OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Sovietització

La sovietització és el terme que pot ser usat amb dos sentits distints encara que relacionats:
* l'adopció d'un sistema polític basat en el model dels soviets (consells de treballadors).
* l'adopció d'un estil de vida i mentalitat inspirada en la Unió Soviètica.
El terme va ser un dels nombrosos clixés acabats en «-ció», de fraseologia soviètica, juntament amb la col·lectivització o russificació.
La més important sovietització es va produir durant els anys 1950 als països que serien coneguts com el Bloc de l'Est, a la majoria d'aquests es va portar a terme pacíficament, en ser el poder assolit pels comunistes a través d'eleccions democràtiques.
En un sentit ampli (el primer), això va comprendre l'adopció -a la seva gran majoria de manera involuntària- d'institucions, lleis, costums, moral i estil de vida similars a les que prevalien a la Unió Soviètica, tant a nivell nacional com a les comunitats més petites. Això s'aconseguia amb un partit únic (el Partit Comunista) i es promovia mitjançant l'acció de propaganda que tenia com a objectiu la creació d'un mode de vida únic a tots els països dintre de l'esfera d'influència soviètica, recolzat sempre amb l'ús de la força. En nombrosos casos la sovietització era acompanyada per trasllats o relocalitzacions forçades de grans contingents d'enemics del poble (per exemple, kulaks) a Gulags, o als exilis forçosos.

## Vegeu també

* Polonització

## Referències

* ↑ Various authors. «Stalinist Forced Relocation Policies». A: Demography and National Security. Berghahn Books. Myron Weiner, Sharon Stanton Russell, 2001, p. 308-315. ISBN 1-57181-339-X.
* O'Boyle, Edward J. «Work Habits and Customer Service in Post-Communist Poland» (en anglès). International Journal of Social Economics, 20, 1º, 1993.
# Literatura catalana contemporània

Literatura catalana contemporània és un llibre d'assaig històric de Joan Fuster i Ortells, publicat el 1972. L'obra dibuixa d'una manera profunda i perspicaç un panorama de la literatura catalana contemporània. Es tracta de la primera aportació crítica i històrica de la literatura que abraça des del modernisme fins a la dècada del 1960.
A partir de plantejaments inicials, interrogants profunds i una anàlisi incisiva, qualsevol història literària, lingüística o social porta implícita una resposta ideològica. Aquesta obra s'ha consolidat com un manual imprescindible tant per als especialistes com per al públic general. Ha estat reeditada en nombroses ocasions i inclou una extensa bibliografia preparada per Ramon Pla i Arxé. L’obra va ser guardonada amb el Premi Crítica Serra d’Or d’assaig el 1973 i compta amb una traducció al castellà publicada el 1975.

## Referències

* ↑ Pagès Jordà, Vicenç. «Literatura catalana contemporània». Ara, 14-07-2022. [Consulta: 2 abril 2024].
* ↑ «Joan Fuster i la funció de la crítica». Universitat Oberta de Catalunya.
* ↑ «Literatura catalana contemporània». Diccionari de la Literatura Catalana. [Consulta: 21 abril 2020].
# Universitat de Ningbo

La Universitat de Ningbo (宁波大学; en, , NBU) és una universitat del districte de Jiangbei, Ningbo, Zhejiang, Xina, fundada el 1986. Té 25.000 alumnes de pregrau.

## Referències

* ↑ "Who we are." Universidad de Ningbo. Consultat el 16 de novembre 2015. "Address: 818 Fenghua Road, Jiangbei District, Ningbo City, Zhejiang Province, PRC"
* ↑ Hamzelou, Jessica. «Wuhan coronavirus may have been transmitted to people from snakes» (en anglès -us).
# Aaron Carter

Aaron Carter (Tampa, Florida, 7 de desembre de 1987 - Lancaster, Califòrnia, 5 de novembre de 2022) va ser un cantant de música pop estatunidenc, de vegades més conegut per les seves extravagàncies que per la seva música. Era el germà petit de Nick Carter, cantant dels Backstreet Boys.
Va començar la carrera als set anys, com a líder de la banda Dead End. Va debutar com teloner dels Backstreet Boys des del 1997.
Després va començar com a solista, cantant pop i de hip-hop. El seu àlbum Aaron Carter va ser disc d'or a diferents països. «Noi maco» va ser un veritable trencacors d'audiències infantils i joves a principi del segle xxi. Carter era molt conegut per les informacions dels mitjans sobre la seva vida personal, incloses les seves relacions anteriors amb les actrius adolescents Hilary Duff i Lindsay Lohan, i els seus problemes legals i financers.
Els germans no s'entenien gaire i el 2019, Nick, la parella del qual Aaron hauria amenaçat de mort, va demanar-ne una ordre d’allunyament. Va morir als 34 anys, ofegat a una banyera.

