OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Carles Rocamora i Sellarés

Carles Rocamora i Sellarés (Barcelona, 6 d'abril de 1939), conegut al món de les curses com a La Pava, és un antic pilot de motociclisme català. S'especialitzà en proves de resistència i fou pilot oficial de Montesa durant la dècada de 1960. Guanyà el Trofeu CAP el 1961, dos campionats d'Espanya de resistència (1963 i 1965) i un d'Europa (1965), tots ells amb Montesa. Disputà vuit edicions de les 24 Hores de Montjuïc i hi aconseguí dues segones posicions (1963 i 1965) i una victòria -pilotant una Bultaco 360 cc prototip amb Salvador Cañellas- el 1969.
Carles Rocamora s'inicià en el motociclisme de ben jove, concretament el novembre de 1960 a Girona. Inicialment, havia anat a aquella prova de participar-hi en la cursa de karts, però el seu kart es va espatllar i no hi va poder córrer. Aleshores un amic li va deixar la seva moto per tal que pogués disputar, si més no, la cursa de motos que es feia després, amb el resultat que Rocamora l'acabà guanyant. Menys d'un any més tard, el setembre de 1961, Carles Rocamora guanyà la Pujada a Sant Feliu de Codines contra pronòstic, establint-ne de passada un nou rècord.

## Resultats al Mundial de motociclisme

| Any | Categoria | Moto | Curses | Victòries | Podi | Pole | Fast lap | Punts | Posició |
| 1968 | 250cc | Bultaco | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 14è |

## Referències

* ↑ «Carlos Rocamora Sellarés». enciclopedia.cat. GEC - Enciclopèdia de l'esport català. [Consulta: 9 febrer 2016].
* ↑ Herreros, Francisco; Aznar, José Luis. «La dura resistencia». A: Historia del motociclismo en España (en castellà). Barcelona: RACC, 1998, p. 242-243. ISBN 84-920886-5-6.
* ↑ Galindo, Josep Mª; García, Gregorio. «10 de setembre - III CC en cuesta a Sant Feliu de Codines / Carlos Rocamora» (en castellà). carrerasencuesta.blogspot.com. Automoto, 01-09-1961. [Consulta: 20 gener 2016].
* ↑ Vilanova, Oriol; Cassart, Josep. «Gana un jovencísimo Carlos Rocamora con récord incluido y una moto de pequeña cilindrada». A: La Pujada. 59/89. 30 años de la carrera en cuesta de Sant Feliu de Codines (en castellà). Caldes de Montbui: GT Cult, setembre 2014, p. 33. ISBN 9788461716227.
* ↑ «Carlos Rocamora» (en anglès). motogp.com. Arxivat de l'original el 8 de març 2016. [Consulta: 20 gener 2016].
# Viatka (desambiguació)

«Viatka oVyatka» té aquests significats:
* Viatka, antiga república de la Rússia Oriental, autònoma des del 1991 i avui molt reduït de la seva primitiva extensió
* Viatka nom de Kírov (óblast de Kírov) (1934 -2008), ciutat
* Riu Viatka, riu de la Rússia Oriental, tributari per la riba dreta del Kama, a la conca del Volga
# Pollet

Poll o pollet és una cria d'ocell. Rep aquest nom d'ençà que fa la desclosa fins que aprèn a valer-se per si mateix sense necessitat de les cures dels adults, i gràcies al desenvolupament fisiològic corresponent, que és el que en realitat li forneix independència.

## Descripció

La descripció depèn de les diferents espècies encara que, en general, són de grandària molt reduïda. Les d'algunes espècies presenten un fi plomissol, i unes altres neixen completament nues o pelades, desproveïdes de qualsevol mena de ploma; al cap de pocs dies comença a aparèixer el plomissol, i després de diverses setmanes de desenvolupament, presenten el seu plomatge juvenil.
En els ocells nidícoles, els becs dels polls presenten en la perifèria apèndixs cridaners, coneguts coma «boqueres», i en la gola certs senyals o taques, també molt cridaners, de colors vistosos, que tenen l'objectiu d'estimular llurs progenitors a l'hora de ser alimentats.

