OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Roberto Carballés Baena

Roberto Carballés Baena (Tenerife, 23 de març de 1993) és un tennista professional espanyol.
El febrer de 2018 va escalar fins a la posició número 72 del rànquing ATP. En el seu palmarès hi ha un títol individual i un de dobles masculins en el circuit ATP.

## Palmarès
### Individual: 2 (2−0)

* Llegenda
* Grand Slams (0−0)
* ATP Finals (0−0)
* ATP World Tour Masters 1000 (0−0)
* ATP World Tour 500 (0−0)
* ATP World Tour 250 (2−0)
* Títols per superfície
* Dura (0−0)
* Gespa (0−0)
* Terra batuda (2−0)
| Resultat | Núm. | Data | Torneig | Superfície | Oponent | Marcador |
| Guanyador | 1. | 11 de febrer de 2018 | Quito, Equador | Terra batuda | Albert Ramos Viñolas | 6−3, 4−6, 6−4 |
| Guanyador | 2. | 9 d'abril de 2023 | Marràqueix, Marroc | Terra batuda | Alexandre Müller | 4−6, 7−6(3), 6−2 |

### Dobles masculins: 1 (1−0)

* Llegenda
* Grand Slams (0−0)
* ATP Finals (0−0)
* ATP World Tour Masters 1000 (0−0)
* ATP World Tour 500 (0−0)
* ATP World Tour 250 (1−0)
* Títols per superfície
* Dura (0−0)
* Gespa (0−0)
* Terra batuda (1−0)
| Resultat | Núm. | Data | Torneig | Superfície | Parella | Oponents | Marcador |
| Guanyador | 1. | 1 de març de 2020 | Santiago, Xile | Terra batuda | Alejandro Davidovich Fokina | Marcelo Arévalo Jonny O'Mara | 7−6(3), 6−1 |

## Trajectòria
### Individual

| Torneig | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 | Títols | V – D |
| Open d'Austràlia | A | Q1 | A | A | Q2 | Q1 | 1R | 1R | 2R | 1R | 1R | 1R | 0 / 6 | 1 − 6 |
| Roland Garros | A | Q1 | Q3 | 1R | Q1 | 1R | 2R | 3R | 1R | 2R | 2R | | 0 / 7 | 5 − 7 |
| Wimbledon | A | A | Q1 | A | Q1 | 1R | 1R | NC | 1R | 1R | 2R | | 0 / 5 | 1 − 5 |
| US Open | A | Q1 | A | A | A | 2R | 1R | 2R | 2R | 2R | 2R | | 0 / 6 | 5 − 6 |
| Jocs Olímpics | No celebrat | No celebrat | No celebrat | A | No celebrat | No celebrat | No celebrat | No celebrat | 1R | NC | NC | | 0 / 1 | 0 − 1 |
| Total Victòries–Derrotes | 0−1 | 3−3 | 1−2 | 6−7 | 3−2 | 14−17 | 19−20 | 6−8 | 11−16 | | | | 63 − 81 | 63 − 81 |
| Rànquing a final d'any | 267 | 167 | 131 | 145 | 106 | 73 | 80 | 97 | 74 | | | | | |
| Llegenda: G: Guanyador; F: Finalista; SF: Semifinalista; QF: Quarts de final; Q: Qualificació; A: Absent; RR: Round Robin; |||||||||||||||

## Referències

* ↑ «The pronunciation by Roberto Carballés Baena himself». ATPWorldTour.com. [Consulta: 9 gener 2018].

## Enllaços externs

* Roberto Carballés Baena a l'ATP (anglès)
* Roberto Carballés Baena a la Federació Internacional de Tennis (anglès)
# Jesús Herrada López

Jesús Herrada López (Mota del Cuervo, 26 de juliol de 1990) és un ciclista espanyol, professional des del 2011. El seu germà José també és ciclista. Actualment corre a l'equip Cofidis.
En el seu palmarès destaca les victòries al Campionat d'Espanya en ruta de 2013 i 2017, així com tres etapes a la Volta a Espanya, el 2019, 2022 i 2023.

