OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Kepler-16

Kepler-16 és un sistema amb una estrella binària localitzat a la constel·lació Cygnus per la nau espacial Kepler. Es va confirmar la seva existència el 15 de setembre de 2011. Enllaça amb un planeta conegut: el de la mida de Saturn Kepler-16b. Les estrelles estan separades per 0,22 ua, i completen una òrbita al voltant d'un centre comú de massa cada 41 dies. Ambdues estrelles són més petites que el Sol, la principal és una nana taronja de classe K, i la secundària és una nana roja de classe M.

## Sistema planetari

Kepler-16b és un planeta gegant gasós en l'òrbita de dues estrelles en el sistema de Kepler-16. El planeta és un terç de massa joviana. El planeta és lleugerament més petit que Saturn en 0,7538 radis jovians, però és més dens. Kepler-16b completa una òrbita cada 228,776 dies, amb una òrbita gairebé circular.
Sistema Kepler-16 :
| Companya (per ordre des de l'estrella) | Massa | Semieix major (ua) | Període orbital (dies) | Excentricitat | Inclinació | Radi |
| b | 0.333 M$_J$ | 0.7048 | 228.776 | 0.0069 | — | — |

## Referències

* 1 2 3 4 «Magnetic Activity and Physical Parameters of Exoplanet Host Stars Based on LAMOST DR7, TESS, Kepler, and K2 Surveys». The Astrophysical Journal Supplement Series, 2, 8-2022. DOI: 10.3847/1538-4365/AC7151.
* 1 2 3 4 5 6 Afirmat a: Gaia Early Data Release 3. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 3 desembre 2020.
* 1 2 Afirmat a: Gaia Data Release 2. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ Afirmat a: Enciclopèdia Extrasolar Planets. Identificador Extrasolar Planets Encyclopaedia d'exoplaneta: (AB) b/ Kepler-16 (AB) b. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès.
* ↑ Scott W. Fleming «The SDSS-HET survey of Kepler eclipsing binaries: spectroscopic dynamical masses of the Kepler-16 circumbinary planet hosts» (en anglès). Letters of the Astrophysical Journal, 2, 14-05-2012, pàg. 31. DOI: 10.1088/2041-8205/751/2/L31.
* ↑ Afirmat a: Gaia Data Release 2. Indicat a la font segons: SIMBAD. Llengua del terme, de l'obra o del nom: anglès. Data de publicació: 25 abril 2018.
* ↑ «Científicos descubren un planeta con dos soles como el de la saga de películas 'Star Wars'». 20 minutos, 2011. [Consulta: 15 setembre 2011].
* ↑ Jean Schneider. «Notes for Planet Kepler-16 b». Extrasolar Planets Encyclopaedia, 2011. [Consulta: 15 setembre 2011].
# Kumaná

El kumaná (cumaná) és una llengua chapacurana possiblement extingida. Diversos noms atribuïts a la llengua a Campbell (2012) són Torá, Toraz (diferent del torá), i cautario, l'últim potser després del riu local i Abitana-Kumaná (diferent de l'abitana).
A més, hi ha una llengua chapacurana anomenada "Kujubim" (Kuyubí, Cojubím), que encara es parla. L'endònim, "Kaw To Yo" (o "Kaw Tayó", que significa "menjadors de peixos payara"), pot ser la font del riu i el nom de la llengua cautario. Les fonts que enumeren una no en detallen l'altra, de manera que poden ser el mateix idioma.

