OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pol Rodríguez Ferrer

Pol Rodríguez Ferrer és un director de cine nascut a Barcelona el 1977.

## Trajectòria

Va començar la seva carrera com a ajudant de direcció de sèries com Mar de plástico (2011) o Los Pelayos (2012). El 2016 va estrenar el seu primer llargmetratge Quatretondeta, un homenatge al poble dels seus avis. al Festival de Màlaga. El 2024 va tornar al festival amb la pel·lícula Segundo premio codirigida junt a Isaki Lacuesta i premiat amb la Bisnaga d'Or. En la XXXIX edició dels Premis Goya va guanyar el premi de millor direcció.

## Referències

* ↑ Pol Rodríguez: "Nosaltres vivim, ens apassionem i morim, però aquell paisatge sempre està allà", Surtdecasa.cat. 28 de juny de 2016
* ↑ El Festival de Málaga pone su mirada en "Quatretondeta", Levante, 26 d'abril de 2016
* ↑ 'Segundo premio', de Isaki Lacuesta y Pol Rodríguez, Biznaga de Oro en Málaga, Público, 9 de març de 2024
* ↑ Isaki Lacuesta y Pol Rodríguez, Goya a la mejor dirección por 'Segundo premio', La Vanguardia, 9 de febrer de 2025
* ↑ Sánchez Casademont, Rafael. «Festival de Málaga 2024: Palmarés completo con todos los ganadores de la edición». Fotogramas, 09-03-2024.
* ↑ «Nuevos relatos híbridos en el cine de ficción español. El caso de Entre dos aguas de Isaki Lacuesta.». Ámbitos. Revista Internacional de Comunicación, 51, 2021, pàg. 41–54. ISSN: 1139-1979. 10.12795/ambitos.2021.i51.04 [Consulta: 22 gener 2025].
* ↑ Rosado, Ricardo. «Ganadores de los Premios Goya 2025: 'El 47' y Eduard Fernández triunfan en una noche insólita para el cine español». Fotogramas, 09-02-2025.
# Ballarat

Ballarat és una ciutat de l'estat australià de Victòria. És la tercera ciutat més gran de Victòria després de Melbourne i Geelong i la més gran de l'interior de l'estat,. La seva població arriba a prop de 100.000 habitants i la seva àrea és de 740 km².
Aquesta ciutat va ser fundada el 1838 pel colon escocès Archibald Yuille, que va establir un assentament anomenat Ballaarat. El nom deriva de les paraules locals balla arat, que significarien "lloc de descans". L'ortografia actual es va adoptar oficialment el 1996.
Ballarat està situada als contraforts de la Gran Serralada Divisòria al centre de Victòria Occidental. També conegut com l'Altiplà Central, és anomenat així pels seus suaus turons i la manca de muntanyes que són comuns a la part oriental de la Gran Serralada Divisòria. La ciutat es troba dins una secció lleugerament ondulada de les planes que s'estenen als voltants. Aquestes planes estan formades per sediments al·luvials i fluxos volcànics, i amb grans àrees agrícoles.

## Referències

* ↑ Profile of the Electoral Division of Ballarat (Vic) – Australian Electoral Commission. Aec.gov.au (7 October 2010). Retrieved on 18 August 2011.
* ↑ by Jordan Oliver for The Courier 22 April 2010
* ↑ Buninyong monument. Ballarat Reform League. Retrieved on 18 August 2011.
* ↑ City of Ballarat (Maps, Population & Location – «Copia archivada». Arxivat de l'original el 15 de septiembre de 2009. [Consulta: 19 agost 2011].)
# IEEE 802.11e

IEEE 802.11e és una millora de l'estàndard 802.11 per WLAN desenvolupat pel grup de treball 11 del comitè d'estàndards LAN/MAN del IEEE (IEEE 802), definint el concepte qualitat de servei o QoS. Aquesta modificació es va incorporar a la capa d'enllaç de dades o MAC. IEEE 802.11e fou ratificat el 2005 i incorporat a la norma IEEE 802.11 el 2007.

