OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pitching audiovisual

Pitch prové de l'anglès que fa referència a una presentació verbal i molts cops acompanyada de presentació visual. Es pot fer sobre una idea per una pel·lícula, curtmetratge, sèrie de televisió, documental, entre altres i amb l'objectiu d'aconseguir finançament pel projecte.
Pot ser de forma individual, però el comunament més utilitzat el format de presentació pública, davant de possibles inversors, cadenes de televisió o productores.

## Origen

Pitch prové del verb en anglès “to pitch”, que vol dir llençar, fer un discurs o acte per intentar persuadir a algú, perquè compri o faci alguna cosa. Es va originar en les presentacions agències de publicitat als seus clients.
En l'àmbit audiovisual, es relaciona amb vendre una idea, de series, llargmetratges documentals o programa de televisió. Es tracta de l'oportunitat d'explicar als inversos les idees més importants i destacades d'un projecte, per així cridar l'atenció dels oients en un temps molt breu.

## Tipus de "Pitch"

* TWEET PITCH: descriure el projecte en una frase de menys de 140 caràcters
* ELEVATOR PITCH: Dura entre 30s i 2 minuts, serveix per a que els inversos descartin de forma ràpida aquells projectes que els interessen o no.
* PITCH DECK: dura entre 5 i 12 minuts, és el que s'utilitza normalment en el sector audiovisual. Consta de dues parts, una d'exposició i una altra de preguntes.

## Què ha de tenir

Ha de ser concís, directe, ha d'estar lligat al voltant d'un “ganxo”, ha de ser coherent amb el gènere. S'ha d'acompanyar de material: pòster, teaser, dossier, concept art, targeta de presentació. Logline, frase del tema, resum del film o sèrie i una sinopsi.
S'ha de fer un dossier o paquet de producció, per a poder entregar-lo a cada possible inversor. A part d'acompanyar la presentació verbal amb una presentació de diapositives, que es poden crear amb Power Point, Google Slides o Prezi entre d'altres. Aquesta ha de contenir molt material visual per sobre del text que ha de ser secundari. De la mateixa manera, és molt recomanable tenir un teaser amb el possible look del projecte. O els storyboard o concept art.
* S'ha de definir el nom del projecte.
* Explicar-ho en una sola línia.
* Qui forma l'equip de treball: possibles directors, actors,
* En quina fase es troba el projecte, quin pressupost es pensa utilitzar, en quantes setmanes, material o decorat especial, etc.

## Referències

* ↑ «PITCH | meaning in the Cambridge English Dictionary» (en anglès). [Consulta: 9 desembre 2019].
* ↑ «56. Cómo hacer un pitch ganador con un guion» (en castellà), 12-12-2017. [Consulta: 9 desembre 2019].
* ↑ Fuentes, Pedro. «Claves fundamentales para hacer un buen pitching audiovisual | UNIR» (en espanyol europeu), 29-06-2018. [Consulta: 9 desembre 2019].
# Prospecció geofísica

La prospecció geofísica és un conjunt de tècniques físiques i matemàtiques, aplicades a l'exploració del subsol per a la recerca i estudi de jaciments de substàncies útils (petroli, aigües subterrànies, minerals, carbó, etc.), per mitjà d'observacions efectuades en la superfície terrestre.
Mitjançant l'aplicació de mètodes geofísics és possible determinar l'estratificació de sòls i roques, mesurant els canvis de característiques físiques dels materials, com poden ser la velocitat de propagació d'ones, la resistivitat o conductivitat del sòl i/o subsol, la susceptibilitat magnètica entre d'altres.
Consisteix a relacionar l'estructura geològica del subsol a través de la distribució d'alguna propietat física del subsol, això depèn del mètode que s'utilitzi.
Alguns dels mètodes utilitzats en l'exploració són:
# Proteïna desacobladora