## Vocabulari

El vocabulari conjubim de Sampaio & da Silva (2011):
    glossaConjubim ‘Jo (1sg)’pa ‘tu (2sg)’ma ‘nosaltres (1pl)’ti ‘molts'napa ‘un’tan ‘dos'wakoran ‘gran’pu ‘petit’pe ‘dona’tana'man ‘home (adult masculí)’namankon ‘nen’rato ‘persona (home individual)’piten ‘ocell’pune ‘gos'kinam ‘poll’piw ‘arbre’pana ‘llavor’tukayn ‘fulla (botànica)’tan ‘arrel (botànica)’toka ijn pana ‘carn humana’nawa zip ‘sang’wik ‘os'pat ‘ou’pariz ‘greix’mapum ‘bamya’tataw ‘cua’kipun ‘cabell’tunam upek ‘cap’pupek ‘orella’tenetet ‘ull’tok ‘nas'pul ‘dent’jat ‘llengua (anatomia)’kapajak ‘ungla’tupi ‘peu’tinak ‘genoll’toko zimtinak ‘mà’pepeje tipan ‘panxa’takawta ‘cor (òrgan)’tuku rutim ‘fetge’tawan ‘beure’tok ‘menjar’kaw ‘mossegar’kiw ‘cendra’pop ‘cremar’pop ‘veure’kirik ‘escoltar’rapat ‘dormir’pupiyn ‘morir’pinĩ ‘matar’puru ‘nedar’mara kujan ‘volar’ze ‘caminar’wana ‘reclinar’titim ‘seure’pe ‘aixecar’pak ‘donar’ni ‘sol’mapitõ ‘lluna’panawo ‘estrella’pipojõ ‘aigua’kom ‘pluja’pipan narikom ‘sorra’tinak ‘terra’tinak ‘tabac’ju'e ‘foc’pite ‘vermell’siwí ‘blanc’towa ‘nit’pisim ‘calent’nok ‘fred’tiw ‘ple’pẽpe ‘bo’nami ‘rodó’pu
També hi ha disponible una llista de paraules amb 793 ítems de Rodrigues Duran (2000).

## Bibliografia

* Duran, Iris Rodrigues. 2000. Descrição fonológica e lexical do dialeto Kaw Tayo (Kujubi) da língua Moré. MA thesis, Guajará-Mirim: Universidade Federal de Rondônia; 136pp.
* Angenot, Geralda de Lima V. 1997. vDocumentação da língua Kuyubi: Arquivos acústicos. Guajará-Mirim: UNIR Working Papers in Amerindian Linguistics. Série 'Documentos de Trabalho'.
* Angenot, Geralda de Lima V. and Angenot, Geralda de Lima V. 1997. Léxico Português-Kuyubi e Kuyubi-Português. Guajará-Mirim: UNIR Working Papers in Amerindian Linguistics.

## Referències

* ↑ Campbell, Lyle. «Classification of the indigenous languages of South America». A: Grondona, Verónica. The Indigenous Languages of South America. 2. Berlin: De Gruyter Mouton, 2012, p. 59–166 (The World of Linguistics). ISBN 9783110255133.
* ↑ "Kuyubí" a Moseley (2004) Encyclopedia of the World's Endangered Languages
* ↑ Fabre (2005)
* ↑ Sampaio, W. & da Silva Sinha, V.. «Fieldwork data from languages in Rondônia». Diachronic Atlas of Comparative Linguistics (DiACL), 2011. Arxivat de l'original el 1 de desembre 2020. [Consulta: 23 novembre 2020].
* ↑ Rodrigues Duran, Iris. 2000. Descrição fonológica e lexical do dialeto "Kaw Tayo" (Kujubi) da língua Moré. M.A. thesis, Universidade Federal de Rondônia (Guajará-Mirim). (PDF)
# Les coses grans (sèrie de televisió)

Les coses grans és una sèrie per Internet que gira entorn d'una parella, dos productors audiovisuals i una psicòloga que viuen situacions quotidianes que, de forma irònica i sovint fregant l'absurd, esdevenen grans problemes existencials.
La sèrie està escrita, dirigida i produïda per Roger Coma i es va estrenar el 19 de juny de 2013 amb el suport de diferents espònsors i d'una campanya de micromecenatge. El primer episodi, d'una duració d'aproximadament 10 minuts, va aconseguir més de 330.000 visualitzacions a Youtube i posteriorment es van emetre els capítols de la primera temporada pel Canal 33.
El 16 de desembre de 2015 es va començar a emetre una segona temporada de 10 episodis, de 10 minuts cadascun, centrada en el tema de la paternitat.

