OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cualbra abellera

Les cualbres abelleres constitueixen un grup de cualbres, de mitjanes a grans, caracteritzades per disposar de barrets de colors ocre a bru groguencs, viscosos o glutinosos,de marge pentinat, cama cavernosa, olor fètida i pudent, algun cop anisada o fruitada, i tast picant o simplement desagradable.

## Espècies de cualbres abelleres més corrents

* Grup foetens
** Russula foetens, cualbra abellera gran
** Russula subfoetens, cualbra abellera petita
** Russula putida, cualbra abellera de surera
* Grup grata
** Russula grata (=R. laurocerai), cualbra abellera d’ametlles amargues
** Russula fragantissima, cualbra abellera anisada
** Russula illota, cualbra abellera tacada
* Grup pectinata
** Russula pectinata, cualbra abellera fosca
** Russula sororia, cualbra abellera fosca de formatge
** Russula amoenolens, cualbra abellera fosca de peix
** Russula praetervisa, cualbra abellera d’alzina
* Grup de transició
** Russula insignis, cualbra abellera de peu groc
** Russula fellea, cualbra abellera de compota de poma
** Russula farinipes, cualbra abellera fruitada

## Referències

* ↑ Gràcia, Enric. La Clau dels Bolets: Identifica'ls de la mà d'Enric Gràcia, Vol. I, p:137. El Papiol: efadós, 2021.
* ↑ Vidal, Josep Maria; Ballesteros, Enric. Bolets dels Països Catalans i els seus noms populars. Figueres: Brau Edicions, 2013. ISBN 9788496905986.
* ↑ Llistosella, Jaume. Russulals de Catalunya i de les Illes Balears, Tesi Doctoral. Barcelona: Universitat de Barcelona, 1997. ISBN 978-84-475-2089-3.
* ↑ Læssøe, Thomas; Petersen, Jens H. Fungi of Temperate Europe. Princeton: Princeton University Press, 2019. ISBN 9780691180373.
* ↑ Sarnari, Mauro. Monografia illustrata del genere Russula in Europa, Tomo primo. Terni: Associazione Micologica Bresadola, 1998.
# Llenguatge SAS

El llenguatge SAS és un llenguatge de programació informàtica utilitzat per a l’anàlisi estadística, creat per Anthony James Barr a la Universitat Estatal de Carolina del Nord. Pot llegir dades de fulls de càlcul i bases de dades comuns i emetre els resultats d’anàlisis estadístiques en taules, gràfics i com a documents RTF, HTML i PDF. El llenguatge SAS s'executa sota compiladors que es poden utilitzar a Microsoft Windows, Linux i diversos altres ordinadors UNIX i mainframe. El sistema SAS i el sistema World Programming (WPS) són compiladors del llenguatge SAS.

## Visió general de la sintaxi

El llenguatge és un llenguatge de programació informàtica específic de domini completament Turing amb molts dels atributs d’un llenguatge de comandament. Està estretament centrat en l’anàlisi estadística de dades. El llenguatge consta de dos tipus principals de blocs: blocs DATA que introdueixen nous conjunts de dades i blocs PROC que realitzen procediments sobre ells. Un exemple senzill és el següent:
Els scripts SAS tenen l’extensió .sas.

## Estat legal

SAS és desenvolupat i patrocinat per SAS Institute. Un competidor, World Programming System, ha desenvolupat un intèrpret i eines que permeten l’execució dels scripts SAS.

## Referències

* «Overview of the SAS Language». Department of Animal Science, McGill University. Arxivat de l'original el 26 d’abril 2016. [Consulta: 5 octubre 2013].
* Barr, A. J.; Goodnight, J. H.; Sall, J. P.; Helwig, J. T.. A User's Guide to SAS 76. SAS Institute, Inc., 1976. ISBN 0-917382-01-3.
# Damsel

«Damsel» té aquests significats:
# Eleccions presidencials russes de 2024

Les eleccions presidencials russes de 2024 van tenir lloc del 15 al 17 de març de 2024 per escollir el president de la Federació Russa.