## Referències

* 1 2 «Aaron Carter: Singer and brother of Backstreet Boys' Nick Carter dies aged 34» (en anglès). Sky News, 05-11-2022 [Consulta: 5 novembre 2022].
* ↑ Trock, Gary. «Aaron Carter Says He’s Moving to Nova Scotia After Buying an Island» (en anglès). Blast, 06-10-2019. [Consulta: 14 agost 2021].
* ↑ «Aaron Carter». Time Out Barcelona. [Consulta: 14 agost 2021].
* 1 2 «Nick Carter, dels Backstreet Boys, demana una ordre d’allunyament contra el seu germà Aaron». RAC105 - notícies, 18-09-2019. [Consulta: 14 agost 2021].
* ↑ Duke, Alan. «Bankruptcy filing 'very positive' for Aaron Carter, publicist says» (en anglès). CNN, 22-11-2013. [Consulta: 14 agost 2021].
* ↑ «Mor als 34 anys Aaron Carter, cantant i germà de Nick Carter dels Backstreet Boys». CCMA.cat, 06-11-2022. [Consulta: 7 novembre 2022].
* ↑ «Troben mort el cantant i actor estatunidenc Aaron Carter a casa seva». Adolescents.cat. [Consulta: 7 novembre 2022].
* ↑ «Aaron Carter Dead at 34» (en anglès), 05-11-2022. [Consulta: 5 novembre 2022].
* ↑ Chidbachian, Alexi. «Singer Aaron Carter found dead inside his Lancaster home» (en anglès americà), 05-11-2022. [Consulta: 5 novembre 2022].
* ↑ «Singer Aaron Carter Dead At 34» (en anglès americà), 05-11-2022. [Consulta: 5 novembre 2022].
# Cova del Barranc Blanc

La cova del Barranc Blanc es una cova amb jaciments prehistòrics del paleolític superior que es localitza en la vessant dreta del Barranc Blanc, en la ruta PR V-100 de Ròtova.
El jaciment va ser descobert l’any 1951 pels germans Cubero, realitzant-se excavacions per part dels arqueòlegs Lluís Pericot i Enric Pla entre 1951 i 1954, i posteriorment per Maria Lluïsa Pericot el 1976.
S'han trobat pintures rupestres, gravats, incisions fusiformes en sèries de dues, tres o més unitats i restes arqueològics d’instruments lítics datats entre els 21.000 i els 12.000 anys a C.
Els materials, encara no publicats detalladament, són conservats al Museu de Prehistòria de València

## Referències

* ↑ DadesCat. «Barranc Blanc, cova del», 13-05-2023. [Consulta: 21 abril 2024].
* ↑ Fletcher Valls, Domingo «Rótova (Valencia). Covacha del Barranc Blanc». Noticiario de Arqueología Hispánica,1 [Madrid], 1953, pàg. 10, 255, 262.
# Abarloar

En nàutica, abarloar és la maniobra de situar una embarcació paral·lela a una altra embarcació o al moll. Dos vaixells abarloats estan molt propers, amb les bandes a tocar, només separats per les defenses. L’acció d’abarloar s'anomena abarloament.

## En aigües obertes

Quan hi ha ones la maniobra presenta una certa dificultat. Un exemple típic és l'embarcament i desembarcament de pràctics des de la seva barca a un vaixell més gran.

## Amarrar-se una embarcació al moll

Qualsevol vaixell amarrat de costat a un moll es pot considerar abarloat, encara que no consti en alguns diccionaris.

## Amarrar-se de costat a una altra embarcació

En aquest cas les dues embarcacions estan abarloades. El més freqüent és que hi hagi una embarcació abarloada al moll i que una segona embarcació s'abarloï a la primera. Aquest incident pot produir-se en ports turístics amb gran afluencia o en cas d’emergència.

