OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gran Premi de Bèlgica del 1990

Resultats del Gran Premi de Bèlgica de Fórmula 1 disputat la temporada 1990 al circuit de Spa-Francorchamps el 26 d'agost del 1990.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps / Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 27 | Ayrton Senna | McLaren - Honda | 44 | 1h 26' 31. 997 | 1 | 9 |
| 2 | 1 | Alain Prost | Ferrari | 44 | + 3.550 s | 3 | 6 |
| 3 | 28 | Gerhard Berger | McLaren - Honda | 44 | + 28.462 s | 2 | 4 |
| 4 | 19 | Alessandro Nannini | Benetton - Ford | 44 | + 49.337 s | 6 | 3 |
| 5 | 20 | Nelson Piquet | Benetton-Ford | 44 | + 1' 29.650 min. | 8 | 2 |
| 6 | 15 | Mauricio Gugelmin | Leyton House - Judd | 44 | + 1' 48.851 min. | 14 | 1 |
| 7 | 16 | Ivan Capelli | Leyton House - Judd | 43 | + 1 Volta | 12 | |
| 8 | 4 | Jean Alesi | Tyrrell - Ford | 43 | + 1 Volta | 9 | |
| 9 | 29 | Éric Bernard | Larrousse - Lamborghini | 43 | + 1 Volta | 15 | |
| 10 | 10 | Alex Caffi | Arrows - Ford | 43 | + 1 Volta | 19 | |
| 11 | 11 | Derek Warwick | Lotus - Lamborghini | 43 | + 1 Volta | 11 | |
| 12 | 12 | Martin Donnelly | Lotus - Lamborghini | 43 | + 1 Volta | 22 | |
| 13 | 9 | Michele Alboreto | Arrows - Ford | 43 | + 1 Volta | 24 | |
| 14 | 25 | Nicola Larini | Ligier - Ford | 42 | + 2 Voltes | 21 | |
| 15 | 23 | Pierluigi Martini | Minardi - Ford | 42 | + 2 Voltes | 16 | |
| 16 | 14 | Olivier Grouillard | Osella - Ford | 42 | + 2 Voltes | 23 | |
| 17 | 8 | Stefano Modena | Brabham - Judd | 39 | Motor | 13 | |
| Ret | 7 | David Brabham | Brabham - Judd | 36 | Part Elèctrica | 24 | |
| Ret | 22 | Andrea de Cesaris | Dallara - Ford | 27 | Motor | 20 | |
| Ret | 5 | Thierry Boutsen | Williams - Renault | 21 | Transmissió | 4 | |
| Ret | 2 | Nigel Mansell | Ferrari | 19 | Direcció | 5 | |
| Ret | 6 | Riccardo Patrese | Williams - Renault | 18 | Caixa canvi | 7 | |
| Ret | 21 | Emanuele Pirro | Dallara - Ford | 5 | Pèrdua d'aigua | 17 | |
| Ret | 3 | Satoru Nakajima | Tyrrell - Ford | 4 | Motor | 16 | |
| Ret | 30 | Aguri Suzuki | Larrousse - Lamborghini | 0 | Accident | 11 | |
| Ret | 24 | Paolo Barilla | Minardi - Ford | 0 | Accident | 25 | |
| NVQ | 26 | Philippe Alliot | Ligier - Ford | | | | |
| NVQ | 17 | Gabriele Tarquini | AGS - Ford | | | | |
| NVQ | 18 | Yannick Dalmas | AGS - Ford | | | | |
| NVQ | 31 | Bertrand Gachot | Coloni-Ford | | | | |
| NVQ | 31 | Bertrand Gachot | Coloni - Subaru | | | | |
| NVQ | 33 | Roberto Moreno | Euro Brun - Judd | | | | |
| NVQ | 34 | Claudio Langes | Euro Brun - Judd | | | | |

## Altres

* Pole: Ayrton Senna 1' 50. 365
* Volta ràpida: Alain Prost 1' 55. 087 (a la volta 38)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-12-21. [Consulta: 7 maig 2010].
# Antonio Vázquez Limón

Antonio Vázquez Limón fou un polític valencià de la Segona República Espanyola. Militant del Partit Republicà Radical, el 28 de juny de 1934 fou nomenat governador civil d'Alacant. Quan es van produir els fets del sis d'octubre de 1934 va destituir el consistori d'Alacant i va fer empresonar el seu alcalde Llorenç Carbonell i Santacruz, alhora que nomenava una gestora que va imposar com a nou alcalde el metge Alfonso Martín de Santa Olalla y Esquerdo, amb ajuda de la CEDA i el Partit Tradicionalista, entre d'altres. El desembre de 1935 també fou governador civil de la província de Jaen.

