OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Jonathan Winters

Jonathan Harshman Winters (Dayton, Ohio, 11 de novembre de 1925 - Montecito, Califòrnia, 11 d'abril de 2013) va ser un actor estatunidenc, conegut principalment pel seu paper com a Papa Smurf a Els barrufets i com a Hobo Caveman a Els Picapedra.

## Filmografia

* Movies Are Better Than Ever (????)
* Down to Earth (1960)
* The Wonderful World of Jonathan Winters (1960)
* Here's Jonathan (1961)
* Another Day, Another World (1962)
* Humor Seen through the Eyes of Jonathan Winters (1962)
* Jonathan Winters' Mad, Mad, Mad, Mad World (1963)
* Whistle Stopping with Jonathan Winters (1964)
* Jonathan Winters… Wings it! (1969)
* Stuff 'n Nonsense (1969)
* Alice in Wonderland (1985)
* Answers Your Telephone (1988)
* Finally Captured (1988)
* Into the '90s (1990)
* Jonathan Winters is Terminator 3 (1992)
* Crank(y) Calls (1995)
* Outpatients (2000)
* Paul Bunyan (2001)
* Old Folks (2006)
* The Underground Tapes (2007)
* Final Approach (2011)
* The Smurfs (2011)
* The Smurfs 2 (2013)

## Enllaços externs

* Pàgina oficial (anglès)
# IV Premis Barcelona de Cinema

Els IV Premis Barcelona de Cinema foren els quarts Premis Barcelona de Cinema, predecessors dels Premis Gaudí, atorgats pel Col·legi de Directors de Cinema de Catalunya. L'entrega es va celebrar el 16 de febrer de 2006 al Gran Teatre del Liceu de Barcelona amb la presència de la consellera de Cultura, Caterina Mieras, el conseller primer, Josep Bargalló, i el president del Col·legi de Directors, Manuel Esteban, entre d'altres. La pel·lícula més guardonada va ser La vida secreta de les paraules d'Isabel Coixet.

## Premis i nominats per categoria

| Millor pel·lícula | Millor director |
| La vida secreta de les paraules Joves Tapes Princesas | La vida secreta de les paraules per Isabel Coixet Jaume Balagueró per Fràgils Carles Torras i Ramon Térmens per Joves Joaquim Jordà per Vint anys no és res Ventura Pons per Amor idiota |
| Millor actor | Millor actriu |
| Josep Maria Pou per Sévigné Pau Roca per Joves Eduard Fernández per Hormigas en la boca Tim Robbins per La vida secreta de les paraules Ángel de Andrés López per Tapes | Aina Clotet Fresquet per Joves Anna Azcona per Sévigné Candela Peña per Princesas Elena Anaya per Fràgils Elvira Mínguez per Tapes Judit Uriach per Joves Sarah Polley per La vida secreta de les paraules Mònica López per L'habitant incert |
| Millor muntatge | Millor fotografia |
| Jaume Martí i Farrés per Fràgils Amat Carreras i Doll per Joves Ignacio Pérez de Olaguer-Córdoba per Sévigné Irene Blecua per La vida secreta de les paraules | Xavi Giménez per Fràgils Mario Montero per Amor idiota Ángel Luis Fernández Herrero per Joves Elisabeth Prandi per Sévigné Jean-Claude Larrieu per La vida secreta de les paraules |
| Millor pel·lícula documental | Millor director novell |
| Cineastes contra magnats de Carlos Benpar La doble vida del faquir d'Esteve Riambau i Elisabet Cabeza Vint anys no és res de Joaquim Jordà | Ramon Térmens i Carles Torras per Joves Guillem Morales per L'habitant incert José Corbacho i Juan Cruz Benavente per Tapes Luis de la Madrid per La monja |
| Millor guió | Millor música |
| Isabel Coixet per La vida secreta de les paraules Ramon Térmens i Carles Torras per Joves Fernando León de Aranoa per Princesas Marta Balletbò-Coll per Sévigné José Corbacho i Juan Cruz Benavente per Tapes | Xavier Oró, Pep Solórzano i Santos Martínez per Joves Roque Baños per Fràgils Alfons de Vilallonga i Serra per Princesas Hal Hartley per La vida secreta de les paraules |
| Millor curtmetratge | Millor Sèrie de Ficció en Format Televisiu |
| La ruta natural d'Àlex Pastor | Porca misèria de Joel Joan |
| Premi Carles Duran de la crítica ||
| Miquel Iglesias i Bonns ||

