OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gonzalo Fernández de Heredia

Gonzalo Fernández de Heredia i de Bardají (Móra de Rubiols, Regne d'Aragó, 1450 - Valls, 21 de novembre de 1511) fou Bisbe de Barcelona (1478 - 1490); Arquebisbe de Tarragona (1490 - 1511) i President de la Generalitat de Catalunya (1504 - 1506).
Havia estat bisbe electe de Sogorb i nomenat bisbe de Barcelona el 8 de juny de 1479. Va estar a Roma en qualitat d'ambaixador del rei Ferran el Catòlic, i va ser en aquest període quan Innocenci VIII el va nomenar arquebisbe de Tarragona, el 13 de juny de 1490. Amb motiu de l'elecció d'Alexandre VI, va ser nomenat capità de la guàrdia de palau i, posteriorment, el papa el designà governador de la ciutat. Per intercessió dels Reis Catòlics, abandonà la Cúria Pontifícia en 1494 per anar a residir a Nàpols com a conseller de la reina Joana d'Aragó, vídua de Ferran I de Nàpols. El 21 de juny de 1500 tornà per a fer-se càrrec de la seva Església, si bé va viure al monestir d'Escornalbou, la Selva del Camp i Valls.
Va ser nomenat president de la Generalitat l'11 de març de 1504 per la mort sobtada de Ferrer Nicolau, càrrec que ocupà la resta del trienni fins al 1506.
Va morir el 1511.

## Bibliografia

* Història de la Generalitat de Catalunya i els seus Presidents Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2003. ISBN 84-412-0884-0
Presidents de la Generalitat de Catalunya :
# Doble embragatge

La tècnica de doble embragatge és una manera d’equilibrar la velocitat d’una transmissió i un motor quan es canvia de marxa, sobretot cap avall (baixada). Aquest procediment s'ha utilitzat en el passat en camions i cotxes de passatgers. Avui s'utilitza entre els corredors. S'ha substituït per la sincronització en cotxes i camions.
En canviar de marxa, cal igualar les velocitats de gir de la transmissió i dels eixos impulsats. Si això no es compleix hi haurà un efecte conegut pel conductor com a "xerricar de dents", en el qual la velocitat dels engranatges dels eixos s'equilibra mitjançant la interacció mecànica. Si la transmissió no està sincronitzada, el conductor ho ha d’evitar mitjançant l’ús del doble embragatge En desplaçar-se cap amunt, normalment no s'utilitza el doble embragatge, només s'utilitza una doble pressió del pedal de l'embragatge.

## Procediment

* Pas 1: prémer l'embragatge, passar a punt mort i, a continuació, deixar anar l'embragatge
* Pas 2: prémer el pedal de l’accelerador (la dosificació és important per a marxes baixes)
* Pas 3: prémer l'embragatge i posar la velocitat adequada (si es fa correctament, la caixa del canvi entra molt suau)
* Pas 4: deixar anar l'embragatge i continuar conduint
Quan es canvia cap amunt (a una marxa superior), el procediment és el mateix, tret del pas 2.

## Referències

* ↑ «Double-Clutch». Dictionary.com. [Consulta: 9 agost 2012].
* ↑ «What's All This Double-Clutching Stuff, Anyhow?». electronicdesign.com. [Consulta: 9 agost 2012].

## Vegeu també

* Aparcament en línia
* Volant bimassa

## Enllaços externs

* 10 Speed Shifting TIPS, 2018 – Truck Driver Students, YouTube, 29 September 2016 (double clutch,)
* double clutching, YouTube – MircoAufAchse – Truck TV Amerika
# Isle of Dogs

«Isle of Dogs» té aquests significats:
* Isle of Dogs (Londres), illa de Londres, Regne Unit
* Isle of Dogs (obra de teatre), obra de teatre de l'any 1597 creada per Thomas Nashe i Ben Jonson
* Isle of Dogs (pel·lícula), pel·lícula d'animació de 2018 dirigida per Wes Anderson
# Helcionel·lòides

Els helcionel·lòides (Helcionelloida) són una classe extinta de mol·luscs. És el grup més antic de mol·luscs amb conquilla, és a dir que tenien una closca mineralitzada. Alguns membres d'aquesta classe es van confondre amb els monoplacòfors.

## Anatomia

Aquesta animals tenien la torsió típica dels gastròpodes i amb conquilla. La majoria de les espècies eren de dimensions petites (les conquilles feien 2 mm) Tenien una obertura per a resporar.