## Argument

La sèrie està fonamentada en cinc personatges: Roger Coma és Canudas, un noi una mica distret i molt insegur està emparellat amb la Martínez, Mar Ulldemolins, una noia sense complexos. Roger Coma també visita la Reynés, Margalida Grimalt, una psicòloga que sovint provocarà que surti de la seva consulta amb més maldecaps i paranoies que quan hi va entrar. Finalment, la parella té dos amics: en Ferrer, David Verdaguer, un intel·lectual que sovint cita filòsofs i directors de cinema independent, i en Pep, Pep Ambròs, germà de la Martínez i amb complex de jove que de vegades s'aprofitarà de les situacions.
Aquests cinc personatges viuran diferents situacions quotidianes que, entre tots, aniran fent cada cop més grans fins que acabin sent grans problemes existencials amb desenllaços inesperats.
A la segona temporada, estrenada a finals de 2015 després d'una celebració a l'antiga fàbrica d'Estrella Damm, la temàtica de la sèrie va fer un lleuger viratge i es va centrar més en totes les situacions que comporta la paternitat.

## Premis

* Guardó a la Millor Websèrie pel Zoom Festival d'Igualada.

## Referències

* ↑ «“Les coses grans” en riure-se'n dels petits problemes quotidians». La cultura no val res. Marina Cisa, 08-07-2013. [Consulta: 24 gener 2016].
* ↑ «La sèrie per internet ‘Les coses grans', de Roger Coma, estrena nous capítols». VilaWeb, 16-12-2015. [Consulta: 24 gener 2016].
* ↑ «Tornen Les Coses Grans de Roger Coma». Begoña García. TimeOut Barcelona, 18-12-2015. [Consulta: 24 gener 2016].
* ↑ «La sèrie». Les coses grans. [Consulta: 24 gener 2016].
* ↑ «Roger Coma monta una fiesta para la segunda temporada de 'Les coses grans'» (en castellà). El Periódico de Catalunya, 17-12-2015. [Consulta: 24 gener 2016].
* ↑ «Canal 33 emitirá la webserie 'Les coses grans' tras su éxito en internet» (en castellà). La Vanguardia, 11-12-2013. [Consulta: 24 gener 2016].

## Enllaços externs

* Les coses grans - Lloc web oficial
* Vídeo a TV3 "Les coses grans", la nova sèrie de Roger Coma
* Les coses grans a YouTube
# Orb (Fotografia)

Un orb (del llatí orbis) és una certa distorsió rodona apareguda en fotografies i vídeos que tècnicament solen rebre el nom d'artefacte causades per retroreflexió de la llum sobre partícules sòlides com pols o pol·len, o partícules líquides com pluja, o per materials que es puguin trobar rere la lent. Els orbs reben aquest nom per la seva forma esfèrica i apareixen com a imatges lluminoses que de vegades deixen un rastre darrere seu i que des de postures pseudocientífiques s'han volgut interpretar a vegades com a plasmacions d'aures, àngels, esperits o energies.

## Referències

* ↑ «The Truth Behind 'Orbs'».
# Paula Blanco i Barnés

Paula Blanco i Barnés (Tossa de Mar, Selva, 1984) és una actriu de teatre i televisió catalana, llicenciada en Art Dramàtic a l'Institut del Teatre de Barcelona, i graduada en Llengües i Literatures Modernes en l'especialitat de rus i polonès.
Com actriu ha treballat en diverses obres de teatre com La plaça del Diamant, El Rei Lear, al Centro Dramático Nacional o Paradisos oceànics i ha participat en les sèries de televisió Amar es para siempre, Merlí, Nit i dia, La Riera, Ventdelplà o Porca misèria, entre d'altres, en les pel·lícules Cerca de tu casa i Estiu 1993.

