OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Pyrenae

Pyrenae, Revista de Prehistòria i Antiguitat de la Mediterrània Occidental / Journal of Western Mediterranean Prehistory and Antiquity (EISSN 2339-9171, DOI 10.1344/Pyrenae), és editada per la Secció de Prehistòria i Arqueologia de la Universitat de Barcelona. La revista té com a objectiu promoure la difusió dels resultats de la recerca, així com la comunicació i el debat científic, dins un marc cronològic que compren des de la Prehistòria fins als inicis de l'Edat Mitja, especialment a la Mediterrània occidental. Pyrenae és una revista semestral amb un procés de revisió per pars cecs.

## Impacte i indexació

Pyrenae ha tingut un llarg recorregut des de la seva fundació al 1965. Publica articles de qualitat subjectes a una avaluació per pars. El seu impacte ha estat reconegut per Carhus Plus+ (A), ANEP (B), CIRC (B), ERIH PLUS i SCOPUS (des de 2015).
Pyrenae està indexada en les següents bases de dades: DICE. Difusión y Calidad Editorial de las Revistas Españolas de Humanidades y Ciencias Sociales y Jurídicas, CINDOC, CSIC, CCHS, ANECA; APh. L'Année Philologique. Bibliographie critique et analytique de l'Antiquité gréco-latine (Société Internationale de Bibliographie Classique/SIBC); Dialnet; Generalitat de Catalunya. Tribuna d'Arqueologia; Google Scholar Metrics (ocupa el lloc 10 de totes les revistes d'Història publicades a Espanya; h5-index: 3, h5-median: 10); InterClassica; ISOC, Ciencias Sociales y Humanidades, Centro de Ciencias Humanas y Sociales (CCHS) del CSIC (ES); Latindex; PIO. Periodicals Index Online; RACO. Revistes Catalanes amb Accés Obert, REGESTA IMPERII. Akademie der Wissenschaften und der Literatur (DE) i Ulrich's Web.

## Referències

* ↑ «Pyrenae». [Consulta: 17 març 2017].
* ↑ «Descripción de Pyrenae - Dialnet» (en castellà). [Consulta: 21 març 2017].
* ↑ Centro de Ciencias Humanas y Sociales Consejo Superior de Investigaciones Científica «Categorización de revistas científicas españolas de Humanidades (ANEP/FECYT)». G.I. Evaluación de Publicaciones Científicas www.cchs.csic.es/epuc Centro de Ciencias Humanas y Sociales Consejo Superior de Investigaciones Científic, 2007. Arxivat de l'original el 2023-03-14 [Consulta: 25 desembre 2023].
* ↑ Delgado López-Cózar, Emilio «Índice H de las revistas científicas españolas según Google Scholar Metrics(2007-2011)». EC3: Evaluación de la Ciencia y de la Comunicación Científica Universidad de Granada, 2013.
* ↑ User, Super. «Presentació». [Consulta: 21 març 2017].

## Enllaços externs

* Website Pyrenae
* Revistes catalanes amb accés obert
# Parlament de Polònia

El Parlament de Polònia (polonès: Parlament Rzeczypospolitej Polskiej) és l'òrgan legislatiu bicameral de la República de Polònia. El componen el Senat (la cambra baixa, de 100 escons) i la Dieta o Sejm (la cambra alta, de 460 escons). Aquesta segona cambra és la que elegeix el primer ministre de Polònia a proposta del president de Polònia.
Aquest ens va ser creat el 1989, en el context de les revolucions coetànies al país, seguides de la caiguda de la Unió Soviètica. D'ençà que existeix, té dues cambres diferenciades, tot i que antigament s'anomenava Sejm al parlament en conjunt. Les primeres eleccions parlamentàries van ser el mateix any de fundació i des d'aleshores tenen lloc cada quatre anys.
Per a obtenir escons al parlament, als partits polítics els cal almenys un 5 % dels vots; per a les coalicions, en canvi, el mínim és un 8 %.
Segons la constitució, correspon al president la tasca de convocar el nou parlament no més tard de 30 dies passades les eleccions parlamentàries. En aquesta sessió, el govern presenta la dimissió per a poder formar el següent. Així doncs, el president li ho encarrega a un dels líders polítics, sovint del partit més votat, que constitueix el primer ministre designat. En els següents 14 dies, el gabinet i el programa que selecciona han de rebre el suport de la majoria de diputats de la Sejm en un procés de vot secret. Si no pot, els parlamentaris han d'elegir un altre candidat a primer ministre; si tampoc aconsegueix el resultat esperat, és el torn del president. Al tercer intent fallit, cal que el president de la nació convoqui novament eleccions parlamentàries.