## Referències

* ↑ Isabel Coixet i "La vida secreta de las palabras", grans triomfadores dels premis Barcelona
* ↑ Isabel Coixet, mejor directora en los Premis Barcelona, La Vanguardia, 17 de febrer de 2006
* ↑ Isabel Coixet, premiada por los directores de cine catalanes, El País, 17 de febrer de 2002
* ↑ Un pratenc guanya un dels "Oscar catalans", elprat.cat, 17 de febrer de 2006

## Vegeu també

* Fotogramas de Plata 2005
* 50a edició dels Premis Sant Jordi de Cinematografia
* XX Premis Goya
* V Premis Turia
# 1485
## Esdeveniments
### Països Catalans

* 3 de febrer - Granollers (el Vallès Oriental): el capitost remença Pere Joan Sala s'apodera de la ciutat.

### Resta del món

* 2 de juny - Qasr Bunayra, avui Casarabonela (Màlaga, Andalusia, Espanya: les tropes castellanes ocupen la vila.

## Naixements

Països Catalans
Resta del món
* 30 de novembre, Pralboino, Bresciaː Veronica Gambara, escriptora, humanista, protectora de poetes, governant del comtat de Correggio (m. 1530).
* 16 de desembre, Alcalá de Henares: Caterina d'Aragó, filla petita dels Reis Catòlics i reina consort d'Anglaterra.

## Necrològiques

Països Catalans
* 28 de març: Pere Joan Sala, capitost remença, executat per les autoritats reialistes.
* 22 de novembre: Palma: Beatriu de Pinós, protectora i divulgadora del lul·lisme i promotora de l'Estudi General Lul·lià (n. 1433).
Resta del món
* 6 de febrer, Ferrara: Ludovico Carbone, poeta, orador, traductor i acadèmic italià.
* 16 de març, Westminsterː Anna Neville, reina d'Anglaterra (n. 1456).
* 22 d'agost: Ricard III, rei d'Anglaterra (n. 1452)
* 30 de novembre, Pralboino, Bresciaː Veronica Gambara, escriptora, humanista, protectora de poetes, governant de Corregio (m. 1530).

## Referències

* 1 2 Wilson, Katharina M.; Schlueter, Paul; Schlueter, June. Women Writers of Great Britain and Europe: An Encyclopedia (en anglès). Routledge, 2013-12-16, pàg. 163. ISBN 978-1-135-61670-0.
* ↑ «Caterina d'Aragó | enciclopèdia.cat». [Consulta: 26 octubre 2020].
* ↑ Urgell Hernández, Ricard. «El testament de Beatriu de Pinós». Arxiu del Regne de Mallorca, 2020-05-21CEST12:05:15+02:00. [Consulta: 15 novembre 2021].
* ↑ Ridgway, Claire. «Anne Neville's Final Months by Alex Taylor» (en anglès). The Tudor Society, 04-02-2015. [Consulta: 8 abril 2021].
# Antonio Castro Cordobez

Antonio Ángel Castro Cordobez és un polític canari pertanyent a Coalició Canària. Va néixer a Los Llanos de Aridane (La Palma) el 6 d'octubre de 1946. Va estudiar Enginyeria tècnica agrícola a la Universitat de La Laguna, obtenint més tard el títol habilitant d'administrador de finques. Abans de dedicar-se a la política es dedicava a la docència en la universitat lagunera. En 1979 va accedir a la conselleria d'agricultura de la Junta de Canàries. A les 1982 va ser escollit senador per La Palma. Després d'abandonar el senat, va passar a ser diputat del Parlament de Canàries així com conseller en diversos governs autonòmics. En l'actualitat (VII legislatura), ocupa el càrrec de president del Parlament de Canàries.

## Enllaços externs

* Fitxa al Parlament de Canàries
* Fitxa al Senat d'Espanya Arxivat 2011-11-19 a Wayback Machine.
# 1498
## Esdeveniments
### Resta del món

* 20 de maig, Calcuta (l'Índia): hi arriba Vasco da Gama.

## Naixements
### Països Catalans

* Oriola: Ferran de Lloaces i Peres, 66è president de la Generalitat de Catalunya.

### Resta del món

* 23 d'agost, Saragossa: Miquel da Paz, infant de Portugal i príncep d'Astúries.
* 15 de novembre, Lovaina: Elionor d'Àustria, infanta de Castella i Aragó, reina de Portugal i de França.

## Necrològiques
### Països Catalans

* Poblet: Juan Payo Coello, 37è president de la Generalitat de Catalunya.

