# Can Peixau

Can Peixau va ser un antic casal o torre senyorial de Badalona, situada dintre dels límits de l'antic veïnat o raval de Llefià, entre els actuals carrers de Font i Escolà, de Baldomer Solà, de Miquel Servet i de Galileu. Més tard fou reconvertida en una masia, que va passar per les mans de diverses famílies fins a les dels barons de Maldà i de Maldanell, que van començar a urbanitzar la finca a principis del segle xx, i finalment, fou enderrocada el 1957.

## Història

Es té constància que a sota hi havia una antiga vil·la romana, reconstruïda els segles I i II dC i, després, el segle iv. Durant l'alta edat mitjana va ser una senyoria feudal de gran importància, al costat d'altres com la Torre Vella, i era anomenada com a Torre de Badalona. Destacava per estar coronada per una torrassa rodona documentada fins a finals del segle xviii, i disposava de pagesos propis, ja que va tenir un petit nucli de població al costat, segons Font i Cussó format d'ençà de la conquesta de Barcelona per part dels francs, a més de tenir una capella dedicada a Sant Salvador, documentada des del 1125, que des del segle IV, segons Joan Rosàs, va ser possiblement un dels centres espirituals d'abast local més importants, juntament amb la parròquia de Santa Maria de Badalona. Probablement, també disposava d'una petita necròpolis, perquè durant les excavacions que fer Josep Maria Cuyàs el 1957 es van trobar una bona quantitat d'ossos humans.
El 1312, la casa va ser comprada per Pere de Vilar, ciutadà honrat de Barcelona, i més tard va passar a mand de diverses famílies: els Aversó, els Pelegrí, els Vilafranca i els Albert. Els darrers se la van vendre al mercader Arnau Ros el 1565, moment en què es declarà que l'heretat es trobava en estat de destrucció, i tot que no se'n saben les causes, se'n desprèn que el nucli habitat medieval havia desaparegut i que la casa havia quedat com un mas de dimensions imponents a la ruralia de Badalona. Pel que fa a la capella de Sant Salvador, segons mossèn Josep Mas, la darrera noticia era del segle xiv, però segurament la seva destrucció fou progressiva. Per matrimoni, la finca va passar a la família Peixau, nom amb el qual s'ha conegut fins a l'actualitat. Els Peixau van ser succeïts pels Santjust, els Cortada i, finalment, els Amat, un dels quals va ser Rafael d'Amat i de Cortada, baró de Maldà i de Maldanell, que en la seva coneguda obra Calaix de sastre relata les seves estades a Can Peixau, amb tot de descripcions del casal, però també de les seves vivències a Badalona.
A finals de la dècada de 1910, Maria Dolors de Càrcer i Ros, marquesa de Castellvell i Castellmeià i baronessa de Maldà i de Maldanell, va emprendre la urbanització de la finca. Finalment, Can Peixau va ser enderrocada el 1957 per a construir-hi naus industrials, en un moment del franquisme en què no va haver-hi protestes. Segons es diu, mentre els obrers anaven enderrocant els murs, apareixien fragments gòtics procedents de la primera etapa constructiva de la casa.

### Excavacions arqueològiques

El 1929 es va fer una primera excavació per part de l'historiador local Joaquim Font i Cussó, on es va trobar una estela funerària ibèrica datada entre el 150 i el 75 aC, actualment exposada al Museu de Badalona. Del període romà es van trobar, entre d'altres, una escultura togada d'un monument funerari de finals del segle i aC, un fragment de sarcòfag decorat del segle IV dC i un mosaic. Abans del seu enderrocament es va fer una nova excavació, aquesta vegada per part de Josep Maria Cuyàs i Tolosa, i a les restes de la capella hi van trobar capitells d'estils diversos, una pica baptismal, a més de documentar la presència d'ossos i de sitges.

## Vegeu també

* Turó d'en Peixau

## Referències

* 1 2 3 4 Díaz i Martí, 2007, p. 90.
* ↑ Font i Cussó, 1980, p. 85.
* 1 2 Villarroya i Font, 1999, p. 55.
* 1 2 Cuyàs i Tolosa, 1975-1982, p. 48-49.
* ↑ Mas i Domènech, 1921, p. 87-88.
* 1 2 Díaz i Martí, 2007, p. 91.
* ↑ Abras i Pou, Carreras i Garcia i Nieto i Sabater, 2000, p. 85.

## Bibliografia

* Abras i Pou, Margarida; Carreras i Garcia, Montserrat; Nieto i Sabater, Maria Dolors «Badalona, segle XX: els barris». Carrer dels Arbres, 2000, pàg. 65-88.
* Cuyàs i Tolosa, Josep Maria. Història de Badalona. Vol. IV. Gràfiques Duran, 1975-1982.
* Díaz i Martí, Carles «Tres contractes d'obres a la Badalona moderna (Can Canyadó, Can Peixau i Casa de Pau Ferrer, àlies Serra)». Carrer dels Arbres, 2007, pàg. 81-100.
* Font i Cussó, Joaquim. 62 articles. Badalona: Museu de Badalona, 1980.
* Mas i Domènech, Josep. Notes històriques del Bisbat de Barcelona. XIII. Tipografia Católica Pontificia, 1921.
* Villarroya i Font, Joan (dir.); AA.DD. Història de Badalona. Badalona: Museu de Badalona, 1999. ISBN 84-88758-03-0.