OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sara García Gross

Sara García Gross (Chalchuapa, 1986) és una activista salvadorenca, feminista i defensora dels drets humans. Gross és la Coordinadora d'Incidència Política a l'Agrupació Ciutadana per la Despenalització de l'Avortament Terapèutic, Ètic i Eugenèsic, fundada el 2009. També és membre de la Xarxa Salvadorenca de Defensors de Drets Humans. L'any2019 França li va lliurar el Premi Simone de Beauvior per la seva lluita a favor de l'avortament.

## Biografia

Es va graduar de la Universitat Centreamericana José Simeón Cañas en psicologia. Més tard es va especialitzar en temes de gènere a la Universitat Nacional Autònoma de Mèxic. Actualment resideix a Buenos Aires, on es troba cursant el Mestratge en Drets Humans i Democratització per l'Amèrica Llatina i el Carib en la Universitat Nacional de San Martín.
És presentadora de el programa de ràdio Del Hospital a la Cárcel (De l'hospital a la presó)', que tracta temes relacionats amb els drets sexuals i reproductius de les dones.
L'Agrupació Ciutadana per la Despenalització de l'Avortament Terapèutic, Ètic i Eugenèsic, en la que García Gross participa, és una organització social multidisciplinària amb l'objectiu de crear consciència per canviar la legislació salvadorenya sobre l'avortament. A més, promouen l'educació sexual i defensen a les dones que han estat acusades o condemnades per avortament o assumptes relacionats.

## Referències

* ↑ «"Las ricas abortan, las pobres se desangran en El Salvador"» (en castellà). eldiario.es. [Consulta: 19 maig 2018].
* 1 2 «Sara García Gross Profile - CAMY Fund» (en anglès). CAMY Fund. [Consulta: 19 maig 2018].
* 1 2 Clarín.com. «Militar donde el aborto es ilegal» (en castellà). www.clarin.com. [Consulta: 14 desembre 2019].
* ↑ Lerato Pagiwa. «El Salvador es uno de los pocos países que aún no han decidido que la vida de las mujeres importa» (en castellà). CIVICUS Global Alliance. Arxivat de l'original el 2018-05-20. [Consulta: 19 maig 2018].
* ↑ «Salvadoreña Sara García Gross gana premio internacional Simone de Beauvoir» (en espanyol europeu). Noticias de El Salvador - La Prensa Gráfica. [Consulta: 14 desembre 2019].
* ↑ «La Entrevista - Sara García Gross: "los retrocesos en nuestra región repercuten en nuestros cuerpos y en nuestras vidas"». France 24, 15-01-2019. [Consulta: 14 desembre 2019].
# Sintografia

La sintografia és el procés de generació d'imatges digitals utilitzant aprenentatge automàtic i programes d'Intel·ligència artificial generativa. Aquesta tècnica es distingeix d'altres mètodes de creació i edició de gràfics, ja que fa ús de models d'intel·ligència artificial de text a imatge per a generar gràfics sintètics. En general, s'aconsegueix proporcionant descripcions de text a un programa d'intel·ligència artificial generativa, que interpretarà aquestes instruccions d'entrada per a crear o editar la imatge desitjada.

## Etimologia

El nom sintografia va ser proposat per primera vegada per Elke Reinhuber com un nom més exacte per a un nou procés de generació d'imatges. La paraula sorgeix amb la unió de la paraula llatina synthĕsis, que prové alhora del grec sýnthesis, "col·lecció, composició", i del grec graphḗ "escriptura, descripció".

