OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Llibre de Sofonies

El llibre de Sofonies és un dels llibres profètics de l'Antic Testament, escrit pel profeta Sofonies en una data dubtosa. Pels fets que conté podria ser del segle vii aC, però alguns estudiosos afirmen que la llengua pertany a un període posterior, potser del segle ii aC. Narra una profecia de càstigs divins per la traïció de Jerusalem a la llei religiosa, recolzant-se sovint en altres cites de la Bíblia.
L'himne llatí Dies irae s'inspira en uns versets que descriuen com la ira de Déu cau sobre els homes, arrasant la Terra en una espècie de Creació inversa. Aquest càstig afectarà també les nacions veïnes fins a l'arribada d'un Messies.

## Autor

El primer verset del llibre inclou la seva autoria a "Sofonies, fill de Cuixí, fill de Guedalià, fill d'Amarià, fill d'Hizquià, en temps de Josies, fill d'Amon, rei de Judà" (Sof 1:1).
Sofonies, en hebreu צפניה, significa "Déu protegeix" o "Déu amaga". Cuixí, el nom del pare, significa natural d'Etiòpia. Segons aquest verset Sofonies fou rebesnet del rei Ezequies i podria ser, així com Isaïes, membre de la família reial. D'aquest verset i de l'anàlisi del contingut del llibre hom creu que l'activitat del profeta es desenvolupà en el regnat de Josies (640-609 aC). Segurament Sofonies i Jeremies fossin els profetes que urgiren el rei Josies perquè promulgués una reforma del culte que posteriorment es dugué a terme.

## Data de composició

El primer verset indica que la major part del llibre fou escrit en temps de Josies, i el verset 4 "Aixecaré la mà contra la gent de Judà i contra els habitants de Jerusalem. Esborraré d'aquest lloc el que resti del culte de Baal [...]" (Sof 1:4) suggereix que la data de composició és anterior a la reforma de Josies de l'any 621 aC (Segon llibre dels Reis, 22 i 23).

## Referències

* ↑ «Zephaniah, The Book of Zephaniah» (en anglès). United States Conference of Catholic Bishops' (USCCB’s). [Consulta: 19 gener 2025].
* ↑ «Book of Zephaniah | Prophet, Judah, Judgment» (en anglès). Encyclopaedia Britannica. [Consulta: 19 gener 2025].
* ↑ Zvi, Ehud Ben. A Historical-Critical Study of the Book of Zephaniah (en anglès). Walter de Gruyter, 2012-10-25, p. 27. ISBN 978-3-11-085438-1.
* ↑ Hirsch, Emil G.; Ira Maurice Price. «ZEPHANIAH». JewishEncyclopedia.com. [Consulta: 19 gener 2025].
# Lliga dels Pirineus d'handbol femenina

La Lliga dels Pirineus d'handbol femenina va ser una competició internacional d'handbol, disputada anualment a principis de la temporada, coorganitzada per la Federació Catalana d'Handbol i la Lliga del Llenguadoc Rosselló d'Handbol. Va començar-se a disputar l'any 2000 i hi van participar els dos millors clubs de cada federació, tot i que, en algunes edicions hi van participar quatre equips.
El dominador de la competició va ser el HB Cercle Nîmes amb cinc títols.

## Historial

* En negreta = Equip guanyador
* (1) = Nombre de títols
* Nota: Noms dels equips segons l'època.
| Edició | Temp. | Data | Campió | Resultat | Subcampió | Seu |
| I | 2000-01 | | HB Cercle Nîmes (1) | 24-21 | Associació Lleidatana | Pavelló Municipal, El Vendrell |
| II | 2001-02 | | BM Montcada (1) | 18-15 | HB Cercle Nîmes | Nimes |
| III | 2002-03 | | HB Cercle Nîmes (2) | 21-15 | Handbol Arrahona | Sabadell |
| IV | 2003-04 | | HB Cercle Nîmes (3) | 21-15 | Associació Lleidatana | Mende |
| V | 2004-05 | | Associació Lleidatana (1) | 27-22 | HB Cercle Nîmes | Vilanova del Camí |
| VI | 2005-06 | 04-09-2005 | HB Cercle Nîmes (4) | 21-15 | Associació Lleidatana | Toluges |
| VII | 2006-07 | 03-09-2006 | Associació Lleidatana (2) | 31-19 | Esportiu Castelldefels | Pavelló Andreu Aixalà, Alcarràs |
| VIII | 2007-08 | | HB Cercle Nîmes (5) | 26-22 | Bouillargues Handball | Bouillargues |
| IX | 2008-09 | 07-09-2008 | Bouillargues Handball (5) | 26-19 | Associació Lleidatana | Pavelló Municipal, El Vendrell |
| X | 2009-10 | 06-09-2009 | CH Amposta (1) | 26-19 | Bouillargues Handball | Gimnàs Henri Ferrari, Frontinhan |

