub Song», va ser en un èxit viral, generant més de 70 milions de visualitzacions a YouTube.

## Discografia
### Àlbums d’estudi

* Gangs of New Holland (2010) - Laughing Outlaw
* Sober & Godless (2015) - Four Four Records
* Sleepin' Rough (2016) - Four Four Records
* Saints Preserve Us (2018) - Four Four Records
* Hestia (2021) - Four Four Records
* Dead Anthmes (2025) - Four Four Records

### EP

* Hung, Drawn & Portered (2009) - Shite & Onions
* Sound as a Pound (2009) - Shite & Onions

### Àlbums en directe

* Live in London – Acoustic Sessions (2019)
* Live in Athens (2019)

## Referències

* ↑ Deming, Mark. «The Rumjacks on AllMusic». AllMusic. [Consulta: 11 març 2020].
* ↑ Pol'and'Rock, Pol'and'Rock. «The Rumjacks at Pol'and'Rock». Pol'and'Rock. Arxivat de l'original el 27 d’abril 2020. [Consulta: 11 març 2020].
* ↑ Garcell, David. «THE RUMJACKS - 'Hestia'» (en castellà). Rockzone, 15-03-2021. [Consulta: 21 agost 2021].
* ↑ Izquierdo, Eduardo. «The Rumjacks, crítica de su disco Dead Anthems (2025)» (en castellà). Mondo Sonoro, 10-02-2025. [Consulta: 11 febrer 2025].
# Fujiwara no Akimitsu

Fujiwara no Akimitsu (japonès: 藤原顕光) (944 - 7 de juliol de 1021) Va ser un buròcrata japonès del període Heian, que va ocupar el càrrec de Sadaijin (ministre d'Esquerra). El seu pare era Fujiwara no Kanemichi.

## Biografia

Akimitsu és conegut per haver estat involucrat en un conjunt estrany de circumstàncies pel que fa a la seva filla, En-shi. En-shi estava casada amb el fill de l'emperador, el príncep imperial Atsuakira (敦明親王) (més tard, Ko-Ichijō In, 小一条院). Quan el príncep imperial Atsuakira va optar per assumir una filla de Fujiwara no Michinaga com a segona esposa a canvi de la declinació del príncep hereu, En-shi es va tornar rancorós i va recórrer a Akimitsu per demanar ajuda. Va morir poc després de pena, i es diu que Akimitsu va demanar a un onmyoji anomenat Ashiya Dōman que fes un encanteri o maledicció sobre Michinaga. Així, Akimitsu va arribar a ser conegut com Akuryō-safu (悪霊左府), que significa "el safu (=Sadaijin) amb esperits malignes".

## Fonts

* Papinot, Edmond (1910). Diccionari històric i geogràfic del Japó. Tòquio: Biblioteca Sansaisha.
# Massacre a Corea

Massacre a Corea és un quadre de Pablo Picasso pintat el 1951 que condemna la massacre de civils coreans per part de soldats estatunidencs durant la Guerra de Corea. Actualment s'exhibeix al Museu Picasso de París.
Picasso s'inspirà en els quadre El dos de maig i El tres de maig de Francisco de Goya, on es representen les tropes franceses afusellant civils espanyols en el context de la Guerra del Francès.

## Referències

* ↑ David Hopkins, After Modern Art: 1945–2000 (Oxford University Press, 2000), p.15. ISBN 0-19-284234-X, ISBN 978-0-19-284234-3
* ↑ Picasso A Retrospective, Museum of Modern Art, edited by William Rubin, copyright MoMA 1980, p.383
* ↑ Ingo F. Walther, Pablo Picasso, 1881–1973: Genius of the Century (Taschen, 2000), p. 94. ISBN 3-8228-5970-2, ISBN 978-3-8228-5970-4
# Mataparent butiroide

Els mataparents butiroides són mataparents de barret típicament sec, sovint de color bru a vermellós. Els porus són fins i rodons, i poden tacar-se de blau en prémer-los; els butiroides típics tenen l’esponja groga, però el grup també inclou bolets propers amb porus blancs, roses, brunencs o lleugerament vermellosos en la maduresa.
Són bolets de carn que blaveja o no en secció, però gairebé sempre són de blavejar lentament i suau (és intens en Imperator torosus, Gyroporus cyanescens i G. lacteus). S'adopta el neologisme «butiroides» pel fet que la majoria de mataparents d’aquest grup presenten els porus, la cama i la carn de color groc mantega (en anglès, butter boletes).