### Resta del món

* 16 de setembre, Àvila, Corona de Castella: Tomàs de Torquemada, inquisidor.
* 22 de juny, Herat: Muhammad Mirkhwand ibn Khwandshah, historiador persa en temps del sultà Hussayn Bayqara.

## Referències

* ↑ «Elionor d’Àustria». Gran Enciclopèdia Catalana. enciclopedia.cat. [Consulta: 3 gener 2022].
# Ricciotti Garibaldi jr

Ricciotti Garibaldi jr (Roma, 24 de novembre de 1881 - Roma, 14 de setembre de 1951) fou un militar i agent secret italià. Net de Giuseppe Garibaldi i fill de Ricciotti Garibaldi, lluità a la Primera Guerra Mundial.
Durant els Fets de Prats de Molló el 1926, en què Francesc Macià intentà envair Catalunya, Ricciotti Garibaldi liderà un grup d'italians anarquistes i antifeixistes que se li havien unit per donar-li suport. Però Ricciotti en realitat era un confident de la policia italiana de Mussolini i delatà a Macià. Així la gendarmeria francesa aturà l'intent d'invasió. En el judici per aquells fets el gener de 1927, fou condemnat a dos mesos de presó i cent francs de multa, la mateixa condemna que rebé Macià.

## Referències

Franco Fucci. Le polizie di Mussolini, la repressione dell'antifascismo nel Ventennio (en italià). Milà: Mursia, 1985.
# Daniel Masgoumiery i Pena

Daniel Masgoumiery i Pena (Barcelona, 8 de maig de 1879 - Barcelona, 3 de febrer de 1942), conegut també com a Daniel, Masgoumiery o, més sovint, Niel, els pseudònims amb els quals signava, fou un dibuixant, caricaturista i pintor català.

## Biografia

El seu pare Enric Masgoumiery era un sombrerer natural de França, la seva mare Rosa Pena i Ferrer natural de Capçanes.
Il·lustrà amb caricatures periòdics anarquistes o afins amb aquest moviment, com El Teatre Català, La Tramontana, Avenir, Mundo Ibérico o En Titella, entre d'altres. Ja professionalitzat, als anys trenta es va convertir en un dels primers col·laboradors gràfics de l'editorial El Gato Negro, predecessora de l'editorial Bruguera. Destaquen especialment dels seus fulletons i de la revista Pulgarcito, sent el creador del personatge de capçalera que acompanyava el títol d'aquesta revista. Durant aquests anys la seva col·laboració a Pulgarcito va ser molt prolífica, realitzant tota mena d'historietes dels temes més variats, fins i tot reflectint l'entorn bèl·lic de la Guerra Civil espanyola. Algunes van ser protagonitzades per personatges tan populars com Stan Laurel i Oliver Hardy, més coneguts com “El Gordo y el Flaco”. També va realitzar gravats per a llibres de Prudenci Bertrana, J. Uson, I. Iglésias, entre d'altres. Pintà en miniatura escenes costumistes, natures mortes i flors, i feu decorats per a obres teatrals. Col·laborà sovint amb el seu germà Josep Masgoumiery i Pena (Barcelona 1869-1942), escriptor i actiu militant anarquista. Lampista de professió, també tingué un vessant polític, que el portà a ser membre de la directiva de Solidaridad Obrera. També fou redactor destacat de Tramontana i Avenir, des d'on propugnà l'acceptació del fet català per l'anarquisme. Publicà Eppur si muove... (1906), compendi de l'ideari anarquista.

## Referències

* ↑ «Daniel Masgoumiery i Pena». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Cepriá, Félix; Manzanares, Jordi. «Daniel Masgoumiery Pena». Tebeosfera. [Consulta: 23 desembre 2020].
* ↑ «Niel». Humoristan. [Consulta: 23 desembre 2020].
# Diníctids

Els diníctids (Dinichthyidae) són una família extinta de peixos placoderms que foren molt diversos durant el període Devonià. Es caracteritzaven principalment pels seus caps cuirassats i per ser carnívors. El més conegut era Dinichthys.

## Gèneres

* Bruntonichthys
* Bullerichthys
* Dinichthys
* Eastmanosteus
* Gorgonichthys
* Hadrosteus
* Heintzichthys - inclou Stenognathus
* Holdenius
* Hussakofia - inclou Brachygnathus
* Kianyousteus
* Squamatognathus

## Referències

* Haaramo, Mikko (2005): Mikko's Phylogeny Archive: †Dinichthyloidea Arxivat 2007-08-19 a Wayback Machine.. Versió del 15-11-2005. 13-09-2007.
# Debate

Debate és una editorial espanyola fundada el 1977, que actualment forma part del Grup Penguin Random House Grupo Editorial.

