OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gran Premi de l'Argentina del 1974

Resultats del Gran Premi de l'Argentina de Fórmula 1 de la temporada 1974, disputat al circuit Oscar Alfredo Galvez de Buenos Aires, el 13 de gener del 1974.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 6 | Denny Hulme | McLaren - Ford | 53 | 1h 41' 02. 01 | 10 | 9 |
| 2 | 12 | Niki Lauda | Ferrari | 53 | + 9.27 s | 8 | 6 |
| 3 | 11 | Clay Regazzoni | Ferrari | 53 | + 20.41 s | 2 | 4 |
| 4 | 33 | Mike Hailwood | McLaren - Ford | 53 | + 31.79 s | 9 | 3 |
| 5 | 14 | Jean Pierre Beltoise | BRM | 53 | + 51.84 s | 14 | 2 |
| 6 | 4 | Patrick Depailler | Tyrrell - Ford | 53 | + 1' 52.48 min. | 15 | 1 |
| 7 | 7 | Carlos Reutemann | Brabham - Ford | 52 | Sense combustible | 6 | |
| 8 | 10 | Howden Ganley | March - Ford | 52 | Sense combustible | 19 | |
| 9 | 15 | Henri Pescarolo | BRM | 52 | + 1 Volta | 21 | |
| 10 | 5 | Emerson Fittipaldi | McLaren - Ford | 52 | + 1 Volta | 3 | |
| 11 | 27 | Guy Edwards | Lola - Ford | 51 | + 2 Voltes | 25 | |
| 12 | 28 | John Watson | Brabham - Ford | 49 | + 4 Voltes | 20 | |
| 13 | 1 | Ronnie Peterson | Lotus - Ford | 48 | + 5 Voltes | 1 | |
| Ret | 26 | Graham Hill | Lola - Ford | 45 | Motor | 17 | |
| Ret | 2 | Jacky Ickx | Lotus - Ford | 36 | Embragatge | 7 | |
| Ret | 8 | Richard Robarts | Brabham - Ford | 36 | Caixa canvi | 22 | |
| Ret | 9 | Hans Joachim Stuck | March - Ford | 31 | Embragatge | 23 | |
| Ret | 37 | François Migault | BRM | 31 | Pèrdua d'aigua | 24 | |
| Ret | 3 | Jody Scheckter | Tyrrell - Ford | 25 | Motor | 12 | |
| Ret | 18 | Carlos Pace | Surtees - Ford | 21 | Suspensions | 11 | |
| Ret | 20 | Arturo Merzario | Iso Marlboro - Ford | 19 | Sobreescalfament motor | 13 | |
| Ret | 24 | James Hunt | March - Ford | 11 | Sobreescalfament motor | 5 | |
| Ret | 19 | Jochen Mass | Surtees - Ford | 10 | Motor | 18 | |
| Ret | 16 | Peter Revson | Shadow - Ford | 1 | Accident | 4 | |
| Ret | 17 | Jean Pierre Jarier | Shadow - Ford | 0 | Accident | 16 | |

## Altres

* Pole: Ronnie Peterson 1' 50. 78
* Volta ràpida: Clay Regazzoni 1' 52. 10 (a la volta 38).

## Referències

* «La web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2015-01-18. [Consulta: 1r abril 2010].
# Associació de Futbol de l'Àsia Central

L'Associació de Futbol de l'Àsia Central, també coneguda per l'acrònim CAFA (en anglès: Central Asia Football Association), és l'òrgan de govern del futbol de les federacions del centre d'Àsia de la Confederació Asiàtica de Futbol (AFC). Va ser fundada l'any 2014 per les federacions de l'Afganistan, Iran, Kirguizstan, Tadjikistan, Turkmenistan i Uzbekistan.
La CAFA és una de les cinc zones geogràfiques en què està dividida l'AFC i una de les sis confederacions que integren la Federació Internacional de Futbol Associació (FIFA).
La creació de la CAFA es va gestar a iniciativa de les federacions de l'Iran i de l'Afganistan quan el maig de 2014 li van proposar al president de l'AFC, Shelikh Salman.
El 9 de juny de 2014, el congrés extraordinari de l'AFC celebrat a São Paulo, va ratificar la proposta de la nova zona asiàtica. El gener de 2015, al congrés extraordinari celebrat a Austràlia durant la disputa de la 2015 AFC Asian Cup, es va acordar l'aprovació definitiva de la Central Asian Football Federation.
L'any 2015, la Central Asian Football Federation va canviar el seu nom pel de Central Asian Football Association.
L'any 2018, la CAFA va crear la CAFA Championship, que és la principal competició que organitza l'associació, tant en categoria masculina com femenina, futbol sala i categories inferiors.

