OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Turisme a Cap Verd

El turisme a Cap Verd, un grup d'illes davant la costa del Senegal, es va iniciar en la dècada de 1970 a l'illa de Sal i va augmentar lentament en la dècada de 1980 i 1990.
El turisme va aportar 41 milions $ a l'economia del país l'any 2000. La indústria hotelera contribuí amb el 2,0% del PIB en 1997 que va augmentar a 6,8% el 2001. El nombre de turistes es va incrementar de 45.000 el 1997 a més de 115.000 en 2001 i 2015 a la 569,387 segons l'oficina d'Estadística de Cap Verd. La major part d'aquestes arribades internacionals procedeixen del Regne Unit, Alemanya, Portugal, Països Baixos, Bèlgica, i França.
La gran majoria de turistes visita les illes comparativament planes i menys poblades de Sal, Boa Vista i Maio amb les seves platges de sorra blanca. Les illes de Cap Verd, tenen un clima agradable durant la major part de l'any amb 350 dies de sol, i algunes d'elles ofereixen un impressionant paisatge de muntanya. Els turistes hi poden practicar busseig, windsurf, vela i senderisme. També s'ha desenvolupat l'ecoturisme a l'illa de Fogo al voltant del volcà Fogo. Per als turistes interessats en temes culturals, la vila de Cidade Velha a l'illa de Santiago ha estat declarada Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO en 1997, però el turisme cultural no a estat particularment promogut fins ara.

## Estadístiques

La majoria dels clients d'establiments d'allotjament turístic, per país de procedència, en 2015:
| Rang | Estat | Nombre |
| 1 | Regne Unit | 126.685 |
| 2 | Alemanya | 76.451 |
| 3 | Portugal | 61.979 |
| 4 | Bèlgica Països Baixos | 60.473 |
| 5 | França | 56.458 |
| 6 | Itàlia | 27.086 |
| 7 | Espanya | 9.412 |
| 8 | Suïssa | 5.450 |
| 9 | Estats Units | 4.282 |
| 10 | Àustria | 2.351 |
| 11 | Sud-àfrica | 232 |
| | Altres països | 88.863 |
| | Total visitants | 569.387 |

## Referències

* ↑ Pitt Reitmeier: Cabo Verde, p. 264. Bielefeld 2009.
* ↑ Taylor & Francis Group. Africa South of the Sahara 2004: South of the Sahara. Routledge, 2003, p. 190. ISBN 1-85743-183-9.
* ↑ Boniface, Brain G.; Christopher P. Cooper Worldwide Destinations: The Geography of Travel and Tourism. Butterworth-Heinemann, 2001, p. 256. ISBN 0-7506-4231-9.
* ↑ «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2016-02-04. [Consulta: 9 juny 2016].
# Every Sperm is Sacred

Every Sperm is Sacred és una cançó de la pel·lícula Monty Python's The Meaning of Life, més tard afegida a l'àlbum Monty Python Sings. Michael Palin i Terry Jones van escriure i preparar l'esquetx i la lletra.
La cançó és una sàtira ferotge als ensenyaments catòlics pel que fa a la reproducció que prohibeix la masturbació i la contracepció per mètodes artificials.
L'esquetx és sobre un home catòlic (Pare, interpretat per Michael Palin), la seva dona (Mare, interpretada per Terry Jones) i els seus 63 fills, que estan a punt de ser venuts per a experiments mèdics, ja que els seus pares no poden seguir tenint cura d'una família tan nombrosa. Quan els nens pregunten perquè no van usar la contracepció o l'esterilització, el pare explica que això va en contra dels desitjos de Déu, i comença a cantar, el cor de la qual és:
    Every sperm is sacred, (Cada esperma és sagrat)
    Every sperm is great. (Cada esperma és genial)
    If a sperm is wasted, (Si un esperma es malgasta)
    God gets quite irate. (Déu s'enfada)
I més tard a la cançó:
    Every sperm is sacred (Cada esperma és sagrat)
    Every sperm is good (Cada esperma és bo)
    Every sperm is needed (Cada esperma és necessitat)
    In your neighbourhood (Al teu veïnat)

## Enllaços externs

* La cançó a YouTube
# Atlas Losing Grip

Atles Losing Grip fou un grup suec de hardcore melòdic format l'any 2005, a la ciutat de Lund.

