OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gran Premi de Gran Bretanya del 1954

Resultats del Gran Premi de la Gran Bretanya de Fórmula 1 de la temporada 1954, disputat al circuit de Silverstone el 17 de juliol del 1954.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 9 | José Froilán González | Ferrari | 90 | 2h 56' 14. 0 | 2 | 8.14 |
| 2 | 11 | Mike Hawthorn | Ferrari | 90 | + 1' 10 min. | 3 | 6.14 |
| 3 | 23 | Onofre Marimon | Maserati | 89 | + 1 Volta | 28 | 4.14 |
| 4 | 1 | Juan Manuel Fangio | Mercedes | 89 | + 1 Volta | 1 | 3.14 |
| 5 | 10 | Maurice Trintignant | Ferrari | 87 | + 3 Voltes | 8 | 2 |
| 6 | 4 | Roberto Mieres | Maserati | 87 | + 3 Voltes | 32 | |
| 7 | 2 | Karl Kling | Mercedes | 87 | + 3 Voltes | 6 | |
| 8 | 8 | Ken Wharton | Maserati | 86 | + 4 Voltes | 9 | |
| 9 | 19 | André Pilette | Gordini | 86 | + 4 Voltes | 12 | |
| 10 | 29 | Bob Gerard | Cooper - Bristol | 85 | + 5 Voltes | 18 | |
| 11 | 25 | Don Beauman | Connaught - Lea-Francis | 84 | + 6 Voltes | 17 | |
| 12 | 3 | Harry Schell | Maserati | 83 | + 7 Voltes | 16 | |
| 13 | 23 | Leslie Marr | Connaught - Lea-Francis | 82 | + 8 Voltes | 22 | |
| 14 | 26 | Leslie Thorne | Connaught - Lea-Francis | 78 | + 12 Voltes | 23 | |
| 15 | 28 | Horace Gould | Cooper - Bristol | 44 | + 46 Voltes | 20 | |
| Ret | 7 | Stirling Moss | Maserati | 80 | Eixos | 4 | 0.14 |
| Ret | 22 | Bill Whitehouse | Connaught - Lea-Francis | 63 | Prob. amb el combustible | 19 | |
| Ret | 17 | Jean Behra | Gordini | 54 | Suspensions | 5 | 0.14 |
| Ret | 5 | Roy Salvadori | Maserati | 53 | Transmissió | 7 | |
| Ret | 6 | Prince Bira | Maserati | 44 | Accident | 10 | |
| Comp. | 6 | Ron Flockhart | Maserati | | Cotxe compartit | | |
| Ret | 32 | Luigi Villoresi | Maserati | 40 | Motor | 27 | |
| Comp. | 32 | Alberto Ascari | Maserati | | Cotxe compartit | | |
| Ret | 24 | John Riseley-Prichard | Connaught - Lea-Francis | 40 | Accident | 21 | |
| Ret | 12 | Reg Parnell | Ferrari | 25 | Motor | 14 | |
| Ret | 31 | Alberto Ascari | Maserati | 21 | Motor | 30 | 0.14 |
| Ret | 18 | Clemar Bucci | Gordini | 18 | Accident | 13 | |
| Ret | 20 | Peter Collins | Vanwall | 16 | Motor | 11 | |
| Ret | 14 | Robert Manzon | Ferrari | 16 | Motor | 15 | |
| Ret | 21 | Peter Whitehead | Cooper - Alta | 4 | Pèrdua d'oli | 24 | |
| Ret | 30 | Eric Brandon | Cooper - Bristol | 2 | Motor | 25 | |
| Ret | 15 | Louis Rosier | Ferrari | 2 | Motor | 31 | |
| NVS | 27 | Alan Brown | Cooper - Bristol | | No va sortir | 26 | |
| NVS | 30 | Rodney Nuckey | Cooper - Bristol | | No va sortir | 29 | |

## Altres

* Pole: Juan Manuel Fangio 1' 45
* Volta ràpida: Alberto Ascari, Jean Behra, Juan Manuel Fangio, Jose Froilan Gonzalez, Mike Hawthorn, Onofre Marimon, i Stirling Moss 1' 50.
Els set van fer el mateix temps i per això van compartir el punt que es donava per la volta ràpida (1/7 per cada un).