## Membres de la CAFA

| Federació | Selecció Nacional |
| Federació de Futbol de l'Afganistan | Afganistan |
| Federació de Futbol de la República Islàmica de l'Iran | Iran |
| Federació de Futbol del Kirguizstan | Kirguizstan |
| Federació de Futbol del Tadjikistan | Tadjikistan |
| Federació de Futbol del Turkmenistan | Turkmenistan |
| Associació de Futbol de l'Uzbekistan | Uzbekistan |

## Referències

* 1 2 3 4 «Central Asian Football Association» (en anglès). CAFA. [Consulta: 2 novembre 2019].
* ↑ «About AFC» (en anglès). AFC. [Consulta: 2 novembre 2019].
* ↑ «Asian Football Confederation» (en anglès). FIFA. Arxivat de l'original el 31 de març 2019. [Consulta: 2 novembre 2019].
* ↑ «Central Asians meet Sheikh Salman to create CAFA» (en anglès). web archive, 29-10-2014. Arxivat de l'original el 4 de març 2016. [Consulta: 2 novembre 2019].
* ↑ Kazemi, Seyed Ali. «اتحادیه فوتبال آسیای مرکزی ایجاد شد» (en àrab). BBC News, 21-02-2015. [Consulta: 3 novembre 2019].
* ↑ «All Competitions» (en anglès). CAFA. [Consulta: 3 novembre 2019].
# Jean-Pierre Kutwa

Jean-Pierre Kutwa (nascut el 22 de desembre de 1945) és un prelat ivorià de l'Església Catòlica que serveix com a arquebisbe metropolità d'Abidjan des de maig de 2006. El 22 de febrer de 2014 el Papa Francesc el va fer cardenal.

## Biografia

Kutwa va néixer el 22 de desembre de 1945 a Blockhauss (Abidjan). Va fer els seus estudis primaris a l'escola St Jean-Bosco, Treichville, el 1950; el 18 de setembre de 1955 ingressà al; i el 1957 ingressà al Seminari Menor de Bingerville, on completà els seus estudis secundaris. El 2 d'octubre de 1964 ingressà al Seminari Major d'Anyama, on estudià filosofia i teologia; el 22 de desembre de 1967 rebé la sotana i la tonsura eclesiàstica; rebé el diaconat el 20 de desembre de 1970 de mans de l'arquebisbe Bernard Yago d'Abidjan, a l'església de Notre Dame du Perpétuel Secours de Treichville; estudià a l'Institut Catòlic de l'Àfrica Oriental (ICAO), on obtingué el mestratge en teologia bíblica; i després a la Universitat Pontifícia Urbaniana de Roma, on obtingué el doctorat.
Va ser ordenat prevere l'11 de juliol de 1971 pel cardenal Bernard Yago. El Papa Joan Pau II el nomenà arquebisbe de Gagnoa el 15 de maig de 2001. Va ser consagrat bisbe el 16 de setembre pel cardenal Bernard Agré, arquebisbe d'Abidjan.
Va participar en el Sínode de Bisbes celebrat durant l'octubre de 2005 al Vaticà com a delegat dels bisbes ivorians.
Després de la violència a la Costa d'Ivori que seguí a les eleccions del 2010 i que acabà a l'abril de 2011, va fer una crida a la reconciliació: «Si, la Costa d'Ivori ha de ser una terra d'amistat i germandat, del nord o del sud, blanc o negre, d'aquí o de fora» El gener del 2012, parlant en nom el Fòrum Nacional de Grups Religiosos, reclamà a Alassane Ouattara, President de la Costa d'Ivori i musulmà, que alliberés els presoners polítics, seguidors del seu rival derrotat per la presidència, per tal de facilitar el procés de reconciliació nacional.
Kutwa és el president de la comissió episcopal per l'ecumenisme, a més de ser vicepresident de la Conferència Episcopal Regional de l'Àfrica Occidental Francòfona.
El 12 de gener de 2014 el Papa Francesc anuncià que Kutwa seria creat cardenal al consistori previst pel 22 de febrer de 2014.