## Tipus de cries

Els pollets es poden classificar, a grans trets, en dos grups o categories generals: altricials o nidícoles, i precoços o nidífugs, encara que ha de tenir-se en compte que també existeixen espècies de condicions intermediàries, com és el cas dels ocells de presa i les de l'ordre Procellariiformes.

### Altricials o nidícoles

S'entén per cria altricial tota aquella que neix cega i totalment sense defensa, nua, o bé, amb plomissol.
Espècies altricials són els ocells cantadors o ocells cantaires; és a dir, dins de l'ordre Passeriformes, totes les que pertanyen al subordre Passeri, que són al voltant d'unes 4000 espècies. També són altricials els pollets de moltes altres espècies passeriformes pròximes taxonòmicament als ocells cantors o ocells cantaires, així com els pelicans, els blauets, els picots i els falciots, entre d'altres.

### Precoços o nidífugs

S'entén per cria precoç tota aquella que en descloure l'ou presenta els ulls oberts i un dens plomissol. Sofreixen en pocs dies un cert desenvolupament que els permet de caminar i començar a procurar-se una part de l'aliment que ingereixen.
Algunes de les cries més precoces són, de manera general, l'aviram i, més concretament, totes aquelles de les espècies de la família Phasianidae (faisans, galls dindis, perdius i guatlles), així com totes aquelles de les espècies de la família Anatidae (ànecs, oques i cignes).

## Referències

* 1 2 3 Enciclopedia Microsoft® Encarta® Online 2009. «Ave: 9.2 Vida de familia y supervivencia». Microsoft Corporation. Arxivat de l'original el 10 de febrer de 2009. [Consulta: 5 maig 2009].
Viccionari
# Frits Clausen

Frits Clausen (Aabenraa, 12 de novembre de 1893 - Vestre Prison, 5 de desembre de 1947) fou un metge rural i polític danès que va esdevenir líder del partit nazi a Dinamarca.

## Biografia

Va néixer en 1893 en Aabenraa, una ciutat situada en Nordschleswig, quan aquesta última regió formava part de l'Imperi Alemany. L'any 1931 es va unir al nou partit nazi danès (DNSAP) i a l'any 1933 va esdevenir el seu lieder. Com a nacionalista danès, abans de l'ocupació de Dinamarca per l'Alemanya nazi, a la qual va secundar, s'havia oposat a les reclamacions de la minoria alemanya del Nord de Schleswig de modificar la frontera entre Alemanya i Dinamarca fixada en 1920, malgrat la seva fascinació per Adolf Hitler. Va morir el 5 de desembre de 1947 d'un atac al cor.
Com a líder del DNSAP no va aconseguir tenir un gran èxit electoral: a les eleccions parlamentàries de 1943 (que es varen portar a terme sota l'ocupació nazi del país) el seu partit va obtenir un màxim del 2,1 % de vots.

## Notes

* ↑ Anomenat en danès Danmarks Nationalsocialistiske Arbejderparti (DNSAP).

## Referències

* 1 2 Morgan, 2006, p. 136.
* ↑ Payne, 1995, p. 307-308.
* ↑ Lauridsen, 1997, p. 91.
* ↑ Lauridsen, 2003, p. 813, 815.
* ↑ Werther, 2010, p. 78.
* 1 2 Werther, 2013, p. 130.
* ↑ Davies i Lynch, 2002, p. 202.
* ↑ Lauridsen, 1997, p. 112.
* ↑ Griffin, 1993, p. 131.

