OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Dona blanca soltera busca

Dona blanca soltera busca (títol original: Single White Female) és un thriller psicològic pel·lícula estatunidenc produït i dirigit per Barbet Schroeder, estrenada l'any 1992. Ha estat doblat al català.

## Argument

Alison « Alia » Jones (Bridget Fonda) és creadora de programaris a Nova York. Professional, ha creat un programari que revolucionarà el món de la moda. Però la seva vida personal està lluny de tenir el mateix èxit.
Alia, en efecte, acaba d'abandonar el seu promès Sam Rawson (Steven Weber), després que aquest l'ha enganyada amb la seva ex-dona. Troba llavors confort amb el seu veí homosexual Graham Knox (Peter Friedman), un aspirant a actor.
Però la seva ruptura té una altra conseqüència perquè, si vol poder conservar el seu gran pis situat al Upper West Side (al cèlebre immoble Ansonia), ha de trobar-se ràpidament una rellogada. Alia posa doncs un anunci però cap de les candidates no li convenen. Apareix llavors la tímida Hedra « Hedy » Carlson (Jennifer Jason Leigh), que, als ulls d'Alia, és la rellogada ideal.
Hedy omple ràpidament el buit deixat per la marxa de Sam. Però sense que ho sàpiga Alia, Hedy esborra els missatges telefònics de Sam quan truca per intentar reconciliar-se. I ràpidament, comença a imitar Alia, portant la mateixa roba que ella i arribant fins a fer-se el mateix pentinat.

## Repartiment

* Bridget Fonda: Allison « Alia » Jones
* Jennifer Jason Leigh: Hedra « Hedy » Carlson
* Steven Weber: Sam Rawson
* Peter Friedman: Graham Knox
* Stephen Tobolowsky: Mitch Myerson
* Frances Bay: la veïna gran
* Michele Farr: l'ajudant de Myerson
* Tiffany Mataras i Krystle Mataras: les bessones
* Amelia Campbell: la caixera de la banca

## Premis i nominacions
### Premis

* Premis MTV Movie 1993: « Millor dolent » per Jennifer Jason Leigh

### Nominacions

* Chicago Film Critics Association 1993: Millor actriu per Jennifer Jason Leigh

## Al voltant de la pel·lícula

* El títol original Single White Female literalment « Dona blanca soltera », o « SWF » és un títol que es troba als periòdics de petits anuncis americans, amb la finalitat de compartir un arrendament, cosa molt corrent als Estats Units.
* El rodatge va tenir lloc del 8 de juliol al 23 de setembre de 1991 a Nova York, sobretot a l'hotel Ansonia.
* L'any 2005 es va fer una continuació titulada Single White Female 2: The Psycho, dirigida per Keith Samples.

## Crítica

* "Un dels psicothrillers que van contribuir a l'alça del gènere a principis dels noranta. (...) Bon treball de les actrius. Recomanable"
* Single White Female va tenir una recepció mixta per part de la crítica especialitzada. A Rotten Tomatoes, té un puntuació del 56% sobre la base de 39 avaluacions. Ha obtingut un 45% d'aprovació per part de l'audiència, usada per calcular l'aprovació del públic a partir de vots dels usuaris de la web.

## Referències

* ↑ «Dona blanca soltera busca». esadir.cat.
* ↑ «Single White Female». The New York Times.
* 1 2 «trivia». ImdB.
* ↑ Morales, Fernando «Single White Female». El País.
* ↑ «Single White Female» (en anglès). Rotten Tomatoes.
# Fernando Maura Barandiarán

Fernando Maura Barandiarán (Bilbao, 30 d'abril de 1955) és un advocat, polític i escriptor espanyol.

