OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Bomba adossada

Una bomba adossada és un tipus d'explosiu que s'adhereix a qualsevol superfície gràcies a un imant potent o un adhesiu, com ara als baixos d'un automòbil, per a després ser activat mitjançant algun tipus de mecanisme, ja sigui per sensors de moviment, control remot, detonador o temporitzador, incorporat al mateix explosiu.

## Referències

* ↑ «bomba adossada - Cercaterm». TERMCAT. [Consulta: 14 agost 2024].
* ↑ «Atentado fue con bomba Lapa, artefacto que usaba ETA, grupo vinculado con las Farc». canalrcnmsn.com. Arxivat de l'original el 18 de mayo de 2012. [Consulta: 16 maig 2012].
* ↑ «La Xarxa - Societat - Un policia circula durant 10 quilòmetres amb una bomba adossada al cotxe a Bilbao». [Consulta: 14 agost 2024].
* ↑ Soler, Tura. «De sospitós habitual a víctima mortal». El Punt Avui, 04-12-2017. [Consulta: 6 novembre 2023].
* ↑ «Ferit un escriptor rus i combatent a Ucraïna per una bomba adossada en un cotxe a Rússia». El Punt Avui, 06-05-2023. [Consulta: 14 agost 2024].

## Vegeu també

* Bomba
* Cotxe bomba
* Josep Maria Bultó Marquès
* Mina marina
# William Trail

William Trail (Logie Pert, 23 de juny de 1746 - Bath, 3 de febrer de 1831) fou un matemàtic escocès del segle xviii, professor de la universitat d'Aberdeen.

## Vida i Obra

Trail era fill de William Trail (1712-1756), rector de St. Monance, Fife; els seus pares van morir tots dos el 1756.
El 1759 va entrar al Marischal College de la universitat d'Aberdeen i el 1763 va continuar els seus estudis a la universitat de Glasgow on va tenir com a professor Robert Simson, amb qui va establr amistat. El 1766 va obtenir el seu Master of Arts.
El 1766 va obtenir per oposició la càtedra de matemàtiques del Marischal College (en competència amb John Playfair i l'economista Robert Hamilton).
El 1770 va publicar Elements of Algebra for the use of Students in Universities que és el seu llibre més conegut i que es va convertir en un llibre de text molt popular.
El 1779 va abandonar la docència en obtenir un càrrec a l'Església d'Irlanda i exercint els seus deures religiosos durant més de cinquanta anys.
Trail és també conegut per haver escrit la biografia de Robert Simson, publicada el 1812; com a biografia és força dolenta però proporciona informació de primera mà sobre Simson i els seus estudis geomètrics.

## Referències

* 1 2 Tweddle, 2000, p. 192.
* ↑ Gibson, 1928, p. 86.
* ↑ Gibson, 1928, p. 86-87.
* ↑ Tweddle, 2000, p. 270.
* ↑ Gibson, 1928, p. 87.

## Bibliografia

* Gibson, G.A. «Sketch of the History of Mathematics in Scotland to the end of the 18th Century: Part II» (en anglès). Proceedings of the Edinburgh Mathematical Society (Series 2), Vol. 1, Num. 2, 1928, pàg. 71-93. DOI: 10.1017/S0013091500007409. ISSN: 0013-0915.
* Tweddle, Ian. Simson on Porisms (en anglès). Springer, 2000. ISBN 978-1-84996-862-1.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «William Trail» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Wood, Paul. «Trail, William» (en anglès). Oxford Dictionary of National Biography, 2004. [Consulta: 12 juny 2015].
# Calau d'Austen

El calau d'Austen (Anorrhinus austeni) és una espècie d'ocell de la família dels buceròtids (Bucerotidae). Habita boscos del nord-est de l'Índia.
El seu nom específic, austeni, fou elegit en honor del topògraf militar britànic Henry Haversham Godwin-Austen.

## Referències

* ↑ Fundació Barcelona Zoo; Institut Català d'Ornitologia. «calau d'Austen». Diccionari dels ocells del món. TERMCAT, 2017–2020. [Consulta: 28 gener 2024].
* ↑ Jobling, 2010, «austeni».