## Palmarès

* 2008
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Ístria
* 2010
** Campió d'Espanya sub-23 en contrarellotge
** 1r a la Pujada a Gorla
** Vencedor d'una etapa a la Volta a la Comunitat de Madrid sub-23
* 2012
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Astúries
* 2013
** Campió d'Espanya en ruta
** Vencedor d'una etapa al Tour de Poitou-Charentes i 1r de la classificació dels joves
* 2014
** Vencedor d'una etapa a la Ruta del Sud
** Vencedor d'una etapa al Tour de Poitou-Charentes i vencedor de la classificació dels joves
** Vencedor de la classificació dels joves al Tour de Romandia
* 2015
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Astúries
** Vencedor d'una etapa al Tour del Llemosí
* 2016
** Vencedor d'una etapa al Critèrium del Dauphiné
* 2017
** Campió d'Espanya en ruta
* 2019
** 1r al Trofeu Porreres-Felanitx-Ses Salines-Campos
** 1r a la Volta a Luxemburg i vencedor de 2 etapes
** 1r a la Mont Ventoux Dénivelé Challenge
** Vencedor d'una etapa del Volta a Espanya
* 2021
** 1r al Trofeu Serra de Tramuntana
* 2022
** 1r a la Classic Grand Besançon Doubs
** Vencedor d'una etapa del Volta a Espanya
* 2023
** 1r al Tour del Doubs
** Vencedor d'una etapa del Tour d'Oman
** Vencedor d'una etapa a la Volta a Espanya

### Resultats al Tour de França

* 2014. 61è de la classificació general
* 2016. Abandona (15a etapa)
* 2017. 97è de la classificació general
* 2018. 47è de la classificació general
* 2019. 20è de la classificació general
* 2020. 44è de la classificació general

### Resultats al Giro d'Itàlia

* 2015. 74è de la classificació general

### Resultats a la Volta a Espanya

* 2018. 21è de la classificació general
* 2019. No surt (17a etapa). Vencedor d'una etapa
* 2022. 56è de la classificació general. Vencedor d'una etapa
* 2023. 83è de la classificació general. Vencedor d'una etapa

## Referències

* ↑ «Jesus and Jose Herrada leave Movistar for Cofidis». Cyclingnews.com. Immediate Media Company, 30-08-2017 [Consulta: 3 gener 2018].
* ↑ Bacon, Ellis «2020 Team Preview: Cofidis». Cyclingnews.com. Future plc, 30-12-2019 [Consulta: 1r gener 2020].
* ↑ «Entrevista a Jesús Herrada, ciclista del Cofidis - La Guía de Ciclismo» (en castellà), 12-03-2019. [Consulta: 19 octubre 2022].
* ↑ Melero, Laura Benedicto. «Jesús Herrada: “Fui a la vuelta con el objetivo de conseguir una victoria y pude hacerlo”» (en castellà), 18-09-2022. [Consulta: 19 octubre 2022].
* ↑ «El español Jesús Herrada ganó la etapa 11 de la Vuelta a España; Sepp Kuss se mantienen como líder de la carrera». El País, 06-09-2023. Arxivat de l'original el 6 setembre 2023. [Consulta: 6 setembre 2023].

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
# Alberto Ginés López

Alberto Ginés López (Càceres, 23 d'octubre de 2002) és un escalador espanyol, el primer campió olímpic en escalada.
Nascut en una família d'escaladors, Ginés va començar a practicar escalada als 4 anys. Actualment, s'entrena al Centre d'Alt Rendiment de Sant Cugat del Vallès.
Va guanyar diverses competicions, entre les quals en el Campionat Europeu d'Escalada de 2019, en la prova de dificultat, en el que va quedar subcampió. En els Jocs Olímpics de Tòquio 2020, on per primera vegada l'escalada ha estat esport olímpic, ha aconseguit la medalla d'or en la prova combinada. Després d'arribar a la final va quedar primer en la prova de velocitat, setè en la de bloc i quart en la de dificultat.

## Referències

* 1 2 3 esport3. «Alberto Ginés, primer campió olímpic en escalada», 05-08-2021. [Consulta: 5 agost 2021].
* ↑ López-Egea, Sergi. «Alberto Ginés, or en escalada». El Periòdic, 05-08-2021. [Consulta: 5 agost 2021].
# Jaar