## Trajectòria

2005-2009
La banda va ser fundada el 2005 per Stefan Bratt, baixista i veu, i Gustav Burn, guitarra. Després d'alguns canvis en la formació i l'enregistrament de dos maquetes el 2006 i 2007, la formació es va completar amb Max Huddén a la guitarra i Julian Guedej a la bateria. La banda gravà amb aquesta formació el seu primer disc titulat Shut The World Out l'octubre de 2007 i es va posar a al venda el juliol de 2008. A continuació feren una gira europea de 18 mesos. L'any 2009, Rodrigo Alfaro, conegut vocalista que anteriorment havia format part de les bandes Satanic Surfers i Venerea, completà la formació del grup.
2009-2013
L'any 2009, la banda va gravar un EP de cinc cançons, Watching the Horizon, amb el segell Black Star Foundation Records. A principis de l'any 2010, van començar una gira com a cap de cartell amb altres bandes que els va portar a països com Eslovènia, Itàlia, Suïssa, Alemanya, Bèlgica i Països Baixos, a més de tocar en alguns festivals europeus i realitzar una gira escandinava amb Bad Religion. Al maig es va presentar el seu segon àlbum d'estudi titulat State Of Unrest, que va ser gravat pel guitarrista Gustav Burn i masteritzat a The Blasting Room per Jason Livermore. L'àlbum va obtenir un reconeixement excepcional en la premsa internacional, la qual cosa els portà a realitzar una gira més extensa de dos anys de durada per Europa i Llatinoamèrica.
2013-2016
El febrer de 2013, la banda va tornar a entrar a l'estudi de gravació per a enregistrar el seu tercer disc que no es va publicar fins al 16 de gener de 2015 amb el nom de Currents. Després d'11 anys d'activitat musical, el 13 d'abril de 2016 la banda va anunciar la seva dissolució.

## Galeria

* Niklas Olsson
* Stefan Bratt
* Gustav Burn
* Max Huddén
* Julian Guedj

## Discografia

* 2006 Demo
* 2007 Promo
* 2008 Shut the World Out
* 2009 Watching the Horizon
* 2011 State of Unrest
* 2015 Currents

## Referències

* ↑ «Atlas Losing Grip On DIY Ethos & Their New Album 'Currents'», 22-04-2016. [Consulta: 9 setembre 2019].
* ↑ «Atlas Losing Grip se separan». MondoSonoro, 14-04-2016. [Consulta: 5 setembre 2019].
* ↑ «Atlas Losing Grip – Currents», 26-01-2015. [Consulta: 5 setembre 2019].
# Amadora Martínez García

Amadora Martínez García, també coneguda com a Amada, o Rosita (4 de juliol de 1931 a l'aldea d'Atalaya de Villar del Saz d'Arcas - 29 de juliol de 2015 a Madrid), fou una guerrillera antifranquista membre de l'Agrupació Guerrillera de Llevant i Aragó i militant del PCE.
Son pare, Nicolás Martínez, era punt de suport de la guerrilla de l'Agrupació Guerrillera de Llevant i Aragó, i ella i les seus germanes Esperanza, Sole, Angelina, Blanca, Amancia i Prudencia també ho van ser.
L'any 1951 fou empresonada a la presó d'Alcalà d'Henares, on també estava empresonat el guerriller Miguel Padial Martín, amb qui va contraure matrimoni el 21 de maig de 1960, un any després que Amada isquera de la presó.
Era també sòcia de l'Asociación Archivo Guerra y Exilio (AGE) des dels seus inicis.

## Referències

* ↑ López Barceló, Esther. Testimonio de la memoria. Asociación Guerra, Exilio y Memoria Histórica del País Valenciano (AGE-PV), p. 34.
* 1 2 «Miguel Padial, 'Campañito', combatiente del maquis». Elpais.com, 27-10-2007. [Consulta: juliol 2015].
* ↑ «Ayer falleció Amada Martínez, guerrillera y militante del PCE». Foroporlamemoria.info/, 30-07-2015. [Consulta: juliol 2015].
* ↑ López Barceló, Esther. Testimonio de la memoria. Asociación Guerra, Exilio y Memoria Histórica del País Valenciano (AGE-PV), p. 35.
* ↑ «Fallece la guerrillera antifranquista Amada Martínez». Ecorepublicano.es, 30-07-2015. [Consulta: juliol 2015].
# Serra de Guadarrama