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-11-04. [Consulta: 26 maig 2010].
# Berlin (Seedorf)

Berlin és un nucli del municipi de Seedorf (en baix alemany Seedörp bi Winsen), al districte de Segeberg, dins l'estat de Slesvig-Holstein (Alemanya), situat al marge del Berliner Au, al sud de la reserva natural de la Holsteinische Schweiz.
Amb 600 habitants, Berlin és el segon nucli més gran de Seedorf, que compta en total amb 2.223 habitants. La primera menció data del 1215, per la qual cosa es considera el "Berlín" més antic del món.
Molts carrers del poble tenen el mateix nom que els del seu homònim més gran, la capital federal alemanya: Unter den Linden, Kurfürstendamm, Potsdamer Platz, Potsdamer Straße, entre d'altres.

## Galeria

* Rètol a l'entrada del poble, a Wöbser Straße
* Potsdamer Straße
* Bombers voluntaris a Potsdamer Straße
* Alberg Berliner Eck
* Casa típica d'estil holsteinià a Potsdamer Straße
* Caserna dels bombers voluntaris

## Referències

* ↑ Statistisches Amt für Hamburg und Schleswig-Holstein, Statistischer Bericht A I 2 - vj 30 de setembre de 2010
* ↑ Web oficial de Seedorf
# Gran Premi d'Espanya del 1993

Resultats del Gran Premi d'Espanya de Fórmula 1 de la temporada 1993 disputat al circuit de Montmeló el 9 de maig del 1993.

## Classificació

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 2 | Alain Prost | Williams - Renault | 65 | 1h 32' 28. 3 | 1 | 10 |
| 2 | 8 | Ayrton Senna | McLaren - Ford | 65 | + 16.873 s | 3 | 6 |
| 3 | 5 | Michael Schumacher | Benetton - Ford | 65 | + 27.125 s | 4 | 4 |
| 4 | 6 | Riccardo Patrese | Benetton - Ford | 64 | + 1 Volta | 5 | 3 |
| 5 | 7 | Michael Andretti | McLaren - Ford | 64 | + 1 Volta | 7 | 2 |
| 6 | 28 | Gerhard Berger | Ferrari | 63 | + 2 Voltes | 11 | 1 |
| 7 | 26 | Mark Blundell | Ligier - Renault | 63 | + 2 Voltes | 12 | |
| 8 | 23 | Christian Fittipaldi | Minardi - Ford | 63 | + 2 Voltes | 20 | |
| 9 | 20 | Érik Comas | Larrousse - Lamborghini | 63 | + 2 Voltes | 14 | |
| 10 | 10 | Aguri Suzuki | Footwork - Mugen - Honda | 63 | + 2 Voltes | 19 | |
| 11 | 15 | Thierry Boutsen | Jordan - Hart | 62 | + 3 Voltes | 21 | |
| 12 | 14 | Rubens Barrichello | Jordan - Hart | 62 | + 3 Voltes | 17 | |
| 13 | 9 | Derek Warwick | Footwork - Mugen - Honda | 62 | + 3 Voltes | 16 | |
| 14 | 11 | Alessandro Zanardi | Lotus - Ford | 60 | Motor (a 5 v.) | 15 | |
| Ret | 30 | Jyrki Järvilehto | Sauber | 53 | Motor | 9 | |
| Ret | 22 | Luca Badoer | Lola - Ferrari | 43 | Sobre escalfament | 22 | |
| Ret | 29 | Karl Wendlinger | Sauber | 42 | Sistema de combustible | 6 | |
| DSQ | 4 | Andrea de Cesaris | Tyrrell - Yamaha | 42 | Irregularitats en la sortida | 24 | |
| Ret | 0 | Damon Hill | Williams - Renault | 41 | Motor | 2 | |
| Ret | 27 | Jean Alesi | Ferrari | 40 | Motor | 8 | |
| Ret | 24 | Fabrizio Barbazza | Minardi - Ford | 37 | Virolla | 25 | |
| Ret | 19 | Philippe Alliot | Larrousse - Lamborghini | 26 | Transmissió | 13 | |
| Ret | 25 | Martin Brundle | Ligier - Renault | 11 | Virolla | 18 | |
| Ret | 3 | Ukyo Katayama | Tyrrell - Yamaha | 11 | Virolla | 23 | |
| Ret | 12 | Johnny Herbert | Lotus - Ford | 2 | Suspensió | 10 | |
| NVQ | 21 | Michele Alboreto | Lola - Ferrari | | | | |