Una proteïna desacobladora és un canal de protons el qual dissipa el gradient de protons abans que pugui ser emprat per a proporcionar l'energia necessària per dur a terme la fosforilació oxidativa.
Les proteïnes desacobladores constitueixen una subfamília dintre la família dels transportadors d'anions localitzats a la membrana mitocondrial interna, com ho és el transportador de fosfat inorgànic entre d'altres.
Es coneixen cinc tipus d'UCP en mamífers:
* UCP1, també coneguda com a termogenina o "SLC25A7"
* UCP2, també coneguda com a "SLC25A8"
* UCP3, també coneguda com a "SLC25A9"
* UCP4, també coneguda com a "SLC25A27"
* UCP5, també coneguda com a "SLC25A14"
La primera a ser descoberta fou la termogenina, el 1979 i clonada el 1988. El seu paper fisiològic és important durant la hibernació, atès que l'energia alliberada per aquesta proteïna és emprada per a generar calor en comptes de produir ATP (vegeu termogènesi).
Per homologia de seqüència amb UCP1 es van identificar noves UCP. El 1997 es van clonar la proteïna desacobladora 2 (uncoupling protein two) (UCP2) i la proteïna desacobladora 3 (uncoupling protein three) (UCP3) amb un 59% i un 57% d'homologia respecte UCP1.
Un any més tard es clonava BMCP1 (brain mitochondrial carrier protein-1) (també coneguda com a UCP5) i seguidament UCP4.
Les UCP1, UCP2, UCP3 en mamífers i les proteïnes desacobladores pUCP1 i pUCP2 de plantes són similars i semblen formar un subgrup, mentre que UCP4 i BMCP1 pertanyen a un grup diferent. Les dades moleculars, bioquímiques i filogèniques suggereixen que UCP2 es podria considerar com un prototip d'UCP. UCP1 juga el seu paper biològic principalment en la termogènesi sense tremolor, mentre que el paper dels altres tipus es desconeix. Tanmateix, les hipòtesis han suggerit que estan implicades en l'equilibri general de la despesa energètica bàsica, la protecció de les espècies reactives de l'oxigen i, en les plantes, en la maduració dels fruits i l'ontogènia de les llavors.

## Referències

* ↑ Nedergaard J, Ricquier D, Kozak LP «Uncoupling proteins: current status and therapeutic prospects». EMBO Rep., 6, 10, 2005, pàg. 917-21. DOI: 10.1038/sj.embor.7400532. PMID: 16179945.
* 1 2 J Borecký, I G Maia, P Arruda «Mitochondrial uncoupling proteins in mammals and plants». Biosci Rep, 21, 2, 2001, pàg. 201-212. PMID: 11725869.
* ↑ Nicholls D, Bernson V, Heaton G «The identification of the component in the inner membrane of brown adipose tissue mitochondria responsible for regulating energy dissipation». Experientia Suppl, 32, pàg. 89-93. PMID: 348493.
* ↑ http://www.jbc.org/cgi/reprint/263/25/12274 Arxivat 2008-07-24 a Wayback Machine.
* ↑ Bouillaud F, Raimbault S, Ricquier D «The gene for rat uncoupling protein: complete sequence, structure of primary transcript and evolutionary relationship between exons». Biochem Biophys Res Commun, 157, 2, 1988, pàg. 783-92. PMID: 3202878. link Arxivat 2007-05-23 a Wayback Machine.
* ↑ Jezek P «Possible physiological roles of mitochondrial uncoupling proteins--UCPn». Int J Biochem Cell Biol., 34, 10, 2002, pàg. 1190-1206. link
# 1449
## Esdeveniments

    Països Catalans
    Resta del món
* Guerra entre Mongòlia i Xina.

## Naixements

Països Catalans
Resta del món
* 1 de gener: Llorenç el Magnífic, polític i mecenes italià.
* Hamd Allah Hamdi, poeta turc.