## Referències

* ↑ Reinhuber, E. (2022). Synthography – An Invitation to Reconsider the Rapidly Changing Toolkit of Digital Image Creation as a New Genre Beyond Photography. In: Wölfel, M., Bernhardt, J., Thiel, S. (eds) ArtsIT, Interactivity and Game Creation. ArtsIT 2021. Lecture Notes of the Institute for Computer Sciences, Social Informatics and Telecommunications Engineering, vol 422. Springer, Cham. https://doi.org/10.1007/978-3-030-95531-1_2
# Stemming

Stemming és un mètode per a reduir una paraula a la seua raïl o (en anglès) a un stem. Hi ha alguns algorismes de stemming que ajuden en sistemes de recuperació d'informació. L'stemming augmenta el recall, que és una mesura sobre el nombre de documents que es poden trobar amb una consulta. Per exemple una consulta sobre "biblioteques" també troba documents en els quals només aparega "bibliotecari" perquè el stem de les dues paraules és el mateix ("bibliotec").

## Algorismes

L'algorisme més comú per a stemming és l'algorisme de Porter. Existeixen a més mètodes basats en anàlisi lexicogràfica i altres algorismes similars (KSTEM, stemming amb cos, mètodes lingüístics…).

## Programari

Snowball és un petit llenguatge de programació per al maneig de cadenes de text que permet aplicar algorismes de stemming amb facilitat. Es pot generar codi en ANSI C i Java. Les pàgines de Snowball contenen stemmers per a 12 idiomes (inclòs el català).

## Stemming en cercadors comercials

Google utilitza stemming, igual que MSN search (on ha d'activar-se explícitament). En general, els cercadors comercials no donen moltes explicacions sobre els algorismes utilitzats.

## Referències

* ↑ Porter, Martin. «The Porter Stemming Algorithm». [Consulta: 26 maig 2021].

## Enllaços externs

* «What is Stemming?» (en anglès). School of Computing and Communications. Lancaster University. Arxivat de l'original el 26 desembre 2014. [Consulta: 26 maig 2021].
* Avaluació de la recuperació de documents (en castellà)
* Grup de recerca en Recuperació de la Informació Automatitzada (REINA) de la Universitat de Salamanca
* Pàgina de Snowball amb repositori a GitHub
* Cercador de Wikipedia amb suport de stemming (en castellà)
# Super Mario Bros.: The Lost Levels

Super Mario Bros.: The Lost Levels és un joc de plataforma 2D de moviment lateral desenvolupat i publicat per Nintendo com la primera seqüela del seu joc més venut de 1985 Super Mario Bros. Els jocs són similars en estil i jugabilitat, però The Lost Levels augmenta molt la dificultat. Com l'original, Mario o Luigi s'aventuren per rescatar la Princesa Peach d'en Bowser. A diferència de l'original, el joc no té cap opció per a dos jugadors i Luigi es diferencia del seu germà per una menor fricció amb el terra i un salt més elevat. També introdueix contratemps per al jugador, com ara bolets verinosos, portals de nivell contraproduents i ràfegues d'aire a mig nivell. El joc té 32 nivells a través de vuit mons així com 20 nivells de bonificació.
The Lost Levels va ser publicat al Japó per a la Famicom Disk System com a Super Mario Bros. 2 (スーパーマリオブラザーズ2, Sūpā Mario Burazāzu Tsū) el juny de 1986, degut a l'èxit del seu predecessor. Va ser desenvolupat per Nintendo R&D4 - l'equip dirigit pel creador de Mario, Shigeru Miyamoto - i dissenyat pensant en jugadors experimentats del primer joc. Nintendo of Amèrica va considerar el joc massa difícil per al públic nord-americà i va decidir escollir un altre joc per a dur el nom de Super Mario Bros. 2 a la regió. Va fer una versió a mida del joc japonès Doki Doki Pànic. Així, a part de japó, la resta de països del món no van poder experimentar el Super Mario Bros. 2 original fins a l'aparició per a SNES del recopilatori Super Mario All-Stars, que el va incloure amb el nom de Super Mario Bros.: The Lost Levels. El joc ha estat editat més tard per a Game Boy Color (com a desbloquejable dins de Super Mario Bros. Deluxe), Game Boy Advance, Consola Virtual (Wii, Nintendo 3DS, i Wii U), i Nintendo Switch.
El març del 2023 el grup de Projecte 'Ce Trencada' va traduir de manera comunitària i no oficial el joc en català.