## Altres

* Pole: Alain Prost 1' 17. 809
* Volta ràpida: Michael Schumacher 1' 20. 989 (a la volta 61)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-12-02. [Consulta: 18 maig 2010].
# Gran Premi de Gran Bretanya del 1959

Resultats del Gran Premi de la Gran Bretanya de Fórmula 1 de la temporada 1959, disputat al circuit de Aintree el 18 de juliol del 1959.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 12 | Jack Brabham | Cooper - Climax | 75 | 2h 30' 11. 6 | 1 | 8 |
| 2 | 6 | Stirling Moss | BRM | 75 | + 22.2 s | 7 | 6 |
| 3 | 16 | Bruce McLaren | Cooper - Climax | 75 | + 22.4 s | 8 | 4 |
| 4 | 8 | Harry Schell | BRM | 74 | + 1 Volta | 3 | 3 |
| 5 | 18 | Maurice Trintignant | Cooper - Climax | 74 | + 1 Volta | 4 | 2 |
| 6 | 2 | Roy Salvadori | Aston Martin | 74 | + 1 Volta | 2 | |
| 7 | 14 | Masten Gregory | Cooper - Climax | 73 | + 2 Voltes | 5 | |
| 8 | 30 | Alan Stacey | Lotus - Climax | 71 | + 4 Voltes | 12 | |
| 9 | 28 | Graham Hill | Lotus - Climax | 70 | + 5 Voltes | 9 | |
| 10 | 48 | Chris Bristow | Cooper - Borgward | 70 | + 5 Voltes | 16 | |
| 11 | 58 | Henry Taylor | Cooper - Climax | 69 | + 6 Voltes | 21 | |
| 12 | 52 | Peter Ashdown | Cooper - Climax | 69 | + 6 Voltes | 23 | |
| 13 | 46 | Ivor Bueb | Cooper - Borgward | 69 | + 6 Voltes | 18 | |
| Ret | 4 | Carroll Shelby | Aston Martin | 69 | Encesa | 6 | |
| Ret | 40 | Fritz d'Orey | Maserati | 57 | Accident | 20 | |
| Ret | 42 | Ron Flockhart | BRM | 53 | Virolla | 11 | |
| Ret | 38 | Jack Fairman | Cooper - Climax | 39 | Caixa canvi | 15 | |
| Ret | 10 | Jo Bonnier | BRM | 37 | Frens | 10 | |
| Ret | 22 | Ian Burgess | Cooper - Maserati | 31 | Transmissió | 13 | |
| Ret | 24 | Hans Herrmann | Cooper - Maserati | 21 | Caixa canvi | 19 | |
| Ret | 64 | David Piper | Lotus - Climax | 19 | Sobreescalfament | 22 | |
| Ret | 36 | Brian Naylor | JBW - Maserati | 18 | Transmissió | 14 | |
| Ret | 50 | Mike Taylor | Cooper - Climax | 17 | Transmissió | 24 | |
| Ret | 20 | Tony Brooks | Vanwall | 13 | Encesa | 17 | |
| NVQ | 54 | Keith Greene | Cooper - Climax | | | | |
| NVQ | 56 | Bill Moss | Cooper - Climax | | | | |
| NVQ | 60 | Mike Parkes | Fry - Climax | | | | |
| NVQ | 62 | Dennis Taylor | Lotus - Climax | | | | |
| NVQ | 44 | Trevor Taylor | Cooper - Climax | | | | |
| NVQ | 66 | Tim Parnell | Cooper - Climax | | | | |

## Altres

* Pole: Jack Brabham 1' 58. 0
* Volta ràpida: Stirling Moss (volta 69) i Bruce McLaren (a la volta 75) 1' 57. 0

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-02-18. [Consulta: 4 juny 2010].
# Daniel Arcas i Aznar

Daniel Arcas i Aznar (Barcelona, 22 de juny de 1990), conegut com a Dani Arcas, és un pilot de motociclisme català que competí internacionalment entre la temporada de 2008 i la de 2009.

## Trajectòria internacional

Debutà en el Mundial de motociclisme com a wildcard ("comodí") en el Gran Premi de Catalunya de motociclisme del 2008, disputant després el Gran Premi del Japó en substitució d'Eugene Laverty. Al final de la temporada fou el vint-i-cinquè de la general, amb 2 punts obtinguts gràcies al seu catorzè lloc al darrer Gran Premi de la temporada.
El 2009 participà en el Gran Premi d'Itàlia, sense aconseguir punts per a la classificació. Aquell mateix any competí en el Campionat d'Espanya en categoria Extreme pilotant una de les noves Moto2 en fase de test a l'espera del debut oficial d'aquesta categoria en el Mundial de 2010.