## Bibliografia

* Davies, Peter; Lynch, Derek. The Routledge Companion to Fascism and the Far Right (en inglés). Routledge, 2002. ISBN 0-203-99472-8.
* Griffin, Roger. The Nature of Fascism (en inglés). Routledge, 1993. ISBN 0-415-09661-8.
* Lauridsen, John T. «Frits Clausen i Hitlers spejl Et biografisk forsøg» (en danés). Historie: Jyske Samlinger, 1, 1997, pàg. 86-120. Arxivat de l'original el 2015-04-02. ISSN: 0107-4725 [Consulta: 4 març 2015].
* Lauridsen, John T. «Føreren har ordet!: Frits Clausen om sig selv og DNSAP». Danish humanist texts and studies. Museum Tusculanums Forlag, 26, 2003. ISSN: 0105-8746.
* Morgan, Philip. World Fascism: A Historical Encyclopedia (en inglés). ABC-CLIO, 2006, p. 136. ISBN 1-57607-940-6.
* Payne, Stanley G. A History of Fascism 1914-1945 (en inglés). University of Wisconsin Press, 1995. ISBN 0-299-14870-X.
* Werther, Steffen «Nazi, German and Danish Identities in Danish North Schleswig, 1932-38». Bordering the Baltic: Scandinavian Boundary-drawing Processes, 1900-2000 (Nordische Geschichte). LIT Verlag, 10, 2010, pàg. 69-104. ISSN: 2075-3306.
* Werther, Steffen «Nordic-Germanic Dreams and National Realities. A Case study of the danish Region of Sønderjylland, 1933-1945» (en inglés). Racial Science in Hitler's New Europe, 1938-1945. University of Nebraska Press, 2013, pàg. 129-149.
# Assassinat a Luberon

Assassinat a Luberon (títol original en francès, Crime dans le Luberon) és un telefilm francobelga dirigit per Éric Duret el 2018. Es va emetre a França a France 3 i a Bèlgica a La Une. S'ha doblat i subtitulat al català.
La pel·lícula de televisió és una coproducció de Paradis Films, Be-Films i RTBF.

## Sinopsi

A Luberon, durant una cacera, en Pascal Achard, un caçador de 40 anys, és assassinat. La fiscal adjunta Elisabeth Richard afrontar per primera vegada una investigació amb el capità de gendarmeria Charles Jouanic, acompanyat de la seva suboficial en cap adjunt Caroline Martinez. Aprofundint en la seva vida privada, els investigadors descobreixen el perfil fosc d'un seductor i manipulador mentre la seva investigació descobreix vells secrets familiars.

## Referències

* ↑ «Collection "Crimes à"». [Consulta: 25 maig020].
* ↑ «Luberon : qui veut tourner avec Florence Pernel ?». La Provence. [Consulta: 25 maig020].
* ↑ Joshua Daguenet. «Audiences TV Prime (samedi 6 octobre 2018) : Crime dans le Lubéron accroche DALS, Les années bonheur en forme, NCIS s'écroule». [Consulta: 22 maig020].
* ↑ TV3. «Pel·lícules - Assassinat a Luberon». [Consulta: 13 maig 2023].
* ↑ «Assassinat a Luberon». Goita què fan, ara!. [Consulta: 29 març 2024].
* ↑ «Crime dans le Luberon - Company Credits». IMDb, 2018.
* 1 2 3 Romane Carmon. «"Crime à" : un opus inédit où Florence Pernel enquête sur un crime dans le Lubéron !». RTBF, 17-09-2018.
# HMAS Adelaide (L01)

El HMAS Adelaide (L01) és un vaixell d'assalt amfibi tipus LHD de la Classe Canberra de l'Armada Australiana parcialment construït a Espanya a les drassanes de Navantia a Ferrol, i finalitzat per les drassanes de BAE Systems Austràlia en Williamstown.