## Palmarès

* 5 HB Cercle Nîmes (2000, 2002, 2003, 2005 i 2007)
* 2 Associació Lleidatana (2004 i 2006)
* 1 BM Montcada (2001)
* 1 Sun AL Bouillargues (2008)
* 1 Club Handbol Amposta (2009)

## Referències

* 1 2 3 «Lliga dels Pirineus d'handbol femenina». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «El Plus Fresc Lleida supera el Nîmes en la final de la Lliga dels Pirineus femenina». 324.cat, 13-09-2004. [Consulta: 26 setembre 2021].
* ↑ «El Bouillargues s'adjudica la IX Lliga dels Pirineus femenina (19-26)». Federació Catalana d'Handbol, 07-09-2008. Arxivat de l'original el 14-9-2008. [Consulta: 26 setembre 2021].
* ↑ «Triomf sublim, i a la final». El 9, 06-09-2009. [Consulta: 26 setembre 2021].
* ↑ «L’Amposta s'adjudica brillantment la Lliga dels Pirineus». Federació Catalana d'Handbol, 06-09-2009. Arxivat de l'original el 3-3-2016. [Consulta: 26 setembre 2021].

## Enllaços externs

* Federació Catalana d'Handbol
* Ligue du Languedoc-Roussillon de Handball
# Romina Fasulo

Romina Fasulo (Montevideo, 27 de setembre de 1982), és una activista, estudiant i política uruguaiana.
Filla de l'auxiliar d'infermeria Delia Teresa Iturbide López i del metge pediatre i forense Pablo Lisandro Fasulo Carro. Bessona de Luciana Colette Fasulo Iturbide. Va cursar els seus estudis primaris en el Colegio Santa María de la Guarda en Santiago Vázquez, i els seus estudis secundaris en el Liceu Maturana, Liceu Gabriela Mistral i Liceu Alberto Candeau. Estudia a la Facultat de Dret de la Universitat de la República.
Es presenta a les Eleccions departamentals i municipals d'Uruguai de 2020, com a candidata a suplent de la economista i empresària uruguaiana Laura Raffo; pel Partit de la Gent, partit polític creat el 2016.

## Referències

* ↑ «Romina Paola Fasulo Iturbide» (en castellà). Arxivat de l'original el 2020-07-16. [Consulta: 7 març 2021].
* ↑ «La historia de Romina Fasulo» (en castellà). [Consulta: 7 març 2021].
* ↑ https://www.teledoce.com/programas/desayunos-informales/primera-manana/romina-fasulo-candidata-a-suplente-de-laura-raffo-por-el-partido-de-la-gente-montevideo-no-esta-preparada-para-las-discapacidades/
* ↑ https://www.montevideo.com.uy/Noticias/Suplente-de-Laura-Raffo-fue-propuesto-por-el-gobierno-para-integrar-el-directorio-de-Ancap-uc757869
* ↑ https://www.republica.com.uy/rodriguez-sera-el-suplente-de-raffo-por-el-pi-id771838/
# Yumi Suzuki