## Espècies

Les espècies de mataparents butiroides més corrents, ordenades per gèneres, són:
Tylopilus
* Tylopilus felleus, mataparent de fel
Caloboletus
* Caloboletus calopus, mataparent amarg
* Caloboletus radicans, mataparent radicant
Imperator
* Imperator torosus, mataparent de bou
* Imperator rhodopurpureus, mataparent purpuri
Butyriboletus
* Butyriboletus appendiculatus, mataparent apendiculat
* Butyriboletus subappendiculatus, mataparent subapendiculat
* Butyriboletus regius, mataparent regi
* Butyriboletus fechtneri, mataparent de Fechtner
Gyroporus
* Gyroporus castaneus, mataparent castany
* Gyroporus cyanescens, mataparent anyil
* Gyroporus ammophilus, mataparent de dunes
* Gyroporus lacteus, mataparent blanc
Suillus
* Suillus variegatus, mataparent clapat
Lanmaoa
* Lanmaoa fragrans, mataparent perfumat
Neoboletus
* Neoboletus erythropus forma pseudosulphureus, mataparent groc
Baorangia
* Baorangia emileorum, mataparent dels Emilis
Cyanoboletus
* Cyanoboletus pulverulentus, mataparent groc de peu roig
* Cyanoboletus poikilochromus, mataparent virolat
Hemileccinum
* Hemileccinum impolitum, mataparent dolç alzinenc
* Hemileccinum depilatum, mataparent dolç rourenc
Aureoboletus
* Aureoboletus gentilis, mataparent salat (de faig)
* Aureoboletus moravicus, mataparent salat (de roure)

## Referències

* 1 2 Gràcia, Enric. La Clau dels Bolets: Identifica'ls de la mà d'Enric Gràcia, Vol. I, p:137. El Papiol: efadós, 2021. ISBN 978-84-18243-12-7.
* ↑ Arora, David; Frank, Jonathan L. «Clarifying the butter Boletes: a new genus, Butyriboletus , is established to accommodate Boletus sect. Appendiculati , and six new species are described» (en anglès). Mycologia, 106, 3, 5-2014, pàg. 464–480. DOI: 10.3852/13-052. ISSN: 0027-5514.
* ↑ Vidal, Josep Maria; Ballesteros, Enric. Bolets dels Països Catalans i els seus noms populars. Figueres: Brau Edicions, 2013. ISBN 9788496905986.
* ↑ Llistosella, Jaume. «Mòdul Fongs. Banc de Dades de Biodiversitat de Catalunya. Generalitat de Catalunya i Universitat de Barcelona.», 2013.
* ↑ «Diccionari de la llengua catalana». [Consulta: 6 desembre 2023].
# Mercè Gallén Ibáñez

Mercè Gallén Ibáñez, (Barcelona, 1910 - Sant Quirze del Vallès, 2004) fou una model catalana. Filla d'emigrants de Castelló, va exercir professionalment com a model artística durant la Segona República i durant els anys de la dictadura franquista, resident a Cerdanyola del Vallès.
Es va casar el 4 d'octubre de 1927 amb Magí Esquerré Sallarés, que treballava de constructor per als germans Riera a la urbanització del barri de Montflorit. Van tenir tres fills Aurora, Joan, i Víctor. A través del contacte amb els germans Riera coneixerà a Caterina Albert, amb qui va mantenir una estreta relació, fins al punt que va batejar al seu fill amb el pseudònim literari de qui havia de ser la padrina. Sembla que ja havia exercit de model a Barcelona abans de casar-se i, un cop establerta a Cerdanyola compaginarà les feines de la llar i la seva faceta de mare, amb el treball per a les cases dels estiuejants. Però el fet és que, un cop casada i durant la Segona República, va mantenir la seva feina com a model per a diversos artistes que formaven part de la colònia d'estiuejants de Cerdanyola. Destaca la seva col·laboració professional amb el pintor Marian Espinal i l'escultor Josep Viladomat. De fet, es pot identificar en diverses obres de tots dos artistes, i, fins i tot, en unes fotografies que provenen del taller Juventeny, mostren a la mateixa model retratada per Espinal i Viladomat amb un punt de vista evidentment pictòric o escultòric en funció de l'autor. De totes les obres per a les que va fer de model, la que va tenir més repercussió va ser l'estàtua per a l'al·legoria de la República que culminava l'obelisc del monument a Pi Margall de Barcelona i que va ser encarregada a l'escultor Josep Viladomat. Aquesta escultura es va fer al taller d'Espinal, que disposava de calefacció, i es va passar a mida definitiva en una de les naus de la fàbrica Uralita, on es va haver de desmuntar una part del fals sostre per encabir la peça. Mercè també podria haver posat per a d'altres artistes que estaven a Cerdanyola en aquell moment, com ara el pintor Manuel Humbert, o l'escultor Enric Monjo. D'altra banda, també va fer de model per a artistes barcelonins com Frederic Marés o Josep Clarà.
La seva carrera va canviar radicalment després de la Guerra Civil, tot i que va continuar fent de model ocasional, socialment va caure en el més absolut desprestigi. Va ser desacreditada públicament per haver posat despullada i per haver estat símbol de la República. Amb tot i això, durant els anys del franquisme, on era necessari un permís de l'Església per exercir de model, va posar per l'escultor Francesc Juventeny amb el sobrenom de Lola, renunciant així al seu nom i amagant la seva faceta professional i la seva identitat. Mercè va morir a Sant Quirze del Vallès el 27 de setembre de 2004 a l'edat de 94 anys.