## Referències

* ↑ «America Got The Better Super Mario Bros. 2» (en anglès australià), 09-10-2020. Arxivat de l'original el 2021-03-05. [Consulta: 4 febrer 2021].
* ↑ «Super Mario Bros.: The Lost Levels for Nintendo 3DS - Nintendo Game Details» (en anglès americà). [Consulta: 4 febrer 2021].
* ↑ «Super Mario Bros.: The Lost Levels» (en espanyol europeu). [Consulta: 4 febrer 2021].
* ↑ «https://twitter.com/PrCeTrencada/status/1636790864608473088?s=20». [Consulta: 11 agost 2023].
# Xulio Ríos Paredes

Xulio Ríos Paredes (Moaña, 2 d'octubre de 1958) és un assagista gallec especialitzat en política internacional.

## Trajectòria

És Graduat Social i llicenciat en Dret per la Universitat de Santiago de Compostel·la. Ha estat director de l'Institut Gallec d'Anàlisi i Documentació Internacional des de la seva fundació l'any 1991, i del Fons Gallec de Cooperació i Solidaritat.
Participa en nombroses publicacions i revistes, tant gallegues com internacionals. Dirigeix Tempo Exterior, revista galega de análise e estudios internacionais, i és membre dels Consells Assessors de la Casa Àsia i de la Fundació Carlos Casares, membre corresponent de la Real Academia Galega i de la comissió de cultura gallega a l'exterior del Consello da Cultura Galega. També és director de l'Observatori de Política Xina i impulsor i coordinador de la Xarxa Iberoamericana de Sinologia. Ha dirigit l'Informe anual sobre política xinesa, que es publica des de 2007, i des de 2011, el Simposi electrònic internacional sobre política xinesa.

## Obra publicada
### En gallec
#### Assaig

* A conversión de Polonia, 1991, Edicións do Cumio.
* Galicia e a Sociedade das Nacións, 1992, Galaxia.
* ¿Que foi daquel soño?, 1992, Xerais.
* China, a próxima superpotencia, 1997, Laiovento.
* Hong Kong, camiño de volta, 1997, Laiovento.
* Plácido Castro, símbolo da universalidade do nacionalismo galego, 1997, Ir Indo.
* A China por dentro, 1998, Xerais.
* Lois Tobío, o diplomático que quixo e soubo exercer de galego no mundo, 2004, Ir Indo.
* Nós no Mundo. Unha política exterior para Galicia, 2010, Galaxia.
* A metamorfose do comunismo na China (2021). Faktoría. ISBN 978-84-16721-80-1.

#### Traducció

* A arte da guerra, de Sun Tzu, 2013, Teófilo Edicións.

### En castellà
#### Assaig

* China: ¿superpotencia del siglo XXI?, 1997, Icaria.
* La política exterior de China, la diplomacia de una potencia emergente, 2005, Bellaterra.
* Taiwán, el problema de China, 2005, La Catarata.
* Mercado y control político en China, 2007, La Catarata.
* China de la A a la Z: diccionario general de expresiones chinas, 2008, Editorial Popular.
* China en 88 preguntas, 2010, La Catarata.
* China pide paso, 2012, Icaria.
* China Moderna. Una inmersión rápida. 2016. Tibidabo.

## Referències

* ↑ «Xulio Ríos». Asociación de Escritoras e Escritores en Lingua Galega. [Consulta: 9 gener 2022].
* ↑ «Fálase de O analista gal...» (en gallec). [Consulta: 9 gener 2022].
* ↑ «No hay signos de apertura en China, ni se esperan». Público, 08-06-2021. [Consulta: 9 gener 2022].
# Yao Nai

Yao Nai (xinès: 姚 鼐,) (1731 - 1815) erudit, poeta i escriptor xinès de la dinastia Qing. Conjuntament amb els poetes del grup “Tres grans de l'oest del riu Blau” (Yuan Mei, Zhao Yi, Jiang Shiqian) i els “Tres grans de l'est del riu Blau” (Qian Qianyi, Wu Weyie, Gong Dingzi) se l'ha considerat com un dels poetes més eminents de la seva època.

