OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Josep Serra

Josep Serra és el nom dels següents personatges:
* Josep Serra (alcalde), alcalde de Palafrugell (1825-26)
* Josep Feliu i Codina (Barcelona, 1845 - Madrid, 1897), dramaturg
* Josep Serra i Abella (Barcelona, 1906 - Cornellà de Llobregat, 1906), ceramista
* Josep Serra i Bonal (Peralada, 1874 - Barcelona, 1939), músic i compositor de sardanes, pare del conegut compositor Joaquim Serra
* Josep Serra i Campdelacreu (Vic, 1848 - 1901), escriptor i historiador, pare de Manuel Serra i Moret
* Josep Serra Clarós, alcalde de la Vila de Gràcia en dos períodes entre 1865 i 1867
* Josep Maria Serra i Constantí (La Garriga, 1922), dibuixant i caricaturista a diverses publicacions periòdiques, com El Correo Catalán i TBO
* Josep Serra Escandell, (Eivissa, 1982), alcalde de Sant Josep
* Josep Serra i Estruch (Bràfim, 1921 - Barcelona, 1997), pedagog, escriptor i cineasta afeccionat
* Josep Miquel Serra i Ferrer, beat i fundador de diverses missions a Califòrnia
* Josep Serra i Gil (Amposta, 1923 - 2002), ciclista professional
* Josep Serra i Janer (Castelladral, 1921), sacerdot i escriptor
* Josep Benet Serra i Julià (Mataró, 1811 - Benicàssim, 1886), bisbe i fundador. Monjo benedictí, exercí de bisbe a Austràlia, ajudà a restaurar els monestirs de Samos, Santo Domingo de Silos i Valvanera, fundà l'Asil de Penedides
* Josep Serra i Llimona (L'Ametlla del Vallès, 1937 - 2020), pintor, dibuixant i gravador
* Josep Serra i Massana (Igualada, 1896 - Barcelona, 1980). Conegut per Pompilio, pioner del cinema d'animació i publicitari
* Josep Serra i Porsón (Roma, 1828 - Barcelona, 1910), pintor
* Josep de Calassanç Serra i Ràfols (Maó, 1902 - Barcelona, 1971), arqueòleg i conservador del Museu d'Arqueologia de Barcelona
* Josep Serra i Ramoneda (1933), director fins al 2005 de la Caixa de Catalunya, professor d'economia de la Universitat Autònoma de Barcelona, membre de l'IEC
* Josep Serra i Rosselló (Rubí, 1898 - Barcelona, 1969), historiador i arxiver a l'Arxiu Històric de la Ciutat de Barcelona
* Josep Serra i Santa (Buenos Aires, 1916 - ?, 1998), pintor
* Josep Maria Serra i Valls (Barcelona, 1876 - 1955), enginyer, autor del telefèric de Sant Jeroni, a Montserrat
* Josep Serra i Villalba (Barcelona, 1969), coordinador general de la Fundació Caixa de Catalunya (2002-2005), director del Museu Picasso i del MNAC
# Cova de Zeus Olímpic

La Cova de Zeus Olímpic és una cova grega del santuari dedicat a Zeus al vessant nord-oest del turó de l'Acròpoli d'Atenes de Grècia.
La cova ha estat en ús si més no des del 400 abans de la nostra era. Al santuari es venerava a Zeus amb els epítets Olympios (‘Zeus Olímpic’) i Astrapeu (‘Zeus dels llampecs'). L'indret s'ha estat identificat per descripcions de Tucídides i Estrabó, entre d'altres. A la boca de la cova hi ha un altar. Es diu que els que viatjaven a Delfos (pythaistai) romanien a la cova esperant veure un centelleig de Zeus a la muntanya Parnes com a senyal del moment idoni per a començar el viatge.
El camí Perípatos duia al santuari des dels voltants del turó de l'Acròpoli. Al costat oest de la cova hi ha la Cova d'Apol·lo Hipoacreu i la Font Clepsidra, i al costat est la Cova de Pan.