## Referències

* ↑ Les Museus del MAC, dones,artistes i protagonistes, Museu d'Art de Cerdanyola, 2017
# Ngai

Ngai (anomenat també Enkai, En-kai, Engai, Eng-ai, Mweai, Mwiai) és el déu suprem en les religions monoteistes de les tribus de kamba, kikuyu i massai de Kenya i Tanzània.
Segons la tradició dels kikuyu, Ngai viu a la muntanya santa Kirinyaga (mont Kenya). Segons la tradició dels kamba, Ngai viu en alguna part ocult, i ningú sap on. Segons la tradició dels massai, Ngai és el déu del sol, de l'amor i va ser el creador del món; i en una altra de les seves tradicions a més està casat amb Olapa (la deessa de la lluna). Els sacrificis a Ngai apareixen esmentats en En un lloc d'Àfrica, de Stefanie Zweig.

## Referències

* ↑ Kenyata (1938), pp. 22-23, 41, 233

## Bibliografia

* Kenyata, Jomo, Facing Mount Kenya, Martin Secker & Warburg LTD, (1938), [in] South African History Online, pp.22–23, 41, 233-234,
* Ben-Jochannan, Yosef, African Origins of the Major "Western Religions", Black Classic Press (reprint, 1991), pp. 42–49, ISBN 9780933121294
* Middleton, John; Kershaw, Greet; The Kikuyu and Kamba of Kenya: East Central Africa, Part 5, Routledge (reprint, 2017), p. 128, ISBN 9781315313115
* Kenyatta, Jomo (1965). Facing Mt. Kenya (2nd ed.). Vintage Books. p. 175
* Olney, James, Tell Me Africa: An Approach to African Literature, Princeton University Press (2015), p. 88, ISBN 9781400870592,
# Pablo Barrios Rivas

Pablo Barrios Rivas (nascut el 15 de juny de 2003) és un futbolista professional espanyol que juga com a migcampista ofensiu a l'Atlètic de Madrid.

## Carrera de club

Barrios va començar la seva carrera juvenil al Reial Madrid abans de traslladar-se al seu rival de la ciutat, l'Atlètic de Madrid, el 2017. Es va convertir en una part central de l'equip sub-19 del club la temporada 2021-22, que va arribar a les semifinals de la Lliga Juvenil de la UEFA per primera vegada en la història del club.
El 3 de març de 2022, Barrios va signar el seu primer contracte professional amb l'Atleti, fins al 2025. A la temporada 2022-23, va passar a jugar amb l'equip filial, però aviat va ser convocat al primer equip, i va debutar professionalment (i a la Lliga) el 29 d'octubre, com a substitut a la segona part de Geoffrey Kondogbia en un Derrota per 3-2 davant el Cádiz CF.
Barrios va marcar el seu primer gol amb l'Atleti el 22 de desembre de 2022, marcant el segon gol del seu equip en una victòria per 3-1 fora de casa contra el CD Arenteiro, per a la Copa del Rei de la temporada. El seu primer gol professional va arribar el 4 de gener de 2023, quan va marcar el segon de la victòria de l'Atlètic per 2-0 a l'Oviedo, també per a la copa nacional.
El 25 de gener de 2023, Barrios va renovar el seu contracte fins al 2028, i va ascendir oficialment a la plantilla principal, amb l'assignació de la samarreta dorsal 24. La temporada 2024-25, després de la sortida del seu company de l'Atleti, Saúl, va heretar la seva samarreta número 8 i va consolidar encara més la seva posició de titular a la plantilla de Diego Simeone.