## Referències

* ↑ Bernardelli, Giorgio «Meet the Church’s two new cardinals from West Africa». Vatican Insider, 13-01-2014 [Consulta: 15 gener 2014]. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2014-01-16. [Consulta: 9 abril 2014].
* ↑ «L'archevêque d'Abidjan appelle les Ivoiriens à la Réconciliation». Jeune Afrique, 24-04-2011 [Consulta: 12 gener 2014].
* ↑ «Processus de réconciliation nationale: Monseigneur Jean-Pierre Kutwa demande la libération des prisonniers politiques». Abidjan Net, 07-01-2013 [Consulta: 12 gener 2014].
* ↑ McElwee, Joshua L. «Pope chooses new cardinals from Africa, Asia, Latin America». National Catholic Reporter, 12-01-2014 [Consulta: 12 gener 2014].

## Enllaços externs

* Catholic Hierarchy
* Diocese of Abidjan
* Images
# Eugène Pirou

Louis Eugène Pirou (Tubœuf, Orne, 26 de setembre de 1841 - Chaville, Seine-et-Oise, 30 de setembre de 1909) va ser un fotògraf i cineasta francès.

## Biografia
### La fotografia

Com a fotògraf, Eugène Pirou és conegut pels seus retrats de celebritats i per haver fotografiat els esdeveniments de la Comuna de París.
Va tenir diversos tallers a París: al número 1 del boulevard Saint-Germain cap al 1864-1865, després al número 3 al mateix carrer cap al 1876 i, a partir de 1880 a 1923, un estudi al número 5 del mateix carrer i després un altre durant un temps al número 23 de la rue Royale, en els anys 1900, en una sala en desús de les Missions Evangèliques.
El 1889, va vendre el taller de rue Royale a Arthur Herbert amb permís per utilitzar el seu nom. Aquest últim el va vendre el 1898 als germans Georges i Oscar Mascré, però aquests exploten il·legalment la notorietat de Pirou contra la seva voluntat, signant les seves fotos Eugène Pirou, publicant anuncis falsosi mantenint la confusió, de manera que Pirou els munta un plet però perd, i només obté la menció obligatòria de Pirou, Mascré successeur. Posteriorment, Oscar Mascré va continuar mantenint la confusió creant un taller "Otto-Pirou" en el qual Otto Wegener (mort el 1924) tampoc no hi tenia res a veure.
La seva primera dona va morir el 1881, la seva segona esposa el gener de 1899.

### El cinematògraf

Amic d'Antoine Lumière i de Clément Maurice, Pirou es va interessar activament en la cinematografia emergent. A partir de l'estiu de 1896, va comprar material i va fer que el seu empleat Albert Kirchner filmés diversos esquetxos o esdeveniments parisencs, després va organitzar projeccions del « Cinématographe Eugène Pirou » als soterranis del café de la Paix, place de l'Opéra a París.
És conegut per haver explotat una de les primeres pel·lícules eròtiques l'any 1896 (Le Coucher de la mariée, d'Albert Kirchner),així com una pel·lícula sobre la visita del tsar Nicolau II de Rússia a París el 1897.

## Obra

* Fotografies d'Eugène Pirou
* Armand Fallières
* Émile Loubet
* Pierre Marie
* Joseph-Antoine Bouvard
* François Coppée
* Biblioteca del Conservatoire national de musique (1895).
* Stephen Pichon

## Publicacions

* Nos actrices chez elles, Paris, Fayard

## Filmografia

* Le Bain de la Parisienne

## Recompenses

* deu medalles d'or, inclosa una medalla d'or a l'Exposició Universal de París el 1889
* dos diplomes honorífics

## Referències

* 1 2 Camille Blot-Wellens, « Eugène Pirou, portraitiste de la Belle Époque », in Revue de la Bibliothèque nationale de France, n° 50, 24 septembre 2015, p. 87-93
* ↑ Le Figaro, 8 janvier 1899, page 2 https://gallica.bnf.fr/ark:/12148/bpt6k2846191/f2.item.r=pirou.zoom sur le site Gallica.fr.
# Gran Premi d'Austràlia del 2002