## Antecendents

Les eleccions presidencials russes de 2024 son les primeres que se celebren des de les esmenes constitucionals del 2020, que van permetre al president sortint Vladímir Putin presentar-se per un cinquè mandat, el tercer consecutiu. Les eleccions van estar marcades per la guerra russo-ucraïnesa, que va viure una invasió general russa d'Ucraïna el febrer del 2022 per resoldre una situació d'empantanament.
Empresonat des del 2021, el principal líder de l'oposició, Aleksei Navalni, va tornar a ser impedit de presentar-se, abans de morir després de recuperar-se d'un enverinament per novitxok en 2020. Com en les anteriors eleccions, Vladímir Putin només s'enfronta a candidats de l'oposició “tolerada”, afiliada al govern i partidari de continuar la guerra a Ucraïna, ja que l'oposició real no pot competir.

### Enquestes
## Resultats

Eleccions presidencials russes de 2024 :
| Partit | Candidat | Vots | % |
| Independent | Vladímir Putin | 76.277.708 | 88,48 |
| Partit Comunista | Nikolay Kharitonov | 3.768.470 | 4,37 |
| Gent Nova | Vladislav Davankov | 3.362.484 | 3,90 |
| Partit Liberal Democràtic | Leonid Slutsky | 2.795.629 | 3,24 |
| Vots en blanc o nuls | Vots en blanc o nuls | 1.371.784 | 1,57% |
| Vots vàlids | Vots vàlids | 86.204.291 | 98.43 |
| Vots totals | Vots totals | 87.576.075 | 100 |
| Votants registrats / participació | Votants registrats / participació | 113.011.059 | 77,49 |

## Conseqüències

Vladímir Putin fou reelegit amb més del 88% dels vots emesos. L'oposició denuncia un frau massiu, de l'ordre de desenes de milions de vots.

## Notes

* ↑ Amb el suport del Front Popular Panrús, Rússia Unida, Rússia Justa, Rodina, Partit Rus dels Pensionistes per la Justícia Social, Partit dels Negocis, Unió Panpopular Russa i Partit Democràtic de Rússia

## Referències

* ↑ «Смерть Алексея Навального. Онлайн «Медузы»» (en rus). Meduza, 16-02-2024. [Consulta: 16 febrer 2024].
* ↑ «ЦИК утвердила итоги голосования: россияне на пост президента выбрали Путина» (en rus). Rapsi News, 21-03-2024. [Consulta: 21 juliol 2024].
* ↑ «Putin s'apunta 9 de cada 10 vots en unes eleccions russes que Occident titlla de farsa». 324. [Consulta: 17 març 2024].
# Panorama (desambiguació)

«Panorama» té aquests significats:
* Panorama urbà, traducció proposada de skyline
* Art:
** panorama, desplegament d'una imatge en art o fotografia
** Panorama en moviment, dispositiu teatral
** pintura panoràmica, obres d'art massives que revelen una visió àmplia i que abasta tot un tema en particular
** Panorama, una secció del programa oficial del Festival Intermacional de Cinema de Berlín
* Obres:
** Panorama (Gibraltar), periòdic de Gibraltar
** Panorama (revista italiana) revista italiana
** Panorama (revista espanyola), revista espanyola
** Panorama (Veneçuela), periòdic de Veneçuela
** Panorama (sèrie de televisió) sèrie de televisió de la BBC
* Informàtica:
** Panorama (enginy base de dades)
** Panorama (GIS)
** Panorama (composició tipogràfica), enginy de processament de textos
** Panorama Tools, font oberta
* Panorama Software, companyia informàtica del Canadà
* Toponímia:
** Panorama (São Paulo
** Panorama (Tessalònica), a Grècia
** Panorama City, Los Angeles, Califòrnia
** Panorama Hills (Calgary), Alberta, Canadà
** Panorama Hills (Califòrnia) a San Luis Obispo County, Califòrnia
** Panorama Lounge, a Toronto, Canadà
** Panorama Park, població dels Estats Units a Iowa
** Panorama Ski Resort, prop d'Invermere, Colúmbia Britànica
** Panorama Village, Texas
** Pleven Panorama, a Bulgària
# Edward Daniel Clarke

Edward Daniel Clarke (1769 –1822) va ser un viatger i naturalista anglès.

