OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Lui

El Lui és un afluent esquerre del riu Ador, entre el Lots i les Gaves Reunides, al departament francès de les Landes.
És format per la confluència de dos rius: el Lui de Bearn i el Lui de França. Tots dos neixen a Bearn, al nord-est de Pau, el primer a Andonsh i el segon a Limendós.

## Etimologia

El seu nom probablement prové d'una paraula aquitània anàloga al basc: lohi (llim, fang). potser emparentat amb el terme d'origen celta luto- (pantà), present des de la península Ibèrica a Bèlgica.
Està documentat en textos antics sota les formes Lui (1170), lo Hui (1286)... Segons Pèire de Marca, el cartulari de Lescar (1101) l'esmentava sota la forma llatina Lunius.

## Geografia

El Lui (de 69,5 km) neix per la confluència del Lui de Bearn (de 77 km) al sud i el Lui de França (de 85 km) al nord. Tots dos tenen el seu naixement a Bearn, al nord-est de Pau, el primer a Andonsh i el segon a Limendós. Tot i així, al Sander (Service d'administration nationale des données et référentiels sur l'eau) el Lui de Bearn hi apareix ca a un afluent del Lui de França (curs principal) la longitud total del qual és aleshores de 154,5 km.
Aquests dos rius creuen la Shalossa d'est a oest, on es troben a menys d'un quilòmetre a l'oest del castell de Gaujac. Més endavant el Lui es fusiona amb l'Ador, a l'alçada de Tèrcis (al sud-oest de Dacs).

## Referències

* ↑ Delamarre, Xavier. Dictionnaire de la langue gauloise (en francès), 2001.
* ↑ Histoire de Béarn, 1640.
* ↑ «Lui» (en francès). Sandre. [Consulta: 8 octubre 2022].
Viccionari
# Formica sanguinea

Formica sanguinea és una espècie de formiga de la subfamília dels formicins (Formicinae) distribuida per Europa Central, Europa del Nord i Rússia fins al Japó, la Xina i Corea, Àfrica i els Estats Units. Secretar àcid fòrmic com a mecanisme de defensa. És una espècie esclavista presente en la península Ibèrica.

## Característiques

Aquesta espècie té coloració vermella i negra amb obreres de 7 mm de llargada.

## Història natural

Una colònia de F. sanguinea pot viure ja sia com colònia lliure o com a paràsit social d'espècies del gènere Formica, més sovint Formica fusca i Formica rufibarbis.
F. sanguinea, poden fer esclaves quan són paràsites. Això fa que puguin ser organisme model per estudia els orígens de l'esclavització.

## Defenses químiques

F. sanguinea usa àcid fòrmic i altres substàncies de la glàndula de Dufour com a defensa química. Les substàncies de la glàndula de Durfour contenen hidrocarburs com hendecà i també acetats com decilacetat i dodecilacetat.

## Referències

* ↑ Topoff, H.; Zimmerli, E. «Formica wheeleri: Darwin's Predatory Slave-Making Ant?». Psyche: A Journal of Entomology, 98, 4, 1991, pàg. 309. DOI: 10.1155/1991/34829.
* ↑ «Hormigas.org - Formica sanguinea» (en castellà). [Consulta: 7 novembre 2023].
* ↑ Sonobe, Rikio; Onoyama, Keiichi. «Formica sanguinea». Arxivat de l'original el 2003-06-10. [Consulta: 18 desembre 2007].
* 1 2 Mori, A.; Grasso, D. A.; Le Moli, F. «Raiding and Foraging Behavior of the Blood-Red Ant, Formica sanguinea Latr. (Hymenoptera, Formicidae)». Journal of Insect Behavior, 13, 3, 2000, pàg. 421. DOI: 10.1023/A:1007766303588.
* ↑ «Wood Ants», 1999. Arxivat de l'original el 2012-07-06. [Consulta: 18 desembre 2007].
* 1 2 Lofqvist, J. «Toxic properties of the chemical defence systems in the competitive ants Formica rufa and F. sanguinea». Oikos, 28, 1977, pàg. 137–15. DOI: 10.2307/3543333. JSTOR: 3543333.
# Dia de la Comunitat de Madrid