## Referències

* 1 2 3 «Ιερά Σπήλαια Πανός Διός Απόλλωνα Υπακραίου» (en grec). Υπουργείο Πολιτισμού και Αθλητισμού. Arxivat de l'original el 2016-04-24. [Consulta: 16 juny 2024].
* ↑ Goette, Hans Rupprecht. Athens, Attica and the Megarid: An Archaeological Guide (en anglés). Routledge, 2012, p. 54. ISBN 113454393X.
* ↑ «The Peripatos Walk of the Acropolis» (en anglés). The Athens Key. Arxivat de l'original el 2016-08-11. [Consulta: 16 juny 2024].
* ↑ Price, S. R. F.. Religions of the Ancient Greeks (en anglés). Cambridge University Press, 1999, p. 40–41. ISBN 0521388678.
# Paracrinoïdeus

Els paracrinoïdeus (Paracrinoidea) són una classe extinta d'equinoderms blastozous. Van viure en mars poc profunds durant l'Ordovicià Inferior fins al Silurià Inferior. Malgrat el nom del tàxon, els paracrinoïdeus no estan relacionats amb els crinoïdeus.

## Característiques

Tot i que els blastozous es caracteritzen principalment per presentar estructures respiratòries, no és clar quin tipus d'estructures respiratòries tenien els paracrinoïdeus.
Els paracrinoïdeus es caracteritzen per una boca amb dos a cinc braços d'alimentació disposats de forma asimètrica o una mica bisimètrica. Tenen l'intestí en forma de u, amb l'anus situat al costat de la boca. Tenen el cos de forma irregular amb una teca i una tija, essent superficialment semblant als crinoïdeus; la tija els serviria per fixar-se al substrat, per bé que algunes reconstruccions mostren que estan parcialment enterrats en sediments.

## Taxonomia

Segons BioLib i Taxonomicon els paracrinoïdeus inclou un sol ordre i tres famílies, una d'elles de posició incerta:
* Ordre Comarocystitida Parsley & Mintz, 1975 †
** Família Amygdalocystitidae Jaekel, 1900 †
** Família Comarocystitidae Bather, 1899 †
* incertae sedis
** Família Heckeritidae Rozhnov, 1987 †
** Gènere Letenocrinus Prokop & Petr, 1990 †

## Referències

* 1 2 «PALAEONTOLOGY [online - Fossil Focus: Paracrinoids]» (en anglès americà), 01-09-2018. [Consulta: 4 novembre 2020].
* ↑ «BioLib: Biological library - Paracrinoidea». [Consulta: 4 novembre 2020].
* ↑ «Order †Comarocystitida - Hierarchy - The Taxonomicon». [Consulta: 4 novembre 2020].
# Love, Honor and Behave (pel·lícula de 1920)

Love, Honor and Behave és una pel·lícula muda dirigida per F. Richard Jones i Erle C. Kenton i protagonitzada per Ford Sterling, Phyllis Haver i Marie Prevost. La pel·lícula, escrita i produïda per Mack Sennett, es va estrenar el 22 de novembre de 1920. Es considera una pel·lícula perduda.

## Argument

El jutge Fawcett veu interrompuda la seva feina per l'arribada d'una parella de nuvis que es vol divorciar. Ella acusa el marit d’infidelitat ja que li ha robat la foto a la butxaca en la que ell està abraçat a una altra dona. El marit al·lega que és innocent que només estava ajudant a aquella dona i que el fotògraf li estava fent xantatge. Per tal de demostrar que no sempre s'ha de fer cas a proves circumstancials, el jutge explica una història que li va passar. Quan Fawcett era jutge de policia, el deure el va fer seguir Milton Robin i la seva amant a Gargle Inn. El jutge Fawcett hi va arribar amb la senyora Robin i el seu germà però a la fonda es va produir una redada. En l'emoció, Fawcett va ser fotografiat per uns xantatgistes en circumstàncies que l’incriminaven. A causa d’aquesta experiència el jutge es veu obligat a retirar qualsevol acusació contra el marit culpable. A mesura que la història torna al present, els nuvis, després d'haver escoltat la història del jutge es reconcilien.