## Biografia

El 1786 obtingué l'ofici de clergue de capella al Jesus College (Cambridge). L'any 1790 es va graduar, i aviat va esdevenir tutor privat de Henry Tufton, nebot del Duc de Dorset. L'any 1792 va poder viatjar amb Lord Berwick a través d'Alemanya, Suïssa i Itàlia. A Nàpols hi va romandre dos anys.
El 1794 tornà a Anglaterra i va ser tutor de famílies distingides. L'any 1799 viatjà amb Mr Cripps per Europa començant per Noruega i Suècia i seguint per Rússia, Crimea. Van arribar a Egipte i Palestina. Després de la capitulació d'Alexandria, Clarke es va ocupar que pertanyessin a Anglaterra les estàtues, sarcòfags i mapes, etc.
També va estar a Grècia.
El 1808 Clarke va ser nomenat el primer professor de mineralogia de Cambridge. Els manuscrits que va recollir durant els seus viatges, entre ells el còdex dels diàlegs de Plató (895 aC), van ser venuts a la Biblioteca Bodleiana per £1000; i també li van reportar molts diners la publicació del relat dels seus viatges.
A més de mineralogia, Clarke es va dedicar a la química, el 1817 on va fer descobriments amb el bufador d'hidrogen. Va ser nomenat bibliotecari de la universitat i va ser un dels fundadors de la Cambridge Philosophical Society el 1819.

## Obres principals

* Testimony of Authors respecting the Colossal Statue of Ceres in the Public Library, Cambridge (8vo, 1801–1803)
* The Tomb of Alexander, a Dissertation on the Sarcophagus brought from Alexandria, and now in the British Museum (4to, 1805)
* A Methodical Distribution of the Mineral Kingdom (fol., Lewes, 1807)
* A Description of the Greek Marbles brought from the Shores of the Euxine, Archipelago and Mediterranean, and deposited in the University Library, Cambridge (8vo, 1809)
* Travels in various Countries of Europe, Asia and Africa (4to, 1810–1819; 2nd ed., 1811–1823).

## Referències

* ↑ Plantilla:Acad
* 1 2 Chisholm, 1911.
* ↑ Edward-Daniel Clarke, Travels in Various Countries of Europe, Asia and Africa (London: Cadell and Davies, 1814), third edition, second part, second section, pp. 345-6, 349, 361 – 362.
* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)

## Enllaços externs

* Otter, William. Life and Remains of Edward Daniel Clarke. 2nd. Nova York: Collins and Hannay, 1827.

## Referències

* ↑ Es poden consultar els tàxons descrits per aquest autor a International Plant Names Index (anglès)
Aquest article incorpora text d'una publicació actualment en domini públic: Chisholm, Hugh, ed. (1911). Encyclopædia Britannica (11a ed.). Cambridge University Press.
# Els contes de Canterbury (pel·lícula)

Els contes de Canterbury. (títol original en italià: I racconti di Canterbury) és una pel·lícula italiana dirigida per Pier Paolo Pasolini, inspirada en Els contes de Canterbury de Geoffrey Chaucer. Dirigida el 1972, aquesta pel·lícula és la segona part de la Trilogia de la Vida, després d'El Decameró (1971) i abans de Les mil i una nits (1974). Pasolini hi adapta successivament els grans relats de l'italià Giovanni Boccaccio , de l'anglès Geoffrey Chaucer (interpretat pel mateix Pasolini), i de mites orientals. El film guanyà el 1972 l'Ós d'or al millor director.

## Argument

La pel·lícula és una adaptació de vuit dels vint-i-quatre Contes de Canterbury: El conte del mercader, El conte del germà mendicant, El conte del cuiner (Pasolini desenvolupa aquest conte abandonat per Chaucer després de només cinquanta versos), El conte del moliner, el pròleg del Conte de la burgesa de Bath (però no el conte en si mateix), El conte del regidor, El conte del venedor d'indulgències i El conte de l'uixer d'església. Contràriament al text original, el vincle entre els contes no es dona per les interaccions entre els pelegrins, sinó per l'única persona de Chaucer, ocupat en la seva redacció.

## Repartiment

* Hugh Griffith: Sir Gener
* Laura Betti: La burgesa de Bath
* Ninetto Davoli: Perkin
* Franco Citti: el diable
* Josephine Chaplin: Mai
* Alan Webb: Un vell
* Pier Paolo Pasolini: Geoffrey Chaucer
* J.P. Van Dyne: el cuiner
* Vernon Dobtcapf: el franklin
* Adrian Street: el moliner
* O.T.: el caçador de bruixes
* Derek Deadman: el marxand d'indulgències
* Nicholas Smith: el monjo
* George Bethell Datch: L'hoste del Tabard
* Dan Thomas: Nicolas
* Francis De Wolff (No surt als crèdits): El pare de la núvia

