OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Anouar Abdel-Malek

Anouar Abdel-Malek (àrab: أنور عبد الملك, Anwar ʿAbd al-Mālik) (23 d'octubre de 1924 – 15 de juny de 2012) fou un científic i polític egipci-francès d'ascendència copta. Fou un panarabista i marxista. Anouar Abdel-Malek va obtenir el grau de batxiller en filosofia el 1954 a la Universitat Ain Shams, abans d'estudiar un doctorat a la Sorbona. Seguidament va entrar a treballar al CNRS, esdevenint-ne cap d'investigació el 1970.

## Obres

* Égypte : sociétat militar, 1962. Traduït per Charles Lam Markmann com Egipte: societat militar; el règim d'exèrcit, l'esquerre, i canvi social sota Nasser, 1968.
* Anthologie de la littérature arabe contemporaine, 1964
* Idéologie et Renaixement nationale, l'Égypte moderne, 1969
* La Pensée politique arabe contemporaine, 1970. Traduït per Michael Pallis com Contemporary Arab political thought, 1983
* (ed.) Sociologie de l'impérialisme, 1971
* La dialectique sociale, 1972. Traduït per Mike Gonzalez com Dialèctica Social, 2 vols., 1980.
* Nació i revolució, 1981
* (ed. Amb Miroslav Pečujlići Gregory Blau) Ciència i tecnologia en la transformació del món, 1982
* (ed. Amb Ānisujjāmāna) Cultura i pensament en la transformació del món, 1983.

## Referències

* ↑ Nkrumah, Gamal. «Anouar Abdel-Malek: And the light flickers on». Profile. Al-Ahram, 16–22 March 2006.
* 1 2 Sayed Mahmoud, Anouar Abdel-Malek, champion of pan-Arabism, dies at 88, Ahram Online, 18 June 2012
# Gai Papiri Cras (cònsol 384 aC)

Gai Papiri Cras (en llatí Caius Papirius Crassus) va ser un magistrat romà del segle iv aC. Formava part de la gens Papíria, una família romana plebea.
Titus Livi diu que fou tribú amb potestat consular l'any 384 aC.

## Referències

* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita. VI,18
# Storify

Storify és una plataforma online que permet redactar un article, notícia o història i desenvolupar-la i compondre-la utilitzant les informacions que circulen per les xarxes socials com a font d'informació. Entre les xarxes socials que es poden utilitzar hi ha Twitter, Facebook, YouTube, Flickr, Instagram, entre d'altres. Un aspecte interessant de Storify és que l'article publicat en aquesta plataforma es pot incrustar a qualsevol altre mitjà en línia, com per exemple també es pot fer amb els vídeos de Youtube.

## Funcionament

El seu funcionament és bastant senzill, se seleccionen els continguts que es volen afegir a l'article a través de la cerca en un cercador de la mateixa pàgina i tots queden agregats a una columna en l'ordre que vulgui l'autor. Els continguts conserven l'enllaç al missatge original i al seu autor. A més, també es pot afegir text entre els continguts per explicar les entrades o donar un sentit cronològic a la peça. Al finalitzar, cada història té la seva pròpia pàgina dins Storify on pot ser consultada.

## Creació

La idea la tenen l'any 2009 a Stanford (Califòrnia) el periodista nord-americà Burt Herman i el programador informàtic belga Xavier Damman, però és al setembre de 2010 quan finalment el projecte veu la llum.

## Referències

* ↑ «Storify, un compositor de historias sacadas de las redes sociales» (en castellà). RTVE.
* ↑ F. Pereda, Cristina «Storify: cosecha de periodismo en redes sociales (en castellà). Madrid: El País
* ↑ Alfageme, Ana. «Storify triunfa seleccionando lo mejor de Twitter» (en castellà). Madrid: El País.
# Abbott Handerson Thayer

Abbott Handerson Thayer (12 d'agost de 1849 - 29 de maig de 1921) va ser un artista, naturalista i professor estatunidenc. Va gaudir d'una notable popularitat com a retratista i paisatgista i les seves pintures es troben exposades en la majoria de galeries nord-americanes. És sovint reconegut per les seves pintures d'àngels.
Durant l'últim terç de la seva vida va treballar amb el seu fill Gerald Handerson Thayer en un tractat sobre camuflatge que es creu que podria haver tingut certa influència en el camuflatge militar de la Primera Guerra Mundial. Thayer també va influir en l'art americà a través dels seus esforços com a docent i la formació d'aprenents al seu estudi de Nou Hampshire.