Jaar és una ciutat del Iemen amb uns 60.000 habitants situada a uns 20 km de la costa sud del Iemen, capital del districte de Khanfr a la governació d'Abyan. El districte té una 116.000 habitants. Lloc d'interès són el mercat de peix que funciona amb ajut americà i l'antic palau del sultà.
Jaar fou la moderna capital dels soldans banu yafis (banu afif) del Baix Yafa. Aquesta zona estava dividida des de feia mil anys en cinc districtes tribals (vegeu Baix Yafa) quan els anglesos es van establir a Aden el 1839. Anteriorment la capital fou Kara o Qara o Al-Kara, que anteriorment fou la capital dels Banu Kasid. El soldà es va traslladar a Jaar vers el 1946, sense deixar del tot Kara.
Les relacions dels britànics amb els yafis foren precàries, i fins al 1903 no es va signar el tractat de protectorat, que es va estendre al cinc grups tribals del Baix Yafa (Kaladi, Sadi, Yazidi, Yahari i Nakhibi) i potser a algun dels de l'Alt Yafa. El sultan va quedar integrat al Protectorat d'Aden, i des del 1917 al Protectorat Occidental d'Aden. Contrariàment als seus veïns de l'Alt Yafa, el soldà fou membre fundador (11 de febrer de 1959) de la Federació d'Emirats Àrabs del Sud, convertida el 1962 en Federació d'Aràbia del Sud. El soldà va fugir del país a l'estiu del 1967 i el soldanat fou suprimit quan fou proclamada la República Popular del Iemen del Sud a finals de 1967. El país formà part de la muhafazah III (governació III) de la república, que al final de 1970 va agafar el nom de República Popular i Democràtica del Iemen. El 1990 amb la unió dels dos Iemen, Jaar va quedar separada de la resta del soldanat i integrada a l'Abyan.

## Sultans

* Qahtan al-Yafi vers 1700
* Sayf ben Qahtan al-Yafi vers 1730
* Maawda ben Sayf al-Yafi vers 1750
* Ghalib ben Maawda al-Yafi vers 1770
* Abd al-Karim ben Ghalib al-Yafi vers 1800
* Ali ben Ghalib al-Yafi vers 1800-1841
* Ahmad ben Alí al-Yafi 1841-1873
* Ali ben Ahmad al-Yafi 1873-1885
* Muhsin ben Ahmad al-Yafi 1885-1891
* Ahmad ben Alí al-Yafi 1891-1893
* Abu Bakr ben Shaif al-Yafi 1893-1899
* Abd Allah ben Muhsin al-Yafi 1899-1916
* Muhsin ben Ali al-Yafi 1916-1925
* Haidara ben Muhsin al-Yafi 1925-1958
* Mahmud ben Haydara al-Yafi 1958-1967
# Resolució 712 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 712 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, adoptada el 19 de setembre de 1991 després de recordar les resolucions 661 (1990), 686 (1991), 687 (1991), 688 (1991), 692 (1991), 699 (1991), 705 (1991) i 706 (1991), el Consell, actuant en virtut del Capítol VII, va reafirmar i discutir les disposicions de la Resolució 706 i va demanar la cooperació internacional.
La resolució va convidar per primera vegada al Comitè del Consell de Seguretat establert en virtut de la Resolució 661 per autoritzar l'alliberament pel Secretari General Javier Pérez de Cuéllar del compte de dipòsit fiduciari de la primera tercera part de la Comissió de Compensació de les Nacions Unides per finançar la compra de productes alimentaris, medicaments, materials i altres subministraments per a necessitats civils. Demana al Secretari General i al Comitè que cooperin amb el Govern de l'Iraq per assegurar la implementació efectiva de la resolució actual, per permetre una distribució equitativa per satisfer les necessitats humanitàries.
El Consell també va decidir que el petroli i els productes derivats del petroli mentre estiguin sota el títol iraquià no són immunes als procediments judicials, i demana que els sistemes domèstics d'altres estats assegurin aquesta protecció. També va declarar que el dipòsit fiduciari, la Comissió de Compensació de les Nacions Unides, els inspectors d'armes i altres experts gaudeixen dels privilegis i immunitats diplomàtiques de les Nacions Unides.
El Consell finalment va demanar al Secretari General que "prengués totes les mesures necessàries" per aplicar les disposicions de la Resolució 712, i va demanar a tots els Estats membres que cooperessin en l'aplicació de la Resolució 706 i la resolució actual, especialment pel que fa als productes derivats del petroli, medicaments i subministraments per a necessitats civils.
La resolució 712 va ser aprovada per 13 vots contra un en contra de Cuba, i una abstenció del Iemen. Iraq no va acceptar o rebutjar inicialment les disposicions esbossades.