## Referències

* 1 2 Cervera, Marta. «Paula Blanco ensayaba 'El rei Lear' para el Grec y el TNC la llamó de urgencia para el estreno de la misma obra, pero en castellano» (en castellà), 25-05-2008. [Consulta: 20 setembre 2021].
* ↑ «'Els paradisos oceànics' | Entrevista a Paula Blanco». betevé, 03-07-2019. [Consulta: 20 setembre 2021].
* ↑ «Quan arribin els marcians - Paula Blanco: "No soc professora de res, soc aprenenta tota l'estona"». TV3, 14-06-2021. [Consulta: 20 setembre 2021].
* 1 2 «Paula Blanco». Revista Pausa. [Consulta: 22 setembre 2021].
* ↑ «Mercè Arànega i Paula Blanco interpreten Aurora Bertrana a 'Paradisos oceànics'». Diari de Girona, 31-05-2019. [Consulta: 22 setembre 2021].
# Pierre Souvestre

Pierre Souvestre, (Plomelin, Finisterre, Bretanya, 1 de juny de 1874 - París, 25 de febrer de 1914) fou un advocat, periodista i escriptor, conegut per haver creat, juntament amb Marcel Allain (1885-1970), el personatge de ficció Fantômas, el geni del mal (1911) i famós delinqüent de la novel·la policíaca.
Aquest malvat criminal ha generat pel·lícules, sèries televisives i còmics.
Alguns autors afirmen que el personatge de Fantomas va estar inspirat en un cas real. Es tractaria d'Eduard Arcos Puig, nascut a Nova York de pares mallorquins. La seva vida aventurera sembla increible. Dominava diversos idiomes (entre els quals el català de la varietat mallorquina.

## Referències

* ↑ Fuera de la ley. 2a. ed.. Madrid: La Felguera editores, 2016, pàg. 153 i següents. ISBN 978-84-944208-8-7.
* ↑ Mulet, Carles «El mallorquín que se cansó de ser ladrón». Diari de Mallorca, 24-05-2009 [Consulta: 14 octubre 2022].
* ↑ http://detectiuferrer.blogspot.com.es/2009/07/els-personatges-1-eduardo-arcos.html
* ↑ «Vuelve la leyenda de Fantomas, más viva que nunca, vista por su nieto Eduardo Fioravanti, nieto de la pareja del ladrón, publica 'Leonor, la amante de Fantomas'». La Vanguardia, 16-08-2012. Arxivat de l'original el 14 d’octubre 2022 [Consulta: 14 octubre 2022].
# Miranda Kerr

Miranda May Kerr (Sydney, Austràlia, 20 d'abril de 1983), és una model i actriu australiana, coneguda per ser un dels àngels de Victoria's Secret. També ha treballat amb Portmans i David Jones Limited.
El 13 de maig de 2010, Forbes publicà que Miranda Kerr era la novena en la classificació de Les 10 models més ben pagades del Món amb un sou de 4 milions de dòlars.

## Biografia

Miranda Kerr ha desfilat en les principals passarel·les, fins que a finals de 2006, va fitxar com un dels ‘àngels' de l'empresa de llenceria Victoria's Secret. A més, ha estat la imatge de les empreses Maybelline Nova York, Levi's, Johnson & Johnson o Portmans, entre d'altres. El 2003 va començar a treballar per l'agència Madison Model Paris, la carrera de Miranda va començar amb una campanya publicitaria per Ober Jeans Paris amb el fotògraf Erick Seban-Meyer.
* Miranda Kerr for Ober Jeans (c) Erick Seban-Meyer
Des de 2007, mantenia una relació amb l'actor Orlando Bloom, amb qui es va casar el 2010 i hi té un fill. Des de la Primavera-Estiu de 2013, és la model dels catàlegs i campanyes de MANGO, substituint Kate Moss.

## Referències

* ↑ «Slide Show: The World's 10 Top-Earning Models. No 9 Miranda Kerr» (en anglès). Forbes, 13-05-2010. [Consulta: 15 maig 2017].
* ↑ «Miranda Kerr & Orlando Bloom Have A Baby Boy» (en anglès), 30-09-2010. [Consulta: 15 maig 2017].