## Descripció

Les millores que aporta IEEE 802.11e fan referència a la qualitat del servei de transport de veu, àudio i vídeo en les xarxes locals sense fils o WLAN. Es modifica la capa d'enllaç. Podem destacar : (veure Fig.1)
* DCF (Distributed Coordination Function), funcionalitat que permet una millora al mètode d'accés per mitjà de CSMA/CA i RTS/CTS Arxivat 2016-12-17 a Wayback Machine..
* PCF (Point Coordination Function), funcionalitat que dota de més equitat a l'accés a xarxa.
* HCF (Hybrid Coordination Function) que coordina les funcionalitats DCF i PCF.
* EDCA (Enhanced Distributed Channel Access) que defineix quatre prioritats o categories d'accés :
** prioritat al servei de veu.
** prioritat al servei de vídeo.
** prioritat "best effort" al servei d'aplicacions estàndard.
** prioritat "background" de tràfic baix.
* HCCA (HCF Controlled Channel Access), funcionalitat que controla la durada i la regularitat de les transmissions.
* APSD (automatic power save delivery), funcionalitat que permet fer transmissions programades en el temps a dispositius de bais consum.
* Block Acknowledgments, funcionalitat de reconeixement de recepció en block, en comptes de trama a trama, per a estalviar temps.
* NoAck, funcionalitat de no enviar el reconeixement de recepció, per a estalviar temps.
* DLS (Direct Link Setup), funcionalitat que permet establir una connexió entre dues estacions sense passar pel Punt d'Accés.

## Referències

* ↑ «Explicacions d'IEEE 802.11e» (en anglès). [Consulta: 5 novembre 2016].
* ↑ «Aplicació d'IEEE 802.11e» (en anglès). [Consulta: 7 desembre 2016].
* ↑ «Millores d'IEEE 802.11e» (en anglès). Arxivat de l'original el 2017-08-09. [Consulta: 7 desembre 2016].
# Circle of Danger

Circle of Danger és una pel·lícula de thriller britànica de 1951 dirigida per Jacques Tourneur protagonitzada per Ray Milland, Patricia Roc, Marius Goring, Hugh Sinclair i Naunton Wayne. Un estatunidenc viatja a Anglaterra per descobrir la veritat darrere de la mort del seu germà durant la Segona Guerra Mundial. El guió fou escrit per Philip MacDonald.

## Argument

Clay Douglas investiga la misteriosa mort del seu germà. Aquest últim va formar part dels comandos britànics durant la Segona Guerra Mundial i va ser assassinat per una bala anglesa. Clay està convençut que l'assassí es troba entre els supervivents.

## Repartiment

* Ray Milland com a Clay Douglas
* Patricia Roc com a Elspeth Graham
* Marius Goring com a Sholto Lewis
* Hugh Sinclair com a Hamish McArran
* Naunton Wayne com a Reggie Sinclair
* Edward Rigby com a Idwal Llewellyn
* Marjorie Fielding com Margaret McArran
* John Bailey com a Pape Llewellyn
* Colin Gordon com a coronel. Fairbairn
* Dora Bryan com a Bubbles Fitzgerald
* Reginald Beckwith com a Oliver
* David Hutcheson com Tony Wrexham
* Michael Brennan com a Bert Oakshott
* Peter Butterworth com Ernie (The Diver) (sense acreditar)

## Recepció crítica

A The New York Times el seu crític anònim va escriure: "La moderació britànica en l'actuació i el diàleg és gairebé dolorosament evident al llarg del procediment". Tot i que l'actuació de Milland és elogiada per la seva "naturalitat, una qualitat que, es podria afegir, pot ser deguda en part als diàlegs sense adorns i sovint experts de Philip MacDonald", la pel·lícula malgrat un repartiment de suport britànic decent, "encara és una aventura poc emocionant i en gran part plàcida". Dennis Schwartz va escriure sobre la pel·lícula el 2013: "Tot i que és rutinària, l'altament qualificat Tourneur fa tot el possible per mantenir-la animada, visible i agradable."

## Bibliografia

* (anglès) Monthly Film Bulletin, n.209
* Jacques Lourcelles, Dictionnaire des films, Bouquins Robert Laffont.
* The Cinema of Nightfall, Jacques Tourneur, (anglès) Chris Fujiwara, The Johns Hopkins University press, 2000, P. 183 - 188

## Referències

* ↑ BFI.org
* ↑ «Circle of Danger (1951) - Jacques Tourneur | Synopsis, Characteristics, Moods, Themes and Related | AllMovie».
* ↑ «Ray Milland in 'Circle of Danger'». , 12-07-1951 [Consulta: 4 gener 2016].
* ↑ «Circleofdanger». Arxivat de l'original el 6 November 2016. [Consulta: 6 novembre 2016].