## Enllaços externs

* Abbott Handerson Thayer exhibition catalogs a la biblioteca del Metropolitan Museum of Art
# Basati Diskak

Basati Diskak va ser un segell discogràfic de música punk i hardcore. Fundat el 1987 al País Basc per Javi Sayes a partir del fanzín Destruye!!!, motiu pel qual és conegut amb el sobrenom de «Javi Destruye». La discogràfica va desaparèixer el 1994.
Immediatament després de la seva creació, va publicar alguns àlbums importants com els primers treballs de grups com RIP (No te muevas!, 1988) i BAP!! (Bidehuts eta Etxehuts, 1988). MCD, Txorromorro, Irula, Eskoria-tza i Antiregimen són algunes de les bandes que van publicar amb Basati Diskak a finals de la dècada del 1980. Als anys 1990 també va publicar obres de Negu Gorriak, Eskorbuto, L'Odi Social i Tijuana in Blue, entre d'altres.

## Referències

* 1 2 «Badok». [Consulta: 28 febrer 2021].
* ↑ «LaFonoteca, Disco: No te Muevas!» (en castellà). [Consulta: 28 febrer 2021].
# Chaliminia musteloides

Chaliminia musteloides és una espècie de teràpsid triteledòntid que visqué a finals del Triàsic en allò que avui en dia és Sud-amèrica. Se n'han trobat restes fòssils a la província de la Rioja (Argentina). Les seves dents postcanines superiors són similars a les del seu parent proper Pachygenelus.

## Referències

* ↑ «The Paleobiology Database. Informació taxonòmica i de distribució sobre plantes i animals fòssils.» (en anglès). Arxivat de l'original el 2013-05-27. [Consulta: 11 setembre 2011].
* ↑ Bonaparte, J. F.; Ferigolo, J. i Ribeiro, A. M. «A Primitive Late Triassic ‘ictidosaur’ from Rio Grande Do Sul, Brazil» (en anglès). Palaeontology, 44, 4, 2001, pàg. 623-635. DOI: 10.1111/1475-4983.00194.
# Delonte West

Delonte Maurice West (nascut el 26 de juliol de 1983, a Washington, DC), és un jugador de bàsquet professional estatunidenc que milita als Dallas Mavericks de l'NBA. Va compartir equip amb el base dels Orlando Magic Jameer Nelson als Saint Joseph's Hawks.

## Enllaços externs

* ESPN.com Player Page
* Celtics' Player Profile
* Delonte West, el alma más extraña de la NBA. Marca.com (castellà)
# Base de dades de gestió de la configuració

Una base de dades de gestió de la configuració o BDGC (en anglès configuration management database o abreujat CMDB) és una base de dades que conté detalls rellevants de cada element de configuració i de la relació entre ells, incloent-hi l'equip físic, programari i la relació entre incidències, problemes, canvis i altres dades del servei de les tecnologies de la informació.
La BDGC és un repositori d'informació on es relacionen tots els components d'un sistema d'informació, ja siguin hardware, software, documentació, etc. Tot i que els departaments de la tecnologia de la informació han utilitzat repositoris similars durant molt temps, el terme anglès CMDB prové de la Biblioteca d'Infraestructura de Tecnologies de la Informació (ITIL). En el context de l'ITIL, la BDGC representa la configuració autoritzada de tots els elements significants de l'entorn de les tecnologies de la informació. El seu propòsit principal és ajudar a l'organització a entendre les relacions entre tots els elements i mantenir el seguiment de les seves configuracions. La BDGC és un component fonamental del procés de gestió de la configuració de l'ITIL. La implantació d'una BDGC sovint implica la integració amb altres sistemes, com la gestió d'actius. Un factor clau de l'èxit aconseguit en les implantacions de BDGC és la seva capacitat de descobriment automàtic d'actius i els seus canvis.

## Vegeu també

* Sistema de Gestió de la Configuració

## Referències

* ↑ «base de dades de gestió de la configuració» Arxivat 2013-09-19 a Wayback Machine., Termcat, [consulta: 30 de gener de 2014]
# Codi ATC A04

El codi ATC A04, descrit com Antiemètics i antinauseosos, és una subgrup terapèutic de l'Anatomical, Therapeutic, Chemical Classification System (ATC). La classificació ATC és un sistema de codis alfanumèric desenvolupat per l'Organització Mundial de la Salut (OMS) per als fàrmacs i altres productes sanitaris. El subgrup A04 és part del grup anatòmic A Sistema digestiu i metabolisme.
Els codis per a ús veterinari (codis ATCvet) poden han estat creats afegint la lletra Q davant dels codis ATC humans: QA04...
Les adaptacions estatals de la classificació ATC poden incloure codis addicionals no presents en aquesta llista, que segueix la versió de l'OMS.