## Biografia

Nascut a Bilbao a l'abril de 1955, és advocat i economista per la Universitat de Deusto, a més d'articulista i escriptor de novel·la i assaig. És besnet de Antoni Maura, president del Consell de Ministres durant el regnat d'Alfons XIII.
En 1980, mentre preparava els estudis d'accés per a la Escola Diplomàtica, la banda terrorista ETA va assassinar l'empresari Enrique Aresti Urien, soci del seu pare en l'asseguradora la Unió i el Fénix, de manera que Fernando va tornar a Bilbao per ajudar en el negoci familiar. Posteriorment, va ser elegit membre de l'executiva del Bureau International des Producteurs d'Assurances et des Reassurances, amb seu a París, i director regional de la Unió i el Fénix al País Basc.
Va militar en el PSOE durant la Transició, sent membre de la Comissió Executiva Federal de les Joventuts Socialistes d'Espanya des de setembre de 1977 fins a desembre de 1979. Va ser triat en el XIII Congrés de les JSE, el setembre de 1977, per a exercir el càrrec de Secretari Estudiantil. Posteriorment, després de la remodelació de la Comissió Executiva de 2 de juny de 1979, va passar a exercir el càrrec de Secretari Municipal de les JSE fins a la celebració del XIV Congrés el 21 de desembre de 1979. Quan va tenir lloc el 23-F, ja estava començant a néixer en ell «un escepticisme respecte del PSOE i la preferència per un liberalisme no molt distant de la socialdemocràcia». Va ser expulsat del PSOE a través d'una carta signada per Ricardo García Damborenea.

## Referències

* ↑ País, El «El congreso de las Juventudes Socialistas terminó con una grave división interna» (en castellà). El País [Madrid], 01-10-1977. ISSN: 1134-6582.
* ↑ «Juventudes socialistas 100 años».
# Blood+

Blood+ (ブラッド プラス, Buraddo Purasu) és un anime produït per Production I.G i Aniplex i dirigit per Junichi Fujisaku. La sèrie fou llançada en Japó en el canal de satèl·lit d'anime de Sony, Animax, així com en les cadenes MBS, TBS i RKB el 8 d'octubre de 2005. L'episodi final fou llançat el 23 de setembre de 2006. La sèrie també està disponible en internet amb sistema de vídeo continu d'alta resolució proporcionat per AII.co.jp Arxivat 2007-05-04 a Wayback Machine. per a usuaris japonesos d'internet sobre una base de subscripció.
# Le Port

«Le Port» té aquests significats:
* Le Port (francès) o Le Pòrt, municipi al departament de l'Arieja (regió d'Occitània, França)
* Le Port (illa de la Reunió), municipi a l'illa de la Reunió
* Le Port-Marly, municipi al departament d'Yvelines (regió d'Illa de França)
* Cantó de Le Port-1, cantó de l'illa de la Reunió, regió d'ultramar francesa a l'oceà Índic
* Cantó de Le Port-2, cantó de l'illa de la Reunió, regió d'ultramar francesa a l'oceà Índic
* Fontaine-le-Port, municipi al departament de Sena i Marne (regió d'Illa de França)
* Mareuil-le-Port, municipi al departament del Marne (regió de Gran Est, França)
# Robert Langdon

Robert Langdon (22 de juny de 1956 a Exeter (Nova Hampshire), Estats Units) és un professor fictici d'iconologia i simbologia religiosa en la Universitat Harvard que apareix en les novel·les de Dan Brown: Àngels i Dimonis (2000), El Codi da Vinci (2003), El Símbol Perdut (2009), Inferno (2013) i Origen.
Robert Langdon va ser interpretat per l'actor americà Tom Hanks en l'adaptació cinematogràfica del Codi da Vinci en el 2006 i ho tornà a interpretar en el rodatge d'Àngels i Dimonis. Tom Hanks durà per tercer cop consecutiu al professor de simbologia a la pantalla gran a El Símbol Perdut, a finals de 2013, i encara una quarta vegada a Inferno, el 2016
Menuts detalls físics han estat donats per Brown sobre Robert Langdon. En El Codi da Vinci es descriu com "un Harrison Ford amb jaqueta de Tweed". Ell fou un clavadista en el Phillips Exeter Academy i juga waterpolo col·legial igual de bé. Pateix de claustrofòbia, la por dels espais tancats. En l'adaptació cinematogràfica del Codi da Vinci, el Professor Langdon quasi té una memòria eidètica prestigiosa i un fenomenal talent per a resoldre problemes, habilitats que ha adquirit en el llibre El Símbol Perdut.
# Random Harvest

Random Harvest és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Mervyn LeRoy, estrenada el 1942.