### Aspectes legals

Els tripulants de l'embarcació exterior al moll han de trepitjar una embarcació aliena per a desembarcar al moll i tornar-se a embarcar. Amb independència de les disposicions legals la millor política és un comportament basat en una cortesia extremada.

## Navegar en paral·lel

La denominació en anglès per a designar dos vaixells que naveguen de costat, a una distància propera (però significativa), és la mateixa que l'emprada en casos anteriors (“haul alongside”). Però que designa una maniobra completament diferent. És típic que dos vaixells naveguin en paral·lel quan han de carregar queviures, combustible o transbordar persones.

## Referències

* ↑ DCVB: Abarloar.
* ↑ «abarloar». enciclopèdia.cat. [Consulta: 28 novembre 2021].
* ↑ «abarloament - Cercaterm». TERMCAT. [Consulta: 28 novembre 2021].
* ↑ Pardey, L.; Pardey, L. Self Sufficient Sailor 3rd edition: expanded and fully revised. Pardey Books, 2019, p. 67. ISBN 978-1-929214-27-3.

## Vegeu també

* Francbord
* Línia de flotació
* Folre (nàutica)
# Creu de Terme (L'Énova)

La Creu de Terme de l’Énova, és una creu de terme que data del segle xix, a diferència d'altres que tenen el seu origen al segle XV, quan ciutats i viles valencianes decoraren les entrades o eixides dels pobles als camins principals amb peirons o creus de terme monumentals.

## Història

Es pensa que l’origen de la creu de terme de l’Énova està en la iniciativa d’algun rector del segle xix. No es pot assegurar ya que no existeix documentació sobre la peça. El que sí es pot afirmar és que la creu de pedra fou reposada per una de ferro després de la guerra civil del 36.

## Descripció

La creu presenta una plataforma circular escalonada, que té dos graons de carreus de pedra calcària. La creu s'anclada a un pilar rectangular, també amb plataforma i rematat amb cornisa clàssica, que es corona amb una bola que simbolitza l’orbe que està coronat al seu temps per la creu d’estil neorenaixentista.
Presenta en tres costats decoració que consisteix en baixos relleus que representen, respectivament: l’anagrama coronat del Mater Amatissima (la Verge Maria, reina dels Cels), el Xiprer (sicut Cypres in Sion) i la Palmera (sicut Palma in Gadi). El xiprer i la palmera s'utilitzen com a al·legories marianes (símbol del triomf, la victòria i la castedat de Maria Santíssima), que estan inspirades en les lletanies lauretanes. Així, aquesta iconografia concorda, amb la advocació de la parròquia de l’Énova a la Mare de Déu de Gràcia.

## Referències

* 1 2 3 4 «Creu de Terme».
# Comunidad de Villa y Tierra de Fresno de Cantespino

La Comunidad de Villa Y Tierra de Fresno de Cantespino és una de les Comunidades de Villa y Tierra situada al nordeste de la província de Segòvia i envoltada per la Comunitat de Villa y Tierra de Sepúlveda de la qual fou un ochavo, separant-se a mitjan segle xii, la Comunidad de Villa y Tierra de Ayllón i la Comunidad de Villa y Tierra de Maderuelo.
Actualment abasta 114,34 km² que integra:
Municipi de Fresno de Cantespino:
* Fresno de Cantespino
* Cascajares
* Castiltierra
* Cincovillas
* Gomeznarro
* Pajares de Fresno
* Riahuelas
* El Corporario (desaparegut)
* Mezquetillas (desaparegut)
* Aldíñigo (desaparegut)
Municipi de Sequera de Fresno.
* Sequera de Fresno.
* San Quílez (desaparecido)
Municipi de Riaza (poblacions integrades al municipi de Riaza)
* Aldeanueva del Monte
* Barahona de Fresno.
Fins al segle xix van arribar a estar integrats el municipi de Riofrío de Riaza, Hontanares i fins i tot terres, a la província de Guadalajara.