El 2 de maig de cada any se celebra el Dia de la Comunitat de Madrid, la festa regional d'aquesta comunitat autònoma d'Espanya. Amb ella, es commemora l'aixecament del 2 de maig de 1808, en el qual el poble madrileny es va aixecar en armes per rebel·lar-se contra l'ocupació francesa de Madrid i per expulsar a aquest exèrcit, el qual estava prenent gran part de la península Ibèrica. Aquest esdeveniment, va ser el primer de la Guerra de la Independència Espanyola.
A les festes de 2008 aixecament del 2 de maig, es van celebrar diverses activitats culturals a la capital, una ofrena floral als herois del 2 de maig de 1808 en el Cementiri de la Florida, una desfilada en la Porta del Sol amb la col·locació d'una corona de flors a les plaques d'agraïment als quals van lluitar el 2 de maig de 1808 així com als ciutadans que van ajudar a les víctimes de l'atemptat de l'11 de març de 2004, i una cerimònia de lliurament de premis a la Seu de la Presidència de la Comunitat de Madrid. El 1908 també es van celebrar actes especials presidits pel rei Alfonso XIII a causa del centenari de l'aixecament.

## Referències

* ↑ Pérez de Lama, Ernesto (dir.). Manual del Estado Español 1999. Madrid: LAMA, 1998, p. 558. ISBN 84-930048-0-4.
* ↑ «Fiestas de Madrid» (en castellà). Fiestas de Madrid. Arxivat de l'original el 2016-05-01. [Consulta: 2 maig 2016].
* ↑ «La capital tendrá 14 festivos en 2016 con el traslado de la fiesta de San Isidro al lunes». ABC, 01-10-2015.
# Pintada

«Pintada» té aquests significats:
* Pintada (manifestació)
* Pintada o Scyliorhinus canicula, espècie de peix cartilaginós carcariniforme de la família dels esciliorrínids, corrent als Països Catalans
* Pintada comuna (Numida meleagris), espècie d'ocell
* Pintada crestada meridional (Guttera edouardi), espècie d'ocell de la família dels numídids que habita zones de sabana i matollar
* Pintada crestada occidental (Guttera verreauxi), espècie d'ocell de la família dels numídids que habita zones de sabana i matollar
* Pintada crestada oriental (Guttera pucherani), espècie d'ocell de la família dels numídids que habita zones de selva, sabana i matolls a l'Àfrica subsahariana
* Pintada negra (Agelastes niger), espècie d'ocell de la família dels numídids que habita la selva humida de l'Àfrica central, a Nigèria i Camerun, cap a l'est, fins a la República Centreafricana, nord de la República Democràtica del Congo, Gabon i la República del Congo
* Pintada pitblanca (Agelastes meleagrides), espècie d'ocell de la família dels numídids (Numididae) que habita la selva humida d'Àfrica Occidental
* Pintada de plomall (Guttera plumifera), espècie d'ocell de la família dels numídids (Numididae) que habita la selva humida d'Àfrica central
* Pintada vulturina (Acryllium vulturinum), espècie d'ocell de la família dels numídids que habita zones de matoll amb acàcies de l'Àfrica oriental
# Soliferreum

El soliferreum és un tipus d'arma blanca de l'Antiguitat, concretament un tipus de llança d'origen hispà. Va ser creada a causa de la necessitat de disposar d'una arma llancívola que pogués aconseguir els 30 m en ser llançada, i que tingués la capacitat perforant suficient per travessar a aquesta distància escuts i cuirasses. Llançades en salves, podrien desorganitzar una formació enemiga i col·locar-la en desavantatge en el combat cos a cos que es produïa just després. La solució va ser una llança tota de ferro, forjada d'una sola peça, amb una longitud mitjana entorn dels 2 m. Mentre, a Roma, la solució va ser el pílum.
El soliferreum té una punta molt curta, que pot adoptar diverses formes: de vegades es tracta simplement d'un extrem agusat de l'astil, però és més freqüent que tingui dues petites aletes i, en els casos més elaborats, aquestes aletes tenen un o diversos ganxos, dissenyats perquè fos molt més difícil extreure la punta de la ferida, provocant esquinçaments. El astil ferri és de secció circular, més gruixut al centre i aprimat en els extrems. Per facilitar-ne l'adherència, la part central sovint s'engrosseix bastant i apareix forjada en forma facetada, i fins i tot té unes motllures separades uns 10 cm perquè la mà no rellisqui amb la suor.
Van haver de ser extremadament efectius com a armes llancívoles pesades, perquè el pes i la densitat del material del astil dotarien de gran capacitat perforant a l'estreta punta, mentre que l'astil penetraria sense fregament per l'orifici obert per aquella, en ser més estret encara (entorn d'1 cm de diàmetre); això permetria travessar un escut sense amb prou feines pèrdua d'impuls.
Les dades disponibles suggereixen que el soliferreum va aparèixer a la zona d'Aquitània i Llenguadoc, just al Nord dels Pirineus, cap al Segle VI aC, i que des d'allà es va estendre per la península Ibèrica, tant per les zones de la Meseta "cèltiques" com pel Llevant i Andalusia "ibèrics". Va ser a Ibèria on va aconseguir més èxit, doncs per dades arqueològiques i fonts literàries sabem que seguia en ús a l'arribada dels romans a la fi del segle iii aC, coexistint amb la falarica o pilum ibèric.
En morir el guerrer ibèric, i com succeïa amb totes les seves altres armes, el soliferreum era doblegat, inutilitzat i enterrat juntament amb el seu amo, perquè mitjançant una inversió simbòlica, ben documentada en fonts literàries, ressorgís intacte en el més enllà, com expliquen Heròdot o Llucià.