La Serra de Guadarrama (en castellà, Sierra de Guadarrama) és una alineació muntanyenca pertanyent a la meitat est del Sistema Central (sistema muntanyenc del centre de la península Ibèrica) situada entre les serres de Gredos (Àvila) i de Ayllón (Segòvia - Guadalajara). S'estén en direcció sud-oest-nord-est i en les províncies de Madrid, al sud, i Àvila i Segòvia, al nord. Aquesta serra té uns 80 km de longitud i el pic més alt és Penyalara amb 2.430 metres sobre el nivell del mar.
La flora d'aquesta serra es caracteritza per l'abundància de boscos de pi roig i la presència de rouredes i alzinars en les zones més baixes. Als cims predominen els pasturatges i els arbustos d'alta muntanya. En aquests ecosistemes abunden mamífers com ara els cérvols, senglars, cabirols, daines, teixons, i diversos mustèlids, gats salvatges, guineus, llebres, etc.; hi ha una gran quantitat d'espècies d'aus aquàtiques en els embassaments, i grans rapinyaires com l'àguila imperial o el voltor negre, entre d'altres.
La proximitat a Madrid (60 km) d'aquesta serra ha fet que tingui un paper important en la història del país i que avui sigui travessada per bastants ports i vies ferroviàries. Des del bosc de l'Almenara, a Robledo de Chavela, per exemple, durant la invasió musulmana els àrabs encenien fogueres per a avisar a Madrid que s'acostaven tropes cristianes.
Aquestes muntanyes tenen una gran afluència de gent, la qual cosa fa que les infraestructures per al turisme i els esports de muntanya estiguin molt desenvolupats, condició perillosa de vegades per al medi ambient.

## Vegeu també

* Sharat
* Parc Natural de Penyalara
* Valle de los Caídos
* Llegendes de la Serralada de Guadarrama
# Servidor de consola

Un servidor de consola, servidor d'accés a consola, servidor d'administració de consola, concentrador sèrie o servidor sèrie de consola és un dispositiu o servei que permet accedir a la consola del sistema d'un equip informàtic a través de tecnologies d'interconnexió. Els principals proveïdors de servidors de consola (en ordre alfabètic) inclouen: Avocent (incloent Cyclades), Cisco, Digi, Lantronix, Perle, Raritan, Uplogix o Exemys, entre d'altres.

## Tipus

Habitualment, un servidor de consola proporciona un nombre de ports sèrie, que són connectats als ports sèries d'altres equips, com ara servidors, encaminadors o commutador de xarxa. Es pot accedir a les consoles dels equips connectats mitjançant una connexió al servidor de consola sobre un enllaç sèrie com pot ser un mòdem, o mitjançant amb un programari d'emulació de consola com telnet o ssh, mantenint una connectivitat estable que permet a usuaris remots registrar en els diferents consoles sense estar físicament a prop.
Molts usuaris han creat els seus propis servidors de consola utilitzant material informàtic disponible al mercat, normalment amb targetes sèrie multiport (com les de Cyclades, Perle o Digi), solen funcionar amb sistemes operatius tipus Linux.

## Vegeu també

* Servidor de terminal
# Global Change Biology

Global Change Biology, sovint abreviat Glob. Change Biol. o gcb és una revista científica mensual britànica no oberta amb procés de revisió avaluada per experts i del grup editorial Wiley-Blackwell. Publica articles de recerca, tècnics, revisions i cartes al director. Les publicacions de la revista abarquen tots aquells aspectes relacionats amb el canvi global, en especial la interacció dels sistemes biològics i els propis canvis ambientals com ara el canvi climàtic, l'escalfament global, els canvis d'usos del sòl, les espècies invasores, incendis i desastres naturals, i els gasos amb efecte d'hivernacle. Els estudis poden ser teòrics, de modelització, d'anàlisi i observació o experimentals i tendeixen a ser més exploratoris que no pas confirmatoris. El primer exemplar va aparèixer l'any 1995 i actualment és una revista de cert prestigi (factor d'impacte de 8,88 el 2018) i se situa en el primer quartil en nombre de cites en els camps de l'ecologia, la química ambiental, les ciències ambientals i el canvi global. L'editor en cap n'és Stephen P. Long.