## A04A Antiemètics i antinauseosos

* A04AA Antagonistes de receptors de serotonina (5-HT3)
** A04AA01 Ondansetró
** A04AA02 Granisetró
** A04AA03 Tropisetró
** A04AA04 Dolasetró
* A04AD Altres antiemètics

## Referències

* ↑ «ATC/DDD Index 2016: code A04». WHO Collaborating Centre for Drug Statistics Methodology.
* ↑ «ATCvet Index 2016: code QA04». WHO Collaborating Centre for Drug Statistics Methodology.
# Moviment indalià

El Moviment indalià és un moviment artístic i cultural sorgit a la ciutat espanyola d'Almeria entre els anys 1943, data del seu primer congrés celebrat en el Cafè Granja Balear, i 1963, quan van celebrar el seu segon i últim congrés. El moviment va ser fundat pel pintor i escultor almerienc Jesús de Perceval (1915–1985). Aquest va constituir al seu moment un revulsiu per a l'apàtica societat almerienca de la postguerra, sent determinant per a la història, la vida i la cultura contemporània de la ciutat.
El moviment rep el seu nom de l'Indalo, un símbol que representa a tota la província d'Almeria, essent molt comú trobar-ho en façanes de cases, en vehicles, etc.

## Història

El moviment va sorgir pocs anys després de finalitzar la Guerra Civil. Aquesta etapa de la postguerra es va caracteritzar per un buit cultural especialment a les arts plàstiques. El moviment va ser fundat pel pintor i escultor d'Almeria Jesús de Perceval en 1945, quan s'inicien les tertúlies en el Cafè Granja Balear i, a partir d'aquest moment, els pintors van construir el seu entramat figuratiu. El punt de partida va ser la diferència cultural d'Almeria, basada en una cultura ancestral i mediterrània.
Agrupats al voltant de la figura de Jesús de Perceval, van reivindicar una regeneració estètica basada en els valors tradicionals del sud d'Espanya enfront dels moviments avantguardistes del nord, la qual cosa es tradueix en una pintura realista moderna capaç de plasmar d'una forma singular el paisatge d'Almeria i a la seva població.

## Membres

Els membres fundadors del moviment indalià es van conèixer com a «grupo de los siete» («grup dels set») ja que va estar format per: Jesús de Perceval, Francisco Alcaraz, Luis Cañadas, Francisco Capulino, Antonio López Díaz, Miguel Cantón Checa i Miguel Rueda.

## Referències

* 1 2 3 «Historia de Almería — Cultura y arte». Indalia. Arxivat de l'original el 20 de febrer de 2011. [Consulta: 22 abril 2010].
* ↑ «Todo lo que tienes que saber acerca del Movimiento Indaliano almeriense» (en castellà). [Consulta: 24 agost 2020].

## Vegeu també

* Indalo
* Província d'Almeria
# Longarone

Longarone (italià) o Łongaron és un municipi a la Província de Belluno (Itàlia). L'any 2007 tenia 4.119 habitants. Limita amb els municipis de Erto e Casso (PN), Ponte nelle Alpi, Soverzene, Belluno, La Valle Agordina i Sedico.
El poble es va fer tristament famòs pel desastre de la presa del Vajont, esdevingut el 9 d'octubre de 1963. L'esllavissament de part de la muntanya sobre l'embassament va crear una onada gegant que va destruir els pobles més avall de la presa, especialment Longarone, i la mort de 1917 persones. El poble va ser reconstruït i la presa no es va tornar a posar en servei.
El 23 de febrer de 2016 va absorbir el municipi de Castellavazzo.

## Administració

Llista d'alcaldes :
| Període | Identitat | Partit |
| 2004- | Pierluigi De Cesero | UDCC |
# Clube Desportivo Travadores

El Clube Desportivo Travadores és un club capverdià de futbol de la ciutat de Praia a l'illa de Santiago.