## Bibliografia

* Quesada Sanz, Fernando. Armas de la antigua Iberia: de Tartesos a Numancia. La esfera de los libros, 2010. ISBN 9788497349505.
# Sincronització

Sincronització (del grec συν (SYN), "unit" i χρόνος (chronos), "temps", descriu l'ajust temporal d'esdeveniments. Es parla de sincronització quan determinats fenòmens ocorren en un ordre predefinit o al mateix temps.

## Aplicacions

En electrònica s'utilitza un senyal de rellotge per a sincronitzar esdeveniments com pot ser la transferència de dades.
En termes informàtics es parla de sincronització quan diversos processos s'executen al mateix temps amb el propòsit de completar una tasca i evitar així condicions de carrera, que poguessin desembocar en un estat inesperat. També es parla de sincronització de dades quan dos dispositius s'actualitzen de manera que continguin les mateixes dades. Un exemple de sincronització de fitxers pot ser entre una PDA i l'agenda electrònica de l'ordinador.
En multimèdia es parla de sincronització quan l'àudio i el vídeo estan ajustats, de manera que no hi hagi cap desfasament.

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte II (en castellà). Barcelona: Biblioteca de Consulta Larousse. Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.242. DL M-50.522-2002. ISBN 84-8332-391-5 [Consulta: 8 desembre 2014].
* 1 2 3 «Sincronitzaci%F3». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.

## Enllaços externs

* Sincronització entre processos (castellà)
# Gegant del Romaní

El Gegant del Romaní, de nom Aixa, és un personatge de la mitologia valenciana de cabells de romaní que espera dins un pou o avena. De fet, el romer era la seua cabellera i si algú, home o dona, volia arrancar el romer, cridava com un boig: “Si m'estires els cabells, me n'isc amb ells!” i, així ho feia i s'enduia l'home o dona per l'avena.
Francesc Gisbert el descriu com un personatge negre, alt, gros i immens, amb poders meravellosos. Segresta jovenets com també ho fa l'Ogre de la Caputxa Negra, i viu a un castell amb una princesa.

## Referències

* ↑ Exposició Sendes i carenes d'Enric Valor. Visita guiada. UPV Arxivat 2016-11-16 a Wayback Machine. Consulta 16 de novembre del 2016
* ↑ Gisbert 2010, p. 124

## Bibliografia

* Gisbert, Francesc. Màgia per a un poble. Picanya: Edicions del Bullent, 2010. ISBN 978-84-96187-88-7.
* Valor, Enric. RONDALLES VALENCIANES 3: EL GEGANT DEL ROMANI; L ENVEJOS D ALCALA ; EL XIQUET QUE VA NAIXER DE PEUS; EL FERRER DE BELGIDA. Picanya: Edicions del Bullent, 2005, p. 160. ISBN 978-84-89663-43-5.
# Assassinats a Kermadec

Assassinats a Kermadec (títol original en francès, Menace sur Kermadec) és un telefilm francobelga dirigit per Bruno Garcia a partir d'un guió de Tigran Rosine i Florent Meyer. Es va emetreper primera vegada a Bèlgica el 23 de gener de 2022 a La Une, a Suïssa el 28 de gener a RTS 1 i França el 4 de febrer a France 2. S'ha doblat al català.
Produïda per Gérard Pont, Léonor Grandsire i Chloé Besomi, aquesta ficció és una coproducció de Morgane Production, France Télévisions, AT-Production i l'RTBF, amb la participació de Radio télévision suisse i el suport de Bretagne Cinéma.
El rodatge va tenir lloc del 6 de setembre a l'1 d'octubre de 2021 a Morbihan, a la Bretanya.

