OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Juan Pérez Márquez

Juan Pérez Márquez (Badajoz, 3 de gener de 1974), conegut amb el nom de Juancho Pérez, és un jugador d'handbol espanyol, ja retirat, guanyador de dues medalles olímpiques.

## Carrera esportiva
### Trajectòria per clubs

A nivell de clubs jugà al Juventud Alcalá (1992-1993), Ademar León (1993-1994 i 1998-2002), FC Barcelona (1994-1996), BM Valladolid (1996-1998), Portland San Antonio (2002-2009) i Club Balonmano Badajoz (2011-2012).
En el seu palmarès destaca quatre Lligues ASOBAL, quatre Copes ASOBAL, tres Supercopes d'Espanya, una Copa d'Europa i tres Recopes d'Europa.

### Trajectòria amb la selecció

Va participar, als 22 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1996 realitzats a Atlanta (Estats Units), on va aconseguir guanyar la medalla de bronze en la competició masculina d'handbol amb la selecció espanyola, un metall que repetí en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2000 realitzats a Sydney (Austràlia). En els Jocs Olímpics d'Estiu de 2004 realitzats a Atenes (Grècia) aconseguí guanyar un diploma olímpic en finalitzar setè en la competició olímpica.
Al llarg de la seva carrera ha guanyat una medalla d'or en el Campionat Mundial d'Handbol i quatre medalles en el Campionat d'Europa, tres d'elles de plata. Disputà més de 200 partits amb la Selecció espanyola.

## Referències

* 1 2 «Olympedia – Juancho Pérez». [Consulta: 25 febrer 2024].
* ↑ «Juancho Pérez Márquez | enciclopedia.cat». [Consulta: 25 febrer 2024].
* 1 2 3 Valladolid, El Día de. «Nombre de balonmano» (en spanish), 21-02-2019. [Consulta: 25 febrer 2024].
# 30a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia

La 30a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia va tenir lloc el 28 d'abril de 1986, patrocinada per Ràdio Nacional d'Espanya.
La cerimònia d'entrega es va dur a terme a Scala Barcelona i fou presentat per Ricard Fernàndez Deu i Anna Lafau, amb música d'acompanyament al piano de Joan Pineda i Sirvent. En ocasió del 30è aniversari de la creació d'aquests premis hi van estar presents a la gala Horacio Sáenz Guerrero, Juan Antonio Bardem, Marco Ferreri, Luis García Berlanga, Aurora Bautista, Emma Penella, Rafaela Aparicio, Ángel Pavlovsky, Jaume Figueras, Josep Maria Forn, Sara Montiel, Sílvia Munt, Terenci Moix, Montserrat Roig, Manuel Vázquez Montalbán o Francesc Rovira-Beleta, entre d'altres.

## Premis Sant Jordi

| Categoria | Premiat | Labor premiada |
| Millor pel·lícula espanyola | Los motivos de Berta | Pel·lícula |
| Millor pel·lícula estrangera | E la nave va | Federico Fellini |
| Millor actor espanyol | Fernando Rey | El caballero del dragón Padre nuestro |
| Millor actriu espanyola | Carmen Maura | Extramuros Sé infiel y no mires con quién |
| Millor actor estranger | Robert De Niro | Hi havia una vegada a Amèrica Falling in love |
| Millor actriu estrangera | Kathleen Turner | L'honor dels Prizzi La passió de China Blue |
| Premi Especial del Jurat | Jaume Figueras | Per la seva tasca a Cinema 3 |
| Premi a la labor cinematogràfica | Cooper Films | Per la qualitat en la distribució |
| Premi especial 30è Aniversari | Converses de Cinema a Catalunya | |

## Referències

* ↑ «La gran noche del cine» La Vanguardia, 24 d'abril de 1985
* ↑ Entrega de los Premios Sant Jordi de Cine, La Vanguardia, 29 d'abril de 1986
* ↑ Fiesta dedicada al cine con motivo del 30º aniversario de los Premios Sant Jordi, La Vanguardia, 22 d'abril de 1986

## Vegeu també

* Fotogramas de Plata 1985
* IV Premis de Cinematografia de la Generalitat de Catalunya

## Enllaços externs

* Premis Sant Jordi 1986 a IMDB
# 1194
## Esdeveniments
### Món

* Inundacions a la Xina i canvi al curs del Riu Groc

## Necrològiques
### Països Catalans
### Món

* 27 de juny, Pamplona: Sanç VI de Navarra, fou rei de Navarra succeint son pare al tron de Navarra (n. 1150).
* Roma: Lotari d'Hochstaden, príncep-bisbe del principat de Lieja de 1192 a 1193

## Referències

* ↑ «Sancho VI Garcés - Auñamendi Eusko Entziklopedia» (en castellà). [Consulta: 27 juny 2020].
# Juanjo Sáez

Juanjo Sáez (Barcelona, 30 d'abril de 1972) conegut com a Juanjo Sáez, és il·lustrador i creador d'historietes.