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube
# Okay, America!

Okay, America! (de vegades anomenada Okay America) és una pel·lícula estatunidenca de 1932, sobre l'ascens a la fama d'un columnista de xafarderies, basada de prop en la vida real de Walter Winchell. Dirigida per Tay Garnett, la pel·lícula és protagonitzada per Lew Ayres i Maureen O'Sullivan.

## Argument

Larry Wayne és columnista de xafarderies d'un diari de Nova York, el Daily Blade, i també és el presentador d'un programa de ràdio anomenat "Okay, America". Quan Ruth Drake, la filla d'un polític ric, és segrestada, Jones, l'editor en cap del Daily Blade tria Wayne per cobrir la història.

## Repartiment

* Lew Ayres com Larry Wayne
* Maureen O'Sullivan com Sheila Barton
* Louis Calhern com Mileaway Russell
* Edward Arnold com Duke Morgan
* Walter Catlett com editor anomenat 'Lucille'
* Alan Dinehart com Roger Jones
* Henry Armetta com Sam
* Emerson Treacy com Jerry Robbins
* Marjorie Gateson com Mrs. Herbert Wright
* Margaret Lindsay com Ruth Drake
* Akim Tamiroff com Bit role (sense acreditar)

## Referències

* ↑ «AFI|Catalog». catalog.afi.com. [Consulta: 15 febrer 2024].
# Prosopa lismoniména

Prosopa lismoniména (Πρόσωπα λησμονημένα) és una pel·lícula grega dirigida per Iorgos Tzavellas i estrenada el 1946.
La pel·lícula va ser un fracàs comercial i Tzavéllas la considera la seva pitjor pel·lícula.

## Argument

Tonis, un noi malvat (Giorgos Pappas) torna d'Amèrica. En una festa, troba una exnòvia (Miranda Myrat). Havia deixat el seu marit i la seva filla per ell. Es va convertir en una prostituta. Tony comença a interessar-se per la filla de la seva ex (Zinet Lakaz), mentre la jove es prepara per casar-se amb el seu promès (Lampros Konstantaras). Tony intenta xantatge al marit de la seva ex (Aimilios Veakis). Finalment, ell és assassinat per ella.

## Repartiment

* Miranta Myrat : Maria
* Giorgos Pappas : Tonis
* Zinet Lakaz : Aliki
* Lámbros Konstandáras : Pavlos
* Athanasia Moustaka :
* Dimos Starenios :
* Aimilios Veakis :
* Sotos Arvanis :
* Marika Filippidi :
* Julia Fragiadaki :
* Joly Garbi :
* Alekos Gonis :
* Stélla Gréka :
* Nasos Kedrakas :
* Giorgos Koukoulis :
* G. Longos :
* Eleni Mihalitsianou :
* Takis Saliaris :
* Koulis Stoligas :
* Iorgos Tzavellas :

## Referències

* ↑ Κολιοδήμος, Δημήτρης. Λεξικό Ελληνικών ταινιών. Εκδόσεις Γένους, 2001, p. 386. ISBN 978-960-8460-41-6.
* ↑ Finos Film - 'Πρόσωπα Λησμονημένα' (1946), <http://finosfilm.com/movies/view/4>. Consulta: 29 agost 2021
* ↑ Karalis 2012, p. 51

## Bibliografia

* (francès) Démopoulos, Michel. Le Cinéma grec. Paris: Centre Georges Pompidou, 1995, p. 263 (cinéma/pluriel). ISBN 2-85850-813-5.
* Karalis, Vrasidas. A History of Greek Cinema. New York et Londres: Continuum, p. 318. ISBN 978-1-4411-9447-3.