## Història

Les Comunitats de Vila i Terra són una institució política castellana, un ens jurídic autònom que va néixer lliurement com un sistema d'autogovern que distribuïa justícia i autoritat entre els seus veïns i ordenava en comunitat l'aprofitament de les aigües, de les terres i de les pinedes. Es va formar amb la suma d'antics costums més les necessitats pròpies de l'època. Va néixer arran de la repoblació efectuada per Alfons VI, quan van sorgir els grans Concejos al llarg de la línia del sud del Duero.
Interessos comuns de diverses poblacions van fer que aquestes s'agrupessin en una Comunitat. Més tard, el rei Alfons VIII de Castella va donar i va donar vigor a aquests concejos. D'una banda el rei obtenia lleialtat i força militar, per un altre els concejos es veien beneficiats per certs privilegis i possessions, amb el consegüent augment de poder i gran enlairament econòmic. A partir de 1833, amb la reorganització d'Espanya en les províncies, les comunitats van perdent les seves funcions habituals.
Actualment subsisteix com a mancomunitat per a l'administració del seu patrimoni, integrat per la Forest nº 251 d'Utilitat Pública.
# Xutador (futbol americà)

El xutador, en anglès kicker (K) o placekicker (PK), és un tipus de jugador especial de futbol americà.
El xutador és l'encarregat de xutar els xuts a pals, els punts addicionals i els xuts inicials.
La seva funció és, ajudat pel col·locador, aconseguir que la pilota passi per sobre del pal horitzontal, i entre els verticals, de la porteria. En els xuts inicials la seva funció és enviar la pilota el més lluny possible.
De vegades s'intercanvien les funciones amb el xutador d'allunyament, i també amb el col·locador. Als equips profesionals (NFL), existeixen totes aquestes posicions, però en categories inferiors no és inusual que un parell de persones s'encarreguin de tot.

## Referències

* ↑ «xutador». Termcat. Departament de Cultura - Generalitat de Catalunya. [Consulta: 29 juliol 2024].
* ↑ «Kicker» (en anglès). The Britannica Dictionary. Encyclopædia Britannica. [Consulta: 3 agost 2024].
* ↑ «Terms Glossary» (en anglès). NFL Football Operations. National Football League. [Consulta: 3 agost 2024].
* ↑ Miquel. «La importancia del Kicker» (en castellà). 11InchBall, 04-06-2019. [Consulta: 29 juliol 2024].
* 1 2 3 «Pateador» (en castellà). Theplaybook.jimdo.com. [Consulta: 29 juliol 2024].
# Carmen Avendaño Otero

Carmen Avendaño Otero (Vigo, Pontevedra, 21 de novembre de 1945) és una dona coneguda per la seva lluita contra el narcotràfic a Galícia i presidenta i coordinadora de la fundació Érguete.

## Trajectòria

Ha estat una pionera en la lluita integral contra el narcotràfic, denunciant als grans traficants i organitzant plans integrals de rehabilitació i reinserció. Va fundar la Federació Provincial i la Federació Gallega d'Ajuda al Drogodependent. A partir de 1995 va ser regidora del Partit dels Socialistes de Galícia a l'Ajuntament de Vigo i diputada provincial del PSdG-PSOE a Pontevedra. També és membre de l'assemblea general de Caixanova i del consell d'administració del Real Club Celta de Vigo. Segons el diari El Correo Gallego figurava en el lloc 94 en la llista dels 125 gallecs més influents.
En 2005 es va rodar a Galícia la pel·lícula Heroína, basada en la seva història i protagonitzada per Adriana Ozores Muñoz. També porte el seu nom el Centre d'Inserció Social de Vigo, inaugurat en 2006, que acull condemnats que compleixen el tercer grau o que fan treballs comunitaris.

## Premis

Va obtenir el Premi Justícia i Societat (1993); el Premi Nacional del PSOE Rosa Manzano; el Premi La Voz de Galicia a la Solidaritat (1998); premio Sardina d'Or de l'Ajuntament de Vigo (1999); Premi Galicia en Feminino de la Xunta de Galícia (2002) i li va ser lliurada per la Reina Sofia la Creu de Plata de l'Ordre Civil de la Solidaritat Social (2010) com a reconeixement al seu compromís personal en defensa dels joves afectats per l'addicció a la droga i per la seva actitud decidida de lluita contra el tràfic de drogues entre d'altres.

## Referències

* ↑ Ordre del 13 de desembre de 1999, Diari Oficial de Galícia.
* ↑ «Informe anual 2009 de Caixanova». Arxivat de l'original el 2011-07-21. [Consulta: 2 maig 2015].
* ↑ «Consell d'administració del Real Club Celta de Vigo». Arxivat de l'original el 2012-10-29. [Consulta: 2 maig 2015].
* ↑ Article Arxivat 2012-03-06 a Wayback Machine. a El Correo Gallego.
* ↑ Ordre SAS/1312/2010, BOE.