## Biografia

Va néixer al barri de La Sagrera. Va estudiar art, disseny i pintura a l'Escola Massana, i durant els anys 90 va començar a col·laborar en fanzines com a dibuixant i il·lustrador. D'aquí, va passar a col·laborar a la revista musical Rockdelux, així com en altres revistes de caràcter cultural i de tendències. En altres mitjans, ha col·laborar al suplement La Luna de El Mundo, a la revista Qué Leer, i al diari El Periódico de Catalunya.
Mentre anava fent la seva carrera com a creador de vinyetes, va fer diversos treballs de disseny i publicitaris, i va aconseguir crear el seu propi estudi, Familiares de Juanjo Sáez, al barri del Raval de Barcelona. Ha arribat a fer treballs per la Nike (amb motiu del Trofeu Comte de Godó) i per Estrella Damm. Pel que fa a la seva pròpia obra artística, ha publicat diversos còmics. Les seves primeres obres van ser Dentro del sombrero i Buenos tiempos para la muerte, i més tard, a l'editorial Mondadori, va publicar Viviendo del cuento (2004), El Arte, conversaciones imaginarias con mi madre (2006) i Yo, otro libro egocéntrico (2010).
El 2009 va col·laborar amb el grup Los Planetas en la publicació d'un còmic per al seu disc Principios básicos de astronomía, i va realitzar la seva primera sèrie de televisió, Arròs covat, que va emètre's pel canal 33 de la Televisió de Catalunya i que va obtenir un Premi Ondas l'any 2010. Aquell mateix any va editar un llibre en castellà amb el guió de la sèrie i va començar a col·laborar al diari ARA.
El 2018 es va emetre la segona sèrie seua a TV3, Heavies tendres. En 2019 va entrar a col·laborar amb el programa Estat de Gràcia, en Catalunya Ràdio.

## Obra

* Sáez, Juanjo. Dentro del sombrero. Madrid: Kokinos, 2001
* Sáez, Juanjo. Viviendo del cuento. Barcelona: Mondadori, 2004
* Sáez, Juanjo. El arte, conversaciones imaginarias con mi madre. Barcelona: Mondadori, 2005
* Sáez, Juanjo. Nada. Barcelona: Morsa, 2007
* Sáez, Juanjo. Buenos tiempos para la muerte. Barcelona: Morsa, 2008
* Sáez, Juanjo. Yo, otro libro egocéntrico. Barcelona: Mondadori, 2009
* Sáez, Juanjo. Crisis de ansiedad. Barcelona: Mondadori, 2013
* Sáez, Juanjo. Hit emocional. Madrid: Sexto piso, 2015

## Referències

* ↑ «El lápiz afilado de Juanjo Sáez». [Consulta: 9 desembre 2013].
* ↑ «Los planetas según Juanjo Sáez». [Consulta: 9 desembre 2013].
* ↑ «Arròs covat». [Consulta: 9 desembre 2013].
* ↑ «Juanjo Sáez». web. Centre de Cultura Contemporània de Barcelona (CC-BY-SA via OTRS). [Consulta: 23 març 2016].
* ↑ «Juanjo Sáez estrena ‘Heavies Tendres', inspirat en la seva pròpia adolescència». El Nacional, 15-01-2018 [Consulta: 20 febrer 2018].
* ↑ Bäbler, Oriol. «Juanjo Sáez: ‘La independència són els nous Jocs Olímpics'. Entrevistem el dibuixant i col·laborador del programa 'Estat de Gràcia'». Vilaweb, 19-01-2020. [Consulta: 30 desembre 2020].
* ↑ «Europapress». [Consulta: 9 desembre 2013].

## Bibliografia

* GARCÍA, Santiago (coord.) (05/2013). Panorama. La novela gráfica española hoy. Bilbao: Astiberri Ediciones. Depósito legal: BI-186-13 ISBN 978-84-15685-26-5.
# Victorí Planells Lavilla

Victorí Planells Lavilla (Eivissa, 1950). Psiquiatre i músic.