## Necrològiques

Països Catalans
Resta del món
# Isabel Serra Crespí

Isabel Serra Crespí (Sa Pobla, 1981) és dibuixant, artista visual i professora a les Illes Balears, concretament Mallorca.
Va néixer a Sa Pobla, Mallorca, al 1981. Es va llicenciar en Belles Arts, al 2006, a la Universitat Politècnica de València, també va estudiar a l'Accademia Ligustica di Belli Arti a Gènova, coincidint amb l'any 2004 quan la ciutat fou la capitale europea della cultura. Els seus estudis giren entorn del dibuix, la pintura, el gravat, la fundició i l'art audiovisual. Rebrà influències del seu tutor durant el darrer any d'especialitat de pintura l'artista José María Yturralde, que a més li va escriure la ressenya del seu primer catàleg individual "La ciudad ideal y el sueño real".
Actualment, convalida la pràctica artística amb la docència de dibuix a l'illa de Mallorca.
Els seus treballs expressen diferents fases dins els seus projectes expositius, el fil conductor del seu treball és la relació de la societat amb l'entorn i la contraposició del medi ambient amb l'ausència de l'ésser humà, però sempre amb un enfocament i una conseqüència molt personal, amb la idea de fomentar un pensament crític cap a l'espectador.

## Referències

* ↑ Crespí, Maria Antònia «La artista Isabel Serra conduce al espectador a "La ciudad ideal" en Can Janer de Inca."». Arte, 28-07-2007.
* ↑ Jover, Carlos «El Mundo "La mirada inquietante. La artista Isabel Serra toma la alternativa con fuerza y personalidad."». Arte, 18-11-2021, pàg. 59.
* ↑ «Artnit de Campos "Sweet Home Technology" Isabel Serra» (en castellà), 22-08-2016. [Consulta: Portafoli artistes].
# Agustí Serra i Soler

Agustí Serra i Soler (Sa Pobla, 16 de novembre de 1930 - Sóller 7 de gener de 2025) és un escriptor mallorquí.
Començà la seva tasca en la vida sent un capellà, ordenant-se prevere l'any 1956. D'ençà i fins a 1978 fou el sacerdot de diferents parròquies de l'illa de Mallorca. Abandonà el sacerdoci i un cop secularitzat fundà i dirigí diverses revistes. Aviat començaria a escriure llibres i a col·laborar amb premsa local.
Ha col·laborat amb les revistes "El Mirall" i "Sóller". Així mateix ha col·laborat amb Estudis Baleàrics.
Durant un any fou regidor a Fornalutx (1991-1992). És aficionat a la pesca, està casat i és pare de dos fills. Mori a Sóller el 7 de gener del 2025 i esta enterrat al cementeri municipal de Fornalutx

## Obres

* "Via Crucis polític dels poblers"
* "Les set paraules en boca de l'home d'avui".
# Miquel Serra de Gaieta Bonet

Miquel Serra de Gayeta Bonet (Sa Pobla, 1879 - Pollença, 1932) pare de Francesc Serra de Gayeta d'Asprer, fou un empresari i estudiós químic i agrari que produí una terra per blanquejar l'oli i els greixos denominada “Hispanite”. Deixà inèdits alguns treballs de temàtica agrària, activitat a la qual també es dedicà.

## Referències

* ↑ Gran Enciclopèdia de Mallorca, Vol. 16, pàg. 170
# Rubiol pudent (grup de bolets)

El grup dels rubiols pudents es caracteritza pel canvi de color de qualsevol punt de la superfície o la carn al frec. La majoria de rubiols pudents viren de manera ràpida a groc i, amb el temps, a grisaci. La carn, i de fet tot el bolet, fa olor de tinta o fenol. Cal considerar tots els rubiols pudents com a tòxics.
Entre les espècies de rubiols pudents més corrents:
* Agaricus xanthodermus, rubiol pudent
* Agaricus moelleri, rubiol pudent pigallat
* Agaricus pilatianus, rubiol pudent de peu bulbós
* Agaricus menieri, rubiol pudent sorralenc
* Agaricus pseudopratensis, rubiol pudent enrogidor
* Agaricus iodosmus, rubiol pudent pigallat camacurt
* Agaricus phaeolepidotus, rubiol pudent pigallat camallarg