Resultats del Gran Premi d'Austràlia de Fórmula 1 de la temporada 2002 disputat al circuit urbà de Melbourne el 3 de març de 2002.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 1 | Michael Schumacher | Ferrari | 58 | 1h 35' 36. 792 | 2 | 10 |
| 2 | 6 | Juan Pablo Montoya | Williams - BMW | 58 | + 18.628 s | 6 | 6 |
| 3 | 4 | Kimi Räikkönen | McLaren - Mercedes | 58 | + 25.067 s | 5 | 4 |
| 4 | 16 | Eddie Irvine | Jaguar - Cosworth | 57 | + 1 Volta | 19 | 3 |
| 5 | 23 | Mark Webber | Minardi - Asiatech | 56 | + 2 Voltes | 18 | 2 |
| 6 | 24 | Mika Salo | Toyota | 56 | + 2 Voltes | 14 | 1 |
| 7 | 22 | Alex Yoong | Minardi - Asiatech | 55 | + 3 Voltes | 21 | |
| 8 | 17 | Pedro de la Rosa | Jaguar - Cosworth | 53 | + 5 Voltes | 20 | |
| Ret | 3 | David Coulthard | McLaren - Mercedes | 33 | Caixa canvi | 4 | |
| Ret | 11 | Jacques Villeneuve | BAR-Honda | 27 | Trencament aleró | 13 | |
| DSQ | 20 | Heinz-Harald Frentzen | Arrows - Cosworth | 16 | Semàfor en vermell | 15 | |
| DSQ | 21 | Enrique Bernoldi | Arrows - Cosworth | 15 | Canvi il·legal monoplaça | 17 | |
| Ret | 10 | Takuma Sato | Jordan - Honda | 12 | Part elèctrica | 22 | |
| Ret | 14 | Jarno Trulli | Renault | 8 | Virolla | 7 | |
| Ret | 2 | Rubens Barrichello | Ferrari | 0 | Col·lisió | 1 | |
| Ret | 5 | Ralf Schumacher | Williams - BMW | 0 | Col·lisió | 3 | |
| Ret | 9 | Giancarlo Fisichella | Jordan - Honda | 0 | Col·lisió | 8 | |
| Ret | 8 | Felipe Massa | Sauber - Petronas | 0 | Col·lisió | 9 | |
| Ret | 7 | Nick Heidfeld | Sauber - Petronas | 0 | Col·lisió | 10 | |
| Ret | 15 | Jenson Button | Renault | 0 | Col·lisió | 11 | |
| Ret | 12 | Olivier Panis | BAR - Honda | 0 | Col·lisió | 12 | |
| Ret | 25 | Allan McNish | Toyota | 0 | Col·lisió | 16 | |

## Altres

* Pole: Rubens Barrichello 1' 25. 843
* Volta ràpida: Kimi Räikkönen 1' 28. 541 (a la volta 37)

## Referències

* «La web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-10-13. [Consulta: 20 abril 2010].
# Gran Premi de l'Argentina del 1995

Resum dels resultats del Gran Premi de l'Argentina de Fórmula 1 de la temporada 1995, disputat al circuit Oscar Alfredo Galvez de Buenos Aires, el 9 d'abril del 1995.