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial de Miranda Kerr (anglès)
# Josep Ferrándiz i Torremocha

Josep Ferrándiz i Torremocha (Alacant, 17 de juliol de 1888 - 21 de setembre de 1965) va ser un escriptor, dramaturg i periodista valencià.
Estudià batxillerat a Alacant i treballà d'administratiu mentre ho compaginava amb la seua vocació literària i periodística.
En constituir-se l'Agrupació Regionalista Alacantina el 1931 va ser-ne un dels membres més destacats, posteriorment va anar formant part de la vida pública i cultural de la ciutat i el 1932 seria elegit president de la Comissió Gestora de les Fogueres d'Alacant, instaurant durant el seu mandat l'elecció de la Bellea del Foc per primera vegada i sent l'autor de la lletra de l'himne oficial de les fogueres d'Alacant.
Com a periodista a partir de 1909 començà a escriure articles en castellà a la premsa escrita i col·laborà a diferents diaris alacantins com El Heraldo de Alicante o el republicà El Luchador així com articles en valencià al setmanari El Tio Cuc, sent guardonat dues vegades amb el premi Luca de Tena de l'Associació de la Premsa d'Alacant (1931 i 1934) per sengles articles publicats al diari El Luchador. També ho va fer a les ones col·laborant amb l'emissora Radio Alicante.
Va escriure també diverses novel·les i obres de teatre de caràcter costumista: En la serranía (1915), ¡Por tí! (1919), ¿Vols sopar, amic? (1929), La masera (1930), El caso de Laura (1931).

## Referències

* ↑ «José Ferrándiz Torremocha» (en castellà). [Consulta: 8 juny 2021].
* ↑ «Biografia Josep Ferràndiz i Torremocha · memoriavalencianista.cat». [Consulta: 8 juny 2021].
# Jan Pijnenburg

Johannes "Jan" Baptist Norbertus Pijnenburg (Tilburg, 15 de febrer de 1906 - Tilburg, 2 de desembre de 1979) va ser un ciclista en pista neerlandès que fou professional entre 1929 i 1940.
Abans de passar al professionalisme va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam de 1928, en què guanyà una medalla de plata en la prova de persecució per equips, fent equip amb Johannes Maas, Piet van der Horst i Janus Braspennincx.
Com a professional va destacar en les curses de sis dies. També guanyà cinc campionats nacionals de pista professionals i un d'amateur. Durant la seva carrera esportiva aconseguí més de 300 victòries.
En retirar-se va obrir un hotel-restaurant a la seva ciutat anomenat 'Old Dutch'.

## Palmarès

* 1928
** Medalla de plata als Jocs Olímpics d'Amsterdam en persecució per equips
* 1930
** Campió dels Països Baixos de 50 km
* 1931
** Campió dels Països Baixos de 50 km
** 1r als Sis dies de Dortmund (amb Adolf Schön)
** 1r als Sis dies de Berlín (amb Adolf Schön)
* 1932
** 1r als Sis dies d'Amsterdam (amb Piet Van Kempen)
** 1r als Sis dies de París (amb Piet Van Kempen)
** 1r als Sis dies de Dortmund (amb Piet Van Kempen)
** 1r als Sis dies de Chicago (amb Adolphe Van Nevele)
** 1r als Sis dies de Brussel·les (amb Janus Braspennincx)
* 1933
** 1r als Sis dies d'Amsterdam (amb Cor Wals)
** 1r als Sis dies de Brussel·les (amb Adolf Schön)
** 1r als Sis dies de Frankfurt (amb Viktor Rausch)
** 1r als Sis dies de Stuttgart (amb Emil Richli)
* 1934
** 1r als Sis dies d'Anvers (amb Cor Wals)
** 1r als Sis dies de Brussel·les (amb Cor Wals)
** 1r als Sis dies de París (amb Cor Wals)
* 1935
** Campió dels Països Baixos de persecució
* 1936
** Campió dels Països Baixos de persecució
** 1r als Sis dies de Rotterdam (amb Cor Wals)
** 1r als Sis dies de Copenhaguen (amb Frans Slaats)
* 1937
** 1r als Sis dies d'Anvers (amb Frans Slaats)
* 1938
** Campió dels Països Baixos de persecució