## Referències

* 1 2 3 «France 2 / Morgane Production : tournage de « Menace sur Kermadec » avec Claire Keim». Satellifax, 08-09-2021.
* 1 2 3 «Locmariaquer. Claire Keim, David Kammenos et Samy Naceri tournent Menace sur Kermadec». Ouest-France, 27-09-2021.
* 1 2 3 «Le téléfilm « Menace sur Kermadec » tourné par Bruno Garcia dans le Morbihan». Bretagne Cinéma, 13-10-2021.
* ↑ Jean-Marc Verdrel. «Claire Keim débute le tournage de “Menace sur Kermadec” pour France 2». Coulisses TV, 08-09-2021.
* ↑ Titou. «Menace sur Kermadec (France 2) avec Claire Keim et David Kammenos». Nouveautés télé, 4 février 2022.
* ↑ «Menace sur Kermadec». Cité des Artistes, 01-09-2021.
# It's Okay to Not Be Okay

It's Okay to Not Be Okay (Hangul: 사이코지만 괜찮아; RR: Saikojiman Gwaenchana) és una sèrie de televisió romàntica sud-coreana del 2020 protagonitzada per Kim Soo-hyun i Seo Ye-ji. La sèrie explica una història de romanç inusual entre dues persones que acaben curant-se les ferides emocionals i psicològiques. Es va emetre a tvN tots els dissabtes i diumenges a les 21:00 (KST) franja horària del 20 de juny al 9 d'agost de 2020 durant 16 capítols. La sèrie està disponible a tot el món a Netflix.

## Repartiment

* Kim Soo-hyun - Moon Gang-tae
* Seo Ye-ji - Ko Moon-young
* Oh Jung-se - Moon Sang-tae
* Park Kyu-young - Nam Ju-ri

## Referències

* ↑ https://about.netflix.com/en/news/korean-romance-drama-its-okay-to-not-be-okay-to-premiere-on-netflix-in-june
* ↑ http://sports.hankooki.com/lpage/entv/202005/sp20200521214118136670.htm?s_ref=nv
# Dog

«Dog» té aquests significats:
* Dog (cinologia), grup de races de gossos de grans dimensions
* Dog (Half Life), robot que apareix a la sèrie de videojocs Half-Life
* Dog. Un viatge salvatge, pel·lícula de comèdia dramàtica estatunidenca del 2022 dirigida per Channing Tatum i Reid Carolin
* Huracà Dog, diversos fenòmens meteorològics
* Leonard Crow Dog (Rosebud, Dakota del Sud, 1942 - Rapid City, 2021), activista, xaman i escriptor sioux
* Acrònim del Diari Oficial de Galícia, publicació on es divulguen les normes jurídiques i altres actes de l'administració i del govern gallec
# Lachnaia variolosa

Lachnaia variolosa és una espècie de coleòpter polífag de la família dels crisomèlids, no gaire comú a Catalunya, que es pot trobar en boscos mediterranis costers (sud de la península Ibèrica, Algèria i el Marroc).

## Descripció

És molt cridaner pels seus èlitres d'un roig metal·litzat amb una gran quantitat de punts negres. El seu cos és hemisfèric amb el cap negre amb les antenes curtes i filiformes, compostes per 11 artells. Té eltòrax negre, igual que les potes.

## Reproducció i alimentació

Estre les seues capacitats expansives, cal recordar la velocitat dels seus cicles, que permeten donar en certes situacions fins a quatre generacions per any, o una taxa reproductiva elevada, acompanyada d'una certa longevitat dels adults.
Sovint, l'acció de les larves i dels adults es produeix alhora, per això la planta hoste pot ser atacada tant pel sistema radicular com per la part aèria, afavorit pel fet que els adults solen viure un any inclús dos. La femella diposita els ous en la planta hoste (el marfull sol ser una planta hoste molt comuna) o pels seus voltants, rarament al sòl. El nombre d'ous de la posta oscil·la entre algunes dotzenes i alguns milers. Les seues possibilitats d'expansió són notables per la seua gran capacitat d'adaptació a nous espais de clima similar al dels seus entorns originaris.
Els humans ha servit de transportador a diversos continents d'espècies d'aquesta família, a vegades de manera inconscient, i d'altres ocasions, en emprar-lo com a eina de control de les herbes adventícies en terrenys buits, per exemple a Austràlia, ja que s'alimenten d'aquestes.