## Referències

* ↑ Cuello Subirana, Josep. Els noms dels bolets. Bellaterra: Lynx, 2007, p. 493. ISBN 978-84-96553-39-2.
* ↑ Gràcia, Enric. La Clau dels Bolets: Identifica'ls de la mà d'Enric Gràcia, Vol. I, p:137. El Papiol: efadós, 2021.
* ↑ Vidal, Josep Maria; Ballesteros, Enric. Bolets dels Països Catalans i els seus noms populars. Figueres: Brau Edicions, 2013. ISBN 9788496905986.
* ↑ Læssøe, Thomas; Petersen, Jens H. Fungi of Temperate Europe. Princeton: Princeton University Press, 2019. ISBN 9780691180373.
# Micena amb disc basal

Les micenes amb disc basal són micenes, cama-secs micenoides, de cama fixada al substrat mitjançant un disc .

## Espècies de micenes amb disc basal

Les espècies de micenes amb disc basal més corrents són:
* Mycena mucor, micena de fulles de roure
* Mycena stylobates, micena de peu en disc
* Mycena bulbosa, micena de ribera
* Mycena aciculata, micena peluda

## Referències

* 1 2 Gràcia, Enric. La Clau dels Bolets: Identifica'ls de la mà d'Enric Gràcia, Vol. II, p:137. El Papiol: efadós, 2021.
* ↑ Vidal, Josep Maria; Ballesteros, Enric. Bolets dels Països Catalans i els seus noms populars. Figueres: Brau Edicions, 2013. ISBN 9788496905986.
* ↑ Læssøe, Thomas; Petersen, Jens H. Fungi of Temperate Europe. Princeton: Princeton University Press, 2019. ISBN 9780691180373.
# Ana Lucía Martínez Maldonado

Ana Lucía Martínez Maldonado (Guatemala, 8 de gener de 1990) és una futbolista guatemalenca que juga com a davantera al C.F. Monterrey i és capitana de la selecció femenina de Guatemala.
Martínez va jugar set anys a l'Unifut del seu país abans d'unir-se al Houston Dash de la National Women's Soccer League el juny de 2014. Després de no aconseguir entrar al primer equip es va traslladar a Espanya el novembre de 2014 i va signar un contracte amb l'equip de la segona divisió Dinamo Guadalajara. Després de marcar nou gols en la seva primera temporada, es va traslladar al Rayo Vallecano de Primera Divisió, i l'any següent va fitxar per l'Sporting Club de Huelva.

## Referències

* ↑ «Ana Lucía Martínez: "La Selección me inspira" – Prensa Libre» (en castellà), 09-11-2018. [Consulta: 21 març 2019].
* ↑ «Ana Lucía Martínez, nueva jugadora del Houston Dash» (en spanish). Canal Antigua, 07-06-2014 [Consulta: 29 setembre 2016].
* ↑ «Ana Lucía Martínez: una guatemalteca en el fútbol español» (en spanish). Soy502, 03-11-2014 [Consulta: 29 setembre 2016].
* ↑ «La Messi guatemalteca aterriza en España» (en castellà). Marca, 03-12-2014. [Consulta: 21 març 2019].
* ↑ «Ana Lucía Martínez se une al Rayo Vallecano en el futbol femenino español – Prensa Libre» (en castellà), 22-07-2015. [Consulta: 21 març 2019].
* ↑ «Ana Lucía Martínez deja al Rayo y firma por el Sporting Club Huelva» (en spanish). Prensa Libre, 28-06-2016 [Consulta: 29 setembre 2016].
# Alex Jiménez Hernández

Alex Jiménez Hernández (Águilas, 21 de setembre de 2003) és un futbolista espanyol que juga com a davanter Club Gimnàstic de Tarragona de la Primera Federació.
Professionalment, la seva carrera va començar als filials del Vila-real C.F., ascendint de la categoría A del juvenil al Vila-real C la temporada 2022/2023. D'aquí, va ser cedit al Sestao River de Primera Federació l'any 2023/2024 per tornar després de 4 mesos a l'equip groguet ja que van trencar la cessió. A final de temporada es va oficialitzar un traspàs al Gimnàstic de Tarragona per seguir jugant a la categoria l'any 2024/2025.