Yumi Suzuki (Japó, 1956) és una activista pels drets humans japonesa, coneguda per la demanda judicial que va forçar el seu país a indemnitzar les víctimes de la llei d'esterilització forçosa.
Suzuki va néixer amb paràlisi cerebral. Degut a la Llei de Protecció Eugenèsica —vigent al Japó entre 1948 i 1996—, a 12 anys va ser sotmesa a una histerectomia, una intervenció quirúrgica per a castrar les dones mitjançant l'extracció de l'úter. L'any 2019, Suzuki i altres famílies japoneses van interposar una demanda conjunta contra l'Estat, exigint una reparació econòmica pels danys físics i emocionals. Després de la sentència favorable en primera instància i dels posteriors recursos; el mes de juliol de 2024, el Tribunal Suprem va declarar la inconstitucionalitat d'aquella llei, obligant el govern a indemnitzar les persones esterilitzades (es calcula que el nombre total va ser de 16.500 japonesos).
Yumi Suzuki va declarar que no havia interposat la demanda pels diners, sinó per fer recordar a la gent el que havia succeït al Japó i per demanar un tracte equitatiu per a les persones amb discapacitat. Per la seva lluita, l'activista va ser reconeguda per la BBC britànica, qui va incloure-la el 2024 en la llista 100 Women, que reconeix les dones més inspiradores i influents de l'any.

## Referències

* 1 2 «BBC 100 Women 2024: Who is on the list this year?» (en anglès britànic). BBC News, 03-12-2024. [Consulta: 2 gener 2025].
* ↑ Peckitt, Michael Gillan. «Kobe resident with cerebral palsy, Yumi Suzuki, files civil lawsuit over forced sterilization» (en anglès). Barrier Free Japan, 27-02-2019. [Consulta: 2 gener 2025].
* ↑ Yamamoto, Kosuke «Japan gov't appeals high court decision awarding damages to forced sterilization victims» (en anglès). Mainichi Daily News, 05-04-2023. Arxivat de l'original el 2024-12-07 [Consulta: 2 gener 2025].
* ↑ «Au Japon, la Cour suprême juge inconstitutionnelle la loi ayant permis des stérilisations forcées» (en francès). France 24, 03-07-2024. Arxivat de l'original el 2024-07-06. [Consulta: 2 gener 2025].
* ↑ Ng, Kelly; Nakayama, Chika. «Japan's top court says forced sterilisation unconstitutional» (en anglès britànic). BBC, 03-07-2024. [Consulta: 2 gener 2025].
# Llunàtics

Llunàtics (originalment en alemany: Peterchens Mondfahrt) és una pel·lícula de comèdia i d'aventures fantàstica animada per ordinador de 2021. Produïda a Alemanya i Àustria, està dirigida per Ali Samadi Ahadi. La cinta està basada en un conte de fades de Gerdt von Bassewitz. La pel·lícula es va doblar al català, i la seva estrena es va realitzar el 14 de gener de 2022 als cinemes amb la distribució de Flins & Pinículas. La distribució del doblatge en català va comptar amb 34 còpies.

## Argument

Peter emprèn un viatge a un territori màgic i misteriós per rescatar la seva germana Anne. La petita Anne ha estat segrestada quan intentava ajudar el seu amic Sr. Escarabat a la recerca de la seva dona a la Lluna. En aquesta aventura fantàstica per la Via Làctia, Peter descobreix que només podran saber el parador d'Anne, al sopar de la Fada de la Nit, al Castell dels Núvols.

## Referències

* ↑ «Moonbound review – a mish-mash of folkloric hijinks as kids take trip to the moon» (en anglès). the Guardian. The Guardian, 06-08-2021. Arxivat de l'original el 2021-09-18. [Consulta: 21 setembre 2021].
* ↑ Barraclough, Leo. «Animated Film ‘Moonbound’ Sells to Multiple Territories (EXCLUSIVE)». Variety. Variety, 25-06-2020. Arxivat de l'original el 2021-04-12. [Consulta: 21 setembre 2021].
* ↑ Ivan-Zadeh, Larushka. «Moonbound review — sketchy and unappealing German animation» (en anglès). The Times. TheTimes.co.uk. Arxivat de l'original el 2021-08-28. [Consulta: 21 setembre 2021].
* ↑ BBFC. «Moonbound» (en anglès). www.bbfc.co.uk. BBFC. Arxivat de l'original el 2021-07-27. [Consulta: 21 setembre 2021].
* ↑ Classification, Australian. «MOON BOUND». www.classification.gov.au. Australian Classification Board, 11-06-2021. Arxivat de l'original el 2021-09-21. [Consulta: 21 setembre 2021].
* ↑ «Llunàtics». Ésadir.cat. [Consulta: 6 setembre 2022].
* ↑ «Llunàtics». Base de dades del Cinema en català. Gencat.cat. [Consulta: 6 setembre 2022].
* 1 2 «Més de 70 sales estrenen en català 'Llunàtics' i 'Buscant la màgica Doremi'». Generalitat de Catalunya, 13-01-2022. [Consulta: 15 gener 2022].
* ↑ Serra, Laura «Com s'ha aconseguit que ‘Avatar’ parli català (i per què va als pitjors horaris als cinemes)». Ara, 13-12-2022 [Consulta: 17 desembre 2022].
# Lluís Pou i Sala