## Resultats al Mundial de motociclisme

| Any | Categoria | Moto | Curses | Victòries | Podi | Pole | Fast lap | Punts | Posició |
| 2008 | 250cc | Aprilia | 5 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 25è |
| 2009 | 250cc | Aprilia | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | - |
| Total | | | 6 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | |

## Referències

* ↑ «Perfil de Dani Arcas Aznar» (en castellà). patrocinadores.net, 29-03-2011. [Consulta: 6 juny 2011].
* 1 2 «Daniel Arcas» (en anglès). motogp.com. Arxivat de l'original el 2 d’agost 2017. [Consulta: 6 juny 2011].

## Enllaços externs

* Vídeo d'Arcas al Campionat de Catalunya del 2003 Arxivat 2011-06-02 a Wayback Machine.
# Santiago de Liniers y Gallo Alcántara

Santiago de Liniers y Gallo-Alcántara (Madrid, 1842 – Madrid, 12 de maig de 1908) va ser un polític, acadèmic i jurista espanyol, que va ostentar el títol de comte de Liniers.

## Biografia

Nascut el 23 de juny de 1842 a Madrid, en 1894 ingressà en la Reial Acadèmia Espanyola, en substitució de Manuel Cañete. Va ser redactor o col·laborador de publicacions periòdiques madrilenyes com El Año 61, El Gobierno, La España, El Noticiero, La Gorda, La Unión Católica i La Cartilla. Més tard col·laboraria amb La Ilustración Católica, la revista España o El Tiempo, entre d'altres. Signà amb frequència amb el pseudònim «El Bachiller Bringas». Va escriure diverses novel·les, una col·lecció de romanços i Todo el mundo, una obra de sociologia pràctica, a més de col·laborar en la redacció de diferents veus del diccionari de la Reial Acadèmia Espanyola. En la premsa de l'època s'assenyala la seva amistat amb Silvela.
Primer comte de Liniers, títol que li va concedir Alfons XIII el 22 de juliol de 1900, va ser diputat,senador i governador civil de Madrid entre març de 1899 i juliol de 1900. Va morir el 12 de maig de 1908 a la capital.

## Notes

* ↑ Pel districte burgalès de Castrojeriz a 1884 i 1891 i pel districte de Burgos en 1896 i 1899.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «Muertos ilustres. El conde de Liniers». El Eco de Santiago, 3.760, 14-05-1908, pàg. 1.
* 1 2 «Noticias varias». El Siglo Futuro [Madrid], 292, 12-05-1908, pàg. 3. ISSN: 1130-8494.
* 1 2 3 4 5 Ossorio y Bernard, 1903, p. 227.
* 1 2 3 «Don Santiago de Liniers». Heraldo de Zamora, 3.330, 18-05-1908, pàg. 2.
* ↑ «Liniers y Gallo Alcántara, Santiago de». Històric de diputats 1810-1977. Congrés dels Diputats.
* ↑ Cobos de Belchite, 1961, p. 21.
* ↑ «Don Santiago Liniers. Gobernador civil de Madrid». Revista Ilustrada de Banca, Ferrocarriles, Industria y Seguros [Madrid], 10-05-1899, pàg. 129-130. ISSN: 2174-6621.

## Bibliografia

* Cobos de Belchite, Barón de «Títulos del reino concedidos por S. M. el rey D. Alfonso XIII». Hidalguía [Madrid], 44, gener-febrer 1961, pàg. 17-32.
* Ossorio y Bernard, Manuel. «Liniers y Gallo-Alcántara (Santiago de)». A: Ensayo de un catálogo de periodistas españoles del siglo XIX. Madrid: Imprenta y litografía de J. Palacios, 1903.

## Enllaços externs

* Aquest article és una obra derivada d' Ensayo de un catálogo de periodistas españoles del siglo XIX, una obra de Manuel Ossorio y Bernard publicada a Espanya en 1903, disponible sense restriccions conegudes de dret d'autor. Aquesta obra derivada es troba disponible sota les llicències GNU Free Documentation License i Creative Commons Atribución-CompartirIgual 3.0 Unported.
# Correio Braziliense

Correio Braziliense és un diari brasiler amb seu en Brasília, Districte Federal. Pertany al grup Diários Associados, on també hi figuren el Diario de Pernambuco i l'Estado de Minas.
Amb dades de desembre de 2021, era un dels deu diaris amb major tiratge del país.