## Resultats

| Posició | Núm. | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 5 | Damon Hill | Williams - Renault | 72 | 1h 53' 15. 4 | 2 | 10 |
| 2 | 27 | Jean Alesi | Ferrari | 72 | + 6.407 s | 6 | 6 |
| 3 | 1 | Michael Schumacher | Benetton - Renault | 72 | + 33.376 s | 3 | 4 |
| 4 | 2 | Johnny Herbert | Benetton - Renault | 71 | + 1 Volta | 11 | 3 |
| 5 | 30 | Heinz-Harald Frentzen | Sauber - Ford | 70 | + 2 Voltes | 9 | 2 |
| 6 | 28 | Gerhard Berger | Ferrari | 70 | + 2 Voltes | 8 | 1 |
| 7 | 26 | Olivier Panis | Prost - Mugen - Honda | 70 | + 2 Voltes | 18 | |
| 8 | 3 | Ukyo Katayama | Tyrrell - Yamaha | 69 | + 3 Voltes | 15 | |
| 9 | 11 | Domenico Schiattarella | Simtek - Ford | 68 | + 4 Voltes | 20 | |
| NC | 21 | Pedro Diniz | Forti F1 - Ford | 63 | No classificat | 25 | |
| NC | 22 | Roberto Moreno | Forti F1 - Ford | 63 | No classificat | 24 | |
| Ret | 4 | Mika Salo | Tyrrell - Yamaha | 48 | Col·lisió | 7 | |
| Ret | 25 | Aguri Suzuki | Prost - Mugen - Honda | 47 | Col·lisió | 19 | |
| Ret | 23 | Pierluigi Martini | Minardi - Ford | 44 | Accident | 16 | |
| Ret | 9 | Gianni Morbidelli | Footwork - Hart | 43 | Part elèctrica | 12 | |
| Ret | 10 | Taki Inoue | Footwork - Hart | 40 | Accident | 26 | |
| Ret | 14 | Rubens Barrichello | Jordan - Peugeot | 33 | Pressió de l'oli | 10 | |
| Ret | 12 | Jos Verstappen | Simtek - Ford | 23 | Caixa canvi | 14 | |
| Ret | 6 | David Coulthard | Williams - Renault | 16 | Part elèctrica | 1 | |
| Ret | 7 | Mark Blundell | McLaren - Mercedes | 9 | Pèrdua d'oli | 17 | |
| Ret | 15 | Eddie Irvine | Jordan - Peugeot | 6 | Motor | 4 | |
| Ret | 17 | Andrea Montermini | Pacific - Ilmor | 1 | Col·lisió | 22 | |
| Ret | 8 | Mika Häkkinen | McLaren - Mercedes | 0 | Col·lisió | 5 | |
| Ret | 29 | Karl Wendlinger | Sauber - Ford | 0 | Col·lisió | 21 | |
| Ret | 16 | Bertrand Gachot | Pacific - Ilmor | 0 | Col·lisió | 23 | |
| NVS | 24 | Luca Badoer | Minardi - Ford | 0 | | 13 | |

## Altres

* Pole: David Coulthard 1' 53. 241
* Volta ràpida: Michael Schumacher 1' 30. 522 (a la volta 55)

## Referències

* «La web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2009-06-05. [Consulta: 17 març 2010].
# Júlia Gibert i Comella

Júlia Gibert i Comella (Barcelona, 1997) és una actriu de cinema i televisió i també animadora esportiva catalana. És especialment coneguda pel seu paper de coprotagonista a la sèrie Les de l'hoquei.

## Filmografia
### Cinema

* Gente que viene y bah, dir. Patricia Font (2016)

### Televisió

* Les de l'hoquei com a Raquel Alcober, Brutal Media - TV3 (2019)
* Vida perfecta, Corte y Confección de Películas (2019)
* Ciencia Forense - RTVE (2017)
* Nit i dia, TV3 (2016)

## Referències

* ↑ Llimona, Clara; Navarro, Marta «Dèlia Brufau, Natàlia Barrientos, Yasmina Drissi i Júlia Gibert: Actrius de la sèrie de TV3 "Les de l'hoquei"». Estris: revista d'educació en el lleure, 229, 2019, pàg. 18–21. ISSN: 1699-1486.
* 1 2 «Júlia Gibert» (en castellà). Yolanda Fuster - La Farándula Actores. Arxivat de l'original el 2020-04-06. [Consulta: 6 abril 2020].
* ↑ Flórez, Laia. «La Júlia Gibert de 'Les de l'hoquei' ens ha vingut a veure!». Flaixbac, 15-05-2019. [Consulta: 6 abril 2020].
* ↑ «Raquel». Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals. [Consulta: 6 abril 2020].
* ↑ «Llega la segunda temporada de ‘Les de l'hoquei’» (en castellà). LaVanguardia.com, 30-03-2020. [Consulta: 5 abril 2020].
* ↑ «Vida perfecta - Cuando no quieres estar sola (TV episode, 2019)» (en anglès). IMDb. [Consulta: 6 abril 2020].
* ↑ «Ciencia Forense» (en anglès). IMDb. [Consulta: 6 abril 2020].
* ↑ «"Nit i Dia" - Kevin (TV Episode, 2017)» (en anglès). IMDb. [Consulta: 6 abril 2020].
* ↑ «Júlia Gibert, Kiko Fusté, Diana Ollé, Eduard Amado (alumnes) i els professors: Carmela Poch, David Vert i Ferran Madico a la 2a temporada de NIT i DIA». Eòlia - Escola Superior d'Art Dramàtic. [Consulta: 6 abril 2020].
# Notodden