## Argument

El dia que es declara la victòria dels aliats, un soldat amnèsic que respon al nom de Smith s'escapa de l'asil on es consumia des de feia mesos. Errant, coneix una jove que s'ocuparà d'ell. Recupera les seves facultats intel·lectuals, però la no seva memòria d'abans de guerra, Smith es converteix en periodista i viu en un poble del Devon. Per signar el seu contracte, ha d'anar a Liverpool. De camí, és atropellat per un cotxe. Aquest accident té com a conseqüència fer-li recobrar la seva real identitat. Desgraciadament, tots els seus records des de la seva sortida de l'asil s'han esborrat...

## Repartiment

* Ronald Colman: John Smith/Charles Rainier
* Greer Garson: Paula Ridgeway
* Philip Dorn: Doctor Jonathan Benet
* Susan Peters: Kitty
* Henry Travers: Doctor Sims
* Reginald Owen: Biffer
* Bramwell Fletcher: Harrison
* Rhys Williams: Sam
* Una O'Connor: estanquera
* Melville Cooper: George Rainier
* Aubrey Mather: Sheldon
* Alan Napier: Julian
* Charles Waldron: M. Lloyd
* Elisabeth Risdon: Sra. Lloyd
* Jill Esmond: Lydia
* Ivan Simpson: vicari
I, entre els actors que no surten als crèdits:
* Charles Bennett: porter
* Olive Blakeney: Srta. Barnes
* Lumsden Hare: Sir John
* Frederick Worlock: advocat

## Premis i nominacions
### Nominacions

* 1943: Oscar a la millor pel·lícula
* 1943: Oscar al millor director per Mervyn LeRoy
* 1943: Oscar al millor actor per Ronald Colman
* 1943: Oscar a la millor actriu secundària per Susan Peters
* 1943: Oscar al millor guió adaptat per George Froeschel, Claudine West, Arthur Wimperis
* 1943: Oscar a la millor banda sonora per Herbert Stothart
* 1943: Oscar a la millor direcció artística per Cedric Gibbons, Randall Duell, Edwin B. Willis i Jack D. Moore

## Referències

* ↑ «Random Harvest». The New York Times.
# La nit dels vidres trencats (pel·lícula)

La nit dels vidres trencats (títol original en anglès: Shattered) és un thriller estatunidenc dirigit l'any 1991 per Wolfgang Petersen. És una adaptació de la novel·la Malson sota plàstic (The Plastic Nightmare), de Richard Neely, apareguda l'any 1970. Ha estat doblada al català. A la seva estrena en sales, el títol original d'aquest film era «Plastic Nightmare».

## Argument

Dan Merrick, és víctima d'un greu accident de cotxe en una sortida de carretera en una regió muntanyosa de San Francisco. L'impacte provoca lesions cerebrals, cosa que suposa l'amnèsia total de Dan. Després d'haveri patit una intervenció quirúrgica per reparar el seu rostre desfigurat per l'accident, Merrick intenta progressivament reinserir-se a la seva vida social, tornant a ocupar la plaça que ocupava. Foscos flashbacks li venen espontàniament i el dirigeixen cap a un secret que gairebé tots els que són a prop intenten amagar-li. Nombrosos fets inquietants el porten a investigar sobre la seva vida precedent a l'accident.