## Referències

* ↑ Fundació CIDOB (PDF) Polònia. Revistes Catalanes amb Accés Obert, 73, gener 2000, pàg. 20 [Consulta: 12 desembre 2023].
* ↑ Simmons, Michael. «Archive, 1989: Poland holds first free elections in more than 40 years» (en anglès). The Guardian, 11-10-2023. [Consulta: 12 desembre 2023].
* 1 2 3 Scislowska, Monika. «Things to know about Poland’s parliamentary election and what’s at stake» (en anglès). Associated Press, 15-10-2023. [Consulta: 12 desembre 2023].

## Notes

* ↑  PO (37)  T!DPL (1)  Indep. (4)
* ↑  PL2050 (5)  PSL (4)  UED (1)  CdP (1)  Indep. (1)
* ↑  Nova Esquerra (5)  Unió del Treball (1)  Partit Socialista Polonès (1)  Indep. (2)
* ↑  PiS (30)  Indep. (4)
* ↑  PO (125)  .N (10)  Verds (3)  iPL (2)  T!DPL (2)  AGROunia (1)  Indep. (13)
* ↑  PSL (28)  CdP (3)  Indep. (1)
* ↑  Nova Esquerra (18)  Indep. (3)
* ↑  PiS (181)  ONRP (5)  Indep. (4)
* ↑  NN (8)  RN (6)  KKP (2)  Indep. (2)
* ↑  Kukiz'15 (3)  WiD (3)
# János Drapál

János Drapál (Budapest, 3 de febrer de 1948 - Piešťany, 11 d'agost de 1985) fou un pilot de motociclisme hongarès que va competir al campionat del món entre 1969 i 1981. Tot i que durant la Guerra Freda va tenir poques oportunitats de competir al mundial, va poder-ne guanyar quatre Grans Premis. Drapál va tenir el seu millor any el 1971, quan va guanyar el Gran Premi de Iugoslàvia i va acabar en setena posició final al campionat del món de 350cc amb una Yamaha. El 1973 va guanyar dos Grans Premis però va baixar al novè lloc al mundial de 350cc. Drapál es va morir el 1985 després de topar amb un comissari de pista durant una cursa de 250cc al circuit de l'aeròdrom de Piešťany, a l'antiga Txecoslovàquia.