Lluís Pou i Sala (Manlleu, 1901-1975) fou un filador i poeta manlleuenc.
L’any 1924 fou empresonat pel règim de Primo de Rivera, acusat de participar en els fets de Prat de Molló. Quan sortí de la presó l’any següent, encara pendent de condemna, fugí a la Cerdanya i, poc després, s'exilià a França. Va viure en diverses ciutats europees fins al 20 d’abril del 1930, que amnistiat, va tornar a la seva vila natal en què més de tres mil persones varen anar a rebre’l. Ja a Manlleu va participar en diverses publicacions com "Manlleu", "El Record", "La Nostra Dansa" i "Comarca".
Va publicar alguns llibres de poesia: Record de Manlleu (1924), Aires dels cims (1933), Aplec de Caramelles (1933), Esparses de la meva arpa (1970) i Folklore nadalenc (1974).

## Referències

* 1 2 3 4 «Lluís Pou i Sala». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Lluís Pou i Solà». El Manlleu d'ahir. [Consulta: 20 juny 2022].
# Al-Shabab FC Al-Riyad

L'Al-Shabab FC Al-Riyad (àrab: نادي الشباب السعودي, Nādī ax-Xabāb as-Saʿūdī, ‘Club Saudita de la Joventut’) és un club de futbol saudita de la ciutat de Riad. Al-Shabab significa «Joventut.»

## Història

El club es fundà l'any 1947 amb el nom de Shabab AlRiyadh. Fou el primer club de futbol de Riad, i el seu primer president va ser Abdulrahman Bin Saeed. Conflictes interns l'any 1957 van provocar l'eixida del club d'Abdulrahman Bin Saeed que fundà un nou club anomenat Al-Hilal. El Shabab aturà a conseqüència d'aquests fets la seva activitat durant dos anys, reprenent-la el 1959. L'any 1967 s'uní als clubs Al Najmah FC i Al Marekh adoptant el nom d'Al Shabab.
Respecte als colors, els primers foren el blanc i el verd. Després de la fusió adoptà el blau i el taronja, però el 1977 els canvià de nou pel blanc, gris i negre.

## Palmarès

* Lliga saudita de futbol:
       1990–91, 1991–92, 1992–93, 2003–04, 2005–06, 2011–12
* Segona divisió saudita de futbol:
       1976
* Copa del Rei saudita de futbol:
       2008, 2009, 2014
* Copa del Príncep de la Corona saudita de futbol:
       1993, 1996, 1999
* Copa Federació saudita de futbol:
       1988, 1989, 2009, 2010, 2011
* Supercopa saudita de futbol:
       2014
* Copa Rei Saud:
       1960
* Recopa asiàtica de futbol:
       2001
* Lliga de Campions aràbiga de futbol:
       1992, 1999
* Supercopa aràbiga de futbol:
       1996, 2001
* Copa del Golf de futbol:
       1993, 1994

## Jugadors destacats

* Fuad Amin
* Saeed Al-Owairan
* Fahad Al-Mehallel
* Saleh Al-Dawod
* Awad Al-Anazi
* Redha Tukar
* Abdulaziz Khathran
* Abdullah Al-Waked
* Mohammad Khouja

## Referències

* ↑ «فريق: الشباب».
* ↑ «Saudi Arabia - List of Champions». RSSSF.
* 1 2 3 4 «Saudi Arabia - List of Cup Winners». RSSSF.