## Bibliografia

* Gran Enciclopedia Galega Silverio Cañada, 2005.

## Enllaços externs

* Associació Érguete-Vigo Arxivat 2012-12-26 a Wayback Machine..
* Fundació Érguete-Integración.
* Fitxa de Carmen Avendaño Arxivat 2011-09-29 a Wayback Machine. a Vieiros.
# Setge de Morella (1707)

El Setge de Morella fou un dels episodis de la Guerra de Successió Espanyola, en la que els borbònics van prendre definitivament la ciutat.

## Antecedents

Preveient la mort de Carles II de Castella sense descendència, les principals potències europees van proposar un príncep elector de Baviera, amb el consegüent repartiment de possessions entre aquestes potències. Però aquest mor, i Carles II en el darrer testament abans de morir proposa Felip d'Anjou. Felip entra a Barcelona el 2 d'octubre i les Corts finalment es taquen el 14 de gener de 1702 amb el jurament de les constitucions catalanes pel Rei. Els aliats proposen l'Arxiduc Carles i comencen les hostilitats.
Pres Gibraltar pels britànics, a l'agost del 1705 l'arxiduc embarca a Lisboa en direcció al Mediterrani. S'atura a Altea on és proclamat Rei i la revolta valenciana dels maulets s'estén liderada per Joan Baptista Basset. Mentrestant, i esperonats constantment pel príncep Jordi de Darmstadt, escamots armats barren el pas als borbònics a la plana de Vic i en la Batalla de Montjuïc capturen la fortalesa, que seria fortificada i usada per bombardejar la ciutat de Barcelona, que envoltada de les tropes aliades de Lord Peterborough va capitular el 9 d'octubre de 1705, de manera que el 22 d'octubre entra a Barcelona l'Arxiduc Carles, que el 7 de novembre de 1705 jura les constitucions catalanes, nomenat Carles III. Lord Peterborough avança cap a València i a finals d'any, l'arxiduc ja controla la major part del Principat de Catalunya i el Regne de València
Entretant, els borbons es reorganitzen i el seu exèrcit avança des de Lleida, Girona i pel mar en direcció a Barcelona. Felip V havia perdut els territoris de les Províncies Unides, Milà i el Regne de Nàpols. Tot i això, els filipistes rebien reforços castellans i les tropes comandades pel Duc de Berwick, i forcen l'exèrcit austriacista a abandonar Madrid i refugiar-se al Regne de València. L'exèrcit aliat es va retirant fustigat per l'exèrcit borbònic, i finalment decideixen plantar cara i formen davant d'Almansa, on són derrotats. Les tropes borbòniques conquereixen el Regne de València i el Regne d'Aragó i avancen cap a Catalunya. El 10 de novembre de 1707 les tropes de Felip V entren a Lleida, defensada per una petita guàrdia de només 2.500 homes, sotmesa al setge de 40.000 borbònics.

## El setge

Els filipistes van esperar l'ocupació de Lleida per començar el 2 de novembre el setge de Morella, que va caure el 26 de novembre de 1707 un cop iniciats els bombardejos i entès que no arribarien reforços.

## Conseqüències

Caiguda Morella, quedant únicament en mans aliades Dénia, Alcoi i el castell d'Alacant al País Valencià, les forces filipistes es van dirigir a Ares, que va caure el 15 de juliol de 1708.
# Cristina López Barrio

Cristina López Barrio (Madrid, 12 de maig de 1970) és una escriptora i advocada espanyola.

## Biografia

Va estudiar Dret a la Universitat Complutense de Madrid especialitzant-se en propietat intel·lectual a la Universitat Pontifícia Comillas el 2006 i 2007. El 2000 va seguir un curs d'escriptura creativa de Clara Obligado.

## Obra

* El hombre que se mareaba con la rotación de la Tierra (Everest, 2009)
* La casa de los amores imposibles (Plaza & Janés, 2010)
* El reloj del mundo (Flash, 2012)
* El cielo en un infierno cabe (Plaza & Janés, 2013)
* Tierra de brumas (Plaza & Janés, 2015)
* Niebla en Tánger (Planeta, 2017), finalista del premi Planeta 2017.
* Rómpete corazón (Planeta, 2019)

## Premis i reconeixements

* Premi Villa Pozuelo d'Alarcón, 2009.
* Premi a l'escriptora revelació, 2010.
* Finalista del premi Planeta, 2017 per Niebla en Tánger.
* Premi Azorín de novel·la, 2024 per La tierra bajo tus pies.