## Construcció

El Adelaide, va ser posat en grada el 18 de febrer de 2011, l'endemà de l'avarament del seu bessó, el HMAS Canberra. Fou avarat el 4 de juliol de 2012 a les 17:34, coincidint amb la plenamar, apadrinat per Maureen Banks, en presència del vicealmirall Ray Griggs, de l'almirall general Manuel Rebollo, del president de Navantia, José Manuel Regirada Lapique, i del conseller delegat de BAE Systems
El 2 de desembre, el seu buc, construït al 80%, va ser remolcat des de Ferrol a Vigo on s'esperà a l'arribada del Blue Marlin, una plataforma semisubmergible per a traslladar-lo a Australia. El 10 de desembre, es va realitzar en quatre hores la maniobra de càrrega del LHD. El 17 de desembre va iniciar el viatge des de Galícia amb destinació Austràlia, per arribar a Port Philips a Melbourne el 8 de febrer de 2014, on les drassanes BAE Systems Austràlia en Williamstown, Victòria (Austràlia) van terminar la superestructura.
Va realitzar les proves de mar entre juny i juliol de 2015 en una navegació des de Melbourne a Sydney, on el vaixell va entrar en dic sec per netejar i pintar el buc, i poder realitzar noves proves de mar a l'agost. El 22 d'octubre de 2015 va ser lliurat a les autoritats d'Austràlia en Williamstown, i finalment va ser lliurat a l'Armada d'Austràlia entrant en servei el 4 de desembre de 2015.

## Referències

* ↑ «Australia elige el BPE». Revista naval, 09-10-2007. [Consulta: 9 octubre 2007].
* ↑ «Navantia celebra la puesta de quilla del ALHD Adelaide para la Marina australiana» (en castellà). infodefensa, 18-02-2011. [Consulta: 20 febrer 2011].
* ↑ «El LHD ‘Canberra’ recibe su bautismo de mar en las instalaciones de Navantia de Ferrol» (en castellà). infodefensa, 17-02-2011. [Consulta: 20 febrer 2011].
* ↑ «Australia abre la puerta a Navantia» (en castellà). La voz de Galicia, 17-02-2011. [Consulta: 18 febrer 2011].
* ↑ «Navantia bota el último megabuque en construcción». La voz de Galicia, 04-07-2012.
* ↑ «La botadura del «Adelaide» fija el declive del trabajo en Navantia». la voz de Galicia, 03-07-2012.
* ↑ «Navantia despide el último buque construido en Ferrol» (en castellà). La Voz de Galicia, 02-12-2013 [Consulta: 3 desembre 2013].
* ↑ «El ‘Adelaide’emprende su aparatoso embarque en la ría de Vigo» (en castellà). El País, 10-12-2013.
* ↑ «El segundo LHD construido por Navantia para Australia llega satisfactoriamente a Melboure» (en castellà). www.infodefensa.com, 08-08-2014.
* ↑ «El buque de asalto anfibio australiano Adelaide comienza sus pruebas de mar.» (en castellà). Infodefensa, 25-07-2015.
* ↑ «La marina australina recibe el ALHD Adelaide construido por Navantia». www.infodefensa.com. 4 de desembre de 2015.
# H-4 Hercules

El Hughes H-4 Hercules (també conegut com a Spruce Goose, nombre de registre NX37602) és un hidroavió gegantí dissenyat per al transport pesant de tropes.