## Biografia

Yao Nao va néixer el 17 de gener de 1732 a Tongcheng, a la província xinesa d'Anhui.
En els exàmens imperials xinesos va assolir el grau de Jinshi, que permetia accedir als càrrecs més elevats de l'administració pública. El 1763 va ser acceptat com a membre de l'Acadèmia Hanlin. Després va treballar com a funcionari en diversos departaments de l'administració central. Per raons de salut es va retirar de l'activitat administrativa i va passar el resta de la seva vida com a professor en diverses acadèmies del centre de la Xina.
Va morir el 15 d'octubre de 1815.

### Estil literari

Va ser un dels primers membres de l'escola d'escriptura Tongcheng o Tongcheng pai, que va destacar la prosa natural i directa i mantenir l'harmonia entre tema i forma. i que va dominar la prosa durant la Dinastia Qing. Després de la caiguda de la Dinastia Ming aquests autors van pretendre, com havien fet els prosistes de les èpoques Tang i Song, retrobar les virtuts de la prosa antiga o guven (古文).
Va ser deixeble de Liu Dakui (1698-1779) i va tenir nombrosos deixebles, com Fang Dongsgu (1772-1851), Yao Ying (1785-1853) Guan Tong (1780-1831) i Mei Zengliang (1786-1856).
Va conciliar la composició literària (wenzhang) la filosofia moral dels Song (yili) i l'erudició crítica i sobre tot formulà consideracions literàries d'inspiració estètica i metafísica.
Yao Nai en alguns treballs va analitzar i resumir l'estil de les obres de dinasties passades Dinastia Tong, Dinastia Song) i va ser el primer a subratllar l'aspecte numerològic com a característica estilística dels textos del període dels Regnes Combatents.
Com a poeta va escriure més de 700 obres individuals, tractant temes tan diversos com veure com els amics marxen en viatges oficials, flors, paisatges, lectura, esdeveniments històrics i fins i tot meditacions sobre l'envelliment.

## Referències

* ↑ Chaussende, Damien. Les Belles Lettres. La Chine au XVIIIe siècle (en francès). ISBN 9782251410517.
* 1 2 Gudgel, Andrew «Four Poems by Yao Nai». Transference, 7, 1, 03-12-2019. ISSN: 2325-5072.
* 1 2 Levy, André. PUF/Quadrige. Dictionnaire de litérature chinoise (en francès), 2000, p. 299. ISBN 9782130504382.
# Yiyun Li

Yiyun Li, nascuda a Pequín, el 4 de novembre de 1972, és una escriptora estatunidenca, d'origen xinès, coneguda per les seves novel·les i relats curts.

## Biografia

Nascuda i criada a Pequín, es va graduar en medicina a la Universitat de Pequín. El 1996 va anar a viure als Estats Units per estudiar immunologia a la Universitat d'Iowa. Va decidir abandonar la medicina per l'escriptura i va estudiar dos programes d'escriptura creativa (un era el prestigiós Iowa Writers' Workshop) a la Universitat d'Iowa. El 2005 va guanyar el premi Frank O'Connor International Short Story Award amb A Thousand Years of Good Prayers, un recull de relats curts (que retraten els efectes de la revolució cultural sobre els xinesos, tant els residents a la Xina, com als Estats Units). Aquesta obra també va ser premiada amb el Hemingway Foundation/PEN Award, el Guardian First Book Award, i el California Book Award per a primeres obres de ficció. Dos dels relats recollits en aquest llibre van ser portats al cinema. El 2009, va publicar la seva primera novel·la, The Vagrants, que narra la història d'una jove executada públicament per ser considerada contrarevolucionària. El 2010 va publicar un altre recull d'històries curtes, Gold Boy, Emerald Girl. Aquest mateix any va rebre la Beca MacArthur atorgada per la Fundació MacArthur. La seva segona novel·la, Kinder Than Solitude, es va publicar el 2014. La història parteix d'uns fets emmarcats en les protestes estudiantils, de l'any 1989, a la plaça de Tiananmén. Una jove és enverinada i això marcarà la vida dels seus tres amics. El 2017 publica Dear Friend, from My Life I Write to You in Your Life, un llibre de memòries.
Des del 2008, Yiyun Li treballa com a professora d'escriptura creativa al Departament d'Anglès de la Universitat de California, a Davis.