## Referències

* ↑ esadir.cat. Els contes de Canterbury. esadir.cat.
* ↑ Ellis, Steve «Chaucer at Large» (en anglès). University of Minnesota Press, 2000, pàg. 124-128.
* ↑ «racconti di Canterbury». The New York Times.
# Accident aeri del Mont Cimet

L'1 de setembre de 1953, el vol 178 d'Air France havia de connectar París-Orly amb Saigon, amb escales programades a Niça (França), Beirut (Líban), Bagdad (Iraq), Karachi (Pakistan) i Calcuta (Índia). Mentre s'acostava a la seva primera escala, l'avió, un Lockheed L-749A Constellation, amb matrícula F-BAZZ, va colpejar a les 23h30 a la cota 2.870 del pic del Mont Cimet, de 3.020 m d'altitud, al massís del Pelat, en la comuna francesa d'Uvernet-Fours (a la localitat de Saint-Laurent), a 80 km al nord-oest de Niça.
Les 42 persones a bord, nou membres de la tripulació i trenta-tres passatgers, inclosos el violinista Jacques Thibaud i el pianista i compositor René Herbin, van morir a l'accident.
Un any més tard, l'1 de setembre de 1954, es va instal·lar una creu al lloc de l'accident, així com una estela a l'entrada del poble de Saint-Laurent.
Els investigadors van concloure que l'avió es va desviar del seu pla de vol sense, però, indicar-ne els motius. L'avió s'hauria d'haver desviat cap a Niça a l'alçada de Montelaimar.
L'avió era un Lockheed L-749 Constellation de quatre motors amb el número de construcció (MSN) 2674 i amb un total d'hores de vol de 6.504. El seu primer vol havia estat l'any 1951 i havia estat adquirit per Air France.

## Referència

* 1 2 Fitxa de l'accident a a AviaTechno
* ↑ «Descripció de l'accident a la xarxa ASN» (en anglès). Aviation Safety Network. [Consulta: 1r setembre 2023].
* ↑ Constellation París-Saigon a Aérostèles

## Bibliografia

* "F-BAZZ no respon", de Philippe Castellano. Article específic de l'accident de l'Air France Constellation F-BAZZ de la nit de l'1 de setembre de 1953, publicat a la revista aeronàutica «Avions», número 126 (setembre de 2003) de les edicions Lela-Presse.
* «Crash A320. En 1953, le vol Paris-Saïgon s'écrasait dans la même zone». Ouest-France, mars 2015.

## Enllaços externs

* Fotos del lloc de l'accident l'any 2009
# Estadi de Thillenberg

L'Estadi de Thillenberg és un estadi luxemburguès de futbol a la ciutat de Differdange al sud-est de Luxemburg.
Actualment, és l'estadi del Football Club Differdange 03 que juga a la Lliga luxemburguesa de futbol. Fins a l'any 2003, va ser la seu de Football Association Red Boys Differdange. L'estadi té una capacitat de 7.150 persones.

## Referències

* L'estadi a World Stadiums - Luxembourg Arxivat 2012-09-18 at Archive.is
# Felix Kaspar

Felix Kaspar (Viena, 14 de gener de 1915 - Bradenton, 5 de desembre de 2003) va ser un patinador artístic sobre gel austríac que va competir durant la dècada de 1930.
El 1936 va prendre part en els Jocs Olímpics de Garmisch-Partenkirchen on guanyà la medalla de bronze en la prova individual del programa de patinatge artístic.
Durant la seva carrera també guanyà tres medalles al Campionat del Món de patinatge, dues d'or i una de bronze, i tres més al Campionat d'Europa, dues d'or i una de plata.
El 1998 fou incorporat al World Figure Skating Hall of Fame.

## Palmarès

| Prova | 1934 | 1935 | 1936 | 1937 | 1938 |
| Jocs Olímpics d'Hivern | | | 3r | | |
| Campionat del Món | | | 3r | 1r | 1r |
| Campionat d'Europa | 7è | 2n | 4t | 1r | 1r |
| Campionat d'Àustria | | 1r | | 1r | 1r |

## Referències

* 1 2 3 «Felix Kaspar Olympic Results». sports-reference.com. Arxivat de l'original el 17 d’abril 2020. [Consulta: 20 abril 2019].
# Johann Peter Pixis