## Referències

* ↑ «Gevonden in Delpher - Nieuwsblad van Friesland : Hepkema's courant» (en neerlandès). , 09-09-1940.
* ↑ «PIJNENBURG Jan (Johannes Baptist Norbertus)». [Consulta: 3 novembre 2024].
* ↑ «Olympedia – Jan Pijnenburg». [Consulta: 3 novembre 2024].
* ↑ «Jan Pijnenburg». CyclingArchives.com.

## Enllaços externs

* Pàgina de Jan Pijnenburg a Instituut voor Nederlandse Geschiedenis (neerlandès)
* Fitxa de Jan Pijnenburg a sitiodeciclismo.net
# Nuria Guiu Sagarra

Nuria Guiu Sagarra (Barcelona, 1985) és una ballarina i coreògrafa catalana.
Graduada per l'Institut del Teatre de Barcelona, ha participat en companyies espanyoles i internacionals com IT Dansa o La Veronal i companyies Internacionals com Cullberg Ballet o Gisèle Vienne, entre d'altres. És professora de ioga Iyengar i està estudiant el grau d'Antropologia i Evolució Humana a la Universitat Oberta de Catalunya (UOC). L'any 2012, Guiu va crear La Muda, una peça que es va estrenar a l'Òpera d'Oslo i que va representar la Carte Blanche Dance Company. Una altra obra seva, Likes, va obtenir una menció especial com a millor actuació de dansa als Premis Ciutat de Barcelona 2018, així com un premi a la millor actuació dins la categoria solo de dansa als Premis de la Crítica de les Arts Escèniques de Dança 2018 de Barcelona. El 2018 crea, conjuntament amb Pau Milla, el "Col·lectiu Perifèria", un projecte educatiu i creatiu que treballa a través del cos i el moviment per a la mediació de conflictes i la transformació social. També ha exercit com a docent a diferents escoles, com Tragant Dansa, Area Dansa, i ha estat professora convidada a l'Institut del Teatre o al Festival Salmon, entre d'altres. La darrera creació de Guiu ha estat el juliol de 2020 amb Spiritual Boyfriends.
El 2022 va rebre el Premi Nacional de Cultura, atorgat pel CoNCA.

## Referències

* 1 2 «Núria Guiu». Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CCCB). [Consulta: 28 juliol 2020].
* ↑ «Núria Guiu». Revista Idees. Centre d'Estudis de Temes Contemporanis de la Generalitat de Catalunya, Núm. 47, 2019 [Consulta: 28 juliol 2020].
* ↑ Brufau, Clàudia «Clica i fes-me un “like” Més enllà d'aquest currículum excel·lent, com a performer i ballarina la Núria Guiu és una bèstia que atrapa la mirada». Núvol, 15-02-2018 [Consulta: 28 juliol 2020].
* 1 2 «Col·lectiu Perifèria». Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CCCB). [Consulta: 28 juliol 2020].
* ↑ Fariña, Noelia «Núria Guiu es la única artista que sabe el valor exacto de un 'like'». El País, 15-02-2018 [Consulta: 28 juliol 2020].
* ↑ «"Spiritual Boyfriends", una obra de Núria Guiu Sagarra». CCCB. [Consulta: 28 juliol 2020].
* ↑ Guntín, Ester «Spiritual Boyfriends: la coreògrafa Núria Guiu ha presentat el solo 'Spiritual Boyfriends' al Festival Grec». Núvol, 27-07-2020 [Consulta: 28 juliol 2020].
# Aleksandr Kulikovski

Aleksandr Kulikovski (en rus Александр Куликовский) (2 de gener de 1997) és un ciclista rus de categoria amateur. Del seu palmarès destaca la Minsk Cup de 2016. Com a júnior, va quedar segon al Campionat del món de 2014.