## Enllaços externs

* Web oficial
# Léon Morin, prêtre

Léon Morin, prêtre és una pel·lícula franco-italiana de 1961 dirigida per Jean-Pierre Melville i protagonitzada per Jean-Paul Belmondo i Emmanuelle Riva. Belmondo fou nominat per un BAFTA al millor actor estranger. Està basada en la novel·la homònima de Béatrix Beck, guanyadora del Premi Goncourt el 1952.

## Sinopsi

En una petita ciutat dels Alps francesos durant l'ocupació alemanya de la Segona Guerra Mundial, Barny (Emmanuelle Riva) una jove vídua sexualment frustrada, viu amb la seva petita filla France (Patricia Gozzi). Ella és també una militant comunista, i un dia entra en una església, tria a l'atzar a un sacerdot i comença a criticar la religió. Però el sacerdot és un jove intel·ligent, Léon Morin (Jean-Paul Belmondo), i no reacciona com ella esperava. Això la desconcerta, començant a visitar-lo, impressionada per la força de la seva moral.

## Repartiment

* Jean-Paul Belmondo - Léon Morin
* Emmanuelle Riva - Barny
* Irène Tunc - Christine Sangredin
* Nicole Mirel - Sabine Levy
* Gisèle Grimm - Lucienne
* Marco Behar - Edelman
* Monique Bertho - Marion

## Recepció crítica

Roger Ebert va afegir la pel·lícula a la seva llista de Grans Pel·lícules de 2009. Jean-Paul Belmondo fou nominat al premi BAFTA al millor actor estranger pel seu treball.

## Referències

* ↑ «Leon Morin, Priest Movie Review». Roger Ebert, 21-10-2009.
* ↑ «S'ha mort Jean-Paul Belmondo, actor emblemàtic del cinema francès». Vilaweb, 06-09-2021. [Consulta: 11 setembre 2021].

## Bibliografia

* Marcel Martin, « Léon Morin, prêtre », Les Lettres françaises, L'Humanité, Saint-Denis, 28 septembre 1961, ISSN 0024-1393
* Claude Beylie, « Léon Morin, prêtre », Cahiers du cinéma N. 125, Paris, novembre 1961, ISSN 0008-011X
* Jean Wagner, « Léon Morin, prêtre », Cinéma 61 N. 60, Fédération Française des Ciné-Clubs (FFCC), Paris, novembre-décembre 1961, ISSN 0045-6926
* Gilbert Salachas, « Léon Morin, prêtre », Téléciné, n. 100, Paris, Fédération des Loisirs et Culture Cinématographique (FLECC), décembre 1961, ISSN 0049-3287

## Enllaços externs

* Cinémathèque française, Revue de presse, Accueil critique des films de J-P. Melville Arxivat 2013-05-26 a Wayback Machine.
# Mabel's Awful Mistakes

Mabel's Awful Mistakes és una pel·lícula muda de la Keystone dirigida per Mack Sennett i protagonitzada per ell mateix, Mabel Normand i Ford Sterling. La pel·lícula, d’una bobina, es va estrenar el 12 de maig de 1913. La W.H. Productions Company la va reestrenar amb el títol "Her Deceitful Lover" el 1918 i actualment es considera una pel·lícula perduda.

## Argument

Jones acusa el xicot de Mabel, Smith, de ser un bígam. Aleshores aquest lliga Mabel a una serra i Smith ha d’estar aturant la roda fins que pot arribar la policia.