## Carrera internacional

Barrios és internacional juvenil amb Espanya, i va debutar amb la selecció espanyola sub-19 el 2022. També va ser membre de la selecció espanyola sub-23 que va guanyar una medalla d'or en futbol als Jocs Olímpics d'estiu de París 2024.

## Palmarès

Espanya sub-23
* Medalla d'or als Jocs Olímpics d'estiu: 2024

## Referències

* ↑ «El Barça quiere a Pablo Barrios, la joya de la cantera del Atlético». OkDiario, 11-06-2022.
* ↑ Feehely, Alan. «Who is Atletico Madrid's latest starlet Pablo Barrios?». Football España, 03-03-2022.
* ↑ «Pablo Barrios, contrato hasta 2025 y convocado por Simeone ante el Levante». Mundo Deportivo, 03-03-2022.
* ↑ «Pablo Barrios, el último debutante de Simeone que pudo vengarse del Real Madrid tras echarle de la cantera». ElDesmarque Madrid, 29-10-2022.
* ↑ «Pablo Barrios ya es del primer equipo: llevará el dorsal '24′» (en castellà). Diari AS, 25-01-2023. [Consulta: 31 gener 2023].
* ↑ «Villarreal 2-2 Atlético (Aug 19, 2024) Lineups». ESPN. [Consulta: 31 agost 2024].
* ↑ Picos, Sergio. «Pablo Barrios, el héroe del Atlético con pasado blanco» (en castellà). Diario AS, 02-03-2022.
* 1 2 «Camello’s extra-time double clinches football gold for Spain against France». , 09-08-2024.

## Enllaços externs

* Perfil a la web de l'Atlètic de Madrid
* Pablo Barrios Rivas a BDFutbol
* Pablo Barrios Rivas a La Preferente (castellà)
* Pablo Barrios Rivas, Fitxa a Soccerway
* Pablo Barrios Rivas – Fitxa i estadístiques a la UEFA ( </img>
# Diners bruts (pel·lícula de 2024)

Diners bruts (títol original en anglès, The Clean Up Crew) és una pel·lícula de comèdia d'acció criminal nord-americana del 2024 escrita per Matthew Rogers i dirigida per Jon Keeyes. És protagonitzada per Jonathan Rhys Meyers, Swen Temmel, Ekaterina Baker, Melissa Leo i Antonio Banderas.
Es va estrenar en vídeo a la carta per Sony Pictures Home Entertainment el 20 d'agost de 2024. Ha estat subtitulada al català.

## Sinopsi

Després que un equip de neteja de l'escena del crim descobreix un maletí ple de diners, sense voler entren en una guerra amb un senyor del crim corrupte i implacable, sicairis, gàngsters i agents governamentals corruptes, tots els quals estan decidits a recuperar-los.

## Repartiment

* Jonathan Rhys Meyers com a Alex
* Swen Temmel com a Chuck
* Ekaterina Baker com a Meagan
* Melissa Leo com a Siobhan
* Antonio Banderas com a Gabriel
* Laurence Kinlan com a Danny
* Andy Kellegher com a Jack

## Producció

L'agost de 2022, es va anunciar que el rodatge s'acabava a Irlanda i que Meyers, Leo i Banderas van ser elegits per a la pel·lícula. El desembre de 2022, es va anunciar que Baker, Kinlan i Kellegher també van ser elegits per a la pel·lícula.