## Referències

* ↑ http://www.lecturalia.com/autor/7822/cristina-lopez-barrio
* ↑ https://www.babelio.com/auteur/Cristina-Lopez-Barrio/287025
* ↑ «El hombre que se mareaba con la rotación de La Tierra». www.goodreads.com. [Consulta: 20 octubre 2018].
* ↑ lecturalia.com. «La casa de los amores imposibles - Cristina López Barrio» (en espanyol europeu). Lecturalia. [Consulta: 20 octubre 2018].
* ↑ Megustaleer. El reloj del mundo (Flash Relatos) (en castellà). ISBN 9788415597056. Arxivat 2021-01-11 a Wayback Machine.
* ↑ «TIERRA DE BRUMAS | CRISTINA LOPEZ BARRIO | Comprar libro 9788401015373» (en castellà). www.casadellibro.com. [Consulta: 20 octubre 2018].
* ↑ PlanetadeLibros, ©. Niebla en Tánger | Planeta de Libros (en castellà).
* ↑ Rómpete, corazón - Cristina López Barrio | Planeta de Libros (en espanyol europeu).
* ↑ «Cristina López Barrio, una finalista todavía en formación». [Consulta: 20 octubre 2018].
* ↑ Megustaleer. «- Megustaleer» (en castellà). www.megustaleer.com. [Consulta: 20 octubre 2018].
* ↑ «Cristina López Barrio, finalista del Premio Planeta 2017 con una novela de misterio y emociones». [Consulta: 20 octubre 2018].
* ↑ «La obra ‘La tierra bajo tus pies' de la escritora madrileña Cristina López Barrio gana el ‘Premio Azorín de Novela 2024’». Vinalopó.com.

## Enllaços externs

* Pàgina web personal
# Corts de Barcelona

«Corts de Barcelona» té aquests significats:
* Corts de Vilafranca-Barcelona (1218)
* Corts de Barcelona (1228)
* Corts de Barcelona (1251)
* Corts de Barcelona (1283)
* Corts de Barcelona (1291), realitzades entre els anys 1291-1292
* Corts de Barcelona (1300)
* Corts de Barcelona (1311)
* Corts de Barcelona (1325)
* Corts de Barcelona - Vilafranca - Cervera l'any 1358
* Corts de Barcelona-Lleida, de l'any 1364
* Corts de Barcelona (1365)
* Corts de Vilafranca-Barcelonade 1367
* Corts de Barcelona (1368), realitzades entre els anys 1368-1369
* Corts de Barcelona (1372), realitzades entre els anys 1372-1373
* Corts de Barcelona (1377)
* Corts de Barcelona (1379), realitzades entre els anys 1379-1380
* Corts de Barcelona (1409)
* Corts de Barcelona (1413)
* Corts de Barcelona (1421)
* Corts de Barcelona (1431)
* Corts de Barcelona (1436)
* Corts de Barcelona (1446)
* Corts de Barcelona (1454)
* Corts de Perpinyà-Barcelona, realitzades entre els anys 1473-1479
* Corts de Barcelona (1480), realitzades entre els anys 1480-1481
* Corts de Barcelona (1493)
* Corts de Barcelona (1503)
* Corts de Barcelona (1519), realitzades entre els anys 1519-1520
* Corts de Barcelona (1528)
* Corts de Barcelona-Montsó (1564)
* Corts de Barcelona (1599)
* Corts de Barcelona (1626)
* Corts de Barcelona (1632)
* Corts de Barcelona (1701)
* Corts de Barcelona (1705)
# Nicolau II

Nicolau II és el nom dels següents personatges:
* Nicolau II Crisoberges, patriarca de Constantinoble (984-996)
* Nicolau II (papa) (990-1061), papa de l'Església catòlica
* Nicolau II de Rússia (1868-1918), tsar de Rússia
* Nicolau II de Lorena (Vervins, 1609 -Reims, 1670), cardenal i bisbe de Toul (1624 -1634) i duc de Lorena i de Bar (1634-1670)
# NAT (desambiguació)

«Nat o NAT» té aquests significats:
* NAT o Network Address Translation, protocol de xarxa per traduir adreces IP
* Nat (unitat), unitat d'informació
* Nat, revista de divulgació sobre la natura