## Referències

* ↑ Meho, Lokman I. The Kurdish question in U.S. foreign policy: a documentary sourcebook. Greenwood Publishing Group, 2004, p. 509. ISBN 978-0-313-31435-3.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 701 a la 800 (1991 - 1993)
* Guerra del Golf

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Al-Ahli Club Sanà

L'Al-Ahli Club Sanà (àrab: نادي أهلي صنعاء الرياضي الثقافي, Nādī Ahlī Ṣanʿāʾ ar-Riyāḍī aṯ-Ṯaqāfī, ‘Club Nacional de Sanà Esportiu Cultural'— és un club iemenita de futbol de la ciutat de Sanà. Al-Ahli significa "Nacional".
El club va ser fundat el 1937. Ha estat campió de lliga deu cops fins al 2017. També ha estat campió de la Copa President, de la Copa Unitat i de la Copa Esteghlal. Els seus colors són el vermell i el blanc.
El seu principal rival ciutadà es l'Al-Wahda, i el derbi entre ambdós clubs rep el nom de the Summit.

## Palmarès

* Lliga iemenita de futbol:
       1981, 1983, 1984, 1988, 1992, 1994, 1999, 2000, 2001, 2007
* Copa President (Iemen):
       2001, 2004, 2009
* Copa Unitat (Iemen):
       2004
* Copa Esteghlal (Iemen):
       2006
* Supercopa iemenita de futbol:
       2007, 2008, 2009, 2014
* Copa de la República del Iemen del Nord:
       1980, 1982, 1983, 1984

## Referències

* ↑ Yemen - List of Foundation Dates a RSSSF
* ↑ Campions del Iemen RSSSF
* ↑ Yemen - List of Cup Winners a RSSSF
* ↑ Fotografies de clubs del Iemen crankshaw-sports-stats.com
* ↑ Armstrong, Gary; Richard Giulianotti. Fear and loathing in world football. Berg Publishers, 2001, p. 179. ISBN 978-1-85973-463-6.
# Dones de conhort

Les dones de confort, dones de conhort o dones de consol és l'eufemisme que es fa servir per designar les dones que van ser forçades a prostituir-se i a l'esclavitud sexual als bordells militars japonesos durant la Segona Guerra Mundial. Es calcula que hi ha entre 50.000 i 200.000 dones víctimes de la pràctica, forçades a la conscripció. Historiadors i altres especialistes han afirmat que la majoria provenen de Corea i de la Xina, tot i que també la pràctica es fa fer sobre filipines, tailandeses, vietnamites, malaies, taiwaneses, a les Índies Orientals Neerlandeses, a Indonèsia, Timor Oriental i altres territoris del mateix imperi japonès.
Molts bordells militars japonesos eren administrats per particulars i supervisats per l'Exèrcit Imperial del Japó. Alguns historiadors japonesos, agafant-se en els testimonis d'exdones de confort, han argumentat que l'exèrcit i la marina japoneses estaven directament o indirecta involucrats en la coerció i rapte de dones joves a les colònies asiàtiques i altres territoris sota control de l'Imperi Japonès.
En l'actualitat la memòria d'aquestes pràctiques tensa les relacions diplomàtiques entre el Japó i Corea. El govern japonès s'ha negat a demanar disculpes oficialment i públicament per dites pràctiques fins ara fa ben poc. Amb motiu del 70è aniversari del final de la Segona Guerra Mundial, el 28 de desembre del 2015, el govern japonès demana oficialment perdó a Corea, un reconeixement que s'havia esperat des de feia molt de temps. Abans de la caiguda del mur de Berlín, les dones confort constituïen un assumpte tabú, fet que ha anat alimentat una certa aversió de la població coreana vers els japonesos. És a partir dels anys 1980 que els governs japonesos i coreans comencen a parlar-ne més obertament, però només ha estat el 2015 quan hi ha hagut un reconeixement del costat japonès. La ferida és, malgrat tot, encara ben oberta. Prova d'això, les declaracions de l'alcalde d'Osaka, Toru Hashimoto, l'any 2013 en què deia "necessària" aquesta pràctica, perquè s'havia de "mantenir la disciplina de les tropes" japoneses.

## Vegeu també

* Lee Yong-soo

## Referències

* ↑ Morris, Narrelle «Japan's Comfort Women: Sexual Slavery and Prostitution During World War II and the US Occupation (review)». Intersections: Gender, History and Culture in the Asian Context, 9, 2003.
* ↑ García Sotelo, Gilda M. Razones y sinrazones sobre las niñas soldados. 1e ed. Madrid: Sepha, 2006, p. 48. ISBN 84-934837-4-5.
* 1 2 Japon et Corée du Sud : des rivalités économiques dissimulées sous un conflit mémoriel (francès)
* ↑ FACTBOX-Disputes over Japan's wartime "comfort women" continue Arxivat 2012-12-16 at Archive.is (anglès)
* ↑ Denial Reopens Wounds of Japan's Ex-Sex Slaves (anglès)
* ↑ Acord històric del Japó i Corea sobre les esclaves sexuals de la Segona Guerra Mundial Ara.cat (català)
* ↑ L'alcalde d'Osaka justifica la utilització d'esclaves sexuals al Japó elperiodico.cat (català)
# Al-Ahly