## Referències

* ↑ Javier Paniagua Fuentes y J.A. Piqueras. Diccionario Biográfico de Políticos Valencianos, 1810- 2005. València: Institut Alfons el Magnànim, 2005, p.563. ISBN 9788495484802.
* ↑ Serrallonga i Urquidi, Joan «El aparato provincial durante la Segunda República. Los gobernadores civiles, 1931-1939». Hispania Nova, 7, 2007.
# Rafael Compta

Rafael Compta Batllés (Vic, 1755 – No se sap si va morir a Vic o a Girona, 5 d'agost de 1815) va ser un mestre de capella destacat per les seves composicions a la Catedral de Girona, on va ordenar-se sacerdot. Durant vuit anys va restar com a escolà a la catedral de Vic. Seguidament va estudiar composició i es va perfeccionar com a violinista a Barcelona. Després d'estudiar teologia va fer oposicions per les places de mestre de capella a València, Valladolid, de l'església parroquial de Santa Maria del Pi de Barcelona, on va ser violinista, i també va ser sotsmestre de capella de la seu barcelonina.
El 17 de març de 1794 ingressà a la catedral de Girona, substituint Josep Pons, càrrec que conservà fins a la seva mort, i on es concentra gran part de la seva obra compositiva. Durant el seu càrrec com a mestre de capella s'encarregava bàsicament d'ensenyar els escolans i presidir els actes de les oposicions. El 16 de juliol de 1797 va cantar la seva primera missa a Vic. Va col·laborar amb joves músics vigatans portant-los a Girona.
El 2 de març de 1814 va arribar Ferran VII a Girona, i el vigatà va estrenar la seva obra Te Deum per vuit veus, dos corals i orquestra. Entre les obres que es conserven, en trobem vuitanta-cinc a l'Arxiu Capitular de Girona, una obra a la Biblioteca de Catalunya (una cantata) i un petit fragment de simfonia a l'Arxiu Diocesà de Girona.
Les obres que es conserven a l'Arxiu Capitular són de caràcter litúrgic i paralitúrgic en llengua vernacle, de les quals destaquen trenta-tres goigs i vint-i-un villancets. Entre les altres obres trobem dues misses, un Magnificat, un Te Deum, dos motets, rosaris i un Rondó amb violins i fagot, que és l'única obra profana que es conserva. Les seves obres solen constar d'una plantilla instrumental constituïda per a corda i vent amb reforç del contrabaix, seguint l'estètica europea de l'època.
L'any 1815 va acabar morint degut a la seva mala salut.
El seu germà, Pere Antoni Compta Batllés (Vic, ca 1759 - Segòvia, 17 de juny del 1818), va ser mestre de capella de la catedral de Segòvia a partir de 1793.

## Referències

* Giralt i Radigales, Jesús. Gran Enciclopèdia de la Música. Barcelona: Reimpressions, p. Volum 2. ISBN 844120232X.
* Casares Rodicio, Emilio. Diccionario de la música española e hispanoamericana. Madrid: Sociedad General de Autores y Editores. ISBN 8480483032.
# Carles Cortés i Orts

Carles Cortés i Orts (Alcoi, 1968), doctor en Filologia catalana, és professor de literatura a la Universitat d'Alacant i membre dels grups de recerca de Literatura Contemporània i d'Estudis Transversals. Ha col·laborat també en el llibre de relats eròtics Directe al gra (Brosquil, 2007), amb els autors Sebastià Alzamora, Julià de Jòdar i Isabel-Clara Simó. Com a investigador, ha publicat diversos estudis sobre Mercè Rodoreda i altres autores catalanes contemporànies. Així, és autor d'antologies de relats d'escriptores com ara Isabel-Clara Simó, Maria Mercè Roca, Carme Riera, Maria Antònia Oliver o Víctor Català. També és autor de la biografia del pintor Antoni Miró (Vull ser pintor! Edicions Tres i Quatre, 2005).
Va iniciar la seua trajectòria literària com a autor de relats breus. Ha publicat les novel·les:
* Veu de dona (Columna Edicions, 2001), amb la qual va guanyar el premi 25 d'abril de Benissa (2000)
* Marta dibuixa ponts (Brosquil, 2003), premi Ciutat de Sagunt
* Els silencis de Maria (Brosquil, 2008)
* Sara, la dona sense atributs, Premi de Literatura Eròtica de la Vall d'Albaida 2009 (Bromera, 2010).
Com a dramaturg, ha estrenat els muntatges:
* Veu de dona (Saineters Arxivat 2014-11-04 a Wayback Machine., 2005)
* Fets de rei (Sa Butaca Teatre d'Alcúdia, 2008)
* Silencis (Companyia Ferroviària d'Arts Escèniques Arxivat 2010-11-07 a Wayback Machine., 2009).
En l'actualitat, col·labora en l'adaptació fílmica de la seua novel·la Marta dibuixa ponts (Gnomon Produccions).