## Enllaços externs

* Fitxa a la Cinemateca grega
# Gran Premi de França del 1957

Resultats del Gran Premi de França de Fórmula 1 de la temporada 1957, disputat al circuit de Rouen-Les-Essarts el 7 de juliol del 1957.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 2 | Juan Manuel Fangio | Maserati | 77 | 3h 07' 46. 4 | 1 | 8 |
| 2 | 10 | Luigi Musso | Ferrari | 77 | + 50.8 s | 3 | 7 |
| 3 | 12 | Peter Collins | Ferrari | 77 | + 2' 06.0 min. | 5 | 4 |
| 4 | 14 | Mike Hawthorn | Ferrari | 76 | + 1 Volta | 7 | 3 |
| 5 | 6 | Harry Schell | Maserati | 70 | + 7 Voltes | 4 | 2 |
| 6 | 4 | Jean Behra | Maserati | 69 | + 8 Voltes | 2 | |
| 7 | 24 | Mike MacDowel Jack Brabham | Cooper - Climax | 68 | + 9 Voltes | 15 | |
| Ret | 8 | Carlos Menditéguy | Maserati | 30 | Motor | 9 | |
| Ret | 18 | Stuart Lewis-Evans | Vanwall | 30 | Direcció | 10 | |
| Ret | 20 | Roy Salvadori | Vanwall | 25 | Motor | 6 | |
| Ret | 28 | Herbert MacKay-Fraser | BRM | 24 | Transmissió | 12 | |
| Ret | 16 | Maurice Trintignant | Ferrari | 23 | Part elèctrica | 8 | |
| Ret | 22 | Jack Brabham | Cooper - Climax | 4 | Accident | 13 | |
| Ret | 30 | Horace Gould | Maserati | 4 | Palier | 14 | |
| Ret | 26 | Ron Flockhart | BRM | 2 | Accident | 11 | |

## Altres

* Pole: Juan Manuel Fangio 2' 21. 5
* Volta ràpida: Luigi Musso 2' 22. 4 (a la volta 65)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-02-19. [Consulta: 3 juny 2010].
# Waterloo (disc)

Waterloo fou el segon disc del grup suec ABBA, el primer publicat internacionalment. Va ser llançat originalment a Suècia el 4 de març de 1974 a través de Polar Music. El tema principal de l'àlbum, Waterloo, va guanyar el Festival de la Cançó d'Eurovisió de 1974 i es va convertir en un èxit mundial, llançant la carrera del grup.
El disc incloïa les següents cançons:
* Waterloo
* Sitting In The Palmtree
* King Kong Song
* Hasta Mañana
* My Mama Said
* Dance (While The Music Still Goes On)
* Honey, Honey
* Watch Out
* What About Livingstone?
* Gonna Sing You My Lovesong
* Suzy-Hang-Around
En posteriors reedicions, s'han afegit com a extres una altra versió de Ring, Ring i les versions en suec de Waterloo i Honey, Honey.

## Referències

* ↑ Rees, Dafydd; Crampton, Luke. Guinness Book of Rock Stars. Enfield: Guinness Publishing Ltd., 1991, p. 1. ISBN 0-85112-971-4.
* ↑ LOS40. «Con ‘Waterloo’ nació el fenómeno ABBA hace 47 años» (en castellà), 06-04-2021. [Consulta: 8 gener 2022].
* ↑ «ABBA tornen: una història de cançons perfectes, drogues i divorcis traumàtics». [Consulta: 8 gener 2022].
* ↑ ABBA – Waterloo (1988, CD) (en anglès).
Viccionari
# Gran Premi de França del 1960

Resultats del Gran Premi de França de Fórmula 1 de la temporada 1960, disputat al circuit de Reims-Gueux el 3 de juliol del 1960.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 16 | Jack Brabham | Cooper - Climax | 50 | 1h 57' 24. 9 | 1 | 8 |
| 2 | 44 | Olivier Gendebien | Cooper - Climax | 50 | + 48.3 s | 9 | 6 |
| 3 | 18 | Bruce McLaren | Cooper - Climax | 50 | + 51.9 s | 7 | 4 |
| 4 | 46 | Henry Taylor | Cooper - Climax | 49 | + 1 Volta | 12 | 3 |
| 5 | 24 | Jim Clark | Lotus - Climax | 49 | + 1 Volta | 10 | 2 |
| 6 | 22 | Ron Flockhart | Lotus - Climax | 49 | + 1 Volta | 14 | 1 |
| 7 | 20 | Innes Ireland | Lotus - Climax | 43 | + 7 Voltes | 4 | |
| 8 | 48 | Bruce Halford | Cooper - Climax | 40 | Motor | 15 | |
| 9 | 40 | Masten Gregory | Cooper - Maserati | 37 | + 13 Voltes | 17 | |
| 10 | 42 | Ian Burgess | Cooper - Maserati | 36 | + 14 Voltes | 22 | |
| 11 | 4 | Wolfgang von Trips | Ferrari | 30 | Transmissió | 5 | |
| 12 | 2 | Phil Hill | Ferrari | 29 | Transmissió | 2 | |
| Ret | 8 | Jo Bonnier | BRM | 22 | Motor | 8 | |
| Ret | 36 | Lucien Bianchi | Cooper - Climax | 18 | Transmissió | 15 | |
| Ret | 10 | Dan Gurney | BRM | 17 | Motor | 6 | |
| Ret | 30 | Gino Munaron | Cooper - Castellotti | 16 | Transmissió | 19 | |
| Ret | 6 | Willy Mairesse | Ferrari | 14 | Transmissió | 11 | |
| Ret | 14 | Tony Brooks | Vanwall | 7 | Vibracions | 13 | |
| Ret | 12 | Graham Hill | BRM | 0 | Accident | 3 | |
| Ret | 38 | Maurice Trintignant | Cooper- Maserati | 0 | Accident | 18 | |
| Ret | 28 | Richie Ginther | Scarab | 0 | Motor | 20 | |
| Ret | 34 | David Piper | Lotus - Climax | 0 | Motor | 21 | |
| Ret | 26 | Chuck Daigh | Scarab | 0 | Motor | 23 | |