## Història

El 1942, Henry Kaiser, conegut per la seva producció de vaixells, entre els que es troben els Liberty Ships del desembarcament de Normandia, s'associa amb Howard Hughes per tal de dissenyar un hidroavió amb la capacitat de transportar fins a 500 soldats armats sobre llargues distàncies evitant així els combois marítims, víctimes sovint dels submarins alemanys i japonesos. Dissenyat i construït per la companyia Hughes Aircraft va fer el primer i únic vol al port de Long Beach el 2 de novembre de 1947 en el que va recórrer poc més d'un quilòmetre a menys de 25 metres d'altura.
Donades les restriccions d'ús d'Alumini en temps de guerra, va estar construït amb un material compost que va desenvolupar l'empresa de Hughes: el Duramold, fusta contraxapada de bedoll laminat a base d'una espècie de goma polimèrica que conformava un acabat semblant al plàstic, d'aquí que alguns el consideren el primer gran avió construït completament amb materials compostos. La fusta contraxapada laminada amb la resina conforma un material amb el que es poden construir estructures lleugeres però fortes i resistents. Tot això va suposar un repte d'enginyeria molt complicat en incorporar materials que no es coneixien a fons, a més de l'extrema complexitat del disseny d'un avió de les seves proporcions. Aviat es signa un contracte per 3 unitats però finalment només se'n construiria una. Henry Kaiser abandona el projecte però Huges continua amb la idea finançant el programa després d'haver gastat ja 18 milions de dòlars. Els crítics de Howard Hughes li ficaren el malnom de "Spruce Goose" ("oca d'avet o picea") i l'acusaren d'haver malgastat els fons del govern en un aparell que mai arribaria a volar.
L'avió incorporava l'última tecnologia del seu temps i tant el futur de H. Hughes com de la Hughes Aircraft Company anaven lligats al destí de l'aposta tan arriscada que representava la utilització de Duramold. Finalment l'avió fou una meravella de la tècnica i la tecnologia no obstant l'acabament de la guerra el deixà sense el seu rol, el transport de material bèl·lic així després del seu primer i últim vol fou conservat dins un hangar fins a la mort del seu creador, H. Hughes, quan fou traslladat al Evergreen Aviation Museum a McMinnville, Oregon.
L'Hèrcules és l'aeronau més gran que mai s'ha construït, té l'altura i l'envergadura més gran que cap altre avió en la història.

## Vegeu també

* Llista de les aeronaus més grans

## Referències

* 1 2 3 4 Besse, François. 100 aviones de leyenda (en castellà). Reditar Libros, S.L., 2006, p. 68. ISBN 9788496449268.
# Lliga Mundial de waterpolo

La Lliga Mundial de waterpolo (FINA Water Polo World League) és una competició de nova creació (2002), sorgida amb la intenció de capitalitzar la creixent popularitat del waterpolo, principalment a Europa, Amèrica del Nord i Austràlia.
La competició és disputada per seleccions estatals durant la temporada amb un premi de mig milió de dòlars per al guanyador. L'any 2004 s'inicià la competició femenina. És organitzada per la FINA.

## Format

La lliga es disputa en una primera fase de grups on s'enfronten en partits d'anada i tornada. Els grups, quatre en total, estan formats per 3 o 4 equips i distribuïts segons criteris geogràfics i de rànquing.
La competició s'inicia el juliol. Els tres primers de cada grup avancen a la segona ronda formant dos grups semifinals. Els tres primers de cada grup semifinal es classifiquen per les superfinals del mes d'agost.

## Lliga Mundial masculina

| Any | Seu | Or | Plata | Bronze |
| 2002 | Patras | Rússia | Espanya | Hongria |
| 2003 | Nova York | Hongria | Itàlia | Estats Units |
| 2004 | Long Beach | Hongria | Sèrbia i Montenegro | Grècia |
| 2005 | Belgrad | Sèrbia i Montenegro | Hongria | Alemanya |
| 2006 | Atenes | Sèrbia i Montenegro | Espanya | Grècia |
| 2007 | Berlín | Sèrbia | Hongria | Austràlia |
| 2008 | Gènova | Sèrbia | Estats Units | Austràlia |
| 2009 | Podgorica | Montenegro | Croàcia | Sèrbia |
| 2010 | Niš | Sèrbia | Montenegro | Croàcia |
| 2011 | Florència | Sèrbia | Itàlia | Croàcia |
| 2012 | Almati | Croàcia | Espanya | Itàlia |
| 2013 | Txeliàbinsk | Sèrbia | Hongria | Montenegro |
| 2014 | Dubai | Sèrbia | Hongria | Montenegro |
| 2015 | Bèrgam | Sèrbia | Croàcia | Brasil |
| 2016 | Huizhou | Sèrbia | Estats Units | Grècia |
| 2017 | Ruza | Sèrbia | Itàlia | Croàcia |
| 2018 | Budapest | Montenegro | Hongria | Espanya |
| 2019 | Belgrad | Sèrbia | Croàcia | Austràlia |
| 2020 | Debrecen | Grècia | Montenegro | Itàlia |