## Obres

* A Thousand Years of Good Prayers (2005)
* The Vagrants (2009) (Les Portes del paradís. Traducció d'Emma Piqué. Alzira, Bromera, 2010)
* Gold Boy, Emerald Girl (2010) (Noi d'or, noia maragda. Traducció d'Ainara Munt Ojanguren. Alzira, Bromera, 2010)
* Kinder Than Solitude (2014)
* Dear Friend, from My Life I Write to You in Your Life (2017)

## Referències

* 1 2 «E. Li, Yiyun». Encyclopedia of Asian-American Literature. [Consulta: 4 març 2017].
* ↑ «Li, Yiyun 1972 - Contemporary Authors». Encyclopedia.com. [Consulta: 5 març 2017].
* ↑ «Crimes of Innocence». The New York Times. [Consulta: 5 març 2017].
* ↑ «Gold Boy, Emerald Girl by Yiyun Li». The Guardian, 11-09-2010. [Consulta: 5 març 2017].
* ↑ «Strangers to Themselves: ‘Kinder Than Solitude,’ by Yiyun Li». The New York Times, 07-03-2014. [Consulta: 5 març 2017].
* ↑ «Dear Friend, from My Life I Write to You in Your Life by Yiyun Li, book review: Even the description ‘memoir’ doesn't really do it justice». Independent. [Consulta: 5 març 2017].
* ↑ «Yiyun Li». MacArthur Foundation, 28-09-2010. [Consulta: 5 març 2017].
# Sebastià Franch Ignacio

Sebastià Franch Ignacio (Sa Pobla, 12 d'octubre de 1936 - 2 d'agost de 2024) fou un futbolista mallorquí de les dècades de 1950 i 1960.

## Trajectòria

En els seus inicis, la seva posició al camp era de davanter centre, reconvertint-se més endavant a la de defensa lateral. Començà a jugar a Mallorca a un equip d'Acció Catòlica anomenat Águilas. A continuació formà part de la UE Poblera, l'Atlètic Balears i el CE Constància. L'any 1959 va ser fitxat pel RCD Espanyol per tres temporades, essent cedit a continuació al Terrassa FC, club amb el qual jugà a segona divisió. No arribà a disputar cap partit de lliga amb l'Espanyol, que el tornà a cedir al Constància d'Inca i al CE L'Hospitalet. El 1962 tornà a segona divisió novament a les files del Constància, on hi passà tres noves temporades, acabant la seva carrera al CF Palma, equip filial del Mallorca.

## Referències

* 1 2 «Sebastián Franch». Mundo Deportivo, 25-03-1959. [Consulta: 9 gener 2017].
* 1 2 3 4 «El nuevo delantero centro...». Mundo Deportivo, 04-03-1959. [Consulta: 9 gener 2017].
* 1 2 3 4 5 6 «Amb el dos Franch». Terrassa FC. Arxivat de l'original el 2017-03-12. [Consulta: 9 gener 2017].
* ↑ «Índio levemente lesionado…». Mundo Deportivo, 16-02-1961. [Consulta: 9 gener 2017].
* ↑ «Hospitalet 2 Lerida 0». Mundo Deportivo, 29-01-1962. [Consulta: 9 gener 2017].