## Història

Fou fundat el 21 d'abril de 1960 per Assis Chateaubriand, contemporani de les primeres emissions de TV Brasília i en el marc de la inauguració de la nova capital. El nom li ve per l'històric Correio Braziliense, que havia estat editat a Londres per Hipólito José da Costa entre 1808 i 1822.
L'any 1960, el President Juscelino Kubitschek va proposar a Assis Chateaubriand, director de Diários Associados (el major conglomerat mediàtic del Brasil en aquella època), que llancessin un diari a la nova capital federal, Brasília. Descobrint en els escrits de Costa algunes idees favorables al trasllat de la capital, de Rio de Janeiro a l'interior, Chateaubriand va decidir reprendre el títol d'aquella antiga publicació, aprofitant el terme brasiliens,e que començava a emprar gentilici a Brasilia. Tanmateix, per mantenir la fidelitat al títol de Costa, es va decidir mantenir la grafia arcaica Braziliense, en comptes de l'actual grafia, brasiliense.
Mentre que TV Brasília va ser venuda l'any 2001, el Braziliense va continuar en propietat de Diários Associados i és el principal diari de la Capital Federal.
El 2008, el lloc web del Correio Braziliense va ser totalment reformulat pretenent fer-ho més interactiu. Va incloure-hi un canal de vídeos amb el noticiari Correio Notícias i diversos programes com Grita Geral, Bate-Pronto o Correio Debate.

## Referències

* ↑ «Veículos de comunicação» (en portuguès brasiler). Diários Associados. Arxivat de l'original el 2022-06-09. [Consulta: 9 juny 2022].
* ↑ Yahya, Hanna. «Jornais em 2021: impresso cai 13%; digital sobe 6%» (en portuguès brasiler). Jornal 360, 01-02-2022. Arxivat de l'original el 2022-05-14. [Consulta: 9 juny 2022].
* ↑ «Correio Braziliense» (en portuguès brasiler). Correio Braziliense. Arxivat de l'original el 2011-10-08. [Consulta: 4 novembre 2009].
* ↑ «Hipólito José da Costa» (en portuguès brasiler). Museu da Comunicação. Arxivat de l'original el 2013-07-26. [Consulta: 9 juny 2022].
* ↑ Sobrinho, Barbosa Lima. Antologia do Correio Braziliense (en portuguès). Livr. Ed. Cátedra, 1977. Arxivat 2024-05-20 a Wayback Machine.
* ↑ Rizzini, Carlos. Hipólito da Costa e o Correio Braziliense, 1957. Arxivat 2023-12-04 a Wayback Machine.
* ↑ Lustosa, Isabel. O nascimento da imprensa brasileira (en portuguès). Rio de Janeiro: Jorge Zahar, 2003. Arxivat 2022-06-09 a Wayback Machine.
* ↑ Jorge, Thais M. «Dois sítios jornalísticos brasileiros na internet. A capa, os princípios e o modelo de negócio da empresa jornalística». XI Congreso de Periodismo Digital [[[Osca]]], 3-2010. Arxivat de l'original el 2022-06-09 [Consulta: 9 juny 2022].

## Bibliografia complementària

* Lustosa, Isabel. O nascimento da imprensa brasileira (en portuguès brasiler). Jorge Zahar, 2003. ISBN 978-85-7110-715-1.
* «Sai a Gazeta, entra o Correio» (en portuguès brasiler). Jornal dos Jornais. Instituto Gutenberg, 1999.
# Christiern Pedersen