## Història

Va ser fundada en març de 1977 per Ángel Lucía i un grup d'amics, membres de la Universitat Complutense de Madrid. Inicialment va contar amb l'assessoria de Víctor García Hoz, Juan del Val i Gregorio Peces Barba. El 1979, un dels socis fundadors, Francisco Pabón, va esdevenir director literari de l'empresa. El primer gran èxit de l'editorial fou Crónica del desamor, de Rosa Montero. El 1984 es va iniciar la col·lecció Tribuna feminista, gestionada per Lourdes Lucía i al cap de poc temps va començar la publicació de la Biblioteca Breve. Durant la resta dels anys 80 va destacar la publicació de l'obra Historia ilustrada de España. Pabón moriria el 1989. Durant aquest període l'empresa va publicar tant assaig com novel·la, llibres infantils o de cuina. Entre els seus autos més destacats s'inclouen Clara Sánchez, Emma Cohen, Rafael Chirbes, Alejandro Gándara i Fernando Fernán Gómez, entre d'altres. També han publicat traduccions d'autors que posteriorment han rebut un Premi Nobel, com V.S. Naipaul, Le Clézio o Alice Munro, així com les obres completes de Dashiell Hammett i Raymond Chandler. En el sector d'assaig destaca l'obra de Stephen Hawking, i a nivell de gastronomia els llibres de Karlos Arguiñano.
L'any 1994 Debate va passar a formar part de Bertelsmann i el 2001 el fundador Ángel Lucía va deixar el segell en mans de Constantino Bértolo. Poc després, el 2004, es va convertir en el segell de no ficció de Random House Mondadori, que s'acabava de crear, i des de llavors s'ha especialitzat en la publicació d'assaig i periodisme narratiu, amb autors com Paul Preston, Anna Politkóvskaia, Julia Child, George Orwell, Manuel Vázquez Montalbán o Félix de Azúa, entre molts altres.

## Referències

* ↑ «Rosa Montero». ElCultural.es, 13-12-2007. [Consulta: 4 juliol 2017].
* ↑ Montero, Rosa. Crónica del desamor (en anglès). Penguin Random House Grupo Editorial España, 2012-01-25. ISBN 9788420499130.
* ↑ País, Ediciones El «Primera colección de libros feministas» (en castellà). EL PAÍS, 22-04-1977.
* ↑ March, Fundación Juan. «Artículo: "Tribuna feminista" la colección reivindicativa de la mujer - Diario 16 - 09/05/1977 - Archivo Linz de la Transición española • Fundación Juan March» (en castellà). [Consulta: 4 juliol 2017].
* ↑ País, Ediciones El «Tribuna | El pequeño editor y el Nobel» (en castellà). EL PAÍS, 25-10-2001.
* ↑ País, Ediciones El «Resurge la producción editorial en narrativa castellana» (en castellà). EL PAÍS, 12-03-1981.
* ↑ País, Ediciones El «Bertelsmann se queda con la mayoría de la editorial Debate» (en castellà). EL PAÍS, 03-12-1993.

## Bibliografia

* Sergio Vila-Sanjuán, Sergio, Pasando página. Autores y editores en la España democrática, Barcelona, Destino (Imago Mundi 26), 2003.
# Les heures del mas

Las euras del mas (Les heures del mas, en català normatiu) és un drama històric en quatre actes i en vers, original de Frederic Soler, estrenat al Teatre de l'Odèon, el dia 19 de març de 1869. Se situa en l'ona de publicacions del Sexenni Democràtic que va seguir l'abolició de la censura. Tot i ser a primera vista un drama històric, segons Carme Morell, té «una segona lectura clarament política que palesa l'escepticisme que la política espanyola li inspirava».

## Repartiment de l'estrena

* Blanca: Carlota de Mena
* Anton: Andreu Cazurro
* Guillem: Hermenegild Goula
* Llàtzer: Josep Tort
* El marquès: Jaume Virgili
* Andreu: Josep Jané
* Robledo: Joaquim Pinós
* Joan: Joaquim Bigorria
* Manyà: Miquel Alsina
* Un capità: Francesc Manresa
* Vigatà 1: Miquel Alsina
* Vigatà 2: Lluís Muns
* Mossos, vigatans i soldats.