## Articles destacats

Alguns dels articles més citats són:
* Kattge, J., Diaz, S., Lavorel, S., Prentice, I. C., Leadley, P., Bönisch, G., ... & Cornelissen, J. H. C. (2011). TRY–a global database of plant traits. Global change biology, 17(9), 2905-2935. (citat per 1624)
* Guo, L. B., & Gifford, R. M. (2002). Soil carbon stocks and land use change: a meta analysis. Global change biology, 8(4), 345-360. (citat per 3180)
* Kroeker, K. J., Kordas, R. L., Crim, R., Hendriks, I. E., Ramajo, L., Singh, G. S., ... & Gattuso, J. P. (2013). Impacts of ocean acidification on marine organisms: quantifying sensitivities and interaction with warming. Global change biology, 19(6), 1884-1896. (citat per 1297)

## Referències

* ↑ «Global Change Biology». Journal Guide. Arxivat de l'original el 15 de febrer 2020. [Consulta: 15 febrer 2020].
* ↑ «Global Change Biology». Scimago Institutions Rankings. [Consulta: 15 febrer 2020].
* 1 2 «Global Change Biology». Wiley Online Library. [Consulta: 15 febrer 2020].
# Aura (satèl·lit)

Aura és el tercer satèl·lit del Sistema d'Observació Terrestre ( Earth Observing System) de la NASA, i en el qual han col·laborat altres països. En llatí, aura significa aire. Aquest satèl·lit forma part de la constel·lació A-Train.
Llançat el 15 de juliol de 2004 per un coet Delta des de la base aèria de Vandenberg, Aura està dedicat a l'observació d'ozó, la qualitat de l'aire i el clima. Els mesuraments d'Aura complementen les fetes pel satèl·lit UARS i continuen el registre de la concentració d'ozó. El satèl·lit està dissenyat per a una durada mínima de cinc anys.
Porta els següents instruments:
* HIRDLS (High Resolution Dynamics Limb Sounder)
* MLS ( Microwave Limb Sounder)
* OMI ( Ozone Monitoring Instrument)
* TES ( Tropospheric Emission Spectrometer)
La nau va ser construïda per TRW i està basada en el disseny del satèl·lit Aqua per tal d'estalviar costos.
La nau està en una Òrbita heliosíncrona amb un període d'uns 100 minuts. Cada 16 dies torna a trobar just sobre el mateix punt, de manera que el seguiment de qualsevol canvi atmosfèric sobre una regió està assegurat.

## Especificacions

* Mida una vegada desplegat: 4,7 mx 17,37 mx 6,91 m
* Massa total: 2967 kg
* Potència: 4600 W
* Telemetria: banda S
* Òrbita: heliosincrónica a 705 km d'altura.

## Vegeu també

* Aqua (satèl·lit)
* CloudSat

## Referències

* Wade, Mark. «Aura» (en (anglès)), 2008. [Consulta: 25 agost].

## Enllaços externs

* Aura a la NASA
Viccionari
# Antoni Compte i Fort

Antoni Compte i Fort (Reus, 30 de novembre de 1695 - Vilaplana, 16 de febrer de 1768) va ser comerciant, hisendat i ciutadà honrat de Barcelona.
Fill de Joan Compte i Torrell i de Maria Fort, va ser l'hereu del seu pare. Quan aquest va morir encara era menor d'edat i la seva hisenda va estar en mans de tutors. El 2 de desembre de 1709 es va casar a la Catedral de Tarragona amb la tarragonina Maria Isabel Pastor i de Mestre, filla de Joaquim Pastor i Sentís, ciutadà honrat de Barcelona, que li va aportar un dot de 4.000 lliures. Com a hereu del seu pare va liquidar alguns negocis d'aquest, per exemple la societat amb Josep Grases, el qual li va pagar 10.600 lliures l'any 1710 per la part de l'empresa, o la venda de la participació que tenia en la societat amb Josep Aparici, de Barcelona, del qual va cobrar 500 lliures. També va emancipar una esclava, Rosa Ancilla, el 1710. El fet de casar-se amb una tarragonina i l'estat de guerra en què es vivia aleshores el va fer decidir a traslladar-se a Tarragona, a una casa del carrer dels Cavallers que havia estat de la família Montargull, i que va comprar el 1711 per 2.000 lliures. El juny de 1713 va ser convocat a una reunió del Braç Militar que s'havia de celebrar a Barcelona el 30 de juny de 1713, però no hi anà i va donar la representació a Josep Grases. Acabada la Guerra de Successió va deixar Tarragona i es va instal·lar a Vilaplana, on va seguir dedicant-se al comerç i sobretot comprant i arrendant terres. Antoni Compte va enviudar el 1737 i el 1747 es va casar en segones núpcies amb Teresa Arbó i Llaberia de Falset. Ben situat a la nova població, va entrar a formar part dels familiars de la Inquisició. L'any 1744 formava part del tribunal de Vilaplana. A principis de la dècada de 1760 va patir dificultats econòmiques degut a les males collites dels anys anteriors i potser per la seva tendència a pledejar. El 1764 tenia una causa al Tribunal de la Inquisició contra Pere Font i Miquel Llagostera de Reus i una altra a la Cúria de Tarragona contra Jeroni Vaquer de Batea. El 1767 encara en tenia dues a la Reial Audiència de Catalunya a Barcelona. Una germana seva, Antònia Compte Fort, es va casar amb el comerciant, ciutadà honrat i alcalde de Reus (1724-1726) Gabriel de Simó.