## Clubs

| Club | Any |
| Vila-real C.F. (filial) | 2021-2023 |
| Sestao River (cedit) | 2023-2024 |
| Gimnàstic de Tarragona | 2024-actualitat |

## Referències

* ↑ «Alex Jiménez, perfil de Transfermarkt» (en espanyol europeu).
* ↑ «Alex Jiménez nou jugador del Sestao River» (en espanyol europeu).
* ↑ «El Sestao River trenca la cessió, Alex Jiménez torna» (en espanyol europeu).
* ↑ «Alex Jiménez, nou davanter del Gimnàstic» (en espanyol europeu).
# Arrebossat

L’arrebossat, arrebossada o empanament és una tècnica culinària que consisteix a cobrir un aliment, normalment tallat a llesques fines, primer amb ou batut i després amb pa ratllat o farina, per a després fregir-lo en una paella amb oli.
Hi ha variants en les quals no es posa ou (com en alguns casos, els peixos, que es passen només per farina, o les tires de calamar), i altres en les quals aquestes dues capes es fan dos cops, per exemple, per a panades de formatges. Alguns dels menjars més típics arrebossats, a part de la carn, el peix i les verdures, són les croquetes, els calamars a la romana, els llibrets de llom, etc.
Com a plats internacionals molt coneguts hi ha el peix fregit, el britànic fish and chips, la carn a la milanesa (o sigui, arrebossada), els nuggets (en català delícies o bocins de pollastre) fets amb una pasta que conté pollastre, etc.

## Referències

* ↑ «Arrebossar a DIEC2».
* ↑ «Fish and chips: l'autèntica recepta anglesa». Gastronosfera.
# Vilanoveta (Sant Pere de Ribes)

Vilanoveta és un nucli de població d'origen medieval de Sant Pere de Ribes que es troba a poc més de 3 km al SO del nucli de Ribes i a 500m de Les Roquetes.
Aquest petit veïnat ha estat identificat amb el topònim medieval de Fita-roja. Amb tot, el seu origen se situa quan a l'entorn d'un Mas Vidal s'hi va construir un caseriu que, per la seva situació, molt proper a Vilanova, va prendre el nom de Vilanoveta. Aquest caseriu tindrà un important creixement durant els segles xvi i xvii.
El 2023 tenia 32 habitants.

## Referències

* ↑ Coll, Josep Maria «Los castillos de San Pedro de Ribas, la Geltrú, Sitges y Miralpeix». Analecta Sacra Tarraconensia, XXXII, pàg. 237-53.
* ↑ «Veïnat de Vilanoveta. Sant Pere de Ribes | Mapes de Patrimoni Cultural», 11-11-2010. [Consulta: 15 febrer 2025].
* ↑ «Idescat. Codis territorials i d'entitats. Municipis. 082310 Sant Pere de Ribes». [Consulta: 15 febrer 2025].
# La Margherita

Democràcia és Llibertat - La Margarida (en italià: Democrazia è Libertà – La Margherita, DL) va ser un partit polític italià de centre, demòcrata cristià i socioliberal, membre fundador del Partit Demòcrata Europeu.