## Referències

* ↑ Nuevo registro en la península ibérica de Lachnaia variolosa (Linnaeus, 1767) (Coleoptera, Chrysomelidae) en la provincia de Alicante (España)

## Enllaços externs

* https://biocostagranadinafauna.blogspot.com.es/2011/06/lachnaia-variolosa.html
* http://www.biodiversidadvirtual.org/insectarium/Lachnaia-variolosa-(Linnaeus-1767)-img736910.html
* Biology of Chrysomelidae (anglès)
* http://iberfauna.mncn.csic.es/showficha.aspx?rank=T&idtax=20571
* https://bishoverde.wordpress.com/tag/lachnaia-variolosa/
# Curvy Crew

Curvy Crew. Caminant per trencar estereotips (originalment en anglès, Kili Big) és un documental de 2021 dirigit per Ida Joglar. En la pel·lícula, un grup de vint dones emprenen una expedició al Kilimanjaro per desmentir que pujar muntanyes no està fet per a elles i, alhora, demostrar-se a si mateixes que estar grasses no els impedirà coronar el cim. Christa intenta per segona vegada fer el cim, però aquesta vegada ho aconsegueix acompanyada de les autoproclamades Curvy Kili Crew, que no es creien capaces de la proesa. El documental trenca amb els estereotips i posa davant d'un mirall la pressió social i el repte de l'autoacceptació que pateixen les persones amb un cos no normatiu a través d'entrevistes i escenes d'humor. El 2022 es va subtitular al català en la iniciativa Doc del Mes. Es va poder seguir tant per Internet com de forma presencial en diferents sales dels Països Catalans.

## Referències

* ↑ «Curvy Crew: la historia de un grupo de mujeres de talla grande que conquistan el Kilimanjaro» (en castellà). Objetivo Bienestar, 08-03-2022.
* 1 2 «‘Els amors de l'Anaïs' i ‘Curvy Crew’, primeres estrenes en català del mes de març». Generalitat de Catalunya. [Consulta: 12 març 2022].

## Enllaços externs

* Tràiler
* Curvy Crew a DocsBarcelona
# Cèsar Nogués

Cèsar Nogués i Rovira (Barcelona 1922 - 1950) fou un poeta en llengua catalana.
Influït per Charles Baudelaire i per Josep Palau i Fabre, s'abocà a la literatura, guiat en part pel seu amic Joan Triadú. Publicà un únic recull, Lassitud, abans de morir suïcidat l'any 1950, a l'edat de vint-i-vuit anys.
La seva obra completa, revisada i prologada per Triadú, es publicà el 1953. El volum consta dels poemes de Lassitud i una sèrie de proses i correspondència de l'autor. Josep Maria Espinàs va escriure una "evocació de Cèsar Nogués" per a la revista Destino el 1955, amb motiu del cinquè aniversari de la seva mort.
El 2004, l'editorial Proa publicà una segona edició definitiva de la seva obra completa, titulada Tots els poemes.

## Referències

* ↑ Triadú, Joan. Antologia de la poesia catalana 1900-1950. Barcelona: Selecta, p. 287-289. ISBN 8429804846.
* ↑ «Cèsar Nogués i Rovira». Enciclopèdia.cat. [Consulta: 15 juny 2024].
* ↑ Nogués, Cèsar. Joan Triadú. Obra completa. Barcelona: Llibres de l'Óssa menor, 1953.
* ↑ Espinàs, Josep Maria «Evocación de César Nogués» (en castellà). Destino [Barcelona], 956, 03-12-1955, pàg. 34.
# Dangerous Pastime

Dangerous Pastime (també titulada “Wait For Me” i “A Dangerous Pastime”) és una pel·lícula muda dirigida per James W. Horne i protagonitzada per Lew Cody, que també actuà de productor, Cleo Ridgely i Elinor Fair. Basada en un relat de Wyndham Martyn adaptat per Tipton Steck, es va estrenar a finals del 1921.