## Biografia

Va néixer a Eivissa, en el si d'una família de llarga tradició musical. Va estudiar a l'Escola Graduada i després al Seminari d'Eivissa. Es va llicenciar en medicina a la Universitat de Barcelona (1977) i hi va obtenir l'especialització en psiquiatria (1982). Va ser el primer coordinador del servei de psiquiatria a Son Dureta. Va treballar molts d’anys a la Policlínica Miramar de Palma, a l’Hospital de la Creu Roja de Palma i després a la Clínica Quirón Palmaplanas. Formà part dels grups de música pop Els Diana i Amics 69. Després va començar a cantar amb Isidor Marí i Joan Marí "Murenu". El seu primer concert va ser el 1973 i va motivar la creació posterior del grup UC, ja que el 1974 editaren un disc amb cançons tradicionals eivissenques titulat Uc Cançons d’Evissa. El títol del disc va ser el que va originar el nom del grup. De llavors ençà Uc ha estat un grup que ha exercit una notable influència en la música d'inspiració popular que s'ha fet a les Illes Balears i als Països Catalans. Planells, a més de la tasca de recerca i adaptació de la cançó tradicional de les pitiüses ha musicat poetes eivissencs com Al Sabini, Marià Villangómez i Josep Marí. A l'actualitat fa música amb el grup Entreveus.
Des de la seva etapa a la universitat es va implicar en diversos moviments cívics i polítics. S'incorporà al PSUC i més tard, ja a Mallorca, al PCE. Es va posicionar amb el sector més renovador del partit des d'una defensa explícita dels drets nacionals contraposada a l'ortodòxia unitarista del partit. Va deixar la política activa a finals dels anys setanta, centrant-se des d'aleshores en l'exercici de la professió i en la música.

## Discografia

* 1974: Cançons d'Eivissa
* 1976: En aquesta illa tan pobra
* 1979: Una ala sobre el mar
* 1987: Cançoniues
* 1993: Camins de Migjorn
* 1996: Entre la mar i el vent
* 1998: Toc i repicó

## Reconeixements

Va obtenir el 1r premi del Festival de Música d’Eivissa (1969), la Menció d’Honor Sant Jordi de l'Institut d’Estudis Eivissencs (1992), el Premi Savina del Grup d’Estudis de la Naturalesa GEN-GOB (1993), Premi Alzina del GOB (1993), Premi Importantes de Diario de Ibiza (1993), Premi 31 de Desembre Bartomeu Oliver de l’Obra Cultural Balear (1995), Medalla Ramon Llull del Govern de les Illes Balears (2002) i la Medalla d’Or de la Ciutat d’Eivissa.

## Referències

* ↑ «Enrevista a Victorí Planells (Uc)». Illa Global, 08-06-2022. [Consulta: 18 setembre 2022].
* ↑ «Planells Lavilla, Victori». Enciclopèdia d'Eivissa i Formentera. [Consulta: 18 setembre 2022].
# Carlos Pérez Rial

Carlos Pérez Rial (Cangas do Morrazo, Espanya 1979) és un piragüista gallec, guanyador d'una medalla olímpica.

## Biografia

Va néixer el 12 d'abril de 1979 a la ciutat de Cangas do Morrazo, població gallega situada a la província de Pontevedra.

## Carrera esportiva

Va participar, als 25 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 2004 realitzats a Atenes (Grècia), on participà en la prova de K-1 500 metres, finalitzant en sisena posició en la semifinal. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 2008 realitzats a Pequín (Xina), al costat de Saúl Craviotto, participà en la prova de K-2 500 metres i aconseguiren guanyar la medalla d'or.
Al llarg de la seva carrera ha guanyat 7 medalles en el Campionat del Món de piragüisme, entre elles tres medalles d'or i quatre medalles de plata. En el Campionat d'Europa de piragüisme ha guanyat set medalles: dos medalles d'or, quatre medalles de plata i una medalla de bronze. Així mateix guanyà la medalla plata en els Jocs del Mediterrani de 2005.