## Història

Va formar part de la coalició L'Unione (abans L'Olivera) de la qual va ser un dels principals membres des del 26 de febrer de 2005 (abans, però, com a aliança electoral). Tenia com a símbol la Margarida. Reunia a la vegada els demòcrata-cristians (sobretot els del Partit Popular Italià (PPI), que en el seu últim congrés, el 8 de març de 2002 va recomanar als seus adherents a donar suport al nou partit), dels liberals i dels socials-demòcrates laics - de I Democratici o del Rinnovamento Italiano de Lamberto Dini.
El 22 d'abril del 2007, en el seu últim congrés, el partit va decidir unir-se amb els Demòcrates d'Esquerres i altres partits menors, i formar el nou Partit Democràtic.
Coneguda igualment amb el nom de Democrazia è Libertà (la democràcia és llibertat, un joc de paraules de difícil traducció: una estructura que sembla enllaçada per una conjunció - i - però que és un verb pronunciat de la mateixa manera - escrit è - que enllaça els dos mots), el seu estatut federal va ser aprovat pel congrés fundador a Parma del 22 al 24 de març del 2002, amb les modificacions aprovades per l'Assemblea federal del 12 de març del 2004 i de l'1 d'abril del 2004. El primer congrés de Democràzia è Libertà, que va tenir lloc a Rímini del 12 al 14 de març 2004, va aprovar aquests estatuts, i va confirmar la seva tria per a una democràcia bipolar i per a una tria clara pel centreesquerra, com a partit fundador de l'Olivera.
El president del partit era Francesco Rutelli, antic alcalde de Roma. El partit va ser membre fundador del Partit Demòcrata Europeu (2004). Abans, els seus eurodiputats es trobaven en dos grups diferents.
Franco Marini va ser president del Senat des del 29 d'abril de 2006 al 29 d'abril del 2008.

## Resultats electorals
### Parlament italià

| Any | Líder | Vots | % | Diputats | +/− | Vots | % | Senadors | +/- |
| 2001 | Francesco Rutelli | 5,391,827 (3r) | 14.5 | 80 / 630 | – | Dins L'Ulivo | Dins L'Ulivo | 43 / 315 | – |
| 2006 | Francesco Rutelli | Dins L'Ulivo | Dins L'Ulivo | 90 / 630 | 10 | 3,664,622 (4t) | 10.5 | 39 / 315 | 4 |

### Parlament Europeu

| Any | Líder | Vots | % | Escons | +/− |
| 2004 | Francesco Rutelli | Dins L'Ulivo | Dins L'Ulivo | 7 / 72 | – |

## Enllaços externs

* (italià) Lloc oficial
# Marie Adolphe Carnot

Marie Adolphe Carnot (París, 27 de gener del 1839 — 20 de juny del 1920) fou un químic francès, enginyer de mines i polític. Venia d'una família distingida: era nebot de Sadi Carnot, el físic, i germà de Marie François Sadi Carnot que va ser president de la tercera República francesa.

## Biografia

Es va graduar a l'escola Politècnica el 1860, passant després a l'Escola de Mines, on es va convertir en professor el 1868, després d'un període com a enginyer a Llemotges. El 1881 va ser nomenat Enginyer Principal de Mines, el 1894 Inspector General de Mines, i el 1901 degà de l'Escola Nacional de Mines, càrrec que va ocupar fins al 1907.
Altres càrrecs professionals i polítics:
* 1881: enginyer en cap de mines
* 1884: membre de l'Académie d'agriculture
* 1894: inspector general de mines
* 1895: Membre de l'Académie des sciences
* 1903: Comandant de la Legió d'Honor
* 1892-1895: President de la Societat per a la instrucció alimentària
* 1898: Conseller general de la Charente (Chabanais)
* 1903: President de la Comissió dels Annales des mines
* 1902-1908: President del Consell general de la Charente,
* 1901-1920: President de l'Alliance Démocratique (de Waldeck-Rousseau)
* 1907: President del Consell d'administració del gas de París

## Obra

Va fer importants contribucions en referència als mètodes d'anàlisi químic d'aigües minerals i, també, de minerals que exposà a la seva obra: Traité d'analyse des substances minérales (1898). Va descobrir minerals de bismut a Corresa (Llemosí). Va donar les composicions de sòls destinats a l'agricultura. Va realitzar treballs sobre la presència de fluor en els fosfats.
Un nou mineral va ser descobert l'any 1899 per Charles Friedel i Cumenge, la qual composició química és un vanadat d'uranil i de potassi, K₂(UO₂)₂(VO₄)₂·3H₂O, que varen anomenar carnotita en honor d'Adolphe Carnot.