## Resultats al Mundial de motociclisme

Barem de puntuació de 1969 a 1987:
| Posició | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| Punts | 15 | 12 | 10 | 8 | 6 | 5 | 4 | 3 | 2 | 1 |
(Ids. Grans Premis | Llegenda) (Curses en negreta indiquen pole; curses en itàlica indiquen volta ràpida)
| Any | Categoria | Equip | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | Punts | Posició | Victòries |
| 1969 | 350cc | Aermacchi | ESP - | GER - | IOM - | NED - | DDR - | CZE - | FIN - | ULS - | NAT - | YUG 9 | | | | 2 | 42è | 0 |
| 1970 | 125cc | MZ | GER - | FRA - | YUG - | IOM - | NED - | BEL - | DDR - | CZE - | FIN - | NAT 10 | ESP - | | | 1 | 52è | 0 |
| 1971 | 125cc | MZ | AUT - | GER - | IOM - | NED - | BEL - | DDR 7 | CZE - | SWE - | FIN - | | NAT - | ESP - | | 4 | 24è | 0 |
| 1971 | 250cc | Yamaha | AUT 5 | GER 6 | IOM - | NED - | BEL - | DDR - | CZE 1 | SWE - | FIN - | ULS - | NAT - | ESP - | | 26 | 9è | 1 |
| 1972 | 250cc | Yamaha | GER - | FRA - | AUT 9 | NAT - | IOM - | YUG 5 | NED - | BEL - | DDR 4 | CZE - | SWE - | FIN - | ESP - | 16 | 16è | 0 |
| 1972 | 350cc | Yamaha | GER - | FRA 5 | AUT 5 | NAT - | IOM - | YUG 1 | NED - | | DDR - | CZE - | SWE 7 | FIN - | ESP 3 | 42 | 7è | 1 |
| 1973 | 350cc | Yamaha | FRA - | AUT 1 | GER - | NAT - | IOM - | YUG 1 | NED - | | CZE - | SWE - | FIN - | ESP - | | 30 | 9è | 2 |
| 1976 | 250cc | Yamaha | FRA - | NAT - | YUG 9 | IOM - | NED - | BEL - | SWE - | FIN - | CZE - | GER - | ESP - | | | 2 | 30è | 0 |
| 1977 | 125cc | Morbidelli | VEN - | AUT 7 | GER - | NAT - | ESP - | FRA - | YUG - | NED - | BEL - | SWE - | FIN - | GBR - | | 4 | 27è | 0 |
| 1980 | 125cc | MBA | NAT - | ESP - | FRA - | YUG - | NED - | BEL - | FIN - | GBR - | CZE 6 | GER - | | | | 5 | 23è | 0 |
| 1981 | 125cc | MBA | ARG - | AUT - | GER 7 | NAT - | FRA - | ESP - | YUG - | NED - | SM - | GBR - | FIN - | SWE - | CZE - | 4 | 25è | 0 |

## Referències

* ↑ «János Drapál career statistics at MotoGP.com» (en anglès). motogp.com.
* ↑ Vignati, Alejandro. «Grandes Premios del Campeonato del Mundo». A: Motociclismo (en castellà). Esplugues de Llobregat: Plaza & Janés, 1972, p. 53. ISBN 84-01-70016-7.
* ↑ «Drapal at motorsportmemorial.org» (en anglès). motorsportmemorial.org.
# Mohamed Abdullahi Mohamed

Mohamed Abdullahi Mohamed (somali: Maxaamed Cabdullaahii Maxaamed; àrab: محمد عبد الله محمد, Muḥammad ʿAbd Allāh Muḥammad) (Mogadiscio, 11 de març de 1962), conegut pel sobrenom de Farmaajo'', és un polític somali.
Va ser primer ministre de Somàlia durant sis mesos, des de novembre de 2010 fins al juny de 2011. Va viure molts anys als Estats Units, treballant com a funcionari del departament de transports de l'estat de Nova York a Buffalo. Amb doble nacionalitat, somali i estatunidenca, el 2017, a Mogadiscio, fou elegit com a novè president de Somàlia, després d'un periode de conflictes, desde el 1969 en que es va elegir un president democràtic, incloent cops d’estat, dictadures i terrorisme. El 2019 va renunciar a la seva ciutadania estatunidenca.
El 8 de febrer de 2021 va acabar el seu mandat com a president de Somàlia, actuant com a president en funcions des d'aquesta data. Però els presidents dels estats federals de Puntland i Jubaland i el Consell de Candidats a la Presidència ja no el van reconèixer com a president de Somàlia; i malgrat les protestes públiques a Mogadiscio durant les quals manifestants pacífics van ser assassinats per forces governamentals i els intents d'assasinat de líders de l'oposició.

## Referències

* ↑ «ésAdir > Noms propis > Mohamed Farmaajo». Arxivat de l'original el 2021-04-18. [Consulta: 18 abril 2021].
* ↑ «Elegit el primer president de Somàlia per votació en quaranta-vuit anys». Cronologia dels Països Catalans i del Món. Enciclopedia Catalana, 08-02-2017. [Consulta: 18 abril 2021].
* 1 2 Soler Crespo, David. «Somàlia i la impossibilitat de celebrar eleccions». Ara, 08-02-2021. [Consulta: 18 abril 2021].
* ↑ «Somalia president abandons U.S. citizenship 'voluntarily'» (en anglès). AfricaNews, 01-08-2019. [Consulta: 18 abril 2021].
* ↑ Dahir, Abdi Latif; Specia, Megan «Gunfire at Mogadishu Protest Intensifies Somali Election Impasse» (en anglès). The New York Times, 19-02-2021. ISSN: 0362-4331.
# The Pursuit of Happiness