## Enllaços externs

* (anglès) Canoe09.ca - Carlos Pérez Arxivat 2012-03-11 a Wayback Machine.
# Johann Strauss (pare)

Johann Strauss (Leopoldstadt, 14 de març de 1804 - Viena, 25 de setembre de 1849) va ser un compositor i director d'orquestra austríac, conegut particularment pels seus valsos i per ser el pare d'una dinastia musical amb els seus fills Johann Strauss, Josef Strauss i Eduard Strauss.
Johann Strauss va ser un prodigi musical. Va iniciar-se en la seva carrera quan als 6 anys quan va veure una orquestra i va demanar-li un violí al seu pare. De formació autodidàctica, formà part de l'orquestra de Joseph Lanner i més tard fundà la seva pròpia orquestra, i celebrà nombrosos concerts per Europa.
Director de la música de dansa de la cort imperial (1835), és el creador del vals vienès, i també és autor de marxes -la més famosa de les quals és la Marxa Radetzky-, quadrilles, fantasies, galops, popurris, etc.
El 25 de setembre de 1849 va morir a causa de la malària, a Viena, Àustria.

## Referències

* 1 2 3 4 «Johann Strauss | enciclopèdia.cat». [Consulta: 29 maig 2021].

## Enllaços externs

* 237 - la familia strauss a l'En guàrdia! de Catalunya Ràdio, [vist el 2 febrer 2025]
# 1231

Resum dels esdeveniments de l'any 1231:

## Naixements
### Resta del món

* 17 de març - Japó: Shijō, 87è emperador del Japó (m. 1242).
* Xingtai (Imperi Mongol)ː Guo Shoujing, astrònom, enginyer hidràulic, inventor i matemàtic xinès (m. 1316).
* Joan de Borgonya, comte del Charolais i senyor de Borbó per casament amb Agnès de Borbó-Dampierre (m. 1268).

## Necrològiques
### Països Catalans

* Aurembiaix d'Urgell, comtessa d'Urgell a Balaguer

### Resta del món

* 13 de juny - Pàdua (Itàlia). Sant Antoni de Pàdua.
* 17 de novembre - Marburg (Hessen)ː Elisabet d'Hongria, princesa hongaresa. És venerada com a santa per l'Església catòlica i l'anglicanisme, i com a renovadora de la societat pel luteranisme (n. 1207).
* 25 de desembre - Tolosa de Llenguadoc (Comtat de Tolosa)ː Folquet de Marsella, bisbe de Tolosa i trobador (n. c. 1155).

## Referències

* ↑ «EMPEROR SHIJŌ» (en anglès). Pantheon. [Consulta: 26 gener 2021].
* ↑ «Guo Shoujing» (en anglès). MacTutor History of Mathematics Archive. [Consulta: 26 gener 2021].
* ↑ «Joan de Borgonya» (en anglès). Foundation for Medieval Genealogy. [Consulta: 26 gener 2021].
* ↑ «Antonio da Padova, santo in "Dizionario di Storia"» (en italià). Arxivat de l'original el 2020-04-26. [Consulta: 6 juny 2020].
* ↑ «St. Elizabeth of Hungary» (en anglès). Catholic Encyclopedia. [Consulta: 26 gener 2021].
* ↑ de Candé, Roland. Nuevo diccionario de la música (en castellà). Grasindo, 2002, p. 112. ISBN 9788495601575.
# Judeocatalà

El judeocatalà, també anomenat catalànic o qatalanit en hebreu (hebreu: קאטאלנית‎), fou el dialecte del català que parlaven els jueus catalans a la Corona catalanoaragonesa. L'època d'or del judeocatalà s'estén del segle xii fins al 1391, data de la primera diàspora cap a les costes del nord d'Àfrica més particularment. Després del 1492, amb la segona diàspora, hi hagué també una arribada massiva dels jueus expulsats de Castella, els quals parlaven judeocastellà. En algunes comunitats la barreja fou ràpida i se'n perd el rastre definitivament, com ara als Països Baixos; en d'altres, com les de l'Imperi Otomà, les comunitats sefardites i katalanim conviuen amb trets diferencials durant segles.
El judeocatalà tenia una gran quantitat de mots i expressions provinents de l'hebreu, i en alguns territoris (com Mallorca) va conviure amb l'àrab vulgar. Tenia moltes similituds amb el judeoprovençal.
Alguns estudiosos defensen que el judeocatalà és un mite i que realment els jueus catalans parlaven català.

## Context

El terme «Sefarad» s'empra en hebreu postbíblic per a referir-se a la península Ibèrica a partir del segle II dC, però si tradicionalment s'ha englobat tota la diàspora ibèrica en un sol grup, la investigació historiogràfica revela que aquell món vist com a homogeni a posteriori, en realitat es dividia en grups diferenciats: els sefardites, procedents dels països de la corona castellanolleonesa i de llengua castellana, i els katalanim / katalaní, originaris de la corona catalanoaragonesa, i de llengua judeocatalana.