## Palmarès

* 2015
** 1r al Tour de les Landes i vencedor d'una etapa
** Vencedor d'una etapa a la Cursa de la Pau júnior
* 2016
** 1r a la Minsk Cup
** 1r al Trofeu Almar
** Vencedor d'una etapa al Baltic Chain Tour

## Referències

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a procyclingstats.com
# Janus Braspennincx

Adrianus Jacobus "Janus" Braspennincx (Zundert, 5 de març de 1903 - Breda, 7 de gener de 1977) va ser un ciclista neerlandès que fou professional entre 1929 i 1936.
Abans de passar al professionalisme va prendre part en els Jocs Olímpics d'Amsterdam de 1928, en què guanyà una medalla de plata en la prova de persecució per equips, fent equip amb Johannes Maas, Piet van der Horst i Jan Pijnenburg. En aquests mateixos Jocs quedà novè en la contrarellotge per equips i vint-i-setè en la contrarellotge individual.
Com a professional destaca el campionat nacional en ruta de 1930.

## Palmarès

* 1928
** Medalla de plata als Jocs Olímpics d'Amsterdam en persecució per equips
* 1929
** 1r a Kapellebrug
* 1930
** Campió dels Països Baixos en ruta
* 1932
** 1r als Sis dies de Brussel·les (amb Jan Pijnenburg)
* 1936
** 1r a Overloon

## Referències

* ↑ «BRASPENNINCX Janus (Adrianus Jacobus)». [Consulta: 3 novembre 2024].
* 1 2 «Olympedia – Janus Braspennincx». [Consulta: 3 novembre 2024].

## Enllaços externs

* Fitxa de Janus Braspennincx a sitiodeciclismo.net
# Concessionari i edifici Renault

El Concessionari i edifici Renault és una obra amb elements racionalistes i mediterranistes de Tarragona inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Situat a l'entrada de la Via Augusta, que és l'antiga carretera d'accés amb cotxe des de Barcelona, el conjunt Renault presenta diferents edificis. El més baix té una sola planta i és on es troba el concessionari de Renault. El volum està arrebossat i pintat de blanc, seguint els preceptes de l'arquitectura d'època republicana. Està una mica enretirat de la circulació, el que facilita l'entrada de vehicles al solar. La seva morfologia també s'ha relacionat, plàsticament, amb un llenguatge més futurista en plena relació amb el món de l'automòbil i la velocitat. Consta també d'una marquesina de formigó armat.
L'edifici més alt originalment tenia cinc pisos, la planta baixa i l'altell dels quals acollia les oficines Renault. Les tres restants estaven destinades a habitatges. El material més present és el maó, i destacava també la solució de terrasses corregudes a la façana sud-est, que rebien llum directa perquè donàven a la carretera. Les terrasses quedaven protegides per una doble façana que tamisava la llum i unificava les obertures. Hi havia també unes persianes abatibles que cobrien els balcons i feien de mur cortina.
Con a conclusió, per tant, podria dir-se que el conjunt Renault és un dels millors exemples d'arquitectura moderna a Tarragona.

## Història

L'edifici Renault fet per bonet i Puig i Torné és una de les dues construccions que l'empresa d'automòbils tenia a Tarragona, juntament amb el garatge, taller i aparador a càrrec de Josep Maria Monravà realitzat vuit anys abans.
Al 2025 s'inicien unes obres de remodelació total que mantenien una part de la façana original en semicercle del concessionari però el bloc de vivendes fou enderrocat i es contruiren habitatges nous a sobre.

## Referències

* 1 2 3 4 «Concessionari i edifici Renault». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 24 agost 2021].
* ↑ Bugarin, John «Inicien les obres de construcció d’una nova promoció d’habitatges a la Via Augusta». Diari Més. Tamediaxa [Tarragona], 5226, 11-02-2025, pàg. 2. ISSN: 1579-5659 [Consulta: 11 febrer 2025].