## Bibliografia

* Jobling, J. A. Helm Dictionary of Scientific Bird Names (en anglès). Christopher Helm, 2010. ISBN 9781408133262.
# Tomorrow

«Tomorrow» té aquests significats:
Viccionari
* Tomorrow (Cançó d'U2), cançó de la formació irlandesa U2
* Tomorrow (Cançó de Silverchair), cançó de la formació australiana Silverchair
* Tomorrow (grup), formació anglesa de rock psicodèlic de la dècada dels 60
* Tomorrow (pel·lícula de 1972), pel·lícula de 1972 protagonitzada per Robert Duvall
* Tomorrow (pel·lícula de 2015), pel·lícula de 2015 dirigida per Martha Pinson
# Cavall fort (joc)

El cavall fort, o cavallfort, és un joc infantil en què un o uns quants es posen en filera, dempeus però amb el tronc inclinat, mentre un altre o uns altres hi salten per damunt. També es coneix com a fava, cavallbernat. Segons el Diccionari català–valencià–balear, a la Plana de Vic, s'anomena cavall Bernat i a Bagà, cavall de santifoc.

## Regles del joc

Els jugador formen dos equips i al principi sortegen quin equip para i quin salta; els qui perden el sorteig són els «cavallets» i es col·loquen en fila tots units entre si (drets, amb les cames separades, el tronc inclinat, de manera que l'esquena formi angle recte amb les cames i amb el cap entre les cames del company de davant) i enfront del jugador que controla el joc que es col·loca recolzat en una paret. Tots junts formen el «cavall fort».
L'equip que salta ha d'intentar fer-ho sobre les esquenes del cavall fort, saltant d'un en un; han d'estar separats del cavall fort per poder agafar embranzida i enfilar-s'hi. El primer que salta ha de col·locar-se ben endavant, a prop del jugador de l'altre equip que recolza en la paret, perquè hi hagi espai suficient perquè tot l'equip pugui enfilar-se damunt del cavall fort. Els saltadors no han de tocar el terra amb els peus i, si algun ho fa, l'equip que saltava passa a ocupar el lloc de l'altre i a formar el cavall fort.
El cavall fort ha d'aguantar el pes dels saltadors i si, en algun moment no pot fer-ho, han de tornar a començar els salts. Però si quan tots han saltat i qui controla el joc compta fins a onze i el cavall fort resisteix, el joc torna a començar amb els papers intercanviats.

## Noms del joc en altres llengües

* En anglès, Buck buck.
* En basc, Txorromorro
* En espanyol, Churro, media manga, mangotero, Burro bala, Caballo de bronce.
* En francès, Cheval fondu.

## Enllaços externs

* Gravat antic del joc in Jean Augustin Amar Duvivier, Louis François Jauffret, La Gymnastique de la jeunesse ou traité élémentaire des jeux d'exercice, considérés sous le rapport de leur utilité physique et morale, París, 1803, p. 83

## Referències

* ↑ «Diccionari de la llengua catalana». [Consulta: 24 febrer 2022].
* ↑ «cavallfort». termcat. [Consulta: 29 juny 2024].
* 1 2 3 «Cavall». Diccionari català-valencià-balear. [Consulta: 18 març 2023].
* 1 2 Palet Setó, Francesc «Els jocs infantils: un passat que hem viscut». Terme, 2000, pàg. 66-72.
# Consonant líquida

Una consonant líquida és qualsevol so vibrant, bategant o lateral. Tenen en comú la possibilitat de combinar-se formant un aplec consonàntic en moltes llengües, en d'altres poden esdevenir nucli de síl·laba, i són dos trets que les diferencien d'altres sons. Les líquides estan presents en la majoria d'idiomes del Vell Món. Tots els sons líquids són sonors.
En català existeixen diverses líquides amb qualitat de fonema: la lateral aproximant alveolar sonora, la lateral aproximant palatal sonora, la vibrant alveolar sonora i la bategant alveolar sonora.

## Referències

* ↑ «consonant líquida». Gran Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 18 desembre 2021].
* ↑ «consonant líquida». Cercaterm - TERMCAT. [Consulta: 18 desembre 2021].
* ↑ «Curs de fonètica acústica». Universitat de Girona. [Consulta: 18 desembre 2021].
Alfabet fonètic internacional :
Vocals :
Anterior
Quasi- anterior
Central
Quasi- posterior
Posterior
Tancada
•iy
•ɨʉ
•ɯu
•ɪʏ
•ɪ̈ʊ̈
ʊ
•eø
•ɘɵ
•ɤo
•e̞ø̞
•əɵ̞
•ɤ̞o̞
•ɛœ
•ɜɞ
•ʌɔ
•æ
ɐ
•aɶ
•äɒ̈
•ɑɒ
Quasitancada
Semitancada
Mitjana
Semioberta
Quasioberta
Oberta :
Consonants :
Les taules contenen símbols fonètics que potser no es mostrin correctament en alguns navegadors. :
# Delegació legislativa

La delegació legislativa és l'autorització o habilitació que el legislador atorga a Govern per dictar normes. D'aquesta manera, el Poder Legislatiu autoritza l'Administració perquè s'acabi una iniciativa legal començada pel legislatiu i formulada a grans trets, o bé perquè realitzi una tasca de refosa de diversos textos legals que regulen una mateixa matèria.