## Repartiment

* Tom Berenger: Dan Merrick
* Greta Scacchi: Judith Merrick
* Bob Hoskins: Gus Klien
* Joanne Whalley: Jenny Scott
* Corbin Bernsen: Jeb Scott
* Scott Getlin: Jack Stanton
* Debi A. Monahan: Nancy Mercer
* Bert Rosario: Rudy Costa
* Theodore Bikel: Dr. Berkus

## Referències

* ↑ «La nit dels vidres trencats». Ésadir.cat. [Consulta: 8 desembre 2022].
* ↑ «Shattered» (en anglès). NYTimes.com. [Consulta: 8 desembre 2022].
# Pere Ventura i Morell

Pere Ventura i Morell (Barcelona, 7 d'abril de 1960 − Madrid, 3 d'abril de 2014) fou un actor català. Va morir d'una aturada cardiorespiratòria.
Va treballar a sèries com Porca misèria, La Riera, Infidels, Ventdelplà, Kubala, Moreno i Manchón i als serials Laberint d'Ombres i Nissaga de poder. A la televisió espanyola havia treballat a Cuéntame, Los Hombres de Paco o El Internado, entre d'altres. També va treballar al teatre, on destaca la seva interpretació en diverses obres dirigides per Oriol Broggi, Calixto Bieito i Sergi Belbel. La seva darrera pel·lícula fou Els últims dies.

## Referències

* ↑ «Mor l'actor Pere Ventura el Salva de Porca misèria». Diari Ara, 04-04-2014 [Consulta: 19 maig 2014].
# 1444
## Esdeveniments

    Països Catalans
    Resta del món
* 10 de novembre: Batalla de Varna, l'Imperi otomà sota el comandament del sultà Murat II derrota els exèrcits polonès i hongarès sota el comandament de Ladislau I d'Hongria i Joan Hunyadi.
* Els portuguesos arriben a Guinea.
* Primera menció dels cosacs a Rússia.
* Publicació de Laberinto de fortuna, de Juan de Mena.
* S'obre el primer mercat d'esclaus a Lagos.

## Naixements

Països Catalans
* Barcelona: Lluís Desplà i d'Oms, 44è president de la Generalitat de Catalunya.
* Gastó III de Castellbò, infant de Navarra i príncep de Viana.
* Pino III Ordelaffi, Senyor de Forlì.
* Urbino: Bramante, arquitecte del Renaixement.
* Fermo, Estats Pontificis: Galeàs Maria Sforza, duc de Milà entre 1466 i 1476.
* Sagunt, Regne de València: Lluís Mercader, religiós cartoixà, inquisidor general al Regne d'Aragó.

#### Resta del món
## Necrològiques

Països Catalans
Resta del món
* 26 d'abril - Tournai: Robert Campin, pintor pertanyent a l'estil flamenc de la pintura gòtica.
* 20 de maig, L'Aquila: Bernadí de Siena, frare franciscà, considerat el més gran orador del seu temps. És venerat per l'Església Catòlica com a sant; la seva festivitat se celebra el dia de la seva mort.
* 10 de novembre: Ladislau de Varna, rei de Polònia mort en la batalla de Varna.
* Oddo Antonio II Montefeltro, Comte de Montefeltro i Duc d'Urbino.
* Florència: Leonardo Bruni o Aretino, humanista, historiador i polític italià.

## Referències

* ↑ (castellà) Luis Arranz Márquez, Cristóbal Colón: misterio y grandeza, p.86
* ↑ (anglès) Dionysius Lardner, The history of maritime and inland discovery, p.357
# Antonio Bueno Delgado

Antonio Bueno Delgado (Madrid, Espanya, 25 de setembre de 1980), és un exjugador professional de bàsquet, que jugava de pivot.
Va guanyar una Lliga ACB l'any 2004-05 amb el Reial Madrid, una medalla de plata amb la selecció espanyola al Eurobasket de Suècia 2003, la medalla de bronze amb la selecció espanyola jove a l'Europeu de Lisboa 1999 i l'Europeu de Varna 1998.
L'any 2010 va tenir un accident domèstic, que va propiciar la retirada del món del bàsquet.