## Repartiment

* Charles Murray (jutge Fawcett)
* Ford Sterling (Milton Robbin)
* Phyllis Haver (Mrs. Robbin)
* Marie Prevost (recent casada)
* George O'Hara (recent casat)
* Fanny Kelly (Mrs. Fawcett, la dona del jutge)
* Charlotte Mineau (una vídua alegre)
* Billy Bevan (fals advocat)
* Kalla Pasha (ma dreta de l’advocat)
* Eddie Gribbon (ma esquerra de l’advocat)
* Billy Armstrong (fiscal de districte)
* Joseph Belmon (cunyat de Robbin)
* Sybil Seely (amiga del recent casat)
* Raymond Griffith (acompanyant de l’amiga)
* James Finlayson (artista)
* Dave Anderson (marit gelós)
* Charles Murray (policia)

## Referències

* ↑ Ankerich, Michael G. Dangerous Curves atop Hollywood Heels: The Lives, Careers, and Misfortunes of 14 Hard-Luck Girls of the Silent Screen (en anglès). BearManor Media, 2010-12-05.
* ↑ «Attractive features listed». Motion Picture News, 16 d’octubre 1920, pàg. 3014.
* ↑ «Current releases». Film Daily, 07-11-1920, pàg. 17.
* ↑ «Love, Honor and Behave» (en anglès). Progressive SIlent Film List: Silent Era, 24-03-2012. [Consulta: 11 maig 2023].

## Enllaços externs

* Love, Honor and Behave al catàleg de l'American Film Institute
# Carrer de Lancaster

El carrer de Lancaster és una via urbana del Raval de Barcelona que va des del carrer Nou de la Rambla fins al de l'Arc del Teatre.

## Història

Entre 1771 i 1781, el cerer Miquel Valldejuli va adquirir una part de l'hort de Josep Caravent, i el 1786 va obtenir l'establiment emfitèutic d'una part de l'hort del col·legi de Carmelites de la Rambla, afectat per l'obertura del carrer Nou de la Rambla.
El 1797, el seu fill Miquel Valldejuli i Mallachs va presentar una sol·licitud per a obrir-hi un carrer de 24 pams d'amplada entre aquest i el de Trentaclaus (actualment Arc del Teatre), segons el projecte de l'arquitecte Francesc Renart i Closas, especialista en aquest tipus de treballs. El nou carrer fou batejat amb el nom del aleshores capità general de Catalunya, Agustín de Lancaster.

## Vegeu també

* Casa Miquel Valldejuli

## Referències

* ↑ AHPB, notari Josep Antoni Mallachs, 22-06-1772 i 13-10-1772.
* ↑ AHPB, notari Joan Francesc Elias, 15-01-1781.
* ↑ AHPB, notari Fèlix Veguer i Avellà, f. 395-406v, 18-04-1786.
* 1 2 Caixa Mata i Caballé Crivillés, 2019, p. 226.
* ↑ «Acords municipals 1797, f. 398». AHCB, 29-08-1797.
* ↑ Artigues i Vidal i Mas i Palahí, 2019.

## Bibliografia

* Artigues i Vidal, Jaume; Mas i Palahí, Francesc. El model de casa fàbrica als inicis de la industrialització. Registre de fàbriques de Ciutat Vella de Barcelona 1738-1807/1808-1856, 2019, p. 20. ISBN 978-84-9156-216-0.
* Caixa Mata, Àlvar; Caballé Crivillés, Gemma. Memòria de la recerca arqueològica efectuada al subsòl de la finca número 7 del carrer Nou de la Rambla de Barcelona. Servei de Patrimoni Arquitectònic Local. Diputació de Barcelona, juliol 2019.
# Villamiel de la Sierra

Villamiel de la Sierra és un municipi de la província de Burgos a la comunitat autònoma de Castella i Lleó. Forma part de la comarca d'Alfoz de Burgos.

## Demografia

Evolución demográfica :
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 |
| 35 | 39 | 39 | 38 |

## Referències

* ↑ Codi INE 447
# José Ruiz

José Ruiz és el nom dels següents personatges:
* José Ruiz Borau
* José Ruiz-Castizo y Ariza
* José Ruiz y Muñoz
* José Ruiz Sánchez (Villafranca de Córdoba, 1980), ciclista espanyol
* José Ruiz Santaella, funcionari espanyol que va ajudar a persones jueves durant la 2a Guerra Mundial.
* José Miguel Ruiz Cortés jugador català i espanyol internacional futbol sala
* José Manuel Ruiz Reyes
# Daniel Westmattelmann

Daniel Westmattelmann (Ahlen, Rin del Nord-Westfàlia, 31 d'octubre de 1987) és un ciclista alemany, professional des del 2007 i actualment a l'equip Team Lotto-Kern Haus.