## Altres

* Pole: Jack Brabham 2' 16. 8
* Volta ràpida: Jack Brabham 2' 17. 5 (a la volta 25)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-12-22. [Consulta: 7 juny 2010].
# Pansa blanca

La pansa blanca és una varietat de cep blanca, la varietat autòctona de la Denominació d'Origen Alella.
Des de després de la fil·loxera, la varietat omnipresent a la DO Alella ha estat la pansa blanca, la varietat que ha demostrat oferir el millor rendiment en el clima i sòl granític (sauló) propis d'aquest territori.
Els cellers i viticultors de la DO Alella sempre l'havien reivindicada com una varietat única i pròpia. La ciència va demostrar, fa alguns anys, que el genoma de la pansa blanca és pràcticament idèntic al del xarel·lo, el cartoixà, el pansal, el premsal i altres noms altres territoris de vinya. De fet, en registres antics i documents cadastrals és habitual trobar inventaris de vinya on s'esmenten plantacions de pansa blanca i xarel·lo de manera diferenciada. Fins i tot, molts vins elaborats pel celler cooperatiu Alella Vinícola fins al final dels anys 1980 especificaven la composició dels vins a les seves contraetiquetes detallant que eren elaborats amb un cupatge de pansa blanca i xarel·lo i, alguns, també amb unes altres varietats.

## Referències

* ↑ «La DO Alella». Oficina de Turisme d'Alella. [Consulta: 27 juny 2021].
* ↑ «"Traiem tot el suc de la pansa blanca"». Papers de Vi, número 61, 11-2019, pàg. 14-18.
# Ibn Abd-adh-Dhàhir

Muhyi-d-Din Abu-l-Fadl Abd-Al·lah ibn Raixid-ad-Din Abi-Muhàmmad Abd-adh-Dhàhir ibn Naixwan ibn Abd-adh-Dhàhir ibn Najda as-Sadí ar-Rawhí (àrab: محيي الدين أبو الفضل عبد الله بن رشيد الدين عبد الظاهر السعدي المصري, Muḥyī d-Dīn Abū l-Faḍl ʿAbd Allāh b. Raxīd ad-Dīn ʿAbd aẓ-Ẓāhir as-Saʿdī al-Miṣrī), més conegut simplement com a Ibn Abd-adh-Dhàhir (el Caire, 1223-1292), fou un important historiador egipci.
Va ser secretari privat dels sultans Bàybars I, Qalàwun i Khalil i va prendre part de primera mà en diversos esdeveniments importants de la vida política de l'època, sobre els quals en va haver de redactar documents.
A part de documents oficials va escriure:
* Kitab ar-Rawda al-bahiyya adh-Dhàhira fi-khitat al-Muïzziyya al-Qàhira, utilitzat com a referència per al-Maqrizí i per Ibn Taghribirdí.
* Sírat as-Sultan al-Màlik adh-Dhàhir Bàybars, biografia de Bàybars I.
* Taixrif al-ayyam wa-l-ussur fi-sírat al-Màlik al-Mansur, Biografia de Qalàwun.
* Una biografia d'al-Àixraf Khalil, conservada només en part.
El seu fill, Fat·h-ad-Din ibn Abd-Al·lah ibn Abd-adh-Dhàhir, nascut al Caire en 1240, va exercir càrrecs menors i va morir el 1292.