## Clubs

Aquesta és la relació dels clubs amb els que ha jugat:
* Temporada 1997-1998: Reial Madrid (ACB)
* Temporada 1998-1999: Reial Madrid (ACB)
* Temporada 1999-2000: Baloncesto Fuenlabrada (ACB), cedit per Reial Madrid
* Temporada 2000-2001: Club Ourense Baloncesto (ACB), cedit per Reial Madrid
* Temporada 2001-2002: Club Joventut de Badalona (ACB)
* Temporada 2002-2003: Club Joventut de Badalona (ACB)
* Temporada 2003-2004: Reial Madrid (ACB)
* Temporada 2004-2005: Reial Madrid (ACB)
* Temporada 2005-2006: Estudiantes (ACB)
* Temporada 2006-2007: CB Sevilla (ACB)
* Temporada 2007-2008: CB Sevilla (ACB)
* Temporada 2008-2009: Baloncesto Fuenlabrada (ACB)
* Temporada 2009-2010: Club Joventut de Badalona (ACB)

## Referències

* 1 2 «'MediaCancha' publica en exclusiva la primera entrevista a Antonio Bueno tras su tragedia». Arxivat de l'original el 14 de febrer de 2011. [Consulta: 11 febrer 2011].
* ↑ «Antonio Bueno basketball profile» (en anglès). [Consulta: 9 febrer 2025].
* ↑ «Antonio Bueno» (en castellà). [Consulta: 9 febrer 2025].

## Enllaços externs

* Antonio Bueno Delgado jugador a l'ACB
# CSMA/CA

El Carrier Sense Multiple Access With Collission Avoidance (CSMA/CA) és un protocol de control de xarxa utilitzat per evitar col·lisions entre els paquets de dades. S'usa normalment en xarxes sense fil, ja que no poden transmetre i rebre alhora.
Cada dispositiu indica que vol transmetre abans de fer-ho, d'aquesta manera s'evita que altres dispositius enviïn informació i es produeixin col·lisions.
* Si el canal és lliure, espera un temps i si continua lliure transmet.
* Si el canal és ocupat, espera que estigui lliure.
Aquest protocol té principalment dos problemes:
* Una estació creu que el canal és lliure, però en realitat és ocupat per un altre node el qual no sent. Aquest és el problema del node ocult
* Una estació creu que el canal és ocupat, però en realitat és lliure perquè el node que escolta no li interferirà la transmissió.

## Referències

* ↑ Person, Some. «CS3103 - Lecture 6 : Wireless Lan» (en anglès). [Consulta: 9 febrer 2025].
# Gascunya

Gascunya (Gasconha en occità gascó, Gascogne en francès) és una regió històrica d'Occitània, que forma la part sud d'Aquitània i s'estén fins al departament de l'Arieja. Es troba principalment en l'estat francès i també en l'espanyol (amb la Vall d'Aran). La seva capital històrica és Aush.

## Distribució

Segons la proposta de divisió administrativa d'Occitània del diari Jornalet, basada en l'obra de Frederic Zégierman Le Guide des pays de France, la Gascunya seria una de les vuit regions occitanes, que contindria 6 subregions i fins a 54 parçans (comarques occitanes):
* Armanyac - Armanhac: (13 parçans).
* Bearn - Bearn (12 parçans).
* Bigorra - Bigorra (4 parçans)
* Comenge - Comenge (8 parçans)
* Landes i Labrit - Lanas e Labrit (16 parçans)
* Vall d'Aran - Val d'Aran (1 parçan)
Amb l'excpeció de la Vall d'Aran, que administrativament està unida a Catalunya (província de Lleida), la resta del seu territori,oficialment està dividit en els següents departaments francesos:
* Alta Garona (Haute-Garonne), en part.
* Alts Pirineus (Hautes-Pyrénées)
* Arieja (Ariège), en part.
* Gers
* Gironda (Gironde), en part.
* Landes
* Olt i Garona (Lot-et-Garonne), en part.
* Pirineus Atlàntics (Pyrénées-Atlantiques), en part.
* Tarn i Garona (Tarn-et-Garonne), en part.