## Palmarès

* 2016
** 1r a la Chrono champenois

## Enllaços externs

* Fitxa a sitiodeciclismo.net
* Fitxa a cyclebase.nl
* Fitxa a museociclismo.it
* Fitxa a procyclingstats.com

## Referències

* ↑ «Daniel Westmattelmann » Team Kuota-Lotto». ProCyclingStats. [Consulta: 3 agost 2015].
# Adesmia microphylla

Adesmia microphylla és una espècie d'arbust de la família de les lleguminoses. És originària de Xile, on es troba al matollar costaner a una altitud de 400 a 1.000 metres, associada amb Proustia pungens i Lithrea caustica.

## Taxonomia

Adesmia microphylla va ser descrita per Hook. i Arn. i publicada a The Botany of Captain Beechey's Voyage 19, pl. 9. 1841[1830].

### Sinonímia

* Adesmia spinosa Lesson
* Patagonium microphyllum (Hook. & Arn.) Kuntze

## Referències

* ↑ «Adesmia microphylla». Tropicos.org. Missouri Botanical Garden. [Consulta: 11 desembre 2012].
* ↑ «Adesmia microphylla» a EOL. Data consulta: 16 de desembre de 2013.

## Bibliografia

* Ulibarri EA. 1986 Darwiniana 27, 315
* Marticorena, C. & M. Quezada. 1985. Catálogo de la Flora Vascular de Chile. Gayana, Bot. 42: 1–157.
* Ulibarri, E. A. 1986. Las especies de Adesmia de la Serie Microphyllae (Leguminosae-Papilionoideae). Darwiniana 27: 315–388.
* Zuloaga, F. O., O. Morrone, M. J. Belgrano, C. Marticorena & E. Marchesi. (editors) 2008. Catálogo de las Plantas Vasculares del Cono Sur (Argentina, Sur de Brasil, Chile, Paraguay y Uruguay). Monogr. Syst. Bot. Missouri Bot. Gard. 107(1): i–xcvi, 1–983; 107(2): i–xx, 985–2286; 107(3): i–xxi, 2287-3348.
# Kalachuri

«Kalachuri» té aquests significats:
* Kalachuris de Mahishmati, dinastia de l'Índia dels segles VI i VII
* Kalachuris de Kalyani, dinastia que va governar (1156 -81) sobre parts del nord de Karnataka i Maharashtra
* Kalachuris de Tripuri o Kalachuris de Chedi, dinastia que governà grans parts de l'Índia central durant els segles IX a XII la regió de Chedi o Dahala-mandala, des de la seva capital Tripuri
* Kalachuris de Ratnapura, branca dels Kalachuris de Tripuri que governaren als segles xi i xii parts del modern estat de Chhattisgarh des de la seva capital Ratnapura
# Felip Barjau i Riera

Felip Barjau i Riera (Sant Martí de Provençals, 28 de febrer de 1894 - Mèxic, 1 de novembre de 1952) fou un polític i sindicalista català, diputat a les Corts Espanyoles durant la Segona República.

## Biografia

Barber d'ofici, era membre de la Cooperativa de Barbers de Badalona i després del Congrés de Sants de 1918 militant de la Confederació Nacional del Treball (CNT) i de la FAI. El 1919, amb Josep Viadiu i Vendrell i Llibertat Ròdenas s'establí a Reus, on expandiren l'ideari anarcosindicalista i fou redactor del setmanari Fructidor. El 1930 abandonà la CNT i ingressà a la Unió Socialista de Catalunya (USC), de la qual fou vocal del comitè local de Badalona. Destacà com a defensor del cooperativisme i fou elegit diputat per la província de Barcelona a les eleccions generals espanyoles de 1933 a les llistes d'ERC però com a candidat d'USC.
El 1936 es va integrar en el Partit Socialista Unificat de Catalunya (PSUC), però el 1937 l'abandonà quan s'imposà la línia estalinista. En acabar la guerra civil espanyola s'exiliaria a Mèxic, on participaria en alguns projectes cooperativistes i s'arruïnà econòmicament.

