# Dahseyé

El tucano, tukano o tucana, endònim dahseyé (dasea) forma part del grup oriental de la família tucano i la parlen aproximadament 10 mil persones a la conca del riu Vaupés, a Colòmbia i Brasil. A més dels tucanos, integrants d'altres ètnies de la regió són parlants d'aquest idioma (diglòssia), a causa dels intercanvis matrimonials i al seu ús com llengua franca pels missioners, entre ells els tarianes. És oficial al municipi brasiler de São Gabriel da Cachoeira.

## Fonologia

L'idioma tucano registra els següents fonemes:

### Vocals

| | Anteriors | Centrals | Posteriors |
| Altes | i | ɨ | u |
| Mitjanes | e | | o |
| Baixes | | a | |
Són sis vocals orals. Totes les vocals orals poden portar el tret supra-segmental +NALSAL, d'aquesta manera elles poden contrastar amb les vocals orals. Welch i West (1977).

### Consonants

El tucano té tres nivells de to sil·làbic significatiu: alt, mitjà i baix. Els morfemesmonosíl·labs sempre registren to alt. En els bisíl·labs ocorren només tres combinacions: alt-alt, alt-baix i baix-alt. En els trisíl·labs hi ha dues combinacions principals: baix-mig-alt i baix-alt-baix, encara que es registren altres quatre de manera excepcional. El to alt està associat amb l'accent, de manera que tota paraula està accentuada una o més vegades. El to mitjà podria no ser fonèmic i estar associat a les síl·labes intermèdies entre tons diferents o a casos gramaticals específics.
| | labial | alveolar | palatal | velar | glotal |
| Oclusives sordes | p | t | | k | ʔ (') |
| Oclusives sonores | b | d | | g | |
| fricatives sordes | | s | | | h |
| vibrants | | r | | | |
| aproximants | w | | j (y) | | |
Són dotze fonemes consonàntics. Les oclusives sonores b, d, g i la aproximant palatal j (i) tenen variants nasals m, n, ŋ (ng), ɲ (ñ), abans de vocal nasal.

### To

El tucano té tres nivells de to sil·làbic significatiu: alt, mitjà i baix. Els morfemas monosíl·labs sempre registren to alt. En els bisíl·labs ocorren només tres combinacions: alt-alt, alt-baix i baix-alt. En els trisíl·labs hi ha dues combinacions principals: baix-mig-alt i baix-alt-baix, encara que es registren altres quatre de manera excepcional. El to alt està associat amb l'accent, de manera que tota paraula està accentuada una o més vegades. El to mitjà podria no ser fonèmic i estar associat a les síl·labes intermèdies entre tons diferents o a casos gramaticals específics.

## Referències

* ↑ Tucano a Ethnologue (18th ed., 2015)
* ↑ «tucano». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ Correa, François (1987) "Indígenas Horticultores del Vaupés"; Introducción a la Colombia Amerindia: 109-122. Bogotá: Instituto Colombiano de Antropología.
* 1 2 West, Birdie y Betty Welch (1976) "Sistema fonológico del Tucano"; Sistemas fonológicos colombianos I: 13-28. ILV. Lomalinda: Editorial Townsend.
* ↑ Aikhenvald, 1996.

## Bibliografia

* A Fala Tukano dos Ye'pâ-Masa: Tomo I: Gramática . Henri Ramirez (1997) · Manaus: Inspetoria Salesiana Missionária da Amazônia, CEDEM.
* Welch, Betty and West, Birdie (2000). In Lenguas indígenas de Colombia: una visión descriptiva edited by González de Pérez, María Stella and Rodríguez de Montes, María Luisa. Instituto Caro y Cuervo.
* Bibliografía de la familia lingüística Tukano (antes Betoya) (pp. 79-104). Marcelino de Castellvi (1939). In Proceedings of the second convention of the Inter American Bibliographical and Library Association 2:2 Washington, D.C.
* Campbell, Lyle. (1997). American Indian languages: The historical linguistics of Native America. Nova York: Oxford University Press. ISBN 0-19-509427-1.
* Proto Tucanoan (pp. 119-149). Nathan E. Waltz and Alva Wheeler (1972). In Comparative Studies in Amerindian Languages Mouton de Gruyter.

## Enllaços externs

* Tucanoan Languages Collection Arxivat 2016-07-01 a Wayback Machine. de Janet Chernela, allotjat a l'AILLA, que conté enregistraments d'àudio, transcripcions, traduccions i notes de camp dels anys setanta i vuitanta.