## Història

La seva base fou la província romana de la Novempopulania. El seu nom prové dels vascons o gascons que cap al 560 es van establir a la zona i hi van constituir el Ducat de Gascunya que el 781 fou inclòs en el regne d'Aquitània
Del Ducat de Gascunya van sorgir els següents estats feudals:
* Comtat d'Astarac
* Comtat de Bigorra
* Comtat de Fesenzac
* Comtat de Gause o Gaure
* Comtat de Pardiac
* Vescomtat de Bearn
* Vescomtat de Brulhès
* Vescomtat de Dax
* Vescomtat d'Orte
* Vescomtat de Lapurdi
* Vescomtat de Montaner
* Vescomtat d'Aster
* Vescomtat de Lavedan
* Vescomtat de Fesenzaguet
* Vescomtat de Gabardà
* Vescomtat de Labarta
* Vescomtat de Lomanha
* Vescomtat de Lupinhac
* Vescomtat de Marsan
* Vescomtat de Maremne
* Vescomtat d'Oloron
* Vescomtat de Tartàs
* Vescomtat de Tursan
* Vescomtat de Zuberoa o Soule

## Referències

* ↑ «Las encontradas d’Occitània» (en occità). Jornalet, 12-06-2016. [Consulta: 6 gener 2025].
* ↑ «Lo trabalh de recuperacion de las encontradas d’Occitània contunha» (en occità). Jornalet, 30-10-2016. [Consulta: 6 gener 2025].
# Lo Pimpoll

Lo Pimpoll (Pinus nigra subsp. salzmannii) és un arbre que es troba al coll de Miralles (Arnes, la Terra Alta).

## Dades descriptives

* Perímetre del tronc a 1,30 m: 3,15 m.
* Perímetre de la base del tronc: 5,23 m.
* Alçada: 31 m.
* Amplada de la capçada: 12,50 m.
* Altitud sobre el nivell del mar: 915 m.

## Entorn

Es troba en una pineda de pinassa excepcional, la qual és una mostra de bosc ben gestionat. L'estrat herbaci està format per diverses espècies, com la pelosella i el marxívol. Pel que fa a lianes, mates i arbusts, hi creix l'heura, el serpoll, el grèvol, la pomereta, l'argelaga negra i la savina i, d'arbres, hi ha el teix, la carrasca i la blada. Hi viuen el reietó i l'esquirol. Durant la ruta d'ascens a Lo Pimpoll, des de La Franqueta, és possible observar una excepcional blada i tres carrasques singulars.

## Aspecte general

És un pi de port espigat, realment remarcable i està gairebé perfecte. Presenta unes mesures (especialment la de l'alçada) superiors als 30 metres. Segurament ha sobreviscut a algun incendi fa força anys, ja que té la soca ennegrida. Té una ferida força gran, d'origen antròpic i molt vella, segurament per extreure-li colofònia i fer teies (encenalls). La seua edat supera els 500 anys i fou declarat Arbre Monumental l'any 1990.

## Accés

És situat al Parc Natural dels Ports (vora la ruta "Pels Ports fins al Mas del Torrero"). Agafem la pista cap als Ports des de la carretera que va d'Arnes a Horta de Sant Joan, situada poc després de passar una benzinera. Un cop arribem a l'àrea recreativa La Franqueta, travessem el pont que hi accedeix i seguim la pista amunt fins que arribem a la bassa dels bombers o al punt d'aigua del coll de Miralles (està pintada amb els colors vermell i blanc). Un cop allà (hi ha cartells), escollim l'itinerari anomenat l'Escaleta Vella (en direcció a Terranyes), el qual ens durà primer a Lo Pimpoll (després de caminar si fa no fa uns 10-12 minuts) i, una mica més endavant a Lo Pi Ramut, caminant uns altres 10 minuts: GPS 31T 0271114 4525175.