## Edicions

* Las Euras del Mas: Drama en Quatre Actes y en Vers. 4ª edició. Barcelona: Impremta de Salvador Bonavia, 1906, p. 114.
* Las Euras del Mas: Drama en Quatre Actes y en Vers. reedició de 2012 en facsímil per Nabu Press. Barcelona: E. Puig, 1873, p. 114. ISBN 978-1286711026.

## Referències

* ↑ «Les Heures del mas». Associació d'Escriptors en Llengua Catalana. [Consulta: 14 novembre 2022].
* 1 2 Morell, Carme «L'activitat teatral i Frederic Soler, ‘Pitarra’». Lletra. Universitat Oberta de Catamlunya, 1999.
# Shia LaBeouf

Shia LaBeouf (Los Angeles, 11 de juny de 1986) és un actor de cinema i televisió. El 2006 va guanyar el premi al millor actor masculí del Festival Internacional de Cinema de Gijón pel seu paper a A Guide To Recognizing Your Saints.

## Vida personal

El setembre de 2018, es va anunciar que la parella s'havia separat i va sol·licitar el divorci. Tanmateix, el febrer de 2022, es va informar que Goth estava embarassada del seu primer fill. Tenen una filla, nascuda el març de 2022.

## Filmografia

* 1998: The Christmas Path
* 2003: Holes
* 2003: Dumb & Dumberer: When Harry Met Lloyd
* 2003: Els àngels de Charlie: Al límit (Charlie's Angels: Full Throttle)
* 2003: The Battle of Shaker Heights
* 2004: Jo, robot
* 2005: Constantine
* 2005: The Greatest Game Ever Played
* 2006: A Guide to Recognizing your Saints
* 2006: Bobby
* 2007: Disturbia
* 2007: Transformers
* 2008: Indiana Jones and the Kingdom of the Crystal Skull de Steven Spielberg
* 2008: Eagle Eye
* 2009: Transformers: Revenge of the Fallen
* 2010: New York, I Love You (part de Shekhar Kapur)
* 2010: Wall Street: Money Never Sleeps d'Oliver Stone
* 2011: Transformers: Dark of the Moon
* 2011: Maniac
* 2011: Born Villain
* 2012: Howard Cantour.com
* 2012: Sense llei (Lawless)
* 2012: The Company You Keep
* 2013: Charlie Countryman
* 2013: Nymphomaniac
* 2014: Cors d'acer
* 2015: Man Down
* 2016: American Honey
* 2017: Borg vs. McEnroe

## Televisió

* 1998: Breakfast with Einstein (telefilm)
* 2000-2003: Even Stevens
* 2001: Hounded (telefilm)
* 2002: Tru Confessions (telefilm)
* 2003: The Even Stevens Movie (telefilm)
* 2003: Project Greenlight (temporada 2)
* 2007–2008: Saturday Night Live (2 episodis)

## Referències

* ↑ Fernández, Alexia «Shia LaBeouf's Rep Reveals He and Wife Mia Goth Filed for Divorce as He Steps Out with FKA Twigs». People, 25-09-2018 [Consulta: 29 abril 2022].
* ↑ Balagtas, Tristan (2022-02-01). «Shia LaBeouf and Mia Goth Expecting First Baby». People.
* ↑ «Shia LaBeouf and Mia Goth Welcome First Baby Together». Arxivat de l'original el 2022-10-27. [Consulta: 15 juny 2022].
* ↑ Slater, Georgia (2022-08-26). «Shia LaBeouf Reveals He and Wife Mia Goth Are Parents to a Baby Girl, Shares Her Name». People.
# Svetlana Cârstean

Svetlana Cârstean (Botoșani, 18 de febrer de 1969) és una periodista i poetessa de Romania.
Va ser membre fundadora del Cenacle Central de la Facultat de Lletres de Bucarest i va publicar per primera vegada el 1995 en un volum col·lectiu Tablou de familie (Retrat de família), juntament amb Sorin Gherguț, Răzvan Rădulescu, Cezar Paul-Bădescu, Mihai Ignat i TO Bobe.
Al llarg dels anys ha publicat articles, entrevistes i poemes a diverses revistes i reculls del seu país com Dilema, Observator Cultural, Romania literara i Adevarul Literar si artistic.
El volum de debut individual, Floarea de menghina (Cartea Românească, 2008), va rebre una excel·lent acollida per part de la crítica i diversos premis. Els seus poemes han estat traduïts a l'alemany, anglès, francès, italià, suec, txec.
En català, Xavier Montoliu ha traduït algun dels seus poemes. Els textos originals i les seves traduccions es poden llegir a lyrikline.org, una de les plataformes de poesia europees més prestigioses, creada per Literaturwerkstatt Berlin.
Floarea de menghina es va publicar a Suècia, traduït per la poetessa sueca Athena Farrokhzad, amb el títol Skruvstädsblomman (Rámus Publishing House, 2013). El 2015 va publicar Gravitație, traduit al noruec i al suec.
Va coordinar durant cinc anys a l'Editorial Pandora M, una col·lecció de poesia anomenada El club dels poetes vius. Des de la tardor de 2016 coordina una altra col·lecció de poesia a l'Editorial Nemira.