«The Pursuit of Happiness» té aquests significats:
# Platja d'Arra

La Platja d'Arra, és una platja del lloc de Toriello, en la parròquia de Collera, en el concejo de Ribadesella, Astúries. S'emmarca a les platges de la Costa Verda Asturiana i és considerada paisatge protegit, des del punt de vista mediambiental. Per aquest motiu està integrada, segons informació del Ministeris d'Agricultura, Alimentació i Medi ambient, en el Paisatge Protegit de la Costa Oriental d'Astúries.

## Descripció

La platja d'Arra constitueix la platja més oriental, del concejo de Ribadesella. Es troba en un paratge rocós, envoltada de penya-segats, que són fortament copejats tant pel mar com pel fort vent.
Es tracta d'una platja de les enquadrades en la denominada “Costa Juràsica”, podent-se apreciar en aquesta platja la fi de l'era geològica en una marcada esquerda que separa els penya-segats baixos dels més alts i perpendiculars. Presenta una morfologia càrstica.
La platja presenta forma de petxina allargada amb un jaç de palets i sorra de gruixut gra daurat, delimitada per capritxoses crestes de roques i orientada cap a les verticals muralles dels penya-segats de l'Inferno.
En aquesta platja es produeix un fenomen natural molt curiós consistent en l'aparició de dues piscines d'aigua salada (a causa de l'existència d'uns murs de pura roca que limiten les zones) quan té lloc la baixamar, les conegudes com Pozu del Cura i Pozu del Maestru, aquest últim de major profunditat, per la qual cosa no és tan indicat per a l'ús dels nens. En produir-se la pleamar, les piscines queden ocultes.
Aquesta platja no ofereix cap mena de servei.
A ella s'accedeix baixant unes escales a les quals s'arriba després de caminar per una sendera uns 200 metres més enllà de la zona on aparcar el cotxe. Lamentablement en la primavera de l'any 2007 es va produir un despreniment de terra i pedres pel vessant d'un dels penya-segats, la qual cosa unit a la deteriorament que es produeix pels constants cops de mar de l'hivern i les pluges torrencials que a vegades sofreix la zona, van donar lloc a l'ensorrament de l'escalinata d'accés a la platja, amb el que va quedar impossibilitat el seu accés. Actualment encara no s'ha solucionat el problema de la seva accessibilitat, ja que entren en joc molts factors, a més del de la falta de pressupost per executar les pertinents obres, tals com el tipus d'orografia i materials de la zona, entre d'altres.

## Referències

* 1 2 «Catálogo de playas. Playa Arra». Web del Ministerio de Agricultura, Alimentación y Medio Ambiente. Arxivat de l'original el 2015-01-15. [Consulta: 15 gener 2015].
* ↑ «Playa de Arra (Ribadesella) - Playas Asturianas - La Nueva España». [Consulta: 15 octubre 2018].
* 1 2 3 «desdeasturias.com - Playa de Arra» (en espanyol europeu). [Consulta: 15 octubre 2018].
* ↑ del Río, Alejandro. Guía total de las playas de Asturias. 244 rincones para disfrutar de la costa asturiana (en castellà). Nobel, 2013, p. 229. ISBN 978-84-8459-669-1.
* ↑ «Seis veranos sin la playa de Arra». La Nueva España.
# Ardeus