Notodden ( escolteu-ne la pronunciació en noruec) és un municipi situat al comtat de Telemark, Noruega. Té 12.717 habitants (2016) i la seva superfície és de 919,23 km². El centre administratiu del municipi és el poble homònim.
Notodden es troba a la vora del llac Heddalsvatnet, i el riu Tinn travessa la ciutat. L'església de fusta més gran de Noruega, l'església de fusta de Heddal, es pot veure a pocs quilòmetres del centre de la ciutat.
L'aeroport de Notodden-Tuven es troba a l'oest del centre de la ciutat. Norsk Hydro va ser fundada en aquesta ciutat. Notodden és ben conegut per l'anual Festival de Blues de Notodden, que es considera un dels millors festivals de blues a Europa. També compta amb un festival metal ben conegut anomenat Motstøy festivalen. El club de futbol Notodden FK té la seu al municipi.
Va ser inclòs, al juliol de 2015, a la llista del patrimoni de la Humanitat per la Unesco dins del conjunt «Indret de patrimoni industrial de Rjukan-Notodden».

## Informació general
### Nom

El primer element del nom és not i significa "pescar usant una xarxa de cèrcol", i l'últim element és la forma finita d'odde, que significa "cap". Així, el significat general del nom és "el lloc de pesca".

### Escut d'armes

L'escut d'armes és modern. Se'ls va concedir l'11 d'agost de 1939. L'escut mostra un riu color plata i quatre llamps. La raó d'aquest escut és que una de les primeres centrals hidroelèctriques de Noruega es va constituir a finals del segle xix a Notodden, concretament a la cascada Tinnfoss del riu Tinn.

## Ciutats agermanades

El 2008, l'ajuntament de Notodden va decidir posar fi als acords individuals amb les ciutats d'Iisalmi, Nyköping i Stelle. Alhora Suwałki va ser aprovada com una nova ciutat agermanada.
Nottoden manté una relació d'agermanament amb les següents localitats:
* Clarksdale, Mississipi, Estats Units d'Amèrica
* Suwałki, Voivodat de Podlàquia, Polònia
Antigues ciutats agermanades amb Notodden:
* Iisalmi, Finlàndia Oriental, Finlàndia
* Nyköping, Comtat de Södermanland, Suècia
* Stelle, Baixa Saxònia, Alemanya

## Referències

* ↑ «Població l'1 de gener de 2016. Tot el país, comtats i municipis» (en anglès). Oficina Central d'Estadístiques de Noruega. [Consulta: 8 setembre 2016].
* ↑ «Las nuevas maravillas de la Humanidad». [Consulta: 18 setembre 2016].
* ↑ «Heraldry of the world - Outdated file». www.ngw.nl. [Consulta: 18 setembre 2016].
* ↑ «Ny vennskapsby» (en noruec). Telen. [Consulta: 16 gener 2011].
* ↑ «Vennskapsbyer» (en noruec). Notodden kommune. [Consulta: 16 gener 2011].

## Enllaços externs

* Notodden - Lloc web oficial
# Gran Premi d'Espanya del 1970

Resultats del Gran Premi d'Espanya de la temporada 1970 disputat al circuit del Jarama el 19 d'abril del 1970.

## Classificació

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 1 | Jackie Stewart | March - Ford | 90 | 2h 10' 58. 2 | 3 | 9 |
| 2 | 11 | Bruce McLaren | McLaren - Ford | 89 | + 1 Volta | 11 | 6 |
| 3 | 18 | Mario Andretti | March - Ford | 89 | + 1 Volta | 16 | 4 |
| 4 | 6 | Graham Hill | Lotus - Ford | 89 | + 1 Volta | 15 | 3 |
| 5 | 16 | Johnny Servoz-Gavin | March - Ford | 88 | + 2 Voltes | 14 | 2 |
| Ret | 8 | John Surtees | McLaren - Ford | 76 | Caixa canvi | 12 | |
| Ret | 7 | Jack Brabham | Brabham - Ford | 61 | Motor | 1 | |
| Ret | 24 | Rolf Stommelen | Brabham - Ford | 43 | Motor | 17 | |
| Ret | 22 | Henri Pescarolo | Matra | 33 | Motor | 9 | |
| Ret | 4 | Jean-Pierre Beltoise | Matra | 31 | Motor | 4 | |
| Ret | 5 | Denny Hulme | McLaren - Ford | 10 | Encesa | 2 | |
| Ret | 9 | Chris Amon | March - Ford | 10 | Motor | 6 | |
| Ret | 3 | Jochen Rindt | Lotus - Ford | 9 | Encesa | 8 | |
| WD | 10 | Pedro Rodríguez | BRM | 4 | Abandonament | 5 | |
| Ret | 2 | Jacky Ickx | Ferrari | 0 | Accident | 7 | |
| Ret | 15 | Jackie Oliver | BRM | 0 | Accident | 10 | |
| NVS | 12 | Piers Courage | De Tomaso - Ford | 0 | No va sortir | 13 | |
| NVQ | 20 | Andrea de Adamich | McLaren - Alfa Romeo | | No classificat | | |
| NVQ | 19 | John Miles | Lotus - Ford | | No classificat | | |
| NVQ | 14 | Jo Siffert | March - Ford | | No classificat | | |
| NVQ | 21 | George Eaton | BRM | | No classificat | | |
| NVQ | 23 | Àlex Soler-Roig | Lotus - Ford | | No classificat | | |