Johann Peter Pixis (Mannheim, Alemanya, 10 de febrer de 1788 - Baden-Baden, 22 de desembre de 1874) fou un pianista i compositor alemany.
Va viure a París entre 1825 i 1845, on va treballar com a concertista i professor de piano, tenint entre els seus alumnes l'irlandès George Alexander Osborne entre d'altres. El 1845 es va traslladar a Baden-Baden, on va ensenyar piano fins a la seva mort.
Entre les seves moltes obres musicals, es va veure involucrat en la composició el 1837 d'Hexameron, en la que sis compositors van contribuir, i la tercera variació sobre el tema de Bellini és de Pixis. Va contribuir en un treball de col·laboració, entre 1819 i 1823 (aquest cop amb 51 compositors), Vaterländischer Künstlerverein, una antologia de variacions sobre un vals d'Anton Diabelli, que també va incloure Variacions Diabelli de Ludwig van Beethoven.
Frédéric Chopin va dedicar a Pixis la seva Fantasia sobre aires polonesos per a piano i orquestra, op. 13, publicada el 1834.
Era fill de Friedrich Wilhelm (senior) i germà de Friedrich Wilhelm junior.

## Òperes

* Almazinde oder die Hohle Sesam (Heinrich Schmidt), òpera romàntica en tres actes (estrenada l'11 d'abril de 1820 al Theater an der Wien de Viena, el 1820 a Praga.
* Der Zauberspruch (sobre Carlo Gozzi) (25 d'abril de 1822).
* Bibiana o Die Kapelle im Walde (llibret de Louis Lax sobre una novel·la de H. Cuno), tres actes (estrena 8 d'octubre de 1829 a Aquisgrà), el 1830 al Théâtre Italien de París; el 1830 a Praga.
* Die Sprache des Herzens (Johann Peter lyser), opereta en un acte (estrena el 15 de gener de 1836 a Berlín).
* ↑ * Edita SARPE, Gran Enciclopedia de la Música Clásica, vol. III, pàg. 1018. (ISBN 84-7291-226-4)
# Al-Talaba SC Bagdad

L'al-Talaba SC Bagdad (àrab: نادي الطلبة الرياضي, Nādī aṭ-Ṭalaba ar-Riyāḍī, ‘Club Esportiu dels Estudiants') és un club de futbol iraquià de la ciutat de Bagdad. El club es fundà l'any 1969 amb el nom d'Al-Jameaa (‘la Universitat’). L'any 1978 adoptà el nom Al-Talaba (‘els Estudiants'). L'any 1995 fou finalista de la Recopa asiàtica de futbol perdent davant del Bellmare Hiratsuka japonès.

## Palmarès

* Lliga iraquiana de futbol:
** 1980–81, 1981–82, 1985–86, 1992–93, 2001–02
* Copa iraquiana de futbol:
** 2001–02, 2002–03
* Copa Mare de totes les Guerres:
** 1992, 1993, 1995
* Supercopa iraquiana de futbol:
** 2002

## Referències

* ↑ «نادي الجامعة (الطلبة) تاريخ ، أنجازات ، مسيرة ناجحة - ذكرى التأسيس» (en àrab). Kooora Forums. Essam Al-Riyadhi, 28-12-2013.
* ↑ «كرة الطلبة تراهن على اندفاع لاعبيها في مواجهات دوري النخبة» (en àrab). ShakwMakw. Ahmed Al-Malik, 14-07-2010. Arxivat de l'original el 15 febrer 2016. [Consulta: 10 febrer 2016].
* ↑ «Iraq - List of Champions». RSSSF.
* 1 2 3 «Iraq - List of Cup Winners». RSSSF.
# Liubomir Petrov

Liubomir Petrov (búlgar: Любомир Петров) (valor desconegut, 4 d'octubre de 1954) és un remer búlgar, ja retirat, que va competir durant les dècades de 1970 i 1980.
El 1980 va prendre part en els Jocs Olímpics d'Estiu de Moscou, on va guanyar la medalla de bronze en la competició del quàdruple scull del programa de rem. Formà equip amb Mintxo Nikolov, Ivo Roussev i Bogdan Dobrev. Durant la seva carrera esportiva va participar en diverses edicions del Campionat del Món de rem, competició en què destaca la medalla de bronze aconseguida el 1977.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Lyubomir Petrov». [Consulta: 24 abril 2023].
* ↑ «Lubomir Petrov», 11-01-2021. [Consulta: 24 abril 2023].
* ↑ «Weltmeisterschaften (Herren - Teil 1)». [Consulta: 24 abril 2023].
# Looney Tunes