## Referències

Pedersen, J. " Ibn ʿAbd al-Ẓāhir". Encyclopaedia of Islam, segona edició. Brill Online, 2012. 6 de maig del 2012 <http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopaedia-of-islam-2/ibn-abd-al-zahir-SIM_3034>
# Booba

Élie Yaffa, més conegut pel nom artístic de Booba, (Sèvres, 9 de setembre de 1976) és un raper francès.
Fill de mare francesa i pare senegalès, l'any 2000 va treure el LP Mauvais Oeil (acompanyat d'Ali amb qui formava el grup Lunatic) considerat des de llavors com una referència del hip-Hop francès. El 2002 arriba Temps Mort, bases pesades i un flow "hardcore" amb rimes no obstant això molt intel·ligents i reflexionades. Diversos temes del CD seran llavors difoses per emissores com Skyrock, augmentant així la seva popularitat a França. El 2004 va crear la seva pròpia discogràfica,Tallac Records, i surt un altre LP Pantheon, doble disc d'or a França (200.000 còpies venudes). El seu tercer projecte en solitari Ouest Side va sortir el 13 de febrer de 2006. Inclou un tema amb Akon. Des de llavors ha col·laborat, entre d'altres, amb Tony Parker a Top of the Game. El 2008 va enregistrar el disc 0.9 i en 2010 va enregistrar el disc Lunatic. Al novembre de 2012 va veure la sortida el seu últim àlbum Futur, amb col·laboracions de Kaaris, 2 Chainz, Rick Ross, Mala i Gato. Aquest àlbum està produït en la seva majoria per Therapy. L'àlbum és el més venut fins ara, obtenint el certificat de disc de platí (més de 150.000 còpies venudes).

## Discografia
### Àlbums d'estudi

* 2002: Temps mort
* 2004: Panthéon
* 2006: Ouest Side
* 2008: 0.9
* 2010: Lunatic
* 2012: Futur
* 2013: Futur 2.0
* 2014: D.U.C
* 2015: Nero Nemesis
* 2017: Trône
* 2021: ULTRA

### Mixtapes

* 2005: Autopsie Vol. 1
* 2007: Autops 2
* 2009: Autopsie Vol. 3
* 2011: Autopsie Vol. 4
# Parc Nacional de Jbil

El Parc Nacional de Jbil (àrab: الحديقة الوطنية جبيل, al-Ḥadīqa al-Waṭaniyya Jbīl) és un territori amb qualificació de parc nacional a Tunísia a la governació de Kébili a uns 100 km al sud de la ciutat de Kebili. Fou creat per decret el 24 d'octubre del 1994.
Ocupa una àrea de 150.000 hectàrees i la seva altura és entre 50 i 220 metres. És el parc nacional més gran del país i ocupa una part del Gran Erg Oriental tunisià amb les seves dunes, 4.000 hectàrees del Massís tabulari de Jbil o Jebil, i 18.200 hectàrees de terres desèrtiques.
La seva vegetació és típicament sahariana amb espècies com: Rhanterium suavolens, Arthrophytum schmittianum, Aristida pungens, Retama raetam, Calligonum arich i C. azel. És especialment una zona per ocells amb presència de les següents espècies: Pterocles senegallus, Caprimulgus aegyptius, Alaemon alaudipes, Rhamphocoris clotbey, Ammomanes cinctura, Ammomanes deserti, Eremophila bilopha, Scotocerca inquieta, Sylvia melanocephala, Sylvia cantillans, Sylvia deserticola, Sturnus unicolor, Phoenicurus moussieri, Oenanthe leucura, Oenanthe moesta, Oenanthe hispanica, Passer simplex, i Bucanetes githagineus. Espècies amenaçades són les Gazella (Gaseles), el Pterocles i la Chlamydotis undulata.
Encara que no queden restes arqueològiques aquesta regió fou part d'una sabana i en les crostes interdunàries s'han trobat restes d'eines de sílex tallades i crostes d'ous d'estruç. Al mateix lloc de Jbil hi ha un antic campament amazic encara en ús. En aquest punt hi ha un lloc de guàrdia i algunes estructures del parc (per acolliments, aclimatació, etc.). Hi ha diversos punts d'observació. Els guàrdies patrullen el parc en dromedari o a cavall. Al parc s'hi accedeix per Chabet el Bdha on la casa del guàrdia és alimentada per energia solar.