## Referències

* ↑ «Arxiu en Línia de Arxiu Històric Arxidiocesà de Tarragona». [Consulta: 13 febrer 2025].
* ↑ «Arxiu en Línia de Arxiu Històric Arxidiocesà de Tarragona». [Consulta: 13 febrer 2025].
* ↑ «Arxiu en Línia de Arxiu Històric Arxidiocesà de Tarragona». [Consulta: 13 febrer 2025].
* ↑ «Arxiu en Línia de Arxiu Històric Arxidiocesà de Tarragona». [Consulta: 15 febrer 2025].
* ↑ «Arxiu en Línia de Arxiu Històric Arxidiocesà de Tarragona». [Consulta: 14 febrer 2025].
* ↑ Rovira i Gómez, Salvador-J. Els nobles del Baix Camp (segle xviii). Reus: Associació d'Estudis Reusencs, 2006, p. 42-44. ISBN 8493410845.
# Fanòstenes

Fanòstenes (Phanosthenes, Φανοσθένης) fou un militar nadiu d'Andros i al servei d'Atenes.
Segons Xenofont, el govern atenenc li va donar el comandament de quatre vaixells el 407 aC i fou enviat a l'illa d'Andros per substituir en el comandament a l'almirall Conó. En el camí va tribar dos galeres de Turis dirigides per Dorieu i les va capturar. Plató el cita en el seu diàleg Ió, en una sèrie d'exemples de persones que van executar alts càrrecs a l'exèrcit d'Atenes, malgrat que fossin estrangers.

## Referències

* ↑ Smith, William; Elder, Edward. «Phanosthenes». A: Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). vol.3. Boston: Little, Brown and Company, 1844, p. 238.
* ↑ Xenofont, Griechische Geschichte, traducció alemanya per August Christian Borheck de les Hel·lèniques, Viena, Anton Pichler, 1800, pàgina 31-32
* ↑ Plató, Ion o de la poesía (castellà)
# Aurora Miranda

Aurora Miranda da Cunha (Rio de Janeiro, 20 d'abril de 1915 — Ib., 22 de desembre de 2005) fou una cantant brasilera; era germana de Carmen Miranda.
Va debutar a Ràdio Mayrink Veiga el 1932, poc després va anar a la ràdio Philips. El 1933, el seu primer disc, amb la cançó Cai, Cai, Balão, d'Assis Valente', va comptar amb la participació de Francisco Alves. La cançó Cidade Maravilhosa, d'André Filho, gravada el 1934, es va convertir aviat en l'himne oficial de Rio de Janeiro i del seu Carnaval.
Com a actriu va participar en les pel·lícules Estudantes (1935), Alô, Alô Brasil (1935) i Alô, Alô, Carnaval (1936). Als Estats Units, Aurora va participar en l'elenc del llargmetratge animat de 1944 produït per Walt Disney Pictures, The Three Caballeros, al costat de personatges de dibuixos animats com l'Ànec Donald i José Carioca. També va participar en altres pel·lícules i programes de ràdio juntament amb Orson Welles i Rudy Vallée i presentacions en els clubs nocturns.
Va tornar al Brasil el 1952 i, quatre anys més tard, va tornar a gravar un LP amb vuit antics èxits, posant fi a la seva carrera de més de 80 discos. Aurora Miranda encara va tornar al cinema el 1989 per participar en la pel·lícula Dies Melhores Virão, convidada per l'actriu Marilia Pera.