## Lliga Mundial femenina

| Any | Seu | Or | Plata | Bronze |
| 2004 | Long Beach | Estats Units | Hongria | Itàlia |
| 2005 | Kirishi | Grècia | Rússia | Austràlia |
| 2006 | Atenes | Estats Units | Itàlia | Rússia |
| 2007 | Mont-real | Estats Units | Austràlia | Grècia |
| 2008 | Santa Cruz de Tenerife | Rússia | Estats Units | Austràlia |
| 2009 | Kirishi | Estats Units | Canadà | Austràlia |
| 2010 | La Jolla | Estats Units | Austràlia | Grècia |
| 2011 | Tientsin | Estats Units | Itàlia | Austràlia |
| 2012 | Changshu | Estats Units | Austràlia | Grècia |
| 2013 | Pequín | R.P. de la Xina | Rússia | Estats Units |
| 2014 | Kunshan | Estats Units | Itàlia | Austràlia |
| 2015 | Xangai | Estats Units | Austràlia | Països Baixos |
| 2016 | Xangai | Estats Units | Espanya | Austràlia |
| 2017 | Xangai | Estats Units | Canadà | Rússia |
| 2018 | Kunshan | Estats Units | Països Baixos | Rússia |
| 2019 | Budapest | Estats Units | Itàlia | Rússia |
| 2020 | | | | |

## Enllaços externs

* Web oficial a la FINA
* Vilacom Arxivat 2009-02-15 a Wayback Machine.
# Pandorgo

Pandorgo és un malnom emprat a la ciutat d'Alacant per definir a les persones partidaris de la dreta política.
A aquestes persones de dreta també se'ls relaciona amb el terme com a persones beates, és a dir, molt religioses, i en general com a tota persona conservadora catòlica practicant, segurament per condiderar-la grossa i ben alimentada, que és la definió del terme original.
Durant el segle XVII col·loquialment s'usava en valencià per designar persones beates, colltorts o falses fins i tot al sud de la ciutat d'Alacant en poblacions com Oriola i Torrevella.

## Referències

* ↑ «Diccionari Català-Valencià-BalearB». [Consulta: 19 setembre 2024].
* ↑ Matas, Joaquín Santo. «El comunista que salvó la Santa Faz» (en castellà), 17-04-2020. [Consulta: 19 setembre 2024].
* ↑ Matas, Joaquín Santo. «Nazismo versus catolicismo» (en castellà), 28-10-2020. [Consulta: 19 setembre 2024].
* ↑ «II Malnoms que descriuen físicament les persones - Elx en Paraules», 08-12-2023. [Consulta: 19 setembre 2024].
* ↑ Mestre, Joaquim Martí. Diccionari històric del valencià col·loquial: Segles XVII, XVIII i XIX (en anglès). Universitat de València, 2011-11-28. ISBN 978-84-370-8598-2.
# Zou

«Zou» té aquests significats:
* Zou (estat), estat vassall de la Dinastia Zhou que va existir durant els períodes de les Primaveres i Tardors i els Regnes Combatents de la història xinesa (720–221 aC)
* Departament de Zou, departament de Benín
* Biografies:
** Zou Boqi (1819 - 69, Nanhai, Guangdong), fotògraf, físic i erudit de les darreries de la dinastia Qing
** Zou Jing, militar de la cort dels Han durant el període de la tardana Dinastia Han Oriental
** Zou Kai (Luzhou, 1988), gimnasta artístic xinès
** Zou Shiming (Zunyi, 1981), boxejador xinès
** Zou Yigui (Wuxi, Jiangsu, 1686 - 1772), pintor, poeta i alt funcionari xinès durant la dinastia Qing
** Zou Zhe (Wuxian, Jiangsu, 1636 - ~1708), pintor xinès, durant la dinastia Qing
# Prohom