## Repartiment

* Mabel Normand (Mabel)
* Mack Sennett (Jones)
* Ford Sterling (Smith)
* Edgar Kennedy

## Referències

* ↑ Walker, Brent E. Mack Sennett's Fun Factory: A History and Filmography of His Studio and His Keystone and Mack Sennett Comedies, with Biographies of Players and Personnel (en anglès). McFarland, 2010-01-13, p. 277. ISBN 978-0-7864-5707-6.
* ↑ «Data from manufacturers' list of releases». The Moving Picture News VII, 21, 24-05-1913, pàg. 30.
* ↑ «Mabel's Awful Mistakes» (en anglès). Silent Era : Progressive Silent Film List, 18-03-2012. [Consulta: 1r abril 2021].
# Mabel's Blunder

Mabel's Blunder és una pel·lícula muda de la Keystone Film Company escrita, dirigida i protagonitzada per Mabel Normand. Altres intèrprets foren Charley Chase i Al St. John. D’una bobina de durada, la pel·lícula es va estrenar el 12 de setembre de 1914. La pel·lícula tingué tant d’èxit que Mack Sennett, el productor, declarà que a partir d’aquell moment Mabel dirigiria totes les seves comèdies. El 2009, el National Film Registry de la Biblioteca del Congrés dels Estats Units la va seleccionar per a la seva preservació degut al seu interès cultural, històric o estètic.

## Argument

Mabel és una noia que està secretament compromesa amb Harry, el fill del seu cap, el qual també està enamorat d’ella. Una jove visita el seu xicot al seu despatx i Mabel, gelosa, sense saber qui és la dona visitant, es disfressa de xofer com a home per espiar-los. Mabel condueix la parella a una festa. Mentrestant, a l'oficina, el veritable xofer s'ha vist obligat a posar-se la roba de Mabel i a posar-se un vel a la cara per evitar ser descobert. El cap li va al darrere en creure que creu que és Mabel. Al final es descobreix l’error i també es descobreix que la dona misteriosa és la germana del xicot.

## Repartiment

* Mabel Normand (Mabel)
* Charles Bennett (el cap)
* Harry McCoy (Harry, fill del cap)
* Eva Nelson (germana de Harry)
* Charley Chase (Billy, amic de Harry)
* Al St. John (germà de Mabel)
* Wallace MacDonald
* Edward F. Cline

## Referències

* ↑ Eagan, Daniel. America's Film Legacy, 2009-2010: A ViewerGÇÖs Guide to the 50 Landmark Movies Added To The National Film Registry in 2009-10 (en anglès). A&C Black, 2011-11-24, p. 14. ISBN 978-1-4411-5869-7.
* ↑ Lefler, Timothy Dean. Mabel Normand: The Life and Career of a Hollywood Madcap, 2d ed. (en anglès). McFarland, 2023-11-08, p. 186. ISBN 978-1-4766-8758-2.
* ↑ Barlow, Aaron. Star Power: The Impact of Branded Celebrity [2 volumes] (en anglès). Bloomsbury Publishing USA, 2014-08-11. ISBN 979-8-216-14863-0.
* ↑ «Complete National Film Registry Listing» (en anglès). Film Registry | National Film Preservation Board | Programs | Library of Congress. [Consulta: 3 octubre 2024].
* ↑ Lefler, Timothy Dean. Mabel Normand: The Life and Career of a Hollywood Madcap, 2d ed. (en anglès). McFarland, 2023-11-01, p. 43-44. ISBN 978-1-4766-5039-5.
# Mabel, Fatty and the Law

Mabel, Fatty and the Law (també titulada “Fatty's Spooning Days”) és una pel·lícula muda de la Keystone d’una bobina protagonitzada per Mabel Normand i Roscoe Arbuckle que també la dirigí. Es va estrenar el 28 de gener de 1915.

## Argument

Mabel sorprèn Fatty flirtejant amb la minyona i organitza un gran escàndol. Després per a reconciliar-se ella li proposa sortir a passejar al parc. En una altra casa, l'esposa de Hubby també descobreix el seu marit flirtejant amb la noia de la neteja i després d’una discussió també surten a passejar. En el parc hi ha uns cartells que diuen ben clar que no es pot flirtejar. En un moment donat les parelles es separen i els dos marits comencen a flirtejar amb l’altra esposa. La policia sorprèn les dues parelles i tot i que Mabel i els senyor Hubby aconsegueixen escapar, Fatty i la senyora Hubby són detinguts i portats a comissaria d’on no sortiran si no paguen 30 dòlars. Tots dos han de trucar a les seves respectives parelles que tot i témer ser reconeguts per la policia es presenten a pagar els 30 dòlars. En ser tots quatre desemmascarats s'adonen que la passejada no ha estat pas una bona idea.