## Enllaços externs

* Biografia al web del PSC de Badalona
* Biografies de parlamentaris catalans Arxivat 2018-08-20 a Wayback Machine.
* Biografia
* Fitxa del Congrés dels Diputats
# Luc Dhoore

Lucien (anomenat Luc) Dhoore (Waarschoot, 4 de desembre de 1928 - Genk, 10 de febrer de 2021) va ser un polític belga social-cristià, membre del Christen-Democratisch en Vlaams (CVP). Va ser secretari d'Estat, després ministre en diversos governs entre 1972 i 1981.

## Biografia

Luc Dhoore era doctor en dret i llicenciat en ciències polítiques i socials. Va treballar com a jurista al gabinet del ministre de l'Educació Pierre Harmel als anys 1950, a continuació va ser nomenat director del servei del personal de la mina de carbó de Winterslag.
Era membre del CVP als anys seixanta i pertanyia a l’ala del partit vinculada al Moviment Obrer Cristià. Pel CVP, va ser regidor municipal de Genk del 1971 al 1988. Va ser membre de la Cambra de Representants de Bèlgica del 1969 al 1993, elegit al districte de Hasselt. Va ser vicepresident de la Cambra i president del grup CVP del 1988 al 1991 i qüestor del 1991 al 1993.
Del desembre de 1971 a octubre de 1980, després del doble mandat llavors vigent, va formar part del Consell cultural de la Comunitat cultural neerlandesa, que es va crear el 7 de desembre de 1971. Del 21 d'octubre de 1980 a gener 1993, va ser membre del Consell flamenc, successor del Consell cultural i precursor de les actuals Corts Generals flamenques.
Va entrar al govern el 1972. Va ser secretari d'Estat d'Economia Regional als governs Gaston Eyskens V i Leburton I del 1972 al 1973. Va afegir a aquesta competència, les de Planificació Territorial i Habitatge, sota els governs Leburton II i Tindemans I i II del 1972 al 1976. Després es va convertir en ministre de Benestar Social el 1976 al govern de Tindemans II, càrrec que mantindria al govern de Tindemans III. Després es va fer càrrec de la Salut Pública i el Medi Ambient en els següents quatre governs del 1977 al 1980. Va assumir la cartera de ministre de Benestar Social del 1980 al 1981, a més de Sanitat, dins del govern Martens IV. Va ser ministre per última vegada, el 1981, al govern de Mark Eyskens. S'encarrega de Benestar, Família i Salut.
La llei del 4 de juliol de 1989 relativa a la limitació i al control de les despeses electorals, [...] el finançament i la comptabilitat oberta dels partits polítics és normalment anomenada « llei Dhoore ».
L'any 2009, Luc Dhoore es va convertir en el primer ciutadà d'honor de la ciutat de Genk. Igualment va ser president del Nationaal Centrum voor Ontwikkelingssamenwerking i del Vlaams Centrum voor Integratie van Migranten. Luc Dhoore va ser igualment membre de l'AWEPA, l'associació dels parlamentaris europeus que donen suport a la democràcia a Àfrica i va ser voluntari amb la seva dona a la regió dels Grans Llacs.
Casat i pare de cinc nens, Luc Dhoore va morir el 10 de febrer de 2021 a l'edat de 92 anys.

## Referències

* 1 2 3 4 NWS, VRT. «Oud-CVP-minister Luc Dhoore (92) overleden: "Dankbaar voor zijn grote inzet voor ons land"» (en neerlandès), 10-02-2021. [Consulta: 14 febrer 2021].
* ↑ Parlement, Vlaams. «Vlaams Parlement: 8 zoekresultaten» (en neerlandès). [Consulta: 14 febrer 2021].
* ↑ «L'ex-ministre CVP Luc Dhoore est décédé». Le Soir, 10-02-2021.
# Malthai