Christiern Pedersen (Hillerød, 1480 $^{(Gregorià)}$ - Helsinge, 16 de gener de 1554 $^{(Gregorià)}$)
, va ser un canonge, erudit humanista, escriptor, impressor i editor danès.
Anomenat el «pare de la literatura danesa», va estudiar la carrera sacerdotal, i el 1505 va ser nomenat canonge de la catedral de Lund (Suècia). El 1510 es va traslladar a París, on va obtenir el grau de magister. Durant la seva permanència en aquesta capital va publicar un vocabulari llatí–danès (Vocabularium ad usum Danorum, 1510), la col·lecció de sentències de Leale i la primera edició impresa de la crònica Gesta Danorum atribuïda a Saxo Grammaticus que va publicar-se amb el títol Danorum Regum heroumque Historiae (Història del reis i herois dels danesos, 1514). L'any 1515 va tornar a Lund, on el 1522 va ser nomenat canceller de l'arquebisbe Veze. De nou a Dinamarca, va ser secretari del rei Cristià II a qui va seguir en el exili als Països Baixos. Allà, el 1528 Pedersen va renunciar al catolicisme i va abraçar la Reforma luterana, i va traduir el Nou Testament, els Salms i diversos escrits de Luter, i llavors va usar el títol de capellà del rei Cristià, a qui va deixar, quan aquest es va traslladar a Noruega el 1532. Aleshores Pedersen va establir-se a Malmö, on va fundar la primera impremta. L'any 1540 va tornar a Dinamarca, a Copenhaguen, on va rebre l'encàrrec de traduir la Bíblia al danès; en va fer la traducció en tres anys, però no es va publicar fins al 1550, després que el text fos revisat per una comissió, un dels membres de la qual era Peder Palladius, bisbe de Zelanda, i va sortir amb el títol de Bíblia de Cristian III.
Pedersen va publicar també diversos llibres ascètics', entre els quals, Jertegus Postille (París, 1515), els primers llibres de medicina danesos i les Cròniques de Carlemany i Holger Danske (Copenhaguen, 1850/56).

## Referències

* 1 2 3 4 5 Gabetti, Giuseppe. «Pedersen, Christiern» (en italià). Enciclopedia italiana (1935). [Consulta: 14 gener 2022].
* 1 2 «Pedersen Christiern» (en anglès). Encyclopaedia Britannica (1911, vol. 21). [Consulta: 14 gener 2022].
* ↑ «Pedersen, Christiern» (en italià). Enciclopedia Treccani. [Consulta: 13 gener 2022].

## Bibliografia

* Carl Joakim Brandt, Om Lunde-Kanniken Christian Pedersen og haus skrifter (Copenhaguen, 1882).
# Gran Premi d'Hongria del 1987

Resultats del Gran Premi d'Hongria de la temporada 1987 disputat al circuit d'Hungaroring el 9 d'agost del 1987.

## Classificació

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 6 | Nelson Piquet | Williams - Honda | 76 | 1h 59' 27. 2 | 3 | 9 |
| 2 | 12 | Ayrton Senna | Lotus - Honda | 76 | + 37.727 s | 6 | 6 |
| 3 | 1 | Alain Prost | McLaren - TAG | 76 | + 1' 27.456 min. | 4 | 4 |
| 4 | 20 | Thierry Boutsen | Benetton - Ford | 75 | + 1 Volta | 7 | 3 |
| 5 | 7 | Riccardo Patrese | Brabham - BMW | 75 | + 1 Volta | 10 | 2 |
| 6 | 17 | Derek Warwick | Arrows - Megatron | 74 | + 2 Voltes | 9 | 1 |
| 7 | 3 | Jonathan Palmer | Tyrrell - Ford | 74 | + 2 Voltes | 16 | |
| 8 | 18 | Eddie Cheever | Arrows - Megatron | 74 | + 2 Voltes | 11 | |
| 9 | 4 | Philippe Streiff | Tyrrell - Ford | 74 | + 2 Voltes | 14 | |
| 10 | 16 | Ivan Capelli | March - Ford | 74 | + 2 Voltes | 18 | |
| 11 | 24 | Alessandro Nannini | Minardi - Motori Moderni | 73 | + 3 Voltes | 20 | |
| 12 | 26 | Piercarlo Ghinzani | Ligier - Megatron | 73 | + 3 Voltes | 25 | |
| 13 | 14 | Pascal Fabre | AGS - Ford | 71 | + 5 Voltes | 26 | |
| 14 | 5 | Nigel Mansell | Williams - Honda | 70 | Rodes | 1 | |
| Ret | 21 | Alex Caffi | Osella - Alfa Romeo | 64 | Alim. combustible | 21 | |
| Ret | 25 | René Arnoux | Ligier - Megatron | 57 | Part elèctrica | 19 | |
| Ret | 30 | Philippe Alliot | Larrousse - Ford | 48 | Accident | 15 | |
| Ret | 9 | Martin Brundle | Zakspeed | 45 | Turbo | 22 | |
| Ret | 27 | Michele Alboreto | Ferrari | 43 | Motor | 5 | |
| Ret | 8 | Andrea de Cesaris | Brabham - BMW | 43 | Caixa canvi | 13 | |
| Ret | 2 | Stefan Johansson | McLaren - TAG | 14 | Caixa canvi | 8 | |
| Ret | 19 | Teo Fabi | Benetton - Ford | 14 | Caixa canvi | 12 | |
| Ret | 23 | Adrián Campos | Minardi - Motori Moderni | 14 | Virolla | 24 | |
| Ret | 28 | Gerhard Berger | Ferrari | 13 | Diferencial | 2 | |
| Ret | 10 | Christian Danner | Zakspeed | 3 | Motor | 23 | |
| Ret | 11 | Satoru Nakajima | Lotus - Honda | 1 | Caixa canvi | 17 | |