## Taxonomia de 2006-2007

Gastropoda Cuvier, 1797
Subclasse Archaeobranchia Parkhaev, 2001
* Ordre Helcionelliformes Golikov & Starobogatov, 1975
   * Superfamília Helcionelloidea Wenz, 1938
      * Família Helcionellidae Wenz, 1938
      * Família Igarkiellidae Parkhaev, 2001
      * Família Coreospiridae Knight, 1947
   * Superfamília Yochelcionelloidea Runnegar & Jell, 1976
      * Família Trenellidae Parkhaev, 2001
      * Família Yochelcionellidae Runnegar & Jell, 1976
      * Família Stenothecidae Runnegar & Jell, 1980
         * Subfamília Stenothecinae Runnegar & Jell, 1980
         * Subfamília Watsonellinae Parkhaev, 2001
* Ordre Pelagiellifomes MacKinnon, 1985
   * Família Pelagiellidae Knight, 1952
   * Família Aldanellidae Linsley et Kier, 1984
Subclasse Divasibranchia Minichev & Starobogatov, 1975
* Ordre Khairkhaniifomes Parkhaev, 2001
   * Família Khairkhaniidae Missarzhevsky, 1989
Subclasse Dextrobranchia Minichev & Starobogatov, 1975
* Ordre Onychochiliformes Minichev & Starobogatov, 1975
   * Família Onychochilidae Koken, 1925

## Referències

* http://www.palaeos.com/Invertebrates/Molluscs/BasalMollusca/Conchifera/Helcionelloida.html Arxivat 2008-09-30 a Wayback Machine.
# Lori Gottlieb

Lori Gottlieb (Los Angeles, Estats Units, 20 de desembre de 1966) és una escriptora, psicòloga i psicoterapeuta estatunidenca. És l'autora del best-seller del New York Times, Maybe You Should Talk to Someone, que s'està adaptant com a sèrie de televisió. [V]També escriu la columna setmanal de consells "Dear Therapist" per a The Atlantic i és co-presentadora del podcast iHeart Radio "Dear Therapists". La seva participació a les TED Talk va arribar a ser una de les deu xerrades més vistes de l'any.

## Vida i carrera professional

Gottlieb va néixer a Los Angeles (CalifòrniaEstats Units d’Amèrica) i va assistir al Yale College, a la Universitat Stanford i a la Universitat Pepperdine. Gottlieb va començar la seva carrera com a comentarista a la National Public Radio i és editora col·laboradora a The Atlantic. Ha escrit per a moltes publicacions, incloent The New York Times, Time, Slate, People, Elle, Glamour, Cosmopolitan, The Oprah Magazine Sovint apareix com a experta en temes de salut mental a la televisió i la ràdio com The Today Show, Good Morning America, The CBS Early Show, CNN, la BBC i NPR.
El seu llibre de memòries i autoajuda Maybe You Should Talk to Someone està sent desenvolupat i adaptat per a televisió per Eva Longoria per a ABC Network.

## Referències

* 1 2 3 4 «Lori Gottlieb, la psicóloga de moda: “Busca un terapeuta que te desafíe”» (en castellà), 09-04-2021. [Consulta: 12 abril 2021].
* ↑ «Lori Gottieb - Therapy, Reproductive Counseling and Coaching Services» (en anglès americà). [Consulta: 12 abril 2021].
* ↑ Kuczynski, Alex «A Psychotherapist Analyzes Her Patients' Stories — and Her Own» (en anglès). The New York Times, 16-04-2019. ISSN: 0362-4331.
* ↑ «Dear Therapist» (en anglès americà). [Consulta: 12 abril 2021].
* ↑ TED. «The most popular talks of 2019 | TED Talks» (en anglès). [Consulta: 12 abril 2021].
* ↑ Information, Primal. «Lori Gottlieb Wiki, Bio, Age, Husband, Kids, Education, Net Worth, Married, Psychotherapist, Parents, Family, Books, Ethnicity and Instagram» (en anglès americà), 03-01-2021. [Consulta: 12 abril 2021].
* ↑ «NPR Search : NPR». [Consulta: 12 abril 2021].
* ↑ «Masthead - The Atlantic» (en anglès). [Consulta: 12 abril 2021].
* ↑ «Press» (en anglès americà). [Consulta: 12 abril 2021].
# Salomé Alexandra

Salomé Alexandra o Salomé (en grec antic: Σαλώμη) va ser l'esposa del gran sacerdot Aristòbul I i a la seva mort, l'any 103 aC va alliberar als seus cunyats, germans d'Aristòbul, als que aquest havia engarjolat, i va cedir el tron al més gran, Alexandre Janeu. Potser és la mateixa Alexandra que es va casar amb Janeu, encara que alguns historiadors ho discuteixen, ja que Hircà II, fill de Janeu i Alexandra, tenia més de 80 anys quan va morir l'any 30 aC i, per tant, hauria d'haver nascut abans de la mort d'Aristòbul.
A la mort d'Alexandre Janeu el 76 aC, va assolir la regència del seu fill Hircà II, regència que el seu marit li havia deixat en testament, i va governar fins al 69 aC o 68 aC. El seu govern va ser completament pacífic. A la seva mort Hircà II va poder ocupar personalment el govern però va haver de fer front a la revolta del seu germà Aristòbul II.