## Filmografia

* Dias Melhores Virão (1989)
* Tell It to a Star (1945)
* The Three Caballeros (1944)
* Brazil (1944)
* The Conspirators (1944)
* Phantom Lady (1944)
* Banana-da-Terra (1939)
* Alô Alô Carnaval (1936)
* Alô, Alô, Brasil (1935)

## Referències

* 1 2 Galilea, Carlos «Aurora Miranda, cantante» (en castellà). El País [Madrid], 05-01-2006. ISSN: 1134-6582.
# Ana Giménez Adelantado

Ana Giménez Adelantado (Castelló de la Plana, 5 de març de 1962) és professora de sociologia a la Universitat Jaume I.
Va estudiar filosofia i lletres a la Universitat Autònoma de Barcelona i l'any 1994 es va doctorar en Ciències Polítiques i Sociologia en la Universitat Complutense de Madrid. Per a l'elaboració de la seua tesi doctoral El grupo étnico en el medio urbano. Gitanos en la ciudad va viure 400 dies amb comunitats gitanes a Àvila, on el terra era el sostre del cementeri i s'arribava a temperatures de 20º sota zero. Per aquesta recerca va rebre el Premi Marqués de Lozoya.
Ha publicat articles i diversos capítols de llibres, ha dictat conferències, i ha presentat ponències en diferents congressos. És membre de diverses associacions gitanes, i intenta explicar com és la realitat de la societat gitana. Entre els projectes d'investigació que ha dirigit hi ha Opre Roma, un estudi a nivell europeu sobre la infància gitana.
L'any 2010 rebia la Distinció de la Generalitat Valenciana.

## Obra

* 2015 La Fada de la Pau, amb M. Jesús Sales Sebastiá. ISBN 9788494067594. Castelló. Ed. Boreal Libros.
* 2013 El cambiante mundo de las organizaciones. Teoría, metodología e investigación, amb Amparo Fabra Galofre. Castelló. Ed. Universitat Jaume I. ISBN 978-848021-924-2.
* 2009 Culturas y atención sanitaria. Guía para la comunicación y la mediación intercultural, amb Francisco José Raga Gimeno, Mary Farrell-Kane, Dídac Llorens Cubedo, Roberto Ortí Teruel, Enric Sánchez López, Adoración Sales Salvador, José Luís Fresquet Febrer, ISBN 9788499210124. Barcelona. Ed. Editorial Octaedro.
* 1998 Ostelinda, jo vinc de tot arreu. ISBN 8424694511. Barcelona. Ed. La Galera S.A.

## Referències

* 1 2 «Ana Giménez Adelantado. Profesora de Universidad» (en castellà). 50 mujeres gitanas en la sociedad española. Gitanos.org. [Consulta: desembre 2017].
* 1 2 ««Marqués de Lozoya» Cultural Research PrizePrize 1994 - Ministerio de Educación, Cultura y Deporte» (en castellà). Arxivat de l'original el 2017-12-13. [Consulta: 12 desembre 2017].
* ↑ «Aborden l'exclusió dels xiquets gitanos». Levante-EMV.
* ↑ ABC. «Ana Giménez Adelantado: «Gitanos como Charlot o Caine se hacen invisibles para sobrevivir» - ABC.es» (en castellà). [Consulta: 12 desembre 2017].
* 1 2 3 4 5 «Universitat Jaume I». [Consulta: 12 desembre 2017].
* ↑ «Nou Dise». Uv.es, 01-10-2010. [Consulta: gener 2017].
# Sierra Fría

Sierra Fría està ubicada al nord-oest de l'estat mexicà d'Aguascalientes dins els municipis de San José de Gracia, Calvillo, Rincón de Romos, Jesús María i Pabellón de Arteaga; compren una extensió de 112.090 hectàrees de serra i boscos travessats per la carretera escènica La Congoja - El Temazcal, on desctaquen les espècies de pi, alzina, cedre, arboç, freixe, entre d'altres. Aquí es troba el turó de la Ardilla, el de major elevació sobre el nivell del mar amb una altura de 3.050 metres. La fauna predominant és el cérvol de cua blanca, el puma, el porc senglar de collar, el gat salvatge, el bassarisc centreamericà, la guineu grisa, l'àliga reial, el falcó pelegrí, la perdiu moctezuma i el camaleó. Les activitats que es poden realitzar són: acampades, excursionisme, caminades guiades per rutes interpretatives, observació de flora i fauna, rutes a cavall, ciclisme de muntanya, pesca esportiva-recreativa i cinegètica (ambdues amb el seu permís corresponent).