## Repartiment

* Roscoe Arbuckle (Fatty)
* Mabel Normand (esposa de Fatty)
* Harry Gribbon (Hubby)
* Minta Durfee (esposa de Hubby)
* Glen Cavender (venedor de gelats)
* Josef Swickard (policia)
* Alice Davenport (detinguda)
* Al St. John (policia)
* Frank Hayes (policia dalt de l’arbre)
* Joe Bordeaux

## Referències

* ↑ Massa, Steve. Rediscovering Roscoe: The Films of “Fatty” Arbuckle (en anglès). BearManor Media.
* ↑ Lefler, Timothy Dean. Mabel Normand: The Life and Career of a Hollywood Madcap (en anglès). McFarland, 2016-04-25, p. 197. ISBN 978-1-4766-2307-8.
# Mai Kadra

Mai Kadra és una ciutat a l'extrem nord d'Etiòpia propera a la frontera sudanesa. Actualment està inclosa a la part occidental de la regió de Tigray. La ciutat és coneguda per la massacre ètnica, que va tenir lloc els dies 9 – 10 de novembre de 2020. La massacre va ser una sèrie de neteja ètnica i matances massives, dutes a terme per la força juvenil especial de Tigray i l'exèrcit del TPLF durant el conflicte de Tigray.

## Història

Mai Kadra és una ciutat mercant de la carretera Gonder – Humera, a Kafta Humera woreda de la zona Mi'irabawi (occidental) de la regió del Tigray. Aproximadament a 30 quilòmetres al sud d’Himora, la seva població s'estimava entre 4.000 i 4.500, principalment formada per amhares ètnics, que tenen una formació etnocultural mixta. Els civils, principalment de la regió d'Amhara, però també d'altres zones, van anar a Mai Kadra per treballar de temporada en grans granges de sèsam i mill. Aquests treballadors migrants arriben cada setembre per ajudar a la collita.
Els dies 9 i 10 de novembre de 2020, els locals van confirmar una sèrie d’assassinat massiu realitzats pel Front d’Alliberament del Poble Tigray. Més de 700 persones d'Amhara van morir.

## Referències

* ↑ «Ethiopia's Tigray crisis: 'Civilians massacred', says Amnesty International». BBC World News.
* 1 2 «Ethiopia: Investigation reveals evidence that scores of civilians were killed in massacre in Tigray state». , 12-11-2020.
* ↑ «Rapid Investigation into Grave Human Rights Violations in Maikadra: Preliminary Findings» (Digital report) (en anglès). Ethiopian Human Rights Commission, 24-11-2020. Arxivat de l'original el 25 de novembre 2020. [Consulta: 24 novembre 2020].
# Emilie Autumn

Emilie Autumn Fritzges (Malibú (Califòrnia), 22 de setembre de 1979) és una cantautora, poeta i violinista estatunidenca.
És molt coneguda per la seva varietat d'estils musicals i el seu ús de formes teatrals, el seu sentit de la moda, els seus cabells tenyits de colors vius i les seves cançons amb violí elèctric i barroc.
Ha basat algunes de les seves cançons en les seves obres preferides de William Shakespeare i altres autors, i també és coneguda per ser una gran amant de la història, començant amb la moda isabelina mesclada amb les ales de fada i altres components actuals, amb una inclinació que surt de la mescla entre el gòtic, burlesc i el victorià.

## Referències

* ↑ «Weekend Hotlist» (en anglès). Pittsburgh Post-Gazette, 09-12-2003. Arxivat de l'original el 2010-08-18. [Consulta: 3 gener 2010].
* 1 2 «Fashion Icon #1: Emilie Autumn» (en anglès). Musings of a Tea-Addict. [Consulta: 4 març 2011].

## Enllaços externs

* Emilie Autumn - Lloc web oficial .
* Emilie Autumn a MySpace (anglès).
* Entrevista amb l'Emilie Autumn Arxivat 2010-01-01 a Wayback Machine. (italià).
* Musical Discoveries: Emilie Autumn (anglès).