## Altres

* Pole: Jack Brabham 1' 23. 90
* Volta ràpida: Jack Brabham 1' 24. 3 (a la volta 19)

## Referències

* «La web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2013-10-31. [Consulta: 19 març 2010].
# Gran Premi de l'est dels Estats Units del 1986

Resultats del Gran Premi de l'est dels Estats Units de Fórmula 1 de la temporada 1986, disputat a Detroit el 22 de juny del 1986.
| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 12 | Ayrton Senna | Lotus - Renault | 63 | 1h 51' 13. 1 | 1 | 9 |
| 2 | 26 | Jacques Laffite | Ligier - Renault | 63 | + 31.017 s | 6 | 6 |
| 3 | 1 | Alain Prost | McLaren - TAG | 63 | + 31.824 s | 7 | 4 |
| 4 | 27 | Michele Alboreto | Ferrari | 63 | + 1' 30.936 min. | 11 | 3 |
| 5 | 5 | Nigel Mansell | Williams - Honda | 62 | + 1 Volta | 2 | 2 |
| 6 | 7 | Riccardo Patrese | Brabham-BMW | 62 | + 1 Volta | 8 | 1 |
| 7 | 11 | Johnny Dumfries | Lotus - Renault | 61 | + 2 Voltes | 14 | |
| 8 | 14 | Jonathan Palmer | Zakspeed | 61 | + 2 Voltes | 20 | |
| 9 | 4 | Philippe Streiff | Tyrrell - Renault | 61 | + 2 Voltes | 18 | |
| 10 | 8 | Derek Warwick | Brabham - BMW | 60 | + 3 Voltes | 15 | |
| Ret | 17 | Christian Danner | Arrows - BMW | 51 | Part elèctrica | 19 | |
| Ret | 25 | René Arnoux | Ligier - Renault | 46 | Accident | 4 | |
| Ret | 18 | Thierry Boutsen | Arrows - BMW | 44 | Accident | 13 | |
| Ret | 23 | Andrea de Cesaris | Minardi - Motori Moderni | 43 | Caixa canvi | 23 | |
| Ret | 6 | Nelson Piquet | Williams - Honda | 41 | Accident | 3 | |
| Ret | 28 | Stefan Johansson | Ferrari | 40 | Part elèctrica | 5 | |
| Ret | 19 | Teo Fabi | Benetton - BMW | 38 | Caixa canvi | 17 | |
| Ret | 16 | Eddie Cheever | Lola - Ford | 37 | Estabilitat | 10 | |
| Ret | 15 | Alan Jones | Lola - Ford | 33 | Estabilitat | 21 | |
| Ret | 22 | Allen Berg | Osella - Alfa Romeo | 28 | Part elèctrica | 25 | |
| Ret | 3 | Martin Brundle | Tyrrell - Renault | 15 | Part elèctrica | 16 | |
| Ret | 21 | Piercarlo Ghinzani | Osella - Alfa Romeo | 14 | Turbo | 22 | |
| Ret | 2 | Keke Rosberg | McLaren - TAG | 12 | Transmissió | 9 | |
| Ret | 20 | Gerhard Berger | Benetton - BMW | 8 | Motor | 12 | |
| Ret | 24 | Alessandro Nannini | Minardi - Motori Moderni | 3 | Turbo | 24 | |
| Ret | 29 | Huub Rothengatter | Zakspeed | 0 | Part elèctrica | 26 | |

## Altres

* Pole: Ayrton Senna 1' 38. 301
* Volta ràpida: Nelson Piquet 1' 41. 233 (a la volta 41 de 63)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-11-13. [Consulta: 26 abril 2010].