## Referències

* 1 2 «Literatura Autobiogràfica». web.ua.es. Arxivat de l'original el 2016-11-30. [Consulta: 29 novembre 2016].

## Enllaços externs

* Carles Cortés i Orts al Qui és Qui de les Lletres Catalanes
* «Carles Cortés i Orts». Associació d'Escriptors en Llengua Catalana.
* Pàgina web de l'autor Arxivat 2010-06-23 a Wayback Machine.
# Gran Premi de Bèlgica del 2004

El Gran Premi de Bèlgica del 2004 (oficialment anomenat Belgian Grand Prix) va ser la catorzena prova de la temporada 2004 de Fórmula 1. Va tenir lloc al circuit Circuit de Spa-Francorchamps, a la ciutat belga de Stavelot del 27 al 29 d'agost del 2004.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 6 | Kimi Räikkönen | McLaren - Mercedes | 44 | 1h 32' 35. 274 | 10 | 10 |
| 2 | 1 | Michael Schumacher | Ferrari | 44 | + 3.132 s | 2 | 8 |
| 3 | 2 | Rubens Barrichello | Ferrari | 44 | + 4.371 s | 6 | 6 |
| 4 | 12 | Felipe Massa | Sauber - Petronas | 44 | + 12.504 s | 8 | 5 |
| 5 | 11 | Giancarlo Fisichella | Sauber - Petronas | 44 | + 14.104 s | 5 | 4 |
| 6 | 15 | Christian Klien | Jaguar - Cosworth | 44 | + 14.614 s | 13 | 3 |
| 7 | 5 | David Coulthard | McLaren - Mercedes | 44 | + 17.970 s | 4 | 2 |
| 8 | 17 | Olivier Panis | Toyota | 44 | + 18.693 s | 9 | 1 |
| 9 | 7 | Jarno Trulli | Renault | 44 | + 22.115 s | 1 | |
| 10 | 16 | Ricardo Zonta | Toyota | 41 | + 3 Voltes | 20 | |
| 11 | 18 | Nick Heidfeld | Jordan - Ford | 40 | + 4 Voltes | 16 | |
| Ret | 3 | Juan Pablo Montoya | Williams - BMW | 37 | Pneumàtics | 11 | |
| Ret | 4 | Antônio Pizzonia | Williams - BMW | 31 | Caixa canvi | 14 | |
| Ret | 9 | Jenson Button | BAR - Honda | 29 | Accident | 12 | |
| Ret | 21 | Zsolt Baumgartner | Minardi - Cosworth | 28 | Accident | 18 | |
| Ret | 8 | Fernando Alonso | Renault | 11 | Motor | 3 | |
| Ret | 14 | Mark Webber | Jaguar - Cosworth | 0 | Accident | 7 | |
| Ret | 10 | Takuma Sato | BAR - Honda | 0 | Accident | 15 | |
| Ret | 20 | Gianmaria Bruni | Minardi - Cosworth | 0 | Accident | 17 | |
| Ret | 19 | Giorgio Pantano | Jordan - Ford | 0 | Accident | 19 | |

## Altres

* Pole: Jarno Trulli 1: 56. 232
* Volta ràpida: Kimi Räikkönen 1: 45. 108 (a la volta 42)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-11-16. [Consulta: 23 juliol 2010].
# Marcial Dorado

Marcial Dorado Baúlde (Cambados, 2 d'abril de 1950) és un empresari i narcotraficant gallec resident a l'Illa d'Arosa.