Els ardeus (Ardei) són un subordre de l'ordre dels pelecaniformes que inclou les famílies dels Ardèids (agrons, martinets i bitons) i tresquiornítids (ibis i becplaners). Tradicionalment, els ardèids i els tresquiornítids es classificaven en l’ordre dels Ciconiformes juntament amb els cicònids (cigonyes), els fenicoptèrids (flamencs), els escòpids (ocell martell), els balaenicipítids (bec d'esclop) i fins i tot els catàrtids (voltors i còndors del Nou Món). Tanmateix, alguns estudis osteològics qüestionaren la monofília dels ciconiformes, suggerint que els ardèids i els tresquiornítids s'originaren a partir dels primers gruiformes, sent aquest un tàxon de transició per ordenar els caradriformes. La naturalesa polifílica dels ciconiformes es recolza en estudis genòmics recents que han trobat que els tresquiornítids, ardeids, escòpids i balaenicipítids estan estretament relacionats amb els pelicànids (pelicans).
La relació exacta entre els ardèids i tresquiornítids i el subordre Pelecani encara s'està investigant amb dues hipòtesis. Una hipòtesi és que els ardèids i els tresquiornítids són el tàxon germà de l'altre en el subordre Ardeus (tal com es presenta aquí). L'altra hipòtesi és que els ardèids són el tàxon germà del clade relacionat amb els pelecànids, amb els tresquiornítids com el grup més basal. Aquesta hipòtesi està recolzada amb alguna dada morfològica i el fet que les primeres representacions de pelecaniformes no-tresquiornítids provenen de dipòsits de l'Oligocè a l'Àfrica, mentre que les de tresquiornítids s'han trobat en dipòsits de l'Eocè d'Amèrica de Nord i Europa.

## Referències

* 1 2 Jarvis, E.D.; etal Science, 346, 6215, 2014, pàg. 1320–1331. Bibcode: 2014Sci...346.1320J. DOI: 10.1126/science.1253451. PMC: 4405904. PMID: 25504713.
* 1 2 Prum, Richard O.; Berv, Jacob S.; Dornburg, Alex; Field, Daniel J.; Townsend, Jeffrey P. Nature, 526, 7574, 2015, pàg. 569–573. DOI: 10.1038/nature15697. ISSN: 0028-0836. PMID: 26444237.
* 1 2 International Ornithological Committee. «Ibis, spoonbills, herons, hamerkop, shoebill, pelicans». IOC World Bird Names: Version 2.11. WorldBirdNames.org, 25-07-2020. [Consulta: 4 gener 2021].
* ↑ Wetmore, A. Smithsonian Miscellaneous Collections, 139, 11, 1960, pàg. 1–37.
* ↑ Olson, S.L. Proceedings of the Colonial Waterbird Group, 2, 1979, pàg. 165–170. DOI: 10.2307/1520951. JSTOR: 1520951.
* ↑ Yuri, T Biology, 2, 1, 2013, pàg. 419–44. DOI: 10.3390/biology2010419. PMC: 4009869. PMID: 24832669.
* ↑ Mayr, G. Paleogene Fossil Birds. Berlin: Springer Berlin Heidelberg, 2009, p. 1-275. ISBN 978-3540896272.
# Futbol a Kosovo

El futbol a Kosovo es governat per la Federació de Futbol de Kosovo, que va ser creada el 1946, com una branca de la federació iugoslava. És l'esport més popular al país.
El 2008, Kosovo declarà la independència, però no fou fins 2016 que esdevingué membre de UEFA i FIFA.
Els primers clubs de Kosovo es van formar després de la Primera Guerra Mundial, KF Prishtina (1922), KF Ferizaj (1923), KF Vëllaznimi (1929).

## Competicions

Sistema de lliga a Kosovo i altres competicions:
| Nivell | Divisions |
| 1 | IPKO Superliga e Kosovës |
| 2 | Liga e Parë |
| 3 | Segona Divisió - Grup A |
| 4 | Segona Divisió - Grup B |
| Altres | Copa de futbol de Kosovo |

## Principals clubs

Clubs amb més títols nacionals:
* KF Prishtina
* KF Besa
* KF Trepça
* KF Feronikeli
* KF Drita