## Referències

* ↑ «Diners bruts». FilminCAT. [Consulta: 11 febrer 2025].
* 1 2 «The Clean Up Crew». Goita què fan, ara!. [Consulta: 6 gener 2025].
* ↑ D'Alessandro, Anthony. «Jonathan Rhys Meyers, Melissa Leo & Antonio Banderas Join Yale Entertainment's 'Clean Up Crew'». Deadline Hollywood, 08-08-2022. [Consulta: 17 octubre 2023].
* ↑ Yossman, K.J. (December 9, 2022). «Antonio Banderas Thriller 'Clean Up Crew' Adds Ekaterina Baker, Laurence Kinlan, Andy Kellegher (Exclusive)». Variety. Consulta: October 17, 2023.
# Prekmurje

Prekmurje (hongarès: Muravidék, prekmurès: Prekmürsko) és la regió més oriental d'Eslovènia. Limita amb Hongria al nord-est, Àustria al nord-oest, Croàcia al sud i amb la regió eslovena de Baixa Estíria al sud-oest. Rep aquest nom pel riu Mura, que la separa de la resta d'Eslovènia (la traducció literal de l'eslovè vol dir Sobre-Mura). La regió és plana al sud vora el riu Mura, petit tributari del riu Ledava, i hi ha alguns turons al nord (Goričko).
La capital de la regió és Murska Sobota. Altres ciutats importats són Lendava, Dobrovnik, Turnišče, Beltinci, Črenšovci.
Hi ha una considerable població hongaresa a la regió, així com un cert nombre de gitanos. La regió fou part del Comtat de Vas del Regne d'Hongria entre el segle xi - 1526, 1687 - 1849 i 1867 - 1918. També fou ocupada per Hongria de 1941 a 1944 durant la Segona Guerra Mundial.

## Vegeu també

* Comtat de Međimurje (regió Entre-Mura)
# Maruja Ruiz Martos

Maruja Ruiz Martos (Guadix, 21 de novembre de 1936) és una sindicalista i activista veïnal andalusa, resident a Barcelona.

## Biografia

Nascuda a Guadix, província de Granada; l'any 1949 va establir-se a Barcelona amb la seva mare, represaliada política del franquisme. Comunista i afiliada al PSUC, quan el 1976, l'empresa Motor Ibérica va acomiadar 1.800 treballadors -entre els que es trobava el seu marit, Nando Medialdea-, Maruja Ruiz va organitzar una protesta popular tancant-se a l'església de Sant Andreu de Palomar. 28 dies després, la policia va haver d'intervenir per desallotjar els manifestants.
Juntament amb altres activistes veïnals, ha lluitat durant anys per millorar els equipaments del districte de Nou Barris, on resideix. Segons va explicar en una entrevista, va formar part d'un grup que havia segrestat un autobús municipal per exigir a la companyia que es donés cobertura al barri de Torre Baró. També narrava com sabotejaven les grues que intentaven construir en els terrenys on ara s'aixeca el Casal de la Prosperitat.

## Homenatges

L'any 2011, l'Ajuntament de Barcelona va concedir-li la Medalla d'Honor de la ciutat, però Ruiz Martos va rebutjar-la perquè «ve d'un govern que està retallant en tot allò pel qual he lluitat i lluitaré» (CiU ocupava llavors els dos palaus de la Plaça Sant Jaume) havia dut a terme.
El març de 2023, Maruja Ruiz va ser una de les homenatjades pel consistori municipal (en mans dels Comuns) en la campanya Ciutat de Dones.

## Referències

* ↑ «Maruja Ruiz Martos». Dones i feminismes. Drets Socials, Justícia Global, Feminismes i LGTBI. Ajuntament de Barcelona, 01-03-2023. Arxivat de l'original el 2023-03-26. [Consulta: 1r abril 2023].
* ↑ Regàs, Rosa. «Maruja Ruiz Martos» (en castellà). El Mundo, 19-03-2012. Arxivat de l'original el 2023-04-01. [Consulta: 1r abril 2023].
* 1 2 Marron, Núria. «Maruja Ruiz Martos: «En todas las escaleras del barrio había alguien del PSUC»» (en castellà), 09-04-2017. Arxivat de l'original el 2023-04-01. [Consulta: 1r abril 2023].
* ↑ «Una veïna de Nou Barris rebutja de Trias la Medalla d'Honor de Barcelona per les retallades de CiU». Diari Ara, 01-12-2011. Arxivat de l'original el 2023-04-01. [Consulta: 1r abril 2023].
* ↑ Cejudo, Conchi. «Maruja Ruiz Martos, sobre la sanidad: "Es el sistema, nena"» (en castellà). Cadena SER, 04-12-2011. Arxivat de l'original el 2023-04-01. [Consulta: 1r abril 2023].
* ↑ «Biografies». Ciutat de Dones. Ajuntament de Barcelona, 01-03-2023. Arxivat de l'original el 2023-03-25. [Consulta: 1r abril 2023].