## Trajectòria

Va començar a treballar per al contrabandista de tabac Vicente Otero Pérez "Terito" com a pilot de llanxes motores d'alta velocitat. A partir de llavors les seves activitats li van permetre ser propietari de terrenys, estacions de servei, cellers, etcètera. Als anys noranta va ser detingut i condemnat per contraban de tabac. El 2003 va ser detingut per ordre del jutge José Antonio Vázquez Taín per la seva implicació en el contraban de cocaïna. Jutjat a l'Audiència Nacional, va ser condemnat a 14 anys de presó. Durant el procés se li van embargar propietats vinícoles, gairebé dues-centes propietats immobiliàries, i comptes a Suïssa, Portugal i les Bahames.
El 2013 el diari El País va publicar unes fotografies preses l'estiu de 1995, on apareixia navegant amb el que d'aquelles era el secretari general del Sergas, i en el moment de la publicació era president de la Xunta de Galícia, Alberto Núñez Feijóo, i que generaria un posterior debat polític a Galícia. Feijóo no va dimitir per aquesta polèmica.
El 2018 vàries de les finques i propietats que li van ser embargades van sortir a subhasta.
Des del juliol de 2020 Dorado gaudeix del tercer grau penitenciari.

## Referències

* ↑ Vanity Fair «Radiografía de Marcial Dorado, el narco con el que veraneó Feijóo». Condé Nast Publications, 01-04-2013 [Consulta: 14 febrer 2019].
* ↑ El País «De vacaciones con el contrabandista». Grupo PRISA, 30-03-2013 [Consulta: 14 febrer 2019].
* ↑ «Interior otorga el tercer grado al narco que se fotografió con Feijóo en un yate» (en castellà), 09-07-2020. [Consulta: 7 abril 2022].
* ↑ «El juez da la razón a Interior y avala excarcelar al narco de las fotos con Feijóo» (en castellà), 20-08-2020. [Consulta: 7 abril 2022].

## Bibliografia

* Carretero, Nacho. Fariña: Historias e indiscreciones del narcotráfico en Galicia. Libros del K.O., 2015. ISBN 9788416001477.
# Rönne

«Rönne» té aquests significats:

## Geografia

* un nucli de Kiel
* un nucli de Marschacht
* Rønne, una ciutat de Dinamarca

## Hidrografia

* Rönne, també anomenat Seebek, un afluent de l'Alster a Slesvig-Holstein
* Rönne, petit efluent del llac Grosser Segeberger See que desemboca al Trave a Slesvig-Holstein
* Rönne, un afluent de l'Oste a Baixa Saxònia
* Rönne, un petit riu que va donar el seu nom al barri Rönneberg d'Hamburg.

## Persones

* Von Rönne, un patronimi alemany
# Ateneo de Madrid

L'Ateneo de Madrid és una institució cultural privada situada a Madrid i que va ser creada en 1835 com a Ateneo Científico y Literario. Els antecedents de l'Ateneo es troben entre els afrancesats i els liberals de principis del segle xix. Després de la invasió napoleònica i l'abdicació de Josep Bonaparte com a rei, l'organització del país va quedar en mans de la Junta Suprema Central i de les Corts de Cadis que van promulgar la primera constitució liberal espanyola.
La tornada de Ferran VII va suposar la tornada a l'absolutisme i la sortida d'Espanya dels patriotes gaditans. A França i a Anglaterra es trobava la classe il·lustrada espanyola que, per unes o altres raons, era perseguida a l'interior del país. El retorn dels exiliats el 1820, durant el govern liberal, va permetre la creació de l'Ateneo Español', que va dirigir Juan Manuel de los Ríos; però el 1823, amb la tornada de nou a l'absolutisme del rei Ferran VII, va desaparèixer la institució, que va haver de fixar la seva residència a Londres.
La mort del rei i el suport dels liberals a la causa d'Isabel II davant del pretendent Carles, va crear un cert ambient de tolerància durant la regència de María Cristina. El 1835 l'antic Ateneo Español', promogut per la Societat Econòmica Matritense, va mudar el nom pel de Ateneo Científico y Literario, tenint com a fundadors Salustiano Olózaga, el duc de Rivas, Antonio Alcalá Galiano, Mesonero Romanos, Francisco López Olavarrieta, Francisco Fabra i el mateix Juan Manuel de los Ríos.