Looney Tunes és una sèrie de dibuixos animats de Warner Brothers que es van representar en moltes sales de cinema nord-americanes des de 1930 fins al 1969. És anterior a l'altra sèrie de Warner Bros, Merrie Melodies.
"Looney Tunes" (sovint escrit erròniament com "Looney Toons") és també el nom amb què es coneixen als personatges fixos dels curtmetratges animats de Warner. El nom és una variació de Silly Simphonies, que era el nom que rebien els curtmetratges musicals animats de Walt Disney. Els Looney Tunes originals servien d'aparador per a l'extens fons musical de la Warner Brothers i estaven protagonitzats pels personatges Bosko i Buddy, si bé amb l'aparició de Porky Pig, els personatges originals deixarien lloc a un nou grup de personatges animats, molt famosos hui en dia, compostos pel mateix Porky, Bugs Bunny, Daffy Duck, Elmer Fudd, Silvestre, Tweety, Marvin el Marcià, El dimoni de Tasmània, Wile E. Coyote i El Correcamins, Foghorn Leghorn, Dinamita Sam, Pepé Le Pew o Speedy González entre molts altres. També van populariatzar el nom d'ACME per a definir una marca comercial que venia productes defectuosos o estrafolaris.
Originalment produïts per Harman-Ising Pictures, els Looney Tunes van ser produïts per Leon Schlesinger Productions des de 1933 fins al 1944. Schlesinger va vendre el seu estudi d'animació a Warner Bros el 1944, i al mateix studio, ara amb el nom de Warner Bros Cartoons va continuar la producció fins a 1963. El 1964 la Warner subcontracta la producció de Looney Tunes a DePatie-Freleng Enterprises, l'studio de Friz Freleng. El 1967 Warner Bros torna a assumir la producció de curtmetratges animats, fins dos anys més tard en què van posar punt final a la sèrie.
D'ençà 1942 fins als anys 60 els Looney Tunes van ser la sèrie de curtmetratges animats més reeixida dels cinemes americans, per davant d'altres competidors com la Disney.

## Referències

* ↑ "Warner Bros. Studio biography Arxivat 2009-05-24 a Wayback Machine.". AnimationUSA.com. Retrieved July 22, 2008.

## Enllaços externs

* Web oficial (anglès)
* Personatges dels Looney Tunes a the Cartoon Spot (anglès)
# Ega

«Ega o EGA» té aquests significats:
* EGA, acrònim d'Enhanced Graphics Adapter, un estàndard gràfic d'IBM
* EGA, acrònim d'Euskararen Gaitasun Agiria, certificat que acredita el coneixement de l'eusquera
* EGA, l'Arxiu Europeu del Genoma-Fenoma (EGA, per les seves sigles en anglès)
* Ega (llengua), llengua de la família de llengües Niger-Congo parlada a la Costa d'Ivori
* Ega (majordom) (? - ~640/41), majordom de palau de Nèustria
* Gran Ega, vall de Ladínia, als marges del riu Gader al Tirol del Sud
* Riu Ega, riu al nord d'Espanya, afluent de l'Ebre
# Casa Benach

La Casa Benach és una obra de Vilanova i la Geltrú (Garraf) protegida com a Bé Cultural d'Interès Local.

## Descripció

Es tracta d'un edifici entre mitgeres fent cantonada amb un gran pati jardí posterior ocupant tot un extrem de mansana. L'immoble consta de tres crugies perpendiculars a façana compost de planta baixa i dues plantes pis. El vestíbul és amb voltes rebaixades i llunetes. L'escala principal, coberta amb claraboia, és a la crugia central. L'escala secundària dona accés a la segona planta. Hi ha un cos complementari en el pati amb una escala exterior. La coberta és plana al tram de la façana principal. Pel que fa a la resta, la coberta és inclinada i de teula.
Les parets de càrrega són de paredat comú i totxo. Hi ha voltes rebaixades amb llunetes al vestíbul. Els forjats són de bigues de fusta i revoltó.
La façana principal és de composició simètrica organitzada segons tres eixos verticals. La planta baixa té tres portals iguals d'arc rebaixat. El primer pis té tres balcons amb llinda i trencaaigües. El segon pis té dos balcons laterals de menor dimensió amb llinda i tres finestres centrals. El coronament està format per una cornisa i barana de terrat. La façana lateral és esglaonada i marca tres cossos.

## Referències

* 1 2 3 «Casa Benach». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 20 novembre 2017].