# Melissa (mitologia)

En la mitologia grega, Melissa (en grec antic Μέλισσα) pot referir-se a les següents dones:
* Melissa, una nimfa que va descobrir i ensenyar l'ús de la mel, i de la qual es creia que les abelles rebien el seu nom, μέλισσαι. Sembla que les abelles eren el símbol de les nimfes, per la qual cosa a vegades s'anomenen Melissae, i de vegades es diu que s'han metamorfosat en abelles. Per això també es diu que les nimfes en forma d'abelles van guiar els colons que anaven a Efes; i les nimfes que van alletar l'infant Zeus s'anomenen Melissae o Meliae.
* Melissa, filla del rei cretenc Melissus, que, juntament amb la seva germana Amaltea, va alimentar Zeus amb llet de cabra. Pot ser la mateixa que la Melissa anterior.
* Melissa, filla d' Epidamne i mare de Dyrrhachius per Posidó. El seu pare i el seu fill van donar el seu nom a la ciutat d'Il·líria que es va anomenar Epidamnos i més tard Dyrrhachium
El nom de Melissae va ser transferit per anomenar a les sacerdotesses en general, però més especialment a les de Demèter, Persèfone, i a la sacerdotessa de l'Apol·lo de Delfos. Segons els escolis de Pindare i Eurípides, les sacerdotesses van rebre el nom de Melissae per la puresa de l'abella.

## Notes

* ↑ Col. 9.2.3
* 1 2 3 Scholia ad Pindar, Pythian Odes 4.104
* ↑ Hesychius s.v. Ὀροδεμνίαδες; Columell. 9.2; Scholia (ad Theocritus 3.13.)
* ↑ Philostr. Icon. 2.8
* ↑ Antoninus Liberalis, 19
* ↑ Callimachus, Hymns to Zeus 47
* ↑ Apollodorus, 1.1.3
* ↑ Lactantius, Divine Institutes 1.22.19 sq
* ↑ Stephanus of Byzantium, s.v. Dyrrhakhion
* ↑ Callimachus, Hymn to Apollo 110; Hesychius s.v. Μελισσαι
* ↑ Theocritus, Idylls 15.94 with scholia
* ↑ Pindar, Pythian Odes 4.106; Scholia ad Euripides, Hippolytus 72
* ↑ Compare a story about the origin of bees in Servius, Commentary on Virgil's Aeneid 1.434

## Referències

* Antoninus Liberalis, The Metamorphoses of Antoninus Liberalis traduït per Francis Celoria (Routledge 1992). Versió en línia al Projecte Text Topos.
* Apollodorus, The Library with an English Translation de Sir James George Frazer, FBA, FRS en 2 Volums, Cambridge, MA, Harvard University Press; Londres, William Heinemann Ltd. 1921. ISBN 0-674-99135-4. Versió en línia a la Biblioteca Digital Perseus. Text grec disponible al mateix lloc web.
* Callimachus, Callimachus and Lycophron amb una traducció a l'anglès d'AW Mair ; Aratus, amb una traducció a l'anglès de GR Mair, Londres: W. Heinemann, Nova York: GP Putnam 1921. Arxiu d'Internet
* Cal·límac, Obres . AW Mair. Londres: William Heinemann; Nova York: GP Putnam's Sons. 1921. Text grec disponible a la Biblioteca Digital de Perseus .
* Lactantius, Instituts divins traduït per William Fletcher (1810-1900). De Ante-Nicene Fathers, vol. 7. Editat per Alexander Roberts, James Donaldson i A. Cleveland Coxe. Buffalo, NY: Christian Literature Publishing Co., 1886. Versió en línia al Projecte Text Topos.
* Maurus Servius Honoratus, In Vergilii carmina comentarii. Servii Grammatici qui feruntur in Vergilii carmina commentarii; recensuerunt Georgius Thilo i Hermannus Hagen. Georgius Thilo. Leipzig. BG Teubner. 1881. Versió en línia a la Biblioteca Digital Perseus .
* Stephanus of Byzantium, Stephani Byzantii Ethnicorum quae supersunt, editat per August Meineike (1790-1870), publicat el 1849. Algunes entrades d'aquest important manual antic de topònims han estat traduïdes per Brady Kiesling. Versió en línia al Projecte Text Topos.
* Theocritus, Idylls from The Greek Bucolic Poets traduït per Edmonds, J M. Loeb Classical Library Volum 28. Cambridge, MA. Harvard University Press. 1912. Versió en línia a theoi.com Theocritus, Idylls editat per RJ Cholmeley, MA Londres. George Bell & Sons. 1901. Text grec disponible a la Biblioteca Digital de Perseus.