## Referències

* ↑ «delegació legislativa». Cercaterm | TERMCAT. [Consulta: 24 abril 2023].
# Director jurídic

El director jurídic, o directora jurídica, també conegut com a advocat general o advocada general, en anglès chief legal officer (CLO), és l'advocat en cap d'un departament jurídic, generalment en una empresa o un departament governamental. A més de les tasques de l'àrea legal, la majoria dels directors dels serveis jurídics també s'encarreguen del compliment normatiu, per assegurar l'adequació dels procediments, polítiques i accions d'una organització s'ajusten a la normativa en vigor i als estàndard ètics aplicables en el seu àmbit d'actuació. La gran majoria dels directors jurídics de l'empresa informa directament al conseller delegat. i pot prendre l'estructura d'equip assessor en dependència directa d'aquest, amb les funcions d'assessorament, orientació i suport tècnic.

## Referències

* 1 2 Galisteo, A. «Más peso de los directores jurídicos en las empresas» (en castellà). Expansión, 20-03-2023. [Consulta: 28 gener 2024].
* ↑ «Compliment Normatiu». Diccionari de criteris terminològics- TERMCAT. [Consulta: 28 gener 2024].
* ↑ «Qué es Compliance». World Compliance Association. [Consulta: 28 gener 2024].
* ↑ Franco, Mª Encarnación Rojo. UF0517 - Organización empresarial y de recursos humanos (en castellà). Editorial Elearning, S.L., 2015-05-18.

## Vegeu també

* Consell d'Administració
# Beriózovka (Tomsk)

Beriózovka (en rus: Берёзовка) és un poble a l'óblast de Tomsk, a Rússia, que el 2021 tenia 359 habitants.

## Referències

* ↑ Численность населения городских округов, муниципальных районов, городских и сельских поселений, городских населённых пунктов, сельских населённых пунктов. Том 1. Численность и размещение населения Томской области (Итоги Всероссийской переписи населения 2020 года (en rus).
# Vladímirovka (Sakhalín)

Vladímirovka (en rus: Владимировка) és un poble de l'óblast de Sakhalín, a l'Extrem Orient de Rússia, que el 2013 no tenia cap habitant. Pertany al districte d'Aleksàndrovsk-Sakhalinski.

## Referències

* ↑ «Закон Сахалинской области от 21 июля 2004 г. № 524 «О границах и статусе муниципальных образований в Сахалинской области»». Arxivat de l'original el 2013-07-19. [Consulta: 21 novembre 2019].
# Festuca ovina

La festuca de les ovelles (Festuca ovina) és una espècie d'herba gramínia utilitzada com a planta farratgera i ocasionalment com ornamental.

## Noms populars

auró, fenal, fenals, fenàs, festuca, gestuca ovina, gespet, llistó, segaliva, llispet, xispet.

## Descripció i hàbitat

És una planta perenne que fa de 20 a 45 cm d'alt. Forma tofes aïllades, gairebé esfèriques, molt denses. Les seves fulles són de color verd-grisenc i té moltes tiges. Es considera que és molt resistent a la secada i ales baixes temperatures. De vegades es troba en torberes àcides (per exemple a Escòcia) i en pastures de zones de muntanya a tot Europa (amb l'excepció d'alguns llocs de la conca mediterrània) i cap a l'est a gran part d'Àsia. Ha estat introduïda a Amèrica del Nord ;.
De vegades s'ha fet servir en la gespa, ja que és una espècie relativament tolerant a la secada.
Encara que creix en sòls pobres necessita sòls ben drenats
Els cultivars ornamentals de festuca ovina tenen les fulles de color més vistosos.

