# Loa (vodú)

Els loas (/ˈloʊə/, també escrit lwa /lwɑː/ en crioll haitià) són els esperits tant del vodú haitià com del de Louisiana.$^{:229}$ També se'ls coneix com a "mystères" i "els invisibles" i són els intermediaris entre Bondye (del francès Bon Dieu, en català Bon Déu), el creador suprem, que es manté distant del món i de la humanitat. A diferència dels sants o els àngels, no basta amb resar-los, sinó que se'ls ha de servir. Són éssers independents i diferenciats entre ells, amb els seus propis gustos i aversions, ritmes sagrats, cançons, danses, símbols, rituals i exigències cap als seus servidors. En contra de la creença popular, els loas no són deïtats en si mateixes, sinó que són intermediaris i, per tant, depenen del distant Bondye.$^{:219}$

## Etimologia

Les paraules loa i lwa provenen del francès les lois;"les lleis" en català.

## Sincretisme

El esclaus Fon i Ewe d'Haití i Louisiana sincretitzaren els loas amb els sants catòlics (als altars vodú es poden trobar amb freqüència imatges d'aquests sants). Per exemple, Papa Legba és sincretitza amb Sant Pere o Sant Llàtzer de Betània.
El sincretisme també funciona a la inversa, de manera que molts sants catòlics han estat adoptats per la religió vodú i convertits en loas de ple dret. Alguns dels més notables serien Santa Filomena, l'arcàngel Miquel, Judes Tadeu i Joan Baptista.

## Rituals

En un ritual, el loa és invocat pel houngan (sacerdot), la mambo (sacerdotessa), o bé el bokor o la caplata (aquests darrers tenen una fama més sinistra que els anteriors, si bé no és necessàriament merescuda) i rep ofrenes i peticions. El loa es manifesta en el peristil (espai ritual) "cavalcant" (posseint) al participant de la cerimònia, a qui s'anomena chwal en crioll. Aquest esdeveniment pot produir-se de manera violenta, amb el participant sacsejant-se o convulsionant abans de caure a terra,$^{:62}$ però molts loas, com Ayizan, "cavalquen" d'una manera molt més tranquil·la.
Certs loas mostren comportaments distintius pels quals poden ser reconeguts, així com frases i gestos molt característics. Tan bon punt un loa és reconegut, li seran lliurats els símbols apropiats. Per exemple, a Erzulie Freda se li donarà una copa de xampany rosat, se la ruixarà amb perfum o se li entregaran presents o menjars refinats o, fins i tot, se li posaran joies; a Legba se li farà entrega de la seva canya, el barret de palla i la seva pipa; el Baró Samedí sovint cau a terra i els vodousants (participats de la cerimònia) el vestiran i prepararan com si es trobessin en una morgue, inserint cotó dins el seu nas.
Una vegada que el loa ha arribat i ha estat alimentat i servit i, possiblement, ha a prestat la seva ajuda o consell, abandona el peristil. Certs loas poden mostrar certa obstinació per quedar, per exemple Guédé és conegut per demanar una darrera pipada o un darrer glop, però és feina del houngan o la mambo mantenir els esperits a ratlla mentre s'asseguren que són adequadament proveïts.

## Nanchons

Hi ha moltes famílies o "nanchons" (de "nacions") de loas: Rada (també Radha), Petro (també Pethro, Petwo), Nago, Kongo, i Ghede (també Guede, o Gede), entre d'altres.

### Loas rada

Els loas rada són, generalment, els més vells. Molts d'aquests esperits provenen d'Àfrica, concretament del regne de Dahomey. Els rada són savis, benevolents i menys agressius que els Petro. Entre ells es troben loas com Legba, Loko, Ayizan, Damballa Wedo i Ayida-Weddo, Maîtresse Mambo Erzulie Fréda Dahomey, La Sirène, i Agwé. El seu color tradicional és el blanc.

### Loas petro

Els petro són generalment els loas més ferotges, agressius i bel·ligerants i estan associats a Haití i el Nou Món. Inclouen noms com Ezili Dantor, Marinette, i Met Kalfu (Maitre Carrefour, o "Mestre dels entreforcs"). El seu color tradicional és vermell.

### Loas kongo

Originaris de la regió de Congo, aquests loa inclouen molts dels loas simbi, així com a la feroç i temuda Marinette.

### Loas nago

Originaria de les terres ioruba, aquesta nació inclou molts dels loas ogoun.

### Loas ghédé

El guédé són els esperits de la mort, tradicionalment dirigit pels Barons (La Croix, Samedi, Cimitière, Kriminel) i Maman Brigitte. Esl Ghede com a família són sorollosos, rudes (tot i que rarament insulten de manera explícita), sexuals i, normalment, amants de la diversió. Com que ja han viscut, no tenen res a témer i sovint la seva invocació implica experiències intenses com menjar vidre, xilis cruus tan picants que només el loa podria fer-ho sense patir el dolor que causen. Els seus colors tradicionals són el negre i el porpra.

## Loas principals

* Adjassou-Linguetor
* Adjinakou
* Adya Houn'tò
* Agaou
* Agassou
* Agwé
* Anaisa Pye
* Anmino
* Ayida-Weddo
* Ayizan
* Azaka-Tonnerre
* Bacalou
* Badessy
* Baron Samedi
* Baron Kriminel
* Belie Belcan
* Boli Shah
* Bossou Ashadeh
* Boum'ba Maza
* Brize
* Bugid Y Aiba
* Captain Debas
* Clermeil
* Congo
* Damballa
* Dan Petro
* Dan Wédo
* Demeplait
* Dereyale
* Diable Tonnere
* Diejuste
* Dinclinsin
* Erzulie
* Filomez
* Ghede
* Ghede Linto
* Ghede Loraj
* Ghede Nibo
* Ghede Doubye
* Gran Maître
* Grand Bois
* Guinee
* Jean Zombi
* Joseph Danger
* Joumalonge
* Met Kalfou
* Kalfou Twa
* Kapitan Zombi
* Klemezin Klemay
* Lemba
* L'inglesou
* La Sirène
* Limba
* Loco
* Lovana
* Mademoiselle Charlotte
* Mait' Carrefour
* Maîtresse Délai
* Maîtresse Hounon'gon
* Maman Brigitte
* Marassa
* Marassa Jumeaux
* Marinette (Vodou)
* Maroule
* Mombu
* Manze Marie
* Mounanchou
* Nago Shango
* Ogoun
* Papa Legba
* Pie
* Silibo
* Simbi
* Sobo
* Sousson-Pannan
* Senegal
* Ti Kita
* Ti Jean Quinto
* Ti Malice
* Ti Jean Petro
* Wawe

## Referències

* ↑ Anthony B. Pinn. "The African American Religious Experience in America" Greenwood Press, 2005.
* ↑ Anderson, Jeffrey E.. «Hoodoo, Voodoo, and Conjure: A Handbook». [Consulta: 18 juliol 2016].
* ↑ Ramsey, Kate. «The Spirits and the Law: Vodou and Power in Haiti». [Consulta: 18 juliol 2016].
* 1 2 Filan, Kenaz. The Haitian Vodou Handbook: Protocols for Riding with the Lwa. Inner Traditions/Bear, 2006, p. 56. ISBN 978-1-59477-995-4.
* ↑ Nassetti, Rosamaria. Magia vudú: rituales, exorcismos y fetiches. Girona: Tikal, 1996. ISBN 8430581219.
* ↑ Pinn, Anthony B. Varieties African American Religiou. ISBN 9781451403855.
* ↑ Kallen, Stuart A. African Mythology. Lucent Books, 1995. ISBN 9781420511451.