## Referències

* 1 2 3 «Judeocatalà». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Miralles i Monserrat, Joan; Massot i Muntaner, Josep. Entorn de la història de la llengua. L'Abadia de Montserrat, 2001, p.90-91. ISBN 8484153096.
* ↑ «Algeria». Jewish Encyclopedia.
* ↑ «Joan Ferrer explica que els jueus parlaven català». Diari de Girona, 31-05-2013.
* ↑ «Quan a l’Imperi otomà es parlava català». El Nacional, 2022.
* ↑ Miralles i Monserrat, Joan; Massot i Muntaner, Josep. Entorn de la història de la llengua. L'Abadia de Montserrat, 2001, p.90-91. ISBN 8484153096.
* ↑ Pons, Marc, La diáspora judeocatalana: ¿sefardíes o katalanim? eSefarad. 2021. https://esefarad.com/?p=108306
* ↑ Bucaria, Nicolo «Sicilia antiqua : International Journal of Archaeology : XIII. Ebrei catalani nel Regno di Sicilia (XIII-XV sec :)». Fabrizio Serra Editore, 2016.

## Enllaços externs

* Parles catalànic?
# Antonio Vázquez Megido

Antonio Vázquez Megido (Ḷḷevinco, Astúries, 26 de gener de 1961) és un tirador amb arc asturià, ja retirat, guanyador d'una medalla olímpica.
Va participar, als 19 anys, en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1980 realitzats a Moscou (Unió Soviètica), on finalitzà vint-i-novè en la prova individual. Absent dels Jocs Olímpics d'estiu de 1984 va participar en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1988 celebrats a Seül (Corea del Sud), on finalitzà trenta-dosè en la prova individual i dissetè en la prova per equips. En els Jocs Olímpics d'Estiu de 1992 celebrats a Barcelona (Espanya) aconseguí guanyar la medalla d'or en la prova per equips, juntament amb Juan Carlos Holgado i Alfonso Menéndez, així com vint-i-vuitè en la prova individual. Participà en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1996 realitzats a Atlanta (Estats Units), on va finalitzar seixantè en la prova individual.
# Amos Deacon

Amos Deacon (Filadèlfia, 28 de maig de 1904 - Santa Barbara, 9 d'octubre de 1982) va ser un jugador d'hoquei sobre herba estatunidenc que va competir durant la dècada de 1930.
El 1932 va prendre part en els Jocs Olímpics de Los Angeles, on va guanyar la medalla de bronze com a membre de l'equip estatunidenc en la competició d'hoquei sobre herba. Quatre anys més tard, als Jocs de Berlín quedà eliminat en la primera ronda de la competició d'hoquei sobre herba.

## Referències

* 1 2 «Amos Deacon Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d'abril 2020. [Consulta: 16 juliol 2018].
# 1499
## Esdeveniments

Països Catalans
Resta del món
* Suïssa: Guerra de Suàbia. Suïssa s'independitza del Sacre Imperi Romanogermànic mitjançant el tractat de Basilea.

## Naixements

Països Catalans
Resta del món
* Stuttgart: Martin Cellarius, humanista i teòleg.
* 3 de setembre, Saint-Vallier (Droma), Regne de França: Diana de Poitiers, dama de la noblesa francesa.

## Necrològiques

Països Catalans
Resta del món
* Brescia: Laura Cereta, humanista, escriptora i feminista (n. 1469).

## Referències

* ↑ Oechsli, Wilhelm; Paul, Eden; Paul, Cedar. «III, Mercenary Campaigns in Italy». A: History of Switzerland, 1499-1914 (en anglès). Cambridge: Cambridge University Press, 1922, p. 26. OCLC 2884964.
* ↑ Queralt, María Pilar. Reinas en la sombra : amantes y cortesanas que cambiaron la historia (en castellà). 1a. edición. Madrid: EDAF, 2014, p. 57. ISBN 978-84-414-3440-0.
# What the Daisy Said

What the Daisy Said és una pel·lícula muda de la Biograph dirigida per D. W. Griffith i protagonitzada per Mary Pickford, Clara T. Bracy i Gertrude Robinson. Filmada en l’entorn rural de Nova Jersey, la pel·lícula, d’una bobina, es va estrenar l'11 de juliol de 1910.