## Obra completa

* Floarea de menghină (La flor del lliri), Cartea Românescă, 2008.
* Povești cu scriitoare și copii (Històries d'escriptores i nens), antologia coordinada por Alina Purcaru, Polirom, 2014.
* Gravitație (Gravetat), Trei, 2015.
* Trado, escrita amb la poetessa sueca Athena Farrokhzad. Editorial Albert Bonnier i Editorial Ramus, 2016.
* Sînt alta (Soc una altra), Editura Nemira, 2021.

## Referències

* ↑ Doce, Jordi. «Svetlana Cârstean: hablando con el enemigo ante el espejo» (en castellà). El Mundo, 30-10-2023. [Consulta: 18 desembre 2023].
* 1 2 3 «Entrevista com Svetlana Cârstean». Alea: Estudos Neolatinos, 16, 1, 2014, pàg. 210–217. ISSN: 1517-106X.
* ↑ «SOY OTRA» (en castellà). [Consulta: 18 desembre 2023].

## Enllaços externs

* Pàgina dedicada a Svetlana Cârstean.
* Cârstean a Lyrikline
# Demà és avui

Demà és avui (títol original: Mañana es hoy) és una pel·lícula espanyola de 2022 dirigida per Nacho G. Velilla. Es va estrenar el 2 de desembre de 2022 a Amazon Prime Video. S'ha doblat i subtitulat al català.
El doblatge va ser produït per Deluxe Content Services i dirigit i ajustat per Teresa Manresa a partir de la traducció de Josep Llurba. Compta amb les veus de Dani Albiac (José Luis), la mateixa Manresa (Pilar), Marc Torrents (Rodrigo) i Núria Trifol (Lucía), entre d'altres.

## Sinopsi

L'estiu de 1991, la família Gaspar comença les seves vacances a la platja, però la situació es complica. La filla adolescent Lucía, després de discutir amb el pare, decideix fugir amb el seu xicot. A més, una tempesta elèctrica fa viatjar la resta de la família el 2022 mentre pedalaven un patinet aquàtic. La família queda sorpresa per les innovacions tecnològiques i les tendències del 2022.

## Repartiment

| Personatge | Repartiment | Doblatge en català |
| Pilar | Carmen Machi | Teresa Manresa |
| José Luis | Javier Gutiérrez | Dani Albiac |
| Quique 52 | Pepón Nieto | Carles di Blasi |
| Lucía | Carla Díaz | Núria Trifol |
| Rodrigo | Asier Rikarte | Marc Torrents |
| Elvirita | Antonia San Juan | Alicia Laorden |
| Ana Clara | Sílvia Abril | Esther Solans |
| Fina | Marta Fernández Muro | |
| Eva | Aixa Villagrán | Marta Ullod |
| Veus addicionals | Veus addicionals | Lara Ullod, David García, David Brau, Irene Miras, Claudi Domingo, Nerea Alfonso, Rosa Guillén, Melania Pérez, Sara Gómez Alonso, Miquel Roldan, Quique Hernández, Jordi Pinesa, Aleix Peña Miralles, Roser Aldabó |

## Referències

* ↑ «Carmen Machi y Javier Gutiérrez viajan en el tiempo en 'Mañana es hoy': "Es mentira que seamos libres. Somos un rebaño"». Europa Press, 30-11-2022. [Consulta: 6 desembre 2022].
* ↑ «Demà és avui –». Desdelsofà.cat. [Consulta: 6 desembre 2022].
* ↑ «Crítica de 'Mañana es hoy'» (en castellà). Cinemanía, 28-11-2022. [Consulta: 6 desembre 2022].
* ↑ «Fitxa de doblatge Avui és Demà». Eldoblatge.com. [Consulta: 25 gener 2023].

## Enllaços externs

* Demà és avui a Amazon Prime Video