## Seus

En la nit de el 6 de desembre de 1835 es va verificar la seva solemne obertura a l'antiga casa d'Abrantes, carrer de El Prado, 28, cantonada al de Sant Agustí, i casa que llavors ocupava la coneguda impremta de Tomás Jordán, el qual, atenent a una sol·licitud de Mesonero Romanos, membre de la comissió gestora, va cedir «el magnífic saló oblong d'aquesta casa per a la inauguració de l'Ateneo». D'allí es va traslladar al número 27 del mateix carrer; posteriorment es va mudar al 33 del carrer de Carretas, després a la placeta de El Ángel, número 1, i al carrer de La Montera, número 32. Després ocupà el número 21 del carrer de El Prado, en un edifici modernista inaugurat per Cánovas del Castillo el 1884. L'edifici és obra dels arquitectes Enrique Fort i Luis de Landecho.

## Seccions, instal·lacions, socis

L'Ateneo de Madrid es compon de dinou seccions que desenvolupen activitats en tots els ordres culturals i científics. Consta d'un saló d'actes, sala de treballs, aules, sala d'exposicions, biblioteca i hemeroteca. Entre els seus socis s'han trobat presidents del Govern o del Consell de Ministres, ministres i premis nobel.

## Enllaços externs

* Web oficial de l'Ateneo de Madrid (castellà)
# Gran Premi de Chiasso

El Gran Premi de Chiasso (en italià Gran Premio di Chiasso) era una cursa ciclista en carretera d'un sol dia que es disputà a la ciutat de Chiasso, Suïssa, fins al 2007, a la fi de l'hivern. Fins al 1994 fou reservada per amateurs i l'any següent ja fou oberta a professionals. El 2005 passà a formar part del programa de l'UCI Europa Tour amb una categoria 1.1.
L'edició del 2008 fou anul·lada per problemes d'organització.

## Palmarès a partir de 1983

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 1983 | Leszek Swinecki | Mauro Gianetti | Boris Flueckiger |
| 1984 | Andrea Guidotti | Peter Tami | Marek Kaminski |
| 1985 | Stephan Joho | R. Gugole | D. Mausli |
| 1986 | Ottavio Sofredini | Bruno Huerlimann | Hans Niederhausern |
| 1987 | Fabian Fuchs | John Baldi | Jocelyn Jolidon |
| 1988 | Severin Kurmann | Lorenz Saurer | Jocelyn Jolidon |
| 1989 | Daniel Huwyler | Giuseppe Fontana | Markus Winterberg |
| 1990 | Marcel Bischof | Daniel Huwyler | Fabian Jeker |
| 1991 | Roman Wernli | Andre Wernli | Alberto Passera |
| 1992 | Marco Vermey | Roland Baltisser | Andre Wernli |
| 1993 | Markus Zberg | Frederic Vifian | Olivier Penney |
| 1994 | Roman Jeker | Hart Brendan | Andrea Guidotti |
| 1995 | Beat Huber | Ivan Luna | Andrea Guidotti |
| 1996 | Federico Profeti | Gabriele Colombo | Andrea Stocco |
| 1997 | Serhí Uixakov | Alberto Volpi | Bruno Boscardin |
| 1998 | Gianluca Bortolami | Mirko Celestino | Germano Pierdomenico |
| 1999 | Romāns Vainšteins | Gabriele Balducci | David Millar |
| 2000 | Giuliano Figueras | Davide Rebellin | Maurizio Zinetti |
| 2001 | Davide Rebellin | Dario Frigo | Raimondas Rumšas |
| 2002 | Rubens Bertogliati | Alexandr Scheffr | Cristian Gasperoni |
| 2003 | Giuliano Figueras | Mirko Celestino | Giuseppe Palumbo |
| 2004 | Franco Pellizotti | Leonardo Bertagnolli | Cédric Vasseur |
| 2005 | Kim Kirchen | Giuliano Figueras | Michael Rogers |
| 2006 | Remmert Wielinga | Davide Rebellin | Leonardo Bertagnolli |
| 2007 | Pàvel Brut | Davide Rebellin | Luca Mazzanti |

## Referències

* 1 2 «G.P Citta di Chiasso (Sui) - Cat. 1.1». Arxivat de l'original el 2016-03-17. [Consulta: 19 desembre 2022].
* ↑ (anglès) « GP Chiasso Cancelled », PezCycling News, 20 décembre 2007.