## Referències

* Chesneau, M. «Paroles prononcées aux obsèques de M. Adolphe Carnot, Directeur Honoraire de l'École des Mines, le 24 juin 1920» (en francès). Annales des Mines, X, 1920.
# Adiós pequeña

Adiós pequeña és una pel·lícula de cinema espanyola dirigida per Imanol Uribe basada en la novel·la El mono y el caballo d'Andreu Martín. A l'estranger fou comercialitzada com a Bilbao Blues. Ambientada en la ria de Bilbao.

## Argument

Beatriz (Ana Belén) és una jove advocada que ha aconseguit tirar endavant gràcies a l'ajuda del seu pare. Lucas (Fabio Testi) és un jove que es guanya la vida de camell venent cocaïna.

## Repartiment

* Ana Belén (Beatriz Arteche)
* Fabio Testi (Lucas Iturriaga)
* Nacho Martínez
* Juan Echanove
* Antonio Vicente Valero Osma
* Miguel Ortiz
* José Manuel Cervino
* Marcel Bozzuffi (Fidel Arteche)
* Marisa Tejada
* Juan Antonio Bardem
* Carlos Lucena
* Ana Etxaniz
* Ramón Barea
* Julio Maruri
* Evaristo Páramos
* Juan Ángel Senguas

## Crítiques

Concebuda com un intent del director per fer cinema negre, és considerada com una obra rutinària i sense entrega, amb un guió esquemàtic i ple de llacunes que va fracassar a la Setmana Internacional de Cinema de Valladolid. Anys més tard, el propi Uribe va afirmar que se'n penedia de rodar la pel·lícula i que no es parlava amb l'Ana Belén.

## Referències

* ↑ «Adiós, pequeña», cine negro para la dama y el vagabundo, bilbao.eus
* ↑ Adiós pequeña a Fotogramas
* ↑ Defrauda 'Adiós, pequeña', primera película española a concurso, El País, 30 d'octubre de 1986
* ↑ «Nunca debí hacer 'Adiós pequeña'. A la semana de rodaje, no me hablaba con Ana Belén», La Voz de Galicia, 21 de maig de 2009
# Víctor Gayà Porcel

Víctor Gayà Porcel (Palma, 1952) és un escriptor i psicòleg balear. Psicòleg i escriptor, ha exercit a Palma i col·laborat en mitjans com a crític literari. Ha publicat poesia, novel·la, assaig i biografia, amb diverses obres premiades. És membre de l'Associació d'Escriptors en Llengua Catalana. Ha publicat obres en diversos gèneres, incloent biografies, narrativa, novel·la i poesia. Algunes de les seves obres destacades són Trenc d'alba (1999, Premi Roc Boronat), Com la sequera (2004), Porta trencada (2011), i Retorn a l'obert (2019, Premi Pare Colom de Poesia). També ha publicat llibres com Manual per protegir-se de mestres i educadors (1995) i El tall de les tisores (2016).

## Referències

* ↑ «Víctor Gayà». llegirencatala.cat. Arxivat de l'original el 2016-10-28. [Consulta: 12 setembre 2016].
* ↑ «Víctor Gayà». www.escriptors.cat. [Consulta: 12 setembre 2016].
* ↑ Admin. «Gayà Porcel, Víctor». www.lletrescatalanes.cat. [Consulta: 12 setembre 2016].
* ↑ «Víctor Gayà presenta en Palma Trenc d´alba, su primera novela». Última Hora, 09-06-1999 [Consulta: 21 agost 2022].
* ↑ «Presentación de las obras ganadoras del Premi Pare Colom». Última Hora, 09-11-2019 [Consulta: 21 agost 2022].