## Argument

Barry Adams un ric playboy de Nova York descobreix que el seu germanastre, James Gregor, li talla la seva assignació. Barry cerca desesperadament de casar-se amb Celia, una noia de l’alta societat novaiorquesa obtenint sempre un no com a resposta. Celia sap que ha tingut moltes conquestes i està convençuda que mai renunciarà als seus costums mundans. Finalment, pren la pista i decideix seguir buscant dones i aventura. Rep una nota prometedora d'algú que s'identifica com "la dama de les orquídies", que resulta ser Constance Stowell, una antiga conquesta. Constance fa tot el que pot per guanyar Adams, però ell no s'hi mostra interessat. A més descobreix que la noia està compromesa amb un antic amic seu anglès, Cliff Leyston. Aconsegueix que la noia declari davant Cliff que es vol casar amb ell només per despit a la seva mare. Més endavant, un antic amant de Constance, Kent, es suïcida desesperat davant els ulls atònits de tots dos. Constace no accepta un no com a resposta per lo que narcotitza Barry i el porta a una casa de camp aïllada però ell aconsegueix escapar i presentar-se a Cèlia jurant que els seus dies de playboy s'han acabat.

## Repartiment

* Lew Cody (Barry Adams)
* Cleo Ridgely (Constance Stowell)
* Elinor Fair (Celia Andrews)
* Ruth Cummings (Mrs. Gregor)
* Ernest Joy (James Gregor)
* Arthur Hoyt (Dr. Haslet)
* Frank Elliott (Lord Cliff Leyston)

## Referències

* 1 2 3 4 The American Film Institute film catalog of motion pictures produced in the United States : feature films, 1911-1920. Berkeley : University of California Press, 1988, p. 996. ISBN 978-0-520-06301-3.
* ↑ «Lew Cody entering independent ranks». Exhibitors Herald, 04-12-1920, pàg. 39.
* 1 2 Institute, American Film. The American Film Institute Catalog of Motion Pictures Produced in the United States (en anglès). University of California Press, 1997, p. 168. ISBN 978-0-520-20969-5.
* ↑ «Who’s Where». Camera! 4, 14, 16-07-1921, pàg. 18.
# David Saurí

David Saurí és un geògraf català. Es va llicenciar en Filosofia i Lletres per la Universitat Autònoma de Barcelona el 1981. El 1984 i amb una beca Fulbright-Caixa, començà el programa de doctorat en Geografia de la Universitat de Clark (Worcester, Massachusetts), que acabà el 1990 amb l’obtenció del títol de doctor en Geografia per aquesta universitat. També es doctor en Geografia per la Universitat Autònoma de Barcelona, on imparteix docència a les titulacions de Geografia, Ciències Ambientals i Estudis de l’Àsia Oriental. Des del febrer del 2005 es catedràtic de Geografia Humana de la Universitat Autònoma de Barcelona. La seva recerca s'ha centrat en el cicle de l’aigua a les ciutats i en els impactes del canvi climàtic a Catalunya, especialment en el turisme. Participa en els programes de Màster i Doctorat de la UAB en Geografia, Ciències Ambientals i Estudis Globals de l’Àsia Oriental, i ha dirigit fins ara una vintena de tesis doctorals i molts altres treballs de recerca.

## Referències

* ↑ «David Saurí». CCCB, 2024. [Consulta: 13 abril 2024].
# Dia internacional de la llengua anglesa de l'ONU

El Dia de la llengua anglesa de l'ONU se celebra anualment el 23 d'abril. L'esdeveniment va ser creat pel Departament d'Informació Pública de l'ONU el 2010 "per celebrar el multilingüisme i la diversitat cultural, així com per promoure l'ús igualitari de les sis llengües oficials a tota l'Organització".
Per al Dia de la Llengua Anglesa, es va escollir el 23 d'abril perquè és la data "tradicionalment observada com l'aniversari i la data de la mort de William Shakespeare". Es van seleccionar altres dates per a la celebració de les altres cinc llengües oficials de l'ONU.

## Referències

* ↑ UN launches new initiative to promote multilingualism. United Nations News Centre, 19 February 2010. Consulted on 2011-04-23.
* ↑ Department of Public Information to Launch ‘Language Days at the United Nations' United Nations, 19 February 2010
* ↑ Chindie Language Day, 1 April

## Enllaços externs

* Lloc oficial del Dia de l'Anglès de les Nacions Unides
* L'ONU commemora el Dia de l'Anglès com a part de la celebració de les seves sis llengües oficials, Centre de notícies de les Nacions Unides, 23 d'abril de 2010