## Enllaços externs

* Palmarès a museociclismo.it
* Palmarès a memoire-du-cyclisme.eu Arxivat 2016-03-17 a Wayback Machine.
# Serra de Sant Miquel (Calonge de Segarra)

La serra de Sant Miquel és una serra situada al municipi de Calonge de Segarra a la comarca de l'Anoia, amb una elevació màxima de 675 metres.

## Referències

* ↑ «Calonge de Segarra». Nomenclàtor oficial de toponímia major de Catalunya p. 206, 2017. [Consulta: 16 febrer 2025].
* ↑ Altituds preses del Mapa Topogràfic de Catalunya 1:10.000 de l'Institut Cartogràfic de Catalunya
# Renda Nacional

La Renda Nacional, també denominat Ingrés Nacional, és una magnitud econòmica, que està composta per tots els ingressos que reben tots els factors productius nacionals durant un cert any. És una eina valuosa per a analitzar els resultats del procés econòmic, que concretament mesura la quantitat de béns i serveis dels quals s'han disposat en el país durant cert any.

## Càlcul de la renda nacional

La renda nacional ens permet mesurar el desenvolupament econòmic d'un país puix serveix per a:
* Conèixer si el progrés roman igual o retrocedeix.
* Apreciar l'aportament que realitzen els diferents sectors de l'activitat econòmica.
* Conèixer que forma es distribueixen els ingressos.
Per a calcular la renda nacional poden seguir-se dos camins:
* Sumar tots els béns i serveis del país en un determinat període.
* Sumar els valors pagats als empleats, capitalistes, treballadors, entre d'altres.
Des del punt de vista de la comptabilitat nacional, la renda nacional (I) està formada pel PIB més les importacions (M):
   (1)$Y=PIB+M\,$

## Vegeu també

* Renda Nacional Bruta
# Departament de Caquetá

Caquetá és un departament de Colòmbia. La població indígena del Caquetá pertany a les ètnies witoto, coreguaje, macaguaje i carijona. El departament inclou els municipis de:
* Albania
* Belén de los Andaquies
* Cartagena del Chairá
* Currillo
* El Doncello
* El Paujil
* Florencia (capital)
* La Montañita
* Milán
* Morelia
* Puerto Rico
* San José del Fragua
* San Vicente del Caguán
* Solano
* Solita
* Valparaíso

## Enllaços externs

* La Guia Virtual de Florencia i el Caquetá
* Nuestro Caquetá en la Red
* Consolidación Amazónica - Colombia Arxivat 2007-08-03 a Wayback Machine.
* Universitat de l'Amaçònia - Colòmbia Arxivat 2008-05-17 a Wayback Machine.
# Gran Premi d'Alemanya del 1967

Resultats del Gran Premi d'Alemanya de Fórmula 1 de la temporada 1967, disputat al circuit de Nürburgring el 6 d'agost del 1967.

## Resultats

Per reunir una participació més elevada van prendre part de la cursa els vehicles de la Fórmula 2, (amb un fons de color) que no es tenien en compte per la classificació del mundial de pilots i de constructors de la F1.
| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 2 | Denny Hulme | Brabham - Repco | 15 | 2h 05' 55. 7 | 2 | 9 |
| 2 | 1 | Jack Brabham | Brabham - Repco | 15 | + 38.5 s | 7 | 6 |
| 3 | 8 | Chris Amon | Ferrari | 15 | + 39.0 s | 8 | 4 |
| 4 | 7 | John Surtees | Honda | 15 | + 2' 25.7 min. | 6 | 3 |
| 5 | 24 | Jackie Oliver | Lotus - Ford | 15 | + 5' 30.7 min. | 19 | |
| 6 | 16 | Jo Bonnier | Cooper - Maserati | 15 | + 8' 42.1 min. | 16 | 2 |
| 7 | 22 | Alan Rees | Brabham - Ford | 15 | + 8' 47.39 min. | 20 | |
| 8 | 15 | Guy Ligier | Brabham - Repco | 14 | + 1 Volta | 17 | 1 |
| 9 | 18 | Chris Irwin | BRM | 13 | + 2 Voltes | 15 | |
| 10 | 27 | David Hobbs | Lola - BMW | 13 | + 2 Voltes | 22 | |
| 11 | 6 | Pedro Rodríguez | Cooper - Maserati | 13 | + 2 Voltes | 10 | |
| Ret | 9 | Dan Gurney | Eagle - Weslake | 12 | Palier | 4 | |
| Ret | 29 | Jacky Ickx | Matra - Ford | 12 | Suspensions | 22 | |
| NC | 29 | Brian Hart | Protos - Ford | 12 | | 25 | |
| Ret | 14 | Jo Siffert | Cooper - Maserati | 12 | Bomba del combustible | 12 | |
| Ret | 4 | Graham Hill | Lotus - Ford | 8 | Suspensions | 13 | |
| Ret | 17 | Hubert Hahne | Lola - BMW | 6 | Suspensions | 14 | |
| Ret | 11 | Jackie Stewart | BRM | 5 | Diferencial | 3 | |
| Ret | 3 | Jim Clark | Lotus - Ford | 4 | Suspensions | 1 | |
| Ret | 5 | Jochen Rindt | Cooper - Maserati | 4 | Radiador | 23 | |
| Ret | 29 | Kurt Ahrens Jr. | Protos - Ford | 4 | Radiador | 23 | |
| Ret | 10 | Bruce McLaren | Eagle - Weslake | 3 | Pèrdua d'oli | 5 | |
| Ret | 12 | Mike Spence | BRM | 3 | Diferencial | 11 | |
| Ret | 23 | Jo Schlesser | Matra - Ford | 2 | Motor | 21 | |
| Ret | 20 | Gerhard Mitter | Brabham - Ford | 0 | Motor | 24 | |