## Referències

* ↑ Smith, William (ed.). «Salome». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 9 gener 2022].
* ↑ Atkinson, Kenneth. Queen Salome : Jerusalem's warrior monarch of the first century B.C.E.. Jefferson, N.C.: McFarland & Co., 2012, p. 12. ISBN 9780786470020.
# Cosmatesc

Mosaics d'estil cosmatesc, aquest tipus de terres tot i que van arribar a exportar-se més enllà d'Itàlia, són un fenomen propi de la Itàlia medieval, amb el seu màxim desenvolupament a la ciutat de Roma i els seus voltants, on es van convertir en convenció. El nom d'aquest tipus de paviment prové d'un grup d'artesans que pertanyien a una poderosa família, els Cosmati, que s'havia especialitzat en decoracions anicòniques, de caràcter geomètric, a partir d'incrustacions de marbre procedent de restes romanes. A aquest taller se li deuen els paviments de San Paolo fuori le mura, Santa Maria Maggiore, Santa Maria in Cosmedin, entre d'altres.
Els terres estan realitzats amb la tècnica de l'opus sectile, de la tradició romana, i que és recreada lliurement, fet que converteix les obres cosmatesques en un fenomen estrictament medieval. La Renovació (Renovatio) de la Roma clàssica implica que s'experimenti a nivell artístic una metamorfosi del material: per aquesta raó el marbre antic va ser recuperat i reelaborat en els tallers medievals. Des del segle viii, el dret d'atorgar concessions per a l'explotació dels edificis antics com també les pedreres de marbre pertanyia al Papa. En canvi però als segles xii i xiii, aquests drets pertanyien, probablement, com un monopoli, a algunes famílies en les quals la capacitat de processament de marbre era hereditària. És el cas de la família dels Cosma o Cosmati, que no només tenia el monopoli del marbre juntament amb altres famílies, sinó que també els treballava en els edificis, concretament en els del poder eclesiàstic.

## Galeria fotogràfica

* San Paolo fuori le Mura, Roma.
* Basilica di Santa Maria Maggiore, Roma.
* Basilica di Santa Maria Maggiore, Roma.
* Santa Maria in Aracoeli, Roma.
* San Paolo fuori le Mura, Roma.
* Santa Maria in Cosmedin.
* Santa Croce in Gerusalemme, Roma.
* Chiesa di San Benedetto in Piscinula, al Trastevere Roma.

## Referències

* ↑ Diccionario de Arte I. Barcelona: Spes Editorial SL (RBA), 2003, p.142. ISBN 84-8332-390-7 [Consulta: 28 novembre 2014].
# Animalia (pel·lícula)

Animalia (francès: Parmi nous, lit. ‘Entre nosaltres') és una pel·lícula franco-marroquina de ciència-ficció del 2023 dirigida per Sofia Alaoui en el seu debut com a directora, a partir d'un guió que va escriure. S'ha doblat al català.
La pel·lícula tingué l'estrena mundial al Festival de Cinema de Sundance de 2023, el 20 de gener de 2023.

## Producció

La fotografia principal va concloure el novembre de 2021 després de trenta-cinc dies de rodatge. Animalia va ser produïda per Wrong Films i SRAB Films, i coproduïda per ARTE France Cinéma i les companyies marroquines Jiango Films i Dounia Productions. Totem Films s'encarrega de les vendes internacionals.

## Estrena

Animalia va ser estrenada al Festival de Cinema de Sundance 2023, el 20 de gener de 2023. Va ser estrenada als cinemes a França per Ad Vitam Distribution el 9 d'agost de 2023.

## Recepció

Al lloc web de l'agregador de ressenyes Rotten Tomatoes, el 100% de les 17 crítiques són positives, amb una valoració mitjana de 8,00/10.
Al Festival Internacional de Cinema de Calgary de 2023, la pel·lícula va guanyar el premi a la millor pel·lícula internacional.