## Enllaços externs

* Perfil a BDFutbol
# Rambla de santa Anna (Alt Millars)

La rambla de santa Anna és un curs d'aigua intermitent de la conca mediterrània de la península Ibèrica que naix a la partida del Pellejero de Sucaina, en ajuntar-se els barrancs del Carro i de Sant Bartomeu.
Durant el seu recorregut no passa a la vora de cap poble, però sí per moltes masies, la majoria de les quals estan abandonades. Després de visitar els termes de la mateixa Sucaina, Lludient (en diverses ocasions), Cirat, Torre-xiva i Toga, desemboca al riu Vilafermosa a la localitat de Lludient.
A banda d'aquesta denominació, s'anomena també El Barranco, Barranco de l'Ambre i Rambla Gabit.

## Referències

* ↑ Barrera Escoda, Toni «La ramblada de Santa Ana del 23 de Octubre de 1967». Infozucaina - Portal de noticias de la Villa de Zucaina, 23-10-2007 [Consulta: 7 novembre 2018].
* ↑ «El Tormo-Rambla de santa Anna». Camins en la natura. Senderisme, llengua, cultura: pel País Valencià i Catalunya. [Consulta: 8 novembre 2018].
# Can Llopart

«Can Llopart o Can Llopard» té aquests significats:
* Can Llopart (Castelldefels), masia al municipi de Castelldefels (Baix Llobregat)
* Can Llopart (Corbera de Llobregat), masia de Corbera de Llobregat (Baix Llobregat)
* Can Llopart (la Palma de Cervelló), masia al sud del municipi de la Palma de Cervelló a la comarca del Baix Llobregat
* Can Llopard de Baix
* Can Llopart de la Costa o de Subirats, masia al municipi de Subirats (l'Alt Penedès)
* Jaciment arqueològic de Can Llopart, jaciment prehistòric del municipi de Sant Quintí de Mediona (l'Alt Penedès)
* Torrota de Can Llopart, torre de guaita medieval a la zona dels Casots, al municipi de Subirats (Alt Penedès)
# 934
## Esdeveniments

* L'erupció del volcà Eldja provoca la major inundació de basalt coneguda
* Enric I d'Alemanya conquereix Hedeby (regió de Dinamarca)

## Necrològiques

* Emma de França, reina de França
* Muhàmmad ibn Alí al-Xalmaghaní, heretge musulmà de la doctrina azakiriyya.
# 970
## Esdeveniments

* Borrell II i el bisbe Ató de Vic viatgen a Roma.
* Erupció volcànica a Mashu, al Japó.
* Es completa la construcció de la mesquita d'al-Azhar, al Caire, la universitat islàmica més antiga.

## Naixements

* Bernat I de Besalú Tallaferro, comte de Besalú

## Necrològiques

* 17 d'abril: Arnulf, abat de Ripoll (948-970) i bisbe de Girona (954 -970).
* Ferran González, comte de Castella
* Garcia III de Pamplona, rei de Navarra i comte d'Aragó
# Allan

«Allan» té aquests significats:
* Allan (Droma), municipi al departament de la Droma (regió d'Alvèrnia-Roine-Alps, França)
* Allan (Canadà), poble al centre de la província de Saskatchewan, Canadà
* Metall Allan, bronze fabricat per l'empresa A. Allan & Son, amb un contingut del 55% de coure (Cu), 40% de plom (Pb), i 5% d'estany (Sn)
* Biografies:
** Allan, sobrenom de Allan Marques Loureiro (1991), futbolista brasiler que juga amb el SSC Napoli i amb la selecció brasilera
** David Allan (ciclista) (Melbourne, 1951 - 1989), ciclista australià professional del 1975 al 1989
** Donald Allan (Melbourne, 1949), ciclista australià professional del 1974 al 1989
** Elizabeth Allan (Skegness, Lincolnshire, 1908 − Hove, 1990), actriu britànica
** Esther Allan (Suwałki, 1914 – Detroit, 1985), compositora, pianista i organista estatunidenca
** Freya Allan (Oxfordshire, 2001), actriu anglesa
** Tommaso Allan (Vicenza, 1993), jugador de rugbi italià que pot jugar d'obertura, centre o davanter
** Vic Allan (Garlogie, Aberdeenshire, 1945), corredor de motocròs, trial, grass track, enduro i velocitat escocès
** William Allan (1782, Edimburg - 1850), pintor escocès i president de la Royal Scottish Academy
# Amanda (pel·lícula)