## Altres

* Pole: Jim Clark 8' 04. 1
* Volta ràpida: Dan Gurney 8' 15. 1 (a la volta 6)

## Referències

* «La web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-02-17. [Consulta: 12 març 2010].
# Éditions Grasset

Edicions Grasset és una editorial francesa, fundada l'any 1907 per Bernard Grasset i desapareguda l'any 1967, per fusió amb les éditions Fasquelle, convertint-se en éditions Grasset & Fasquelle. Grasset publica la literatura francesa i estrangera, assaig, novel·les i obres de ciències socials, entre d'altres.

## Referències

* ↑ «Historique» (en francès). grasset.fr: Société des Éditions Grasset & Fasquelle. Arxivat de l'original el 2012-01-01. [Consulta: 23 abril 2022].
* ↑ «Fiche entreprise des éditions Grasset & Fasquelle». verif.com.
# Reserva natural estricta de Bàtsari

La Reserva natural estricta de Bàtsari (en georgià : ბაწარის სახელმწიფო ნაკრძალი) és una àrea protegida del municipi d'Akhmeta, regió de Kakhètia, Geòrgia, a la gorja de Pankisi, a la riba del riu Alazani, a 700-2.000 metres d'altitud al peu del Gran Caucas. Limita amb la Reserva gestionada d'Ilto, que inclou una part de la vall d'Ilto.

## Història

La reserva natural estatal de Bàtsari es va crear el 1935 a la gorja del riu Bàtsari, afluent dret del riu Alazani.
La Reserva natural estricta de Bàtsari forma part de les àrees protegides de Bàtsari-Babàneuri, que també inclou la Reserva natural estricta de Babàneuri i la Reserva gestionada d'Ilto.

## Flora

A l'àrea central de la gorja de Bàtsari hi ha restes relictes de dendroflora del període terciari. Unes 270 ha estan cobertes de boscos de teixos (Taxus baccata), que és el bosc de teix més gran del món. El teix creix com una arbreda separada i intercalat amb aurons, freixes, til·lers i altres arbres.

## Fauna

N'hi ha una gran varietat d'ocells que es conserven al bosc: voltors, àguiles i galls. Aquí també hi viuen una gran varietat de mamífers: ossos, isards, guineus, cabirols, conills, martes, toixons, entre d'altres.

## Referències

* ↑ «Batsara in Georgia» (en anglès). Protected Planet. Arxivat de l'original el 2020-06-06. [Consulta: 29 novembre 2020].
* ↑ «Batsara-Babaneuri Protected Areas - Agency of Protected Areas of Georgia» (en anglès). [Consulta: 29 novembre 2020].
* ↑ T.Patarkalashvili Forest biodiversity of Georgia and endangered plant species Annals of Agrarian Science, Volume 15, Issue 3, September 2017, Pages 349-351 https://doi.org/10.1016/j.aasci.2017.06.002

## Vegeu també

* Reserva gestionada d'Ilto
* Taxus baccata