## Referències

* 1 2 3 4 5 Boada, Martí; Boada, Arnau, 2011. Arbres remarcables de Catalunya. 100 ombres colossals. Edicions Brau, Figueres. ISBN 9788496905535. Pàgs. 218-219.
* ↑ Parcs de Catalunya - Arbres Monumentals Arxivat 2015-10-05 a Wayback Machine. (català)

## Enllaços externs

* Lo Pimpoll i Lo Pi Ramut, passant per Les Valls i l'Algars (català).
* Arbres monumentals dels Ports: Lo Pimpoll, un gegant de 31 m d'alçària (Arnes, Terra Alta) Arxivat 2016-03-03 a Wayback Machine. (català)
# Antoni Brusi i Mirabent

Antoni Brusi i Mirabent (Barcelona 1782 - 1821) fou un impressor i llibreter català. Durant la guerra del Francès s'allistà a les tropes que lluitaven contra Napoleó Bonaparte i es va encarregar de l'edició de la Gaceta Militar y Política del Principado de Cataluña, que imprimia on podia (a Barcelona, a Tarragona i a Palma). Pels seus serveis, el 28 d'octubre de 1809, la Junta Suprema de Gobierno del Reino li atorgà l'edició del Diari de Barcelona, que durant la dominació havien dominat els afrancesats. Va tornar a editar el diari el 1814, i des del 1819 va establir un obrador de fosa de tipus d'impremta amb ajut de Francesc Salvà i Campillo. El 1820 fou el primer a introduir a Espanya la litografia per privilegi del seu inventor, Aloys Senefelder. Casat amb la filla del llibreter Josep Ferrer, Eulàlia Ferrer i Montserrat que va compartir el negoci. La redacció del diari fou continuada pel seu fill Antoni Brusi i Ferrer.
Va morir a causa de l'epidèmia de febre groga que va afectar la ciutat el 1821. És enterrat al panteó familiar del Cementiri del Poblenou (Barcelona, Dep. II, panteó 206, sota el nom Familia Brusi).

## Referències

* ↑ «Muere Antoni Brusi, pionero de la prensa catalana» (en castellà). [Consulta: 27 octubre 2021].
* ↑ «Una exposición recorre la historia del Diario de Barcelona desde 1792 a 2009». La Vanguardia, 10-11-2016. [Consulta: 2 març 2019].

## Bibliografia

* Guillamet, Jaume «Antoni Brusi Mirabent, impressor i segon editor del "Diario de Barcelona"». Barcelona Quaderns d’Història, 121, 2005, pàg. 101-117 [Consulta: 6 gener 2022].
# Arborètum Municipal d'Elx

L'Arborètum Municipal d'Elx és un arborètum d'uns 5.000 m² que es troba a la ciutat d'Elx, comarca del Baix Vinalopó (País Valencià). És a la zona nord del Parc Municipal d'Elx.
Es va inaugurar per iniciativa de l'Ajuntament el 1991, amb una extensió de 5.000 m², a la zona nord del Parc Municipal d'Elx', que té una extensió d'unes 7 hectàrees. El parc municipal es troba actualment al centre de la ciutat, i és un gran palmerar, resultat de l'agrupació de diversos antics horts dedicats al cultiu de les palmeres datileres.

## Col·leccions

Les plantes que ací es presenten es troben agrupades en diferents seccions, com ara:
* Palmes, encara que la més abundant és la palmera datilera d'Elx Phoenix iberica (Phoenix dactylifera),
* Arbres fruiters: magraners, figueres, ginjolers...
* Coníferes tropicals de Cuba, República Dominicana…
* Xopades amb diverses espècies de Populus, d'entre els quals destaca el Populus euphratica.

## Referències

* 1 2 González Bueno, Antonio; Baratas Díaz, Alfredo. Los templos de Natura. Guía de las colecciones españolas de Historia Natural (tesi) (en castellà). Madrid: Universitat Complutense de Madrid, 2013.
* ↑ «Parque Municipal de Elche | Parque y Jardines» (en castellà). [Consulta: 14 juny 2020].