## Fotos

* Festuca ovina subsp. hirtula, plantes
* Festuca ovina subsp. hirtula, espícules
* Festuca ovina subsp. hirtula, lígula

## Referències

* ↑ https://www.termcat.cat/ca/diccionaris-en-linia/191/ca/G?page=98
* ↑ «Distribution map for Festuca ovina». Naturhistoriska riksmuseet, Estoclom.
* ↑ Fuller, Sherry. «Choosing the right drought-tolerant lawn can save water». SWColoradohome.com. Arxivat de l'original el 2006-11-18. [Consulta: 16 març 2011].
# Filtre de Txebixov

Els filtres de Txebixov són un tipus de filtre electrònic, poden ser tant analògics com digitals.
Són filtres, analògics o digitals, que tenen un pendent més pronunciat (a nivell de diagrames) i més ondulació passabanda (tipus I) o ondulació banda discriminada. Els filtres Txebixov tenen la propietat de minimitzar l'error entre el filtre característic ideal i el real sobre el rang del filtre, però amb ondulacions a la banda passant. Degut a l'ondulació passabanda inherent en els filtres Txebixov, filtres que tenen una resposta més suau a la banda passant però més irregular a la banda discriminada són preferits per a determinades aplicacions.
Quant al seu disseny, un filtre Txebixov necessita una matemàtica complexa, per això normalment s'utilitzen unes taules ja calculades. Normalment es parteix d'un filtre Butterworth, es conserva la part imaginària dels pols i només es calcula la real.

## Història

Anomenats en honor de Pafnuti Txebixov, estan relacionats amb els filtres de Butterworth. Aquest nom es deu al fet que les seves característiques matemàtiques es deriven de l'ús dels polinomis de Txebixov.

## Descripció

En els filtres de Txebixov s'aconsegueix una caiguda de la resposta en freqüència més pronunciada a freqüències baixes, ja que permeten més arrissat que altres filtres en alguna de les seves bandes. Es coneixen dos tipus de filtres de Txebixov dels quals són:

### Filtre de Txebixov de tipus I

Són filtres que únicament tenen pols, presenten un arrissat constant a la banda passant i presenten una caiguda monòtona en la banda no passant.
La resposta en freqüència és:
$\left|H(\Omega )\right|^{2}={\frac {1}{1+\epsilon ^{2}T_{N}^{2}\left({\frac {\Omega }{\Omega _{c}}}\right)}}$ per a $0\leq \epsilon \leq 1$
on N és l'ordre del filtre, $\Omega _{c}$ és la freqüència de tall, $\Omega$ és la freqüència analògica complexa ($\Omega$=j w) y $T_{N}(x)$ és el polinomi de Txebixov d'ordre N, que es defineix com:
en aquests filtres la freqüència de tall no depèn de N i el mòdul de la seva resposta en freqüència oscil·la (arrissat) entre 1 i $1 \over {\sqrt {1+\epsilon ^{2}}}$.

### Filtres de Txebixov de tipus II

Aquests filtres, a diferència dels Txebixov I, presenten zeros i pols, el seu arrissat és constant a la banda no passant ia més presenten una caiguda monòton en la banda passant.
La seva resposta en freqüència és:
$\left|H(\Omega )\right|^{2}={\frac {1}{1+\epsilon ^{2}\cdot {\frac {T_{N}^{2}\left(\Omega _{s}/\Omega _{c}\right)}{T_{N}^{2}\left(\Omega _{s}/\Omega \right)}}}}$ per a $0\leq \epsilon \leq 1$
En un diagrama de circumferència unitat, els pols estarien en una el·lipse i els zeros sobre l'eix imaginari.

## Altres tipus de filtres

* Filtre de Butterworth
* Filtre el·líptic o de Cauer
* Filtre de Bessel

## Referències

* ↑ «filtre de Txebixov - Diccionari de telecomunicacions | TERMCAT». [Consulta: 5 desembre 2023].

## Vegeu també

* Electrònica analògica
* Filtre analògic
* Filtre electrònic
* Filtre digital
# Paraigua búlgar

Una paraigua búlgar és un paraigua amb un mecanisme pneumàtic ocult que injecta una petita bala verinosa que conté ricina.

## Usos

Un paraigua d'aquest tipus es va utilitzar en l'assassinat del dissident búlgar i escriptor Georgi Markov el 7 de setembre de 1978 (l'aniversari del president del Consell d'Estat búlgar Todor Zhivkov, qui sovint havia estat objecte de les crítiques de Markov) al Pont de Waterloo a Londres. Markov va morir quatre dies després.
També s'ha afirmat que aquest mateix tipus de paraigua es va utilitzar en l'intent fallit d'assassinat del periodista dissident búlgar Vladimir Kostov el mateix any al metro de París. El verí utilitzat en ambdós casos era ricina. Es creu que aquests intents d'assassinat van ser organitzats pel Servei Secret Búlgar durant la Guerra Freda, amb l'assistència del KGB.
Un paraigua d'aquest tipus també es pretenia utilitzar en l'assassinat de Pallo Jordan i Ronnie Kasrils per part de l'Civil Cooperation Bureau, un esquadró de la mort sud-africà.