## Jugadors destacats

Dos jugadors albanokosovars van jugar a la Sèrie A italiana a la dècada de 1940:
* Riza Lushta
* Naim Krieziu
No obstant, la majoria de futbolistes nascuts a Kosovo, tant d'ètnia albanesa, sèrbia o gorani van representar la selecció de Iugoslàvia durant els anys posteriors a la Segona Guerra Mundial.
* Fahrudin Jusufi (gorani)
* Xhevat Prekazi (albanès)
* Fadil Vokrri (albanès)
* Agim Cana (albanès)
* Milutin Šoškić (serbi)
* Vladimir Durković (serbi)
* Nenad Stojković (serbi)
* Stevan Stojanović (serbi)
* Goran Đorović (serbi)
Després de la Guerra de Kosovo el 1999, molts jugadors albanokosovars decidiren emigrar i jugar per altres seleccions, com ara:
Albània
* Arjan Beqaj
* Etrit Berisha
* Lorik Cana
* Debatik Curri
* Armend Dallku
* Mehmet Dragusha
* Besnik Hasi
Finlàndia
* Mehmet Hetemaj
* Perparim Hetemaj
* Njazi Kuqi
* Shefki Kuqi
Montenegro
* Fatos Bećiraj
* Jovan Tanasijević
Noruega
* Ardian Gashi
Suècia
* Emir Bajrami
* Erton Fejzullahu
Suïssa
* Valon Behrami
* Albert Bunjaku
* Milaim Rama
* Xherdan Shaqiri
* Granit Xhaka
Turquia
* Xhevat Prekazi
Alemanya femenina
* Fatmire Alushi

## Principals estadis

* Estadi de Fadil Vokrri (Pristina)

## Vegeu també

* Federació de Futbol de Kosovo
* Selecció de futbol de Kosovo

## Referències

* ↑ «Kosovo - List of Champions». RSSSF.
* ↑ SERIE A 1940-41 Arxivat 2016-03-04 a Wayback Machine. a enciclopediadelcalcio.it
* ↑ «Rooting for Home, if Not Yet a Home Team». The New York Times [Consulta: 10 març 2014].
* ↑ Laurie Whitwell. «Januzaj blow for England after FIFA give Kosovo green light to form national team | Mail Online». Dailymail.co.uk, 13-01-2014. [Consulta: 10 març 2014].
# 1035

El 1035 (MXXXV) fou un any comú començat en dimecres del calendari julià.

## Esdeveniments

* Creació del Regne d'Aragó
* Anglaterra s'allibera del domini danès

## Necrològiques

* Berenguer Ramon I, comte d'Osona i Barcelona.
* Ermengol, bisbe d'Urgell.
# Toamasina

«Toamasina» té aquests significats:
* Toamasina (ciutat), capital de la província de Toamasina, a Madagascar
* Província de Toamasina, antiga província de Madagascar
* Arquebisbat de Toamasina, seu metropolitana de l'Església Catòlica a Madagascar
# Trinquet

«Trinquet» té aquests significats:
* Trinquet (nàutica), pal d'un vaixell situat més a proa
* Trinquet (esport), camp de joc de pilota valenciana
* Trinquet (mecànica), mecanisme que permet una roda dentada girar en un sentit i no en l'altre
Viccionari
# Vasudeva

«Vasudeva» té aquests significats:
* Vasudeva (pare de Krixna), pare de Krixna, esmentat al Mahabharata
* Cinc reis kuixan:
** Vasudeva I, emperador kuixan, que governà almenys del 191 al 232
** Vasudeva II
** Vasudeva III
** Vasudeva IV
* Rei de la dinastia Kanva:
** Vasudeva Kanva
* Rei dels chahamanes:
** Chahamana Vasudeva
* Rei indi:
** Vasudeva de Kabul, rei a la zona de Bagram
# Vega Baja

«Vega Baja» té aquests significats:
* Vega Baja del Segura (en català, el Baix Segura), comarca del sud del País Valencià, amb capital a Oriola.
* Vega Baja (Puerto Rico), municipi de Puerto Rico, situat al nord central de l'illa.
# Playmates (pel·lícula de 1912)

Playmates és una pel·lícula muda estatunidenca produïda per la Vitagraph, dirigida per Laurence Trimble i interpretada per Julia Swayne Gordon i Alec B. Francis, entre d'altres. Va ser estrenada el 10 de febrer de 1912.