## Referències

* ↑ «Jbil | National Park». dopa-explorer.jrc.ec.europa.eu. [Consulta: 12 juny 2022].
* ↑ «Parc National de Jbil». Atlas des aires protégées en Tunisie. onagri.nat.tn. [Consulta: 12 juny 2022].
* ↑ Servat, Eric. Hydrology of Mediterranean and Semiarid Regions: Papers Selected for the International Conference on Hydrology of the Mediterranean and Semi-Arid Regions, Held in Montpellier, France from 1 to 4 April 2003 (en anglès). International Association of Hydrological Sciences, 2003, p. 36. ISBN 978-1-901502-12-1.
* ↑ Lernia, Savino di; Gallinaro, Marina. Archaeology in Africa. Potentials and perspectives on laboratory & fieldwork research (en anglès). All’Insegna del Giglio, 2019-09-24, p. 42. ISBN 978-88-7814-945-8.
* ↑ Chammem, Mohsen; Karssene, Yamna; Jarray, Mohsen; Li, Fengqing; Khorchani, Touhami «Dietary Preferences in Relation to Food Availability during Spring Season for the Cape Hare Lepus capensis in Arid Areas». Mammal Study, 44, 1, 12-2018, pàg. 13–21. DOI: 10.3106/ms2018-0004. ISSN: 1343-4152.
* ↑ Mallon, David P.; Kingswood, Steven Charles. Antelopes: North Africa, the Middle East, and Asia (en anglès). IUCN, 2001, p. 30-. ISBN 978-2-8317-0594-1.
# Gran Premi de França del 1970

Resultats del Gran Premi de França de Fórmula 1 de la temporada 1970, disputat al circuit de Clermont-Ferrand el 5 de juliol del 1970.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 6 | Jochen Rindt | Lotus - Ford | 38 | 1h 55' 57. 0 | 6 | 9 |
| 2 | 14 | Chris Amon | March - Ford | 38 | + 7.61 s | 3 | 6 |
| 3 | 23 | Jack Brabham | Brabham - Ford | 38 | + 44.83 s | 5 | 4 |
| 4 | 19 | Denny Hulme | McLaren - Ford | 38 | + 45.66 s | 7 | 3 |
| 5 | 20 | Henri Pescarolo | Matra | 38 | + 1' 19. 42 min. | 8 | 2 |
| 6 | 32 | Dan Gurney | McLaren - Ford | 38 | + 1' 19. 65 min. | 17 | 1 |
| 7 | 22 | Rolf Stommelen | Brabham - Ford | 38 | + 2' 20. 16 min. | 14 | |
| 8 | 7 | John Miles | Lotus - Ford | 38 | + 2' 47. 17 min. | 18 | |
| 9 | 1 | Jackie Stewart | March - Ford | 38 | + 3' 09. 61 min. | 4 | |
| 10 | 8 | Graham Hill | Lotus - Ford | 37 | + 1 Volta | 20 | |
| 11 | 2 | François Cevert | March - Ford | 37 | + 1 Volta | 13 | |
| 12 | 4 | George Eaton | BRM | 36 | + 2 Voltes | 19 | |
| 13 | 21 | Jean-Pierre Beltoise | Matra | 35 | Sense combustible | 2 | |
| 14 | 11 | Ignazio Giunti | Ferrari | 35 | + 3 Voltes | 11 | |
| NC | 16 | Andrea de Adamich | McLaren - Alfa Romeo | 29 | No Classificat | 15 | |
| Ret | 12 | Jo Siffert | March - Ford | 23 | Accident | 16 | |
| Ret | 18 | Ronnie Peterson | March - Ford | 17 | Diferencial | 9 | |
| Ret | 10 | Jacky Ickx | Ferrari | 16 | Motor | 1 | |
| Ret | 3 | Pedro Rodríguez | BRM | 6 | Caixa canvi | 10 | |
| Ret | 5 | Jackie Oliver | BRM | 5 | Motor | 12 | |
| NVQ | 24 | Silvio Moser | Bellasi - Ford | | | | |
| NVQ | 9 | Alex Soler-Roig | Lotus - Ford | | | | |
| NVQ | 25 | Pete Lovely | Lotus - Ford | | | | |

## Altres

* Pole: Jacky Ickx 2' 58. 22
* Volta ràpida: Jack Brabham 3' 00. 75 (a la volta 29)

## Referències

* «La web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2013-10-31. [Consulta: 19 març 2010].