## Altres

* Pole: Nigel Mansell 1' 28. 047
* Volta ràpida: Nelson Piquet 1' 30. 149 (a la volta 63)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-11-03. [Consulta: 2 maig 2010].
# Gran Premi de Gran Bretanya del 1963

Resultats del Gran Premi de la Gran Bretanya de Fórmula 1 de la temporada 1963, disputat al circuit de Silverstone el 20 de juliol del 1963.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 4 | Jim Clark | Lotus - Climax | 82 | 2h 14' 09. 6 | 1 | 9 |
| 2 | 10 | John Surtees | Ferrari | 82 | + 25.8 s | 5 | 6 |
| 3 | 1 | Graham Hill | BRM | 82 | + 37.6 s | 3 | 4 |
| 4 | 2 | Richie Ginther | BRM | 81 | + 1 Volta | 9 | 3 |
| 5 | 3 | Lorenzo Bandini | BRM | 81 | + 1 Volta | 8 | 2 |
| 6 | 12 | Jim Hall | Lotus - BRM | 80 | + 2 Voltes | 13 | 1 |
| 7 | 19 | Chris Amon | Lola - Climax | 80 | + 2 Voltes | 14 | |
| 8 | 20 | Mike Hailwood | Lotus - Climax | 78 | + 4 Voltes | 17 | |
| 9 | 7 | Tony Maggs | Cooper - Climax | 78 | + 4 Voltes | 7 | |
| 10 | 23 | Carel Godin de Beaufort | Porsche | 76 | + 6 Voltes | 21 | |
| 11 | 21 | Masten Gregory | Lotus - BRM | 75 | + 7 Voltes | 22 | |
| 12 | 22 | Bob Anderson | Lola - Climax | 75 | + 7 Voltes | 16 | |
| 13 | 24 | John Campbell-Jones | Lola - Climax | 74 | + 8 Voltes | 23 | |
| Ret | 25 | Jo Siffert | Lotus - BRM | 66 | Caixa canvi | 15 | |
| Ret | 14 | Jo Bonnier | Cooper - Climax | 65 | Pressió de l'oli | 12 | |
| Ret | 9 | Dan Gurney | Brabham - Climax | 59 | Motor | 2 | |
| Ret | 26 | Ian Raby | Gilby - BRM | 59 | Caixa canvi | 19 | |
| Ret | 16 | Ian Burgess | Scirocco - BRM | 36 | Encesa | 20 | |
| Ret | 8 | Jack Brabham | Brabham - Climax | 27 | Motor | 4 | |
| Ret | 11 | Innes Ireland | BRP - BRM | 26 | Encesa | 11 | |
| Ret | 5 | Trevor Taylor | Lotus - Climax | 23 | Bomba del combustible | 10 | |
| Ret | 15 | Tony Settember | Scirocco - BRM | 20 | Encesa | 18 | |
| Ret | 6 | Bruce McLaren | Cooper - Climax | 6 | Motor | 6 | |
| NVS | 27 | Nasif Estefano | de Tomaso | | No va sortir | | |
| WD | 17 | Giancarlo Baghetti | ATS | | Cotxe no preparat | | |
| WD | 18 | Phil Hill | ATS | | Cotxe no preparat | | |

## Altres

* Pole: Jim Clark 1' 34. 4
* Volta ràpida: John Surtees 1' 36. 0 (a la volta 3)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2013-10-05. [Consulta: 16 juny 2010].