## Palmarès

* Lliga capverdiana de futbol
** Després de la independència: 1994, 1996
** Abans de la independència: 1972, 1974
* Copa capverdiana de futbol:
** 2022
* Lliga de Santiago de futbol (Sud)
** 2002/03
* Lliga de Santiago de futbol
** 1954, 1960, 1967, 1967/68, 1971/72, 1991/92, 1993/94, 1995/96, 1999/2000

## Referències

* ↑ «Nova Direcção Dos Travadores Promete Continuidade De Tazinho Na Equipa Técnica» (en portuguès). Criolosport, 21-09-2014. Arxivat de l'original el 23 de setembre 2014. [Consulta: 23 setembre 2014].
* ↑ Estádio da Várzea at Soccerway
* ↑ «Cape Verde Islands - List of Champions». RSSSF. [Consulta: 16 desembre 2017].
* ↑ «Cape Verde Islands - List of Cup Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 agost 2019].
* ↑ «Cape Verde Islands - List of Regional Tournament Winners». rsssf.com. [Consulta: 16 desembre 2017].
# Suport a llarg termini

Suport a llarg termini (en anglès, Long Term Support, abreujadament, LTS) és una expressió emprada en el camp de la informàtica per a anomenar les versions o llançaments especials de programari dissenyats per a tenir suport durant un període més llarg que el normal. Possibilita als usuaris i empreses treballar en projectes a llarg termini amb programari que confereix estabilitat i minimitza els bugs. S'aplica particularment als projectes de programari de codi obert, com Linux. En l'àmbit dels sistemes basats en aquest nucli, el terme s'usa en algunes versions de distribucions com Debian o Ubuntu, entre d'altres.

## Referències

* ↑ Das, Ankush. «What is a Long Term Support Release? What is Ubuntu LTS?» (en anglès americà). [Consulta: 20 maig 2021].
* ↑ «Long-Term Support - Evolveum Docs». [Consulta: 20 maig 2021].
# Sistema d'Interconnexió Borsària Espanyol

El Sistema d'Interconnexió Borsària Espanyol, (SIBE), és la plataforma electrònica implementada el 2 de novembre de 1995, en substitució del sistema CATS (Computer Assisted Trading System), per a la negociació de valors de renda variable de les quatre borses espanyoles. El SIBE interconnecta les quatre borses, permetent operar com un mercat únic (mercat continu espanyol). A més de les quatre borses de valors, aquest sistema també s'empra en altres mercats integrats dins del holding Borses i Mercats Espanyols com Latibex, AIAF i MAB. És gestionat per la Societat de Borses, una filial de BME.

## Sistema

El SIBE és una plataforma electrònica multilateral i automàtica per a la negociació de valors de renda variable admesos a cotització en les borses espanyoles que ofereix, a més, informació en temps real sobre l'activitat i tendència de cada valor. Així mateix, facilita l'operador els mitjans necessaris perquè executi i gestioni les seves ordres. La prioritat de tancament d'operacions ve determinada pel preu i, en cas d'igualtat de preus, per la prioritat temporal en la introducció de les ordres. La unitat mínima de contractació és una acció, un dret de subscripció, un warrant o un ET.

## Sessions i horaris

Les sessions tenen lloc els dies hàbils marcats pel calendari anual i l'horari és el següent:
* Subhasta d'obertura (entre les 8.30 i les 9:00): introducció, modificació i cancel·lació d'ordres, sense que es permeti el seu encreuament.
* Sessió contínua (entre les 9:00 i les 17.30): contractació.
* Subhasta de volatilitat (amb una durada de 5 minuts més un final aleatori d'un màxim de 30 segons), durant la qual es realitzen abans que es registrin ordres els preus es poden sobrepassar els límits màxims de variació marcats (rang dinàmic i rang estàtic).
* Subhasta de tancament (entre les 17.30 i les 17.35): introducció, modificació i cancel·lació d'ordres, sense que es permeti el seu encreuament.

## Referències

* ↑ «¿Cómo se contrata en Bolsa?», 17-10-2004.
* ↑ «CNMV: Las órdenes de valores». [Consulta: 30 maig 2020].
* ↑ «Estructura y Organización del Mercado de Valores Español». [Consulta: 30 maig 2020].
* ↑ «Horario Mercado». [Consulta: 30 maig 2020].
# Beatriz de Mora i Solorzano

Beatriz de Mora Solorzano, coneguda com a Bea de Mora, (Sant Pere de Ribes, Garraf, 13 d'abril de 1985) és una jugadora de corfbol catalana.
Va començar a jugar al Club Korfbal Les Roquetes i la temporada 2006-07 va fitxar pel Club Esportiu Vilanova i la Geltrú. En la seva primera temporada va ser la màxima anotadora de la Lliga i va aconseguir el subcampionat de Lliga catalana. Va repetir el subcampionat de Lliga les dues temporades següent i el 2010 va guanyar una Copa Catalunya. En competicions europeus, va aconseguir un subcampionat de l'Europa Shield el 2009. Internacional amb la selecció catalana de corfbol en categoria sub-21 i universitària, amb l'absoluta va aconseguir l'European Bowl de 2005 i va participar al Campionat d'Europa de 2006.