Malthai, apareix també com Maltai i Maltay, Maalthaya i Maaltha, en siríac ‘porta d'entrada’, el seu nom assiri fou Malitay, és una ciutat de la governació de Dahok a la regió autònoma del Kurdistan, a la riba d'un afluent del Tigris, el Noahr Dahok, a uns 60 km al nord de Mossul. L'antiga Maaltha era anomenada sovint Maalthat al-Masara que vol dir ‘Maaltha dels Cristians', però al segle xx va esdevenir kurda i musulmana. Té una posició estratègica, ja que és la vila per on s'entra des de la plana de l'Iraq a les muntanyes del Kurdistan i cap a Turquia a la Província de Hakkâri al sud del llac Van.
Fou seu d'un bisbat anomenat Maalthaya, Beth Nuhadra o Ba Nuhadra amb bisbes nestorians dels quals es tenen notícies des de 410 amb Isaac de Malthai i duren fins a 1265 amb Malkisho, i bisbes jacobites que comencen amb Zakar a finals del segle vi i duren fins a Yuhanna Yob el 1284. Fou ocupada per les forces del califa Úmar ibn al-Khattab manades per Utba ibn Farkad al-Sulami, el 641, junt amb Ba Hadhra i altres poblacions i va ser una localitat important que els àrabs anomenaren al-Maala o Maalla. Els geògrafs àrabs lloen la fertilitat del seu sòl i el de Fayshabur (abans Firuzshabur de Nu Nuhadra) i diuen que era una vila petita però rica amb jardins i una gran mesquita en un turó proper, i que produïa productes lactis, carbó, raïm i fruites. El 879-881 fou base del kharigita Harun en la seva lluita contra el governador de Mossul. Entre 979 i 980 els buwàyhida Àdud-ad-Dawla va fer des de la població una expedició contra els kurds Hakkâri els caps dels quals foren penjats. El 1049 o el 1050 fou saquejada per kurds que servien a Mutamid al-Dawla Kirwash ibn al-Mukallad, emir uqàylida de Mossul, en la lluita contra el seu germà Zaim al-Dawla Abu Kamil Baraka. Al segle xii va quedar arruïnada durant la invasió mongola, i va esdevenir un llogaret menor poblat de cristians. Els cristians i yezidis van patir les matances dels kurds al final del segle xix i l'església de Mar Zia hauria estat destruïda i els cristians van haver de fugir del poble vers 1906 o 1907 emportant-se els llibres de culte a Dahok. Des de llavors és una població kurda.
Les escultures rupestres de Malthai són del mateix estil que les de Bawiyan, fetes en temps del sargònida Sennàquerib. Prop del poble, al turó de Maaltha, a uns 7 km a l'oest de Nohadra, hi ha les restes del que es creu que fou una fortalesa d'importància militar en l'imperi assiri.

## Referències

* ↑ Marquand, Allan; Frothingham, Arthur L. History of Sculpture (en anglès). Research & Education Assoc., 2001, p. 44. ISBN 0738670049.

## Bibliografia

* Layard, Niniveh and its remains, Londres 1849.
# Mohammedan Sporting Club (Dhaka)

El Mohammedan Sporting Club Limited Dhaka és un club esportiu de Bangladesh de la ciutat de Dhaka.

## Història

És un dels clubs més antics i amb més títols del país. Va ser fundat l'any 1927 a Hazaribagh amb el nom Muslim Sports Club. Nou anys més tard, el 1936, fou reanomenat Mohammedan Sporting Club, a imatge del club del mateix nom de Calcuta. Des de la temporada 2019-20 juga a l'estadi Shaheed Dhirendranath Datta.

## Palmarès

* Lliga de Dhaka de futbol:
** 1957, 1959, 1961, 1963, 1965, 1966, 1969, 1975, 1976, 1978, 1980, 1982, 1986, 1987, 1988–89, 1993, 1996, 1999, 2002
* Lliga de Bangladesh de futbol:
** 2001–02, 2005–06
* Copa Federació de Bangladesh de futbol:
** 1980, 1981, 1982, 1983, 1987, 1989, 1995, 2002, 2008, 2009, 2022–23
* Copa Independència de Bangladesh de futbol:
** 1972, 1991, 2014
* Superopa de Bangladesh de futbol:
** 2009, 2013