«Al-Ahly» té aquests significats:
Al-Ahly o Al-Ahli (àrab: الأهلي, al-Ahlī) significa en català Nacional. És el nom que utilitzen molts clubs de futbol del món de parla àrab. Són destacables:
* Al-Ahly SC El Caire a Egipte
* Al-Ahli Manama a Bahrain
* Al-Ahly Bengasi a Líbia
* Al-Ahly Trípoli a Líbia
* Al-Ahli Doha a Qatar
* Al-Ahli Jeddah a Aràbia Saudita
* Al-Ahli Dubai als Emirats Àrabs Units
* Al-Ahli San'a' al Iemen
* Al-Ahli Wad Medani al Sudan
* Al-Ahli Sidó al Líban
* Al-Ahli SC Amman a Jordània

## Enllaços externs

* Llista de clubs anomenats "Ahli" (àrab)
# Shoshana Damari

Shoshana Damari (en hebreu, שושנה דמארי; Dhamar, 1923 - ?, 2006) fou una cantant israeliana, nascuda al Iemen. Emigrà amb la seva família al Mandat Britànic de Palestina i començà la seva carrera com a cantant als 14 anys. Fou coneguda pel seu accent iemenita a l'hora de cantar en hebreu. Publicà el seu primer disc el 1948 i és considerada la reina de la cançó israelita.

## Enllaços externs

* Shoshana Damari a You tube
# Resolució 179 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 179 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides, va ser aprovada l'11 de juny de 1963. Les parts directament afectades per la situació al Iemen van acordar deslligar-se i els governs de l'Aràbia Saudita i la República Àrab Unida van acordar pagar les despeses d'una missió d'observadors de l'ONU durant 2 mesos. El Consell va instar a les parts a que observessin els termes de desvinculació i van demanar al Secretari General de les Nacions Unides que estableixi l'operació d'observació tal com va definir i que informés al Consell sobre l'aplicació de la resolució.
La resolució es va aprovar amb deu vots; la Unió Soviètica es va abstenir.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 101 a la 200 (1953 - 1965)
* Guerra Civil del Iemen del Nord

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Mutisme selectiu

El mutisme selectiu és un trastorn d'ansietat on una persona que és normalment capaç de parlar no parla en situacions específiques o a persones específiques. Aquest trastorn normalment coincideix amb la timidesa o l'ansietat en entorns socials. Persones amb mutisme selectiu romanen silencioses fins i tot quan les conseqüències del seu silenci inclouen ser dessacralitzades o acabar castigats.

## Descripció

Els nens i adults amb mutisme selectiu son plenament capaços de parlar i entendre la llengua, però escullen no fer-ho. El comportament pot ser percebut com a vergonya o mala educació pels altres. Un nen amb mutisme selectiu pot ser completament silenciós a l'escola durant anys però parlar bastant lliurement o fins i tot excessivament a casa. Hi ha una variació jeràrquica entre persones amb aquest desordre: algunes persones participen plenament en activitats i semblen sociables però no parlen, altres parlaran només amb companys però no amb adults, altres parlaran amb adults quan se'ls hi pregunten coses amb respostes curtes però mai amb companys, i encara n'hi ha d'altres que no parlen amb ningú i participen en poques, si cap, de les activitats que se'ls hi presenten. En una forma severa coneguda com a "mutisme progressiu", els que pateixen el trastorn, no parlen amb cap persona en cap situació, ni tan sols amb familiars propers.
El mutisme selectiu es defineix per les següents característiques:
* No parlar en situacions socials específiques malgrat parlar en altres situacions.
* La duració del trastorn és com a mínim d'un mes (no limitat al primer mes escolar).
* La decisió de no parlar no és a causa d'una manca de coneixement o d'incomoditat amb la llengua parlada

## Notes

* ↑ Viana, A. G.; Beidel, D. C.; Rabian, B. (2009).
* ↑ "The Child Who Would Not Speak a Word"
* ↑ Adelman, L. (2007).
# Luehdorfia

Luehdorfia és un gènere de lepidòpters papilionoïdeus de la família dels papiliònids (Papilionidae) propi d'Àsia Oriental.
El nom es deu a Friedrich August Lühdorf, un negociant de Bremen que va fer una expedició comercial al Japó el 1854, i el posà Crüger el 1878.