El prohom era, dins l’àmbit dels territoris de llengua catalana, una persona digna d’especial consideració, elegible o amb capacitat per exercir un càrrec representatiu, tant per les seves qualitats personals com per la seva posició econòmica. Originalment anomenat home de prou o, en èpoques més antigues, home de profit.
Al segle xii, a Catalunya, el prohom era una figura notable o principal d’una localitat, generalment el cap de casa, conegut també com a home bo. Aquests prohoms assistien o assessoraven el senyor jurisdiccional o el seu representant, sovint el batlle, en tasques arbitrals o pericials, i actuaven com a testimonis en actes de donació, venda, concòrdia, entre d'altres. Ben aviat, però, adquiriren una funció més formal com a representants de la població en l’etapa inicial del règim municipal català.
A partir del segle xii, i seguint la tendència cap a una institucionalització de la prohomia, aquests es convertiren en membres d’alguns consells municipals catalans, com els de Perpinyà o Tortosa, coneguts també com a jurats o consellers. En el regne de Mallorca, la figura del prohom aparegué immediatament després de la conquesta, amb referències ja presents a la Carta de franquesa de 1230.
A més, el prohom exercia com a caporal o sobreposat d’un ofici o confraria gremial. La prohomenia estava formada pels mestres més reputats de l’ofici, que tenien la funció d’assessorar els sobreposats i defensar els interessos de la comunitat de treballadors. També actuaven com a testimonis en casos de disputes o litigis. Igualment, existia la figura del prohom dels obrers, que acompanyava els sobreposats durant les inspeccions de les feines realitzades per aquella categoria.

## Referències

* ↑ «Prohom». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 23 desembre 2024].
* ↑ «Prohome». A: Dolç i Dolç, Miquel (coord.). Gran Enciclopèdia de Mallorca. Volum 14. Palma: Promomallorca, p. 33. ISBN 84-8661702-2.
Viccionari
# Quemosi

La quemosi és la inflamació i edema de la conjuntiva. Sovint, està relacionada amb al·lèrgies, infeccions oculars o cirurgies oculars. Sovint, l'àrea de l'ull s'inflama tant que és difícil tancar i obrir l'ull de forma normal. De vegades, també pot aparèixer com si el globus ocular s'hagués mogut lleugerament cap enrere, des de la part blanca de l'ull, a causa de la presència de líquid a la conjuntivade tots dos ulls, excepte el globus ocular. El globus ocular no està cobert per aquest líquid i per això sembla que el globus ocular s'hagi desplaçat.

## Etiologia

Les causes més comunes d'aquesta inflamació són: infecció vírica, infecció bacteriana i angioedema. Altres causes, anomenades extraoculars, podrien ser malaltia de Graves Basedow, cefalàlgia de Horton, la triquinosi, els tumors de l'òrbita, la panoftalmitis, glaucoma agut i la trombosi del sinus cavernós.

## Diagnòstic

El diagnòstic de la quemosi es fa mitjançant una bona exploració física i presència de la simptomatologia esmentada. Els professionals sanitaris faran una anamnesi per saber quan va començar la inflamació, quan fa que dura la inflamació, si hi ha presència de dolor ocular, problemes respiratoris, entre d'altres.

## Tractament

Dependrà de la causa de la inflamació i la presència d'una altra simptomatologia. Els professionals mèdics poden receptar-li antiinflamatoris i analgèsics per controlar la inflamació i dolor respectivament.

## Referències

* ↑ «Quemosi». Gran Diccionari Llengua Catalana. [Consulta: 29 setembre 2015].
* ↑ MedlinePlus Health Information from the National Library of Medicine
* ↑ «Chemosis» (en anglès). MedlinePlus. [Consulta: 15 setembre 2029].