## Vegeu també

* Francesco Gullino, suposat assassí del paraigua búlgar.

## Referències

* ↑ Holdsworth, Nick. «Prime suspect in Georgi Markov "umbrella poison" murder tracked down to Austria». The Daily Telegraph, 23-03-2013.
* ↑ Richard Edwards. «Poison-tip umbrella assassination of Georgi Markov reinvestigated». The Daily Telegraph, 19-06-2008.
* ↑ Andrew Walker. «How an assassin bungled a deadly umbrella plot». The Independent, 13-05-2000.
# Junot Díaz

Junot Díaz (Santo Domingo, 1968) és un novel·lista dominicà, resident als Estats Units. A les seves novel·les en anglès combina les seves arrels dominicanes —i les seves influències, de la cultura del Sèrie B i el còmic— amb la seva destinació actual.
Deu anys després del seu primer llibre de relats Drown, va saltar a la fama amb la novel·la The Brief Wondrous Life of Oscar Wao (publicada el 2007 i traduïda al castellà per l'editorial Mondadori), que li va permetre guanyar el Premi Pulitzer 2008. Posteriorment va publicar el seu segon volum de contes, I és així com la perds (Edicions 62, 2013).
Durant el 2018 fou acusat d'assetjament sexual per diverses escriptores.

## Referències

* ↑ «Junot Díaz». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 23 març 2016].
* ↑ «L'escriptor Junot Díaz abandona una fira literària després de les acusacions d'assetjament sexual». Ara.cat.

## Vegeu també

* Literatura llatinoamericana
# Llagostes (crustacis)

Les llagostes són crustacis decàpodes de l'infraordre dels aquelats, molt apreciats en gastronomia. La majoria pertanyen a la família Palinuridae, però la llagosta lluïsa és de la família Scyllaridae, com la cigala gran.
La seva gran mida i el seu interès culinari fa que alguns el confonguin amb el llamàntol, tot i que tenen característiques força diferents. Mentre que els llamàntols tenen unes grans pinces i unes antenes petites, les llagostes no tenen pinces i sí que tenen unes antenes llargues i espinoses.
Les llagostes viuen, en general, en fons rocosos on fàcilment poden trobar refugis. Es desplacen caminant amb l'ajuda de les seves potes però també poden nedar propulsant-se mitjançant violentes contraccions de l'abdomen, mecanisme que fan servir sobretot en situacions de fugida.
Les larves de les llagostes palinúrides s'anomenen fil·losomes, són translúcides, de forma aixafada i tenen una vida planctònica. Es deixen portar pels corrents marins fins que, ja més madures, van a parar al fons, on realitzen la metamorfosi i es transformen en una llagosta adulta. Per poder créixer han de fer un seguit de mudes de manera regular, durant les quals perden i renoven la seva closca. Això ho fan diverses vegades l'any quan són juvenils i, ja d'adults, habitualment una vegada l'any.
Les llagostes es troben a gairebé tots els mars càlids, incloent-hi el Mar del Carib i el Mar Mediterrani, però són especialment comunes a Australàsia. Hi ha unes 45 espècies conegudes i una espècie nova, Palinurus barbarae, va ser descrita l'any 2006.
També entre les llagostes es troben els escassos exemplars de fòssils vivents de decàpodes, com l'espècie Neoglyphaea inopinata que es creia extinta des del Mesozoic i de la qual es van trobar exemplars a les costes de les Filipines.
* Panulirus interruptus
* Panulirus penicillatus
* Panulirus argus
* Llagosta lluïsa
* Plat de llagosta a l'estil xinès.

## Referències

* ↑ Groeneveld, J. C.; C. L. Griffiths; A. P. van Dalsen «A new species of spiny lobster, Palinurus barbarae (Decapoda, Palinuridae) from Walters Shoals on the Madagascar Ridge». Crustaceana, 79, 7, 2006, pàg. 821–833. DOI: 10.1163/156854006778008177.
* ↑ Armengol, J. i cols.: Història Natural dels Països catalans. Vol. 9 "Artròpodes (I)". Fundació Enciclopèdia Catalana. Barcelona 1996.
# Argentina silus

Argentina silus és una espècie de peix pertanyent a la família dels argentínids.