## Referències

* ↑ «Animalia». Goita què fan, ara!. [Consulta: 5 juliol 2024].
* ↑ Lemercier, Fabien. «EXCLUSIVE: Sofia Alaoui's Animalia is now in post-production». Cineuropa, 25-11-2021. [Consulta: 27 gener 2023].
* 1 2 «Animalia» (en francès). Wrong Films. [Consulta: 11 agost 2023].
* ↑ Lemercier, Fabien. «Review: Animalia». Cineuropa, 23-01-2023. [Consulta: 11 agost 2023].
* ↑ D'Alessandro, Anthony; Patten, Dominic. «Sundance Film Festival Lineup Set With Ukraine War, Little Richard, Michael J. Fox, Judy Blume Docs; Pics With Anne Hathaway, Emilia Clarke, Jonathan Majors; More». Deadline Hollywood, 07-12-2022. [Consulta: 27 gener 2023].
* ↑ Kudláč, Martin. «An in-person Sundance returns with a raft of rising European voices». Cineuropa, 08-12-2022. [Consulta: 27 gener 2023].
* ↑ «Animalia, Les Avantages de voyager en train, Un coup de maître... : les films de la semaine aidés par le CNC» (en francès). CNC, 07-08-2023. [Consulta: 10 agost 2023].
* ↑ «Animalia». Rotten Tomatoes. Fandango Media. [Consulta: 27 gener 2023].
* ↑ Aryn Toombs, "Winners of 2023 CIFF competitions unveiled". LiveWire Calgary, September 25, 2023.
# Blockers

Blockers és una pel·lícula dels Estats Units del 2018 de comèdia sexual dirigida per Kay Cannon i escrita per Brian Kehoe i Jim Kehoe. És protagonitzada per Leslie Mann, Ike Barinholtz i John Cena. S'ha subtitulat al català.

## Sinopsi

Lisa, Hunter i Mitchell descobreixen que les seves filles adolescents pretenen perdre la virginitat la nit de la seva graduació. Preocupats, tots tres s'alien per vigilar-les i evitar que mantinguin relacions sexuals, cosa que no serà fàcil.

## Repartiment

* Leslie Mann: Lisa Decker, la mare soltera de la Julie.
* Ike Barinholtz: Hunter Lockwood, el narcisista i absent pare de la Sam.
* John Cena: Mitchell Mannes
* Kathryn Newton: Julie Decker, la filla de la Lisa.
** Amelia Oswald i Audrey Casson: Julie de 12 anys.
** Anniston Almond: Julie de 5 anys.
** Aubree McGuire: Julie jove.
* Geraldine Viswanathan: Kayla Mannes, la filla d'en Mitchell.
** Anjal Jain i Madeline Erwin: Kayla de 12 anys.
** Noor Anna Maher: Kayla de 5 anys.
* Gideon Adlon: Sam Lockwood, la filla d'en Hunter.
** Hannah Goergen: Sam de 5 anys.
* Graham Phillips: Austin.
* Miles Robbins: Connor
* Jimmy Bellinger: Chad
* June Diane Raphael: Brenda
* Jake Picking: Kyler.
* Hannibal Buress: Frank
* Sarayu Blue: Marcie
* Gary Cole: Ron
* Colton Dunn: Rudy, un conductor de limusina.
* Gina Gershon: Cathy
* Ramona Young: Angelica
* T.C. Carter: Jayden.

## Referències

* ↑ McNary, Dave «SXSW Film Festival Lineup Unveiled, John Krasinski's 'A Quiet Place' Set as Opener». Variety. Penske Business Media, 31-01-2018 [Consulta: 30 maig 2018].
* ↑ «#Sexpact». Goita què fan, ara!. [Consulta: 9 febrer 2025].
# Nectàspides

Nektaspida (també anomenat Naraoiida, Nectaspia i Nectaspida) és un ordre extint d'artròpodes proposat per Raymond l'any 1920; el seu estat taxonòmic és incert. Els espècimens pertanyents a aquest gènere són coneguts des del Cambrià inferior fins al Silurià inferior. Harry Blackmore Whittington va situar l'ordre dins dels trilobits. Cotton i Braddy (2000) el situaren com un nou clade de trilobits, tot reconeixent les afinitats dels nekàpsids amb els trilobits. Això comportà la necessitat d'afegir gèneres amb poques semblances amb els trilobits. Estrictament parlant, els nekàpsids tenen més semblances amb els quelicerats i, per tant, tindria més sentit relacionar-los taxonìomicament amb aquests.