## Bibliografia

* Sánchez Masip, Núria. Cuando vengan los nuestros. Nando y Maruja: una historia de solidaridades ( PDF) (en castellà). Fundació Cipriano García, CCOO Catalunya.

## Vegeu també

* Viquiprojecte:Ciutat de dones
# Campogalliano

Campogalliano ( Carpigiano : Campgàjan ) és un comune (mughfh
# Castell d'Agost

El castell d'Agost està situat en el municipi valencià d'Agost (comarca de l'Alacantí). Va ser construït pel que sembla en l'època musulmana. En l'actualitat ha desaparegut en la seua quasi totalitat, quedant com a única resta un llenç de la seua muralla.
Les últimes referències que es tenen del castell són de finals del segle xvii, quan va passar a ser propietat dels cavallers de Vallebreras.

## Referències

* ↑ URL de la referència: https://eduwp.edu.gva.es/patrimonio-cultural/ficha-inmueble.php?id=1466. Data de consulta: 23 desembre 2024.
* ↑ «Agost: Descubre Qué Ver» (en espanyol europeu). Comunitat Valenciana. [Consulta: 10 setembre 2023].
* ↑ «Castillo de Agost». Comunitat Valenciana. [Consulta: 10 setembre 2023].
* ↑ «Origen y significado del apellido Vallebrera». Heraldica de apellidos. [Consulta: 10 setembre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa BIC Direcció General de Patrimoni Cultural
# Concordia sulla Secchia

Concordia sulla Secchia ( Concordia : Cuncordia ) és un comune (muatgd
# Eurodòlar

L'eurodòlar (en anglès Eurodollar) és un tipus d'eurodivisa consistent en tots els dòlars americans dipositats en comptes bancaris fora dels Estats Units, ja sigui a Europa o a qualsevol altre continent del món, així com els dipositats a l'interior dels Estats Units però en un International Banking Facility per ciutadans o companyies estrangeres. En aquest cas el prefix "euro-" es refereix al fet que la divisa està a l'estranger -fora de la jurisdicció de l'autoritat monetària emissora-, i així també es parla d'euroiens, d'eurolliures, i en general d'eurodivises encara que no tinguin cap relació amb Europa; l'adopció de la moneda euro a Europa donà el cas que inclús es parli d'«euroeuros» per a referir-se a dipòsits en euros a l'estranger. El mateix principi i raó etimològica hi ha darrere la denominació dels Eurobonds.
La seva denominació rau en el fet que, inicialment i tot just després de la Segona Guerra Mundial, Europa era la zona econòmica on hi havia més grans dipòsits de dòlars americans, de manera que aquests dòlars dipositats a Europa començaren a denominar-se «Eurodollar». Actualment aquesta denominació es manté per a referir-se als grans dipòsits en aquesta divisa a l'exterior, per bé que Europa -i en concret Londres- continua sent el principal dipositari de dòlars fora del seu país d'origen. Els eurodòlars són emprats en el comerç internacional i en els mercats de valors perquè aquests es troben fora de la jurisdicció de la Reserva Federal dels Estats Units, i la SEC en el cas dels valors financers denominats en dòlars -p. ex. bons en eurodòlars-. Exportant dipòsits americans en dòlars a l'exterior en forma d'eurodòlar, aquests dipòsits estan subjectes a una menor regulació per part de les autoritats monetàries nord-americanes.
El dòlar americà no és l'única divisa que és dipositada a bastament a l'exterior del seu país d'origen per a minimitzar els costos regulatius; també hi ha les eurolliures -dipòsits denominats en lliures esterlines fora de la seva zona jurisdiccional-, i els euroiens -dipòsits denominats en iens-, generalitzant-se l'expressió eurodivisa per a qualsevol divisa dipositada a l'estranger.

## Referències

* ↑ Depósitos en Eurodólares Artículo general (en anglès)

## Bibliografia

* «Eurodollar». Investor glossary. Arxivat de l'original el 2011-10-20. [Consulta: 1r maig 2011]. (anglès)

## Vegeu també

* Eurobò
* Eurodivisa