«Amanda» té aquests significats:
* Amanda (pel·lícula de 1938), dirigida per Mark Sandrich i protagonitzada per Fred Astaire i Ginger Rogers
* Amanda (pel·lícula de 1996), dirigida per Bobby Roth i protagonitzada per Kieran Culkin
* Amanda (pel·lícula de 2018), dirigida per Mikhaël Hers i protagonitzada per Vincent Lacoste i Isaure Multrier
* Amanda (pel·lícula de 2022), dirigida per Carolina Cavalli i protagonitzada per Benedetta Porcaroli i Galatéa Bellugi
# Amos

«Amos» té aquests significats:
* Amos (Califòrnia), entitat de població al Comtat d'Imperial (Califòrnia)
* Amos (Cària), antiga ciutat de Cària, Àsia Menor
* Amos (Quebec), ciutat de Quebec, Canadà
* Amos (satèl·lit)
# Aram

«Aram» té aquests significats:
* Biografies:
** Aram (fill de Sem), fill de Sem segons Gènesi 10, 22
** Aram (fill d'Hesron)
** Aram (fill de Quemuel), fill de Quemuel, en el capítol vint-i-dosè del Gènesi
** Aram (fill de Sèmer), fill de Sèmer, de la tribu d'Aser
** Aram, personatge de ficció a MeruPuri, escrit per Matsuri Hino
** Aram I Keixixian (1947) catolicós, cap del Catolicosat de la Gran Casa de Cilícia (Església Apostòlica Armènia), Antelias, Líban
** Aram (Septimània), governador visigot de Septimània
** Aram Khatxaturian, compositor armeni
** Aram Avakian (Manhattan, 1926 – 1987), muntador i director de cinema armeni-estatunidenc
** Aram Mp3 o Aram Sargsyan (Erevan, Armènia, 1984), cantant, compositor, còmic, showman i actor armeni, representant el seu país a Eurovisió
** Abbas Aram (1906 - 1985), diplomàtic i polític iranià
** Eugene Aram (1704 - 1759), filòleg i assassí anglès
** Kamrooz Aram (1978), artista nord-americà iranià
** M. Aram (1927 - 1997), defensor de la pau i educador indi
** Zeev Aram (1931), dissenyador britànic d'interiors i mobles
* Toponímia:
** Aram (Khuzestan), poble de la província de Khuzestan, Iran
** Aram's New Ground, terra de criquet als jardins Montpelier, Walworth, Surrey, Anglaterra
** Aram Chaos, cràter d'impacte al planeta Mart
** Buiut Aram, poble de la governació de Dhofar, al sud-oest d'Oman
** Carrer d'Aram, un dels carrers més antics d'Erevan, Armènia
** Regne d'Aram, estat arameu amb centre a Damasc que existí entre els segles XII i VII aC
** Aram o Wabar, identificat de manera diversa a l'Alcorà com una ciutat perduda a la península Aràbiga, una referència a l'Aram bíblic o el nom d'una tribu
** Åram, poble del municipi de Vanylven al comtat de Møre og Romsdal, Noruega
* Arts i entreteniment:
** Aram (pel·lícula), pel·lícula d'acció francesa del 2002
** Aram (llibre de Kural), el primer dels tres llibres de la literatura Kural
** Aram Quartet, grup musical italià guanyador de la primera edició italiana del X Factor
** Aramm, pel·lícula en llengua tàmil del 2017
* Miscel·lània:
** Aram, tercer dia del mes al calendari armeni
** Aram, coure treballat en forma de planxes o fils