## Argument

Ronald és el fill únic d'una família acabalada però a casa es veu obligat a entretenir-se tot sol amb les seves moltes joguines. Tot i que té una mainadera, quan estan sols ella es dedica a llegir i es desentén del noi. Un dia, passejant amb un petit carretó tirat per un poni, es troba un gos coix i abandonat i de seguida es fan amics. Tot i que els seus pares el volen allunyar, el gos els segueix fins a casa i l'acaben acollint. Allà es fan companyia mútuament i acaben essent grans amics.
Un dia el noi cau malalt. El doctor no aconsegueix que el noi millori i els pares estan desesperats. L'únic que poden fer és que el noi descansi molt tranquil però la febre i el deliri ho impedeixen per lo que el doctor li administra un calmant. Tot i així el doctor fa tothom fora de l'habitació i es queda vetllant el nen. “Jean”, el gos, que ha intentat moltes vegades entrar a l'habitació a veure què fa el seu amic però que sempre ha estat expulsat, aconsegueix al final jeure al costat del nen quan el doctor acaba adormint-se. En obrir els ulls, el doctor observa com el noi dorm tranquil abraçat al seu gos i crida els pares a observar l'escena i a demanar-los que si els deixen així el noi es recuperarà.

## Repartiment

* Julia Swayne Gordon (Mrs. McCumber, la mare)
* Hazel Neason (la mainadera)
* Alec B. Francis (el metge)
* Florence Foley (Ronald McCumber, el nen)
* Edith Halleran (l'infermera)
* Wallace Reid (convidat)
* Jean (el gos)

## Referències

* ↑ «WikiZero - Jean (dog)» (en anglès). [Consulta: 21 setembre 2019].
* ↑ «Comments on the Films: Playmates». Moving Picture World 11, 8, 24-02-1912, pàg. 689.
* ↑ «Complete Records of Current Films». Motography VII, 3, 3-1912, pàg. 143.
* ↑ «Playmates». The Moving Picture World 11, 5, 03-02-1912, pàg. 414-416.

## Enllaços externs

* Playmates a YouTube (títols en holandès)
# 1090
## Esdeveniments

* Els almoràvits capturen Granada
* Creació de la Secta dels assassins

## Naixements

* Bernat de Claravall. Sant.

## Necrològiques

* Garcia I de Galícia, Rei de Galícia.
* Ermessenda de Cardona, filla del vescomte Ramon Folc I de Cardona.
* Bernat I de Claramunt, senyor de Tamarit i vescomte de Tarragona.
# Non Servium

Non Servium és un grup madrileny de música oi! format a Móstoles a finals de la dècada del 1990. El nom, non serviam («no et serviré»), és una expressió llatina que, segons consta a la Bíblia, és el que va dir Satanàs a Déu quan aquest l'expulsà del regne celestial.
La música de Non Servium està marcada per un estil ràpid, contundent i agressiu. Les lletres posen de manifest la condició obrera dels seus components i la seva ideologia antifeixista, així com la seva relació amb els moviments punk i skinhead. Alguna de les seves cançons, com «N.S.A.», «Antinazis» o «Bronca», s'han convertit en himnes entre els joves skinheads antifeixistes dels països castellanoparlants. Juntament amb els madrilenys Kaos Urbano i Núcleo Terco, són alguns dels màxims exponents de l'oi! de temàtica antifeixista en llengua castellana.

## Discografia

* Orgullo obrero (1999)
* N.S.A. La santa familia (2002)
* El imperio del mal (2007)
* El rodillo del kaos (2011)
* La voz de los malditos (2012)
* Resurgir (2015)
* Criatura (2023)

## Referències

* ↑ Gil Royo, Afonso. «Sólo me importa no parecerme a nadie» (en castellà). Mondo Sonoro, 10-03-2022. [Consulta: 30 juny 2022].
* ↑ Fajardo, Alex. «Non Servium: El animal que llevamos dentro» (en espanyol europeu), 01-11-2018. [Consulta: 30 juny 2022].
* ↑ Navarra, Pau. «Non Servium también nos dejan» (en castellà), 10-01-2019. [Consulta: 30 juny 2022].
* ↑ «Entrevista a Non Servium» (en castellà). RASH Madrid, 20-11-1999. [Consulta: 30 juny 2022].
* ↑ «Mientras haya algo que gritar, seguiremos gritando» (en castellà), 16-02-2016. [Consulta: 30 juny 2022].