## Referències

* ↑ «Bangladesh - List of Champions». Arxivat de l'original el 28 octubre 2018. [Consulta: 12 novembre 2018].
* ↑ «সুদিন ফিরবেই মোহামেডান স্পোর্টিং ক্লাবের (In Bengali)». Daily Sports BD, 29-04-2021 [Consulta: 9 abril 2021]. Arxivat 29 April 2021$^{[Datemismatch]}$ a Wayback Machine.
* ↑ «দিয়াবাতে খেলতে চান বাংলাদেশ জাতীয় দলে» (en bengalí). Bangladesh Pratidin, 12-04-2023. [Consulta: 14 abril 2023].
* ↑ How good were Mohammedan Sporting Club back in the 1980s? Arxivat 30 July 2021 a Wayback Machine. The Business Standard News. Retrieved 1 September 2021
* ↑ Nawab Family of Dhaka Arxivat 1 September 2021 a Wayback Machine. Banglapedia. Retrieved 1 September 2021.
* ↑ «League leaders fall on Mohammedan's day» (en anglès). The Daily Star, 08-03-2020 [Consulta: 2 novembre 2020].
* ↑ «Dhaka League». RSSSF.
* ↑ «Bangladesh - List of Champions». RSSSF.
* 1 2 3 «Bangladesh - List of Cup Winners». RSSSF. [Consulta: 1r setembre 2023].
# Manto acuífero

Manto acuífero és una pel·lícula mexicana del 2013 dirigida per Michael Rowe. Representa el segon capítol de la Trilogia de la soledat, començant per la pel·lícula Año bisiesto del 2010 i acabant amb Early Winter el 2015. La pel·lícula es va presentar a concurs a la vuitena edició del Festival del Cinema de Roma.

## Sinopsi

La pel·lícula explica la història de Caro, una nena de vuit anys que es va veure obligada a marxar amb la seva mare i el seu padrastre Felipe després del divorci dels seus pares. Tot i que la seva mare ha deixat clar que ja no vol tornar a veure el seu exmarit, Caro se sent abandonada i es refugia en ella mateixa. Un dia, la nena descobreix un petit jardí a prop d’un pou darrere de casa. Per compensar la sensació de buit, erigeix un altar a la part inferior del pou amb fotos dels seus pares. Caro viu en dos mons: hi ha la casa amb la televisió i el jardí, un lloc accessible només per a ella, on se sent feliç i pot viure en simbiosi amb plantes i animals. Així, a mesura que s'allunya cada vegada més de la seva mare, Caro descobreix un secret sobre el seu pare i el seu equilibri interior comença a esmicolar-se.

## Repartiment

* Zaili Sofia Macias: Caro
* Tania Arredondo: la mare de Caro
* Arnoldo Picazzo: Felipe

## Producció

La idea de la pel·lícula neix de la lectura de la novel·la Blueback escrita per Tim Winton. Des del punt de vista social, Michael Rowe, que va néixer a Austràlia però viu a Mèxic, té la intenció de denunciar la "cultura del divorci fàcil" que no té en compte els sentiments reals dels nens. La pel·lícula es va rodar a l'estat de Puebla. Es caracteritza per l'absència total d'una banda sonora.

## Distribució

La pel·lícula es va estrenar als cinemes mexicans el 3 de setembre de 2015. Més tard va ser distribuïda als Estats Units per Mundial Films amb el títol The Well.

## Reconeixements

En la 45a edició de les Diosas de Plata va rebre quatre nominacions i en va guanyar dues: al millor guió i a la millor actuació infantil.

## Referències

* ↑ «Film Review: 'The Well'». variety.com.
* ↑ «El mexicano Michael Rowe arropa y enternece a Roma con su "Manto acuífero"». peru.com, 09-11-2013.
* ↑ Lo Speciale. «“Manto Acuifero”: la crisi della famiglia vista con gli occhi di un bambino». lospecialegiornale.it, 12-11-2013.
* ↑ Boyd van Hoeij. «The Well (Manto acuifero): Morelia Review». The Hollywood Reporter, 28-10-2013.
* ↑ Ganadores de las Diosas de Plata 2016, Revista Central

## Enllaços externs

* Tràiler de la pel·lícula a YouTube