## Palmarès
### Clubs

* 1 Copa Catalunya de corfbol: 2009-10

### Selecció catalana

* 1 medalla d'or a l'European Bowl de corfbol: 2005

## Referències

* ↑ «Beatriz de Mora i Solorzano». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «L'equip de Korfbal del CEVG s'ho jugarà tot a l'última jornada». Eix Diari, 19-03-2007. [Consulta: 8 novembre 2020].
* ↑ Fondevila. «Catalunya se impone en la European Bowl». Mundo Deportivo, 31-10-2005. [Consulta: 8 novembre 2020].

## Enllaços externs

* Fitxa de Vanessa Viana Méndez - IFK (anglès)
* Fitxa de Vanessa Viana Méndez - IFK (anglès)
# Antonia Ripoll

Antonia Ripoll (Barcelona, 1961) viu i treballa a les Terres de l'Ebre, Graduada a l'Escola Massana i a Llotja. Ha participat en exposicions a Barcelona, Madrid, Amposta, Piera, Reus, Girona, Lleida, Tortosa, Tarragona i Castelló. Entre les seves mostres individuals, cal destacar Gramàtiques d'herències (Palau Bofarull de Reus), Gràmatiques de l'ànima (Centre Provincial Cultural de les Aules de Castelló), mentres-tant/TOT/després (Museu de l'Ebre, Tortosa), El cos de les pàgines (memòria de bitàcola) (Centre d'Arts Visuals de les Terres de l'Ebre, 2011, Amposta), Subjecte(s) de sacrifici (2013, Museu de Tortosa). Enceta el seu camí en diverses exposicions col·lectives, entre les quals destaca Pintors del Montsià a la Diputació de Tarragona, al Centre d'Art Santa Mònica de Barcelona i a ajuntaments del Montsià.
Les seves obres parlen d'una pintura que juga entre l'abstracció i una figuració molt lliure, una obra en la qual la línia té un protagonisme essencial; amb ella construeix i desconstrueix a la vegada línies anguloses, fines, gruixudes, línies corbes, sensuals. En els darrers anys la figura humana té una presència important.
L'any 2001 va presentar la seva primera mostra individual, Els vermells i el buit, pintures i instal·lació a la Biblioteca Comarcal-Centre Cultural del Montsià a Amposta. Des de aquesta mostra, la seva obra té com a tema central l'existència. La seva mostra El cos de les pàgines (memòria de bitàcola), del 2011, al Centre d'Arts Visuals (Amposta), constitueix un estudi d'instrospecció de la seva vida, de Barcelona a les terres de l'Ebre. Cal destacar, a més, la seva tasca docent a Esardi – Escola d'Art i Disseny d'Amposta, de la qual ha estat directora des del 1984 fins al 2004, i la seva activitat com a gestora i dinamitzadora cultural en l'organització de la Biennal d'Art Ciutat d'Amposta, Amposta Espai d'Arts Visuals, Strobe Festival de Videocreació. Col·labora a L'Aula al Pati i a Hibridacions i Contextos. Des del 2012 codirigeixen XYZ, convocatòria d'instal·lacions a espais singulars de les Terres de l'Ebre, producció per al CAV Lo Pati.

## Referències

* ↑ SALCEDO MILIANI, Antonio, Plural Femení. Dones artistes a les comarques de Tarragona. La consolidació 1951-1975, Diputació de Tarragona, Tarragona, 2016. p. 102
* ↑ SALCEDO MILIANI, Antonio, Plural Femení. Dones artistes a les comarques de Tarragona. La consolidació 1951-1975, Diputació de Tarragona, Tarragona, 2016. p.102-103
* ↑ SALCEDO MILIANI, Antonio, Plural Femení. Dones artistes a les comarques de Tarragona. La consolidació 1951-1975, Diputació de Tarragona, Tarragona, 2016. p.107
# Ciao Bambina

Ciao Bambina és un curtmetratge documental espanyol del 2024, dirigit per Afioco Gnecco i Carolina Yuste.
En 2025 va ser nominat als XXXIX Premis Goya en la categoria de Millor curtmetratge documental.