## Descripció

* Pot arribar a fer 70 cm de llargària màxima.
* 11-13 radis tous a l'aleta dorsal i 11-17 a l'anal.
* Bufeta natatòria allargada i platejada.

## Reproducció

Té lloc entre l'abril i el juliol. Els ous i els joves són pelàgics a 400-500 m de fondària.

## Alimentació

Menja invertebrats planctònics (incloent-hi eufausiacis, amfípodes -com ara, krill i Thermisto-, quetògnats, calamars i ctenòfors) i peixets.
És depredat pel congre (Conger conger) (a Irlanda), Molva dipterygia, el lluç (Merluccius merluccius), l'emperador (Xiphias gladius) i la foca de Groenlàndia (Phoca groenlandica) (a Noruega).

## Hàbitat

És un peix marí, batidemersal i oceanòdrom que viu entre 140 i 1.440 m de fondària (normalment, entre 150 i 550).

## Distribució geogràfica

Es troba a l'Atlàntic: el Canadà, Dinamarca, les illes Fèroe, Groenlàndia, Islàndia, Irlanda, Noruega (incloent-hi Svalbard), Suècia, la Gran Bretanya i els Estats Units.

## Longevitat

Pot assolir els 35 anys.

## Ús comercial

Es comercialitza fresc o com a farina de peix.

## Observacions

És inofensiu per als humans.

## Referències

* ↑ Catalogue of Life (anglès)
* ↑ The Taxonomicon (anglès)
* 1 2 3 4 FishBase (anglès)
* ↑ Muus, B.J. i J.G. Nielsen, 1999. Sea fish. Scandinavian Fishing Year Book, Hedehusene, Dinamarca. 340 p.
* ↑ Bigelow, H.B., D.M. Cohen, M.M. Dick, R.H. Gibbs, Jr., M. Grey, J.E. Morrow, Jr., L.P. Schultz i V. Walters, 1964. Fishes of the western North Atlantic. Part four. New Haven, Sears Found. Mar. Res., Yale Univ.
* ↑ Cohen, D.M., 1984. Argentinidae (including Microstomatidae). P. 386-391. A: P.J.P. Whitehead, M.-L. Bauchot, J.-C. Hureau, J. Nielsen i E. Tortonese (eds.). Fishes of the north-eastern Atlantic and the Mediterranean. Vol. 1. UNESCO, París.
* ↑ Breder, C. M.; Rosen, D. E. Modes of Reproduction in Fishes (en anglès). Museu Americà d'Història Natural, 1966.
* ↑ O'Sullivan, S., C. Moriarity i J. Davenport, 2004. Analysis of the stomach contents of the European conger eel Conger conger in Irish waters. J. Mar. Biol. Assoc. U.K. 84(4):823-826.
* ↑ Casey, J. i J. Periero, 1995. European hake (Merluccius merluccius) in the north-east Atlantic. P. 125-147. A: J. Alheit i T. J. Pitcher (eds.). Hake: Biology, fisheries and markets. Chapaman & Hall, Londres. 478 p.
* ↑ Scott, W.B. i S.N. Tibbo, 1968. Food and feeding habits of swordfish, Xiphias gladius, in the western north Atlantic. J. Fish. Res. Board Can. 25(5):903-919.
* ↑ FishBase (anglès)
* ↑ Riede, K., 2004. Global register of migratory species - from global to regional scales. Final Report of the R&D-Projekt 808 05 081. Federal Agency for Nature Conservation, Bonn, Alemanya. 329 p.
* ↑ Cohen, D.M., 1984. Argentinidae (including Microstomatidae). p. 386-391.
* ↑ FishBase (anglès)
* 1 2 Muus, B.J. i J.G. Nielsen, 1999.

## Enllaços externs

* AQUATAB
# Bernardino de Cárdenas y Portugal

Bernardino de Cárdenas y Portugal (Torrijos, 20 de gener de 1553 - Palerm, 17 de desembre de 1601) fou un noble i home d'estat espanyol, duc de Maqueda, marquès d'Elx i virrei de Catalunya i de Sicília, fill de Bernardino de Cárdenas y Pacheco, que havia estat virrei de València.

## Referències

* Luis de Salazar y Castro: Arbre genealògic de Bernardino de Cárdenas.