## Argument

Dues germanes, Martha i Milly, estan en mig d’un prat de margarides i juguen a arrencar els pètals per descobrir si trobaran el seu estimat. Martha es troba amb un treballador del poble que li demana per sortir però ella no vol. Més tard visita posteriorment un campament gitano i allà una gitana li llegeix la fortuna a la mà jove atractiu i li diu que trobarà el seu amor. Un noi gitano atractiu intenta enamorar-la- En tornar a casa, Martha persuadeix Milly que també es faci llegir la fortuna. Un cop ha vist la gitana també coneix el noi, que intenta seduir-la però són descoberts per Martha que ha tornat al campament a trobar-lo de nou per lo que se sent desconsolada. Poc després, el pare de les noies també els sorprèn i intenta colpejar el noi amb un bastó. El noi s’hi torna i el vell cau a terra sense sentit. Els vilatans, indignats en descobrir que ha passat, persegueixen el gitano. Aquest, en la fugida es troba amb Martha i li demana ajuda. Martha l’amaga i els vilatans marxen despistats. Poc després el pare es recupera i en veure que no ha estat res la situació es va calmant. De totes maneres, els vilatans es presenten al campament i forcen al noi a abandonar el poble. La pel·lícula acaba quan el noi, en marxar, passa per la porta del darrere de la casa de les noies que cortejava. Martha buscant consol amb el noi que havia rebutjat al principi.

## Repartiment

* Clara T. Bracy (gitana)
* Kate Bruce (solterona)
* Mary Pickford (Martha)
* Gertrude Robinson (Milly)
* Owen Moore (jove gitano)
* Verner Clarges (el pare)
* John T. Dillon (treballador)
* Frank Evans (treballador)
* Francis J. Grandon (granger)
* Joseph Graybill (gitano)
* George Nichols
* Anthony O'Sullivan (gitano/granger)
* Alfred Paget (treballador)
* Mack Sennett
* Charles West (granger)

## Referències

* ↑ Motion Pictures From The Library of Congress Paper Print Collection 1894-1912 (en anglès). University of California Press, p. 108.
* ↑ Whitfield, Eileen. Pickford: The Woman Who Made Hollywood (en anglès). University Press of Kentucky, 2007-08-31, p. 91-92. ISBN 978-0-8131-9179-9.
* ↑ Schmidt, Christel. Mary Pickford: Queen of the Movies (en anglès). University Press of Kentucky, 2012-11-01, p. 243. ISBN 978-0-8131-3667-7.

## Enllaços externs

* What the Daisy Said al catàleg de l'American Film Institute
* Pel·lícula completa a YouTube
# William Crain

William Crain (nascut el 20 de juny de 1949) és un director de cinema i televisió estatunidenc. Va ser un dels primers cineastes negres d'una important escola de cinema a aconseguir èxit comercial.
Crain va néixer a Columbus, Ohio. Graduat de l'escola de cinema de l'UCLA, Crain, a diferència de molts dels cineastes de "L.A. Rebellion" que van fer pel·lícules de caràcter profundament personal o polític, va fer obres que consistien gairebé íntegrament en obres principals i orientades al gènere. Durant la dècada de 1970, va dirigir programes de televisió i pel·lícules.
El 1972, amb 23 anys, va dirigir Blacula. Encara que en gran part ignorada pels crítics, la pel·lícula ha assolit estatus de culte i va fer un nom per a l'actor William Marshall, que va interpretar el personatge principal. Crain va fer altres pel·lícules i després va tornar a les entregues de programes de televisió, cosa que continua fent avui.
Moltes fonts el confonen amb un altre Bill/William Crain que va produir curtmetratges educatius a la dècada de 1970 i va dirigir Mirage (1990) i Midnight Fear (1991).

## Filmografia

* Germà John (1971) (intern)
* Blacula (1972) (director)
* Dr. Black, Mr. Hyde (1976) (director)
* Nothing as It Seems (2016) (director)

## Referències

* 1 2 «William Crain». Rotten Tomatoes. [Consulta: 15 abril 2024].
* ↑ Ramsey, Mike. «'Blacula' director swoops into Chicago to talk '70s low-budget horror». WBBM NEWSRADIO. Audacy, 17-10-2021. Arxivat de l'original el 2022-12-08. [Consulta: 15 abril 2024]. «The African-American director worked on some of the most popular television shows of the 1970s, including 'The Mod Squad,' 'S.W.A.T' and 'Starsky and Hutch.'»
* ↑ Pulliam-Moore, Charles. «Blacula Was About the Respectable Monster Haunting Us All». Gizmodo, 09-08-2021. [Consulta: 15 abril 2024].
* ↑ Anderson, Lea. «Celebrating 50 Years Of BLACULA». Fangoria, 16-03-2024. [Consulta: 15 abril 2024].