## Argument

El curtmetratge se centra en el viatge personal d'Afioco Gnecco a mesura que lídia amb la seva transició de gènere i els efectes de la testosterona en el seu cos. Al costat de la seva amiga Carolina, qui li ha donat suport des de l'inici de la seva transició, cerca reconciliar-se amb el seu deadname i sentir-se còmode a la fi per banyar-se a la platja.

## Producció

La idea de Ciao Bambina va sorgir arran d'unes vacances conjuntes que van fer els directors de la pel·lícula a l'illa d'El Hierro, quan Afioco estava començant la seva transició de gènere, la qual cosa va inspirar a Yuste a començar a gravar-li per documentar la seva experiència. En el documental es mostren, a més, situacions a les quals ha de fer front Afioco al seu dia a dia, com no poder canviar el seu nom en el registre civil a causa de no tenir la nacionalitat espanyola, o haver d'esperar dos anys més per a poder sotmetre's a una cirurgia d'afirmació de gènere.
Malgrat les dificultats, tant Yuste com Gnecco van decidir afrontar el curtmetratge des d'una perspectiva positiva, afirmant estar cansats de les pel·lícules que reflecteixen la transsexualitat des de la tragèdia i la fixació per la genitalidad. Així mateix, Afioco Gnecco va esmentar la pel·lícula 20.000 espècies d'abelles com un referent positiu que oferia una altra sensibilitat.

## Premis i nominacions

* 2024: Guanyador del Bisnaga de Plata del Festival de Màlaga.
* 2025: Nominat al Goya al millor curtmetratge documental.

## Referències

* ↑ «Afioco Gnecco, cineasta trans nominado a los Goya por 'Ciao Bambina':"Sería un hito ganar, pero ayudar a gente es mejor"», 21-01-2025. [Consulta: 25 gener 2025].
* 1 2 3 «‘Ciao Bambina’: el corto documental que nos acerca al proceso de transición trans de su director», 17-04-2024. [Consulta: 25 gener 2025].
* ↑ «Estas son las nominaciones de los Premios Goya 2025», 18-01-2025. [Consulta: 25 gener 2025].

## Enllaços externs

* Tràiler a YouTube
# Pelicà del Perú

El pelicà del Perú (Pelecanus thagus) és una espècie d'ocell de la família dels pelecànids (Pelecanidae). S'ha considerat coespecífic del pelicà bru. Habita costes, estuaris i badies des del Perú fins al sud de Xile. El seu estat de conservació es considera gairebé amenaçat.

## Referències

* ↑ «Pelicà del Perú». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 18 febrer 2024 (català)
* ↑ «Ibis, spoonbills, herons, Hamerkop, Shoebill, pelicans» (en anglès). IOC World Bird List Version 14.1. International Ornithologists' Union, 01-01-2024. [Consulta: 18 febrer 2024].
* ↑ del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 212. ISBN 978-84-16728-37-4.
* ↑ BirdLife International. «Peruvian Pelican. Pelecanus thagus» (en anglès). Llista Vermella d'Espècies Amenaçades de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2018. [Consulta: 18 febrer 2024].
# Casa Massana (Barcelona)

La Casa Massana és un establiment situat al carrer de Ferran, 14 cantonada amb el del Vidre de Barcelona. Actualment hi ha la confiteria La Cure Gourmande.

## Història i descripció

Va ser fundat per l'adroguer de Berga Agustí Massana i Riera (1827-1897), a qui s'atribueix la invenció de la mona de Pasqua tal com es coneix en l'actualitat.
El seu fill Agustí Massana i Pujol no va voler seguir el negoci, i aquest va passar a mans de Ricard Rocafort, que hi va fer col·locar els plafons de l'entresol: «Comestibles finos. Importación directa de las primeras marcas mundiales», «Laboratorios de confitería y pastelería, bombonería selecta, objetos para regalo» i «Alimentos concentrados para régimen».

## Vegeu també

* Fàbrica de xocolata d'Oleguer Juncosa

## Referències

* ↑ «La Cure Gourmande». Trip Advisor.
* ↑ Saurí, Manuel. Guía general de Barcelona, 1849, p. 273.
* ↑ El Consultor. Nueva guía de Barcelona, 1863, p. 121, 246.
* ↑ «esquela Don Agustin Massana y Riera». La Vanguardia, 18-01-1898, pàg. 1.
* 1 2 Santos, Inma «Casa Massana, la confitería de la calle Ferran». Metropoli, 08-12-2021.