## Taxonomia

El gènere Luehdorfia inclou quatre espècies pròpies de l'Extrem Orient:
* Luehdorfia chinensis - Xina
* Luehdorfia japonica - Japó, Xina, Taiwan
* Luehdorfia puziloi - Manxúria, Ussuri, Corea del Nord, Japó, Kurils.
* Luehdorfia taibai - Xina

## Referències

* ↑ Cannon, Raymond J. C.. Courtship and Mating in Butterflies (en anglès). CABI, 2019-12-30, p. 215. ISBN 978-1-78924-263-8.
* ↑ Scudder, Samuel Hubbard. Nomenclator Zoologicus: Supplemental list of genera in zoology. List of generic names employed in zoology and paleontology to the close of the year 1879, chiefly supplemental to those catalogued by Agassiz and Marschall, or indexed in the Zoological record (en anglès). U.S. Government Printing Office, 1882, p. 181.
* ↑ Collins, N. Mark; Morris, Michael G. Threatened Swallowtail Butterflies of the World: The IUCN Red Data Book (en anglès). IUCN, 1985, p. 197. ISBN 978-2-88032-603-6.
# Resolució 924 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides

La Resolució 924 del Consell de Seguretat de les Nacions Unides fou adoptada per unanimitat l'1 de juny de 1994. Després de considerar la guerra civil al Iemen entre el govern del Iemen i el Partit Socialista Iemenita, el Consell va demanar la cessació immediata de les hostilitats i la missió d'investigació que s'enviarà al país.
El Consell expressar la seva preocupació per la mort de civils innocents, alhora que valora els esforços de la Lliga Àrab, el Consell de Cooperació pels Estats Àrabs del Golf, l'Organització de la Conferència Islàmica i diversos països per contribuir a una solució pacífica del conflicte.
Després de considerar que la situació podria suposar una amenaça per a la pau i la seguretat a la regió, el Consell va instar a posar fi a la disposició d'armes i altres materials que podrien contribuir al conflicte, recordant a totes les parts interessades que les diferències no podrien resoldre's a través de l'ús de la força i els insta a tornar a negociacions.
Es va demanar al Secretari General Boutros Boutros-Ghali que enviés una missió d'investigació al Iemen per avaluar les perspectives de diàleg entre les parts i que informés sobre els resultats de la missió dins d'una setmana de la seva finalització. Malgrat l'aprovació de la Resolució 924, va tenir poc efecte, ja que es va declarar un alto el foc, però va durar només sis hores. El conflicte es va tractar més a la resolució 931.

## Referències

* ↑ Arab studies journal, Volume 3, Issue 1. Center for Contemporary Arab Studies, Georgetown University, 1995, p. 36.

## Vegeu també

* Llista de resolucions del Consell de Seguretat de les Nacions Unides 901 a la 1000 (1994 - 1995)
* Guerra Civil del Iemen de 1994
* República Democràtica del Iemen

## Enllaços externs

* PDF Text de la Resolució a UN.org
# Antracotèrids

Els antracotèrids (Anthracotheriidae) són una família d'ungulats artiodàctils extints, relacionats amb els hipopòtams i els cetacis. El gènere més antic, Elomeryx, aparegué per primer cop durant l'Eocè mitjà a Àsia. Prosperaren a Àfrica i Euràsia i unes quantes espècies acabaren per arribar a Nord-amèrica durant l'Oligocè. Eventualment s'extingiren a Europa i Àfrica durant el Miocè, possiblement a causa d'una combinació de canvis climàtics i la competició amb altres artiodàctils, incloent-hi els porcs i els hipopòtams autèntics. El gènere més recent, Merycopotamus, s'extingí a Àsia durant el Pliocè superior.

## Referències

* ↑ Kron, D.G., B.; Manning, E.. «Anthracotheriidae». A: Janis, C.M.; Scott, K.M.; Jacobs, L.L. (eds.). Evolution of Tertiary mammals of North America. Cambridge: Cambridge University Press, 1998, p. 381-388. ISBN 0521355192.
* ↑ Lihoreau, Fabrice i Jean-Renaud Boisserie, et al. «Anthracothere dental anatomy reveals a late Miocene Chado-Libyan bioprovince» (en pdf). Proceedings of the National Academy of Sciences.