## Referències

* ↑ Budd, G. E. «A nektaspid arthropod from the Early Cambrian Sirius Passet fauna, with a description of retrodeformation based on functional morphology». Palaeontology, 42, 1999, pàg. 99. DOI: 10.1111/1475-4983.00064.
* ↑ Budd, G. E.; Jensen, S. «A critical reappraisal of the fossil record of the bilaterian phyla». Biological Reviews of the Cambridge Philosophical Society, 75, 2, 2000, pàg. 253–95. DOI: 10.1111/j.1469-185X.1999.tb00046.x. PMID: 10881389.

## Enllaços externs

* Are Naraoids trilobites? — fotografies dels espècimens i discussió taxonòmica.
* Order Nectaspida Arxivat 2004-05-29 a Wayback Machine. — Referències i descripcions dels gèneres coneguts.
# Don't Tell Everything

Don’t Tell Everything és una pel·lícula muda de la Famous Players-Lasky dirigida per Sam Wood i protagonitzada per Wallace Reid i Gloria Swanson. Basada en una història de Lorna Moon amb la qual inicià oficialment la seva carrera com a guionista per a la Paramount, la pel·lícula es va estrenar el 13 de novembre de 1921. Es considera una pel·lícula perduda.

## Argument

Cullen Dale i el seu millor amic, Harvey Gilroy, estimen Marian Westover però la lleialtat de Harvey cap a Cullen fa que aquest es mantingui apart. Aquesta amistat es veu reforçada quan tots dos pateixen lesions en un partit de polo i Cullen es mostra molt sol·lícit a cuidar del seu amic. Poc després Cullen es compromet amb Marion però ha de donar explicacions sobre nombroses fotografies que el mostren abraçat a diverses dones joves, antigues xicotes seves. Per excusar-se difon una xarxa de falsedats que prometen posar-lo en dificultats més endavant. Una de les fotos el mostra amb Jessica Ramsey, una esportista que tracta els homes com a iguals. En assabentar-se del compromís de Cullen, ella busca la seva companyia amb molta persistència. A més, Marian, gelosa, no és capaç d’emular la destresa atlètica de Jessica. Tot plegat explota quan Jessica convida la parella a un allotjament a la muntanya. Marian es nega a anar-hi i Cullen se l'enduu en un cotxe i es casen a la intempestiva. La lluna de mel acaba ràpid quan es veu interrompuda per una disputa que provoca que Marian torni a casa i que Cullen vagi a la cabana de la muntanya de Jessica sense explicar que s'ha casat. Es produeix una tempesta que impedeix que Cullen pugui tornar a casa i Marian, alarmada, demana ajuda a Gilroy i tots dos es dirigeixen a la cabana de la muntanya. Allà la parella es reconcilia per a la satisfacció de tots menys de Jessica.

## Repartiment

* Wallace Reid (Cullen Dale)
* Gloria Swanson (Marian Westover)
* Elliott Dexter (Harvey Gilroy)
* Dorothy Cumming (Jessica Ramsey)
* Genevieve Blinn (Mrs. Morgan)
* K. T. Stevens (neboda de Cullen)
* Charles De Briac (fill bessó dels Morgan)
* Raymond De Briac (fill bessó dels Morgan)

## Referències

* ↑ «A special cast in “Don’t Tell Everyting”». Exhibitors Herald, 17-12-1921, pàg. 65.
* ↑ Welch, Rosanne. When Women Wrote Hollywood: Essays on Female Screenwriters in the Early Film Industry (en anglès). McFarland, 2018-06-19, p. 118. ISBN 978-1-4766-6887-1.
* ↑ Fleming, E. J.. Wallace Reid: The Life and Death of a Hollywood Idol (en anglès). McFarland, 2013-10-25, p. 183. ISBN 978-0-7864-7725-8.
* ↑ «Don't Tell Everything» (en anglès). Silent Era : Progressive Silent Film List. [Consulta: 19 desembre 2020].
# Louis Emmanuel de Valois de Montmorency

Louis Emmanuel de Valois de Montmorency (Clermont, 1596 – París, 13 de novembre de 1653) va ser un militar francès.
Fill de Charles de Valois i Carlota de Montmorency, va casar-se el 1629 amb Henriette de la Guiche.
Arriba a Catalunya en els primers compassos de la Guerra dels Segadors i hi resta pràcticament fins a la seva mort. El 1642 intervé en la contraofensiva de l’exèrcit francocatalà contra les tropes hispàniques, a les quals s'enfronta a Valls, Lleida i Torres de Segre. L’any 1645 va tenir un paper destacat en la conquesta de Camarasa, la victòria contra el general Cantelmo a Sant Llorenç de Montgai, i la defensa de Castelló de Farfanya. En la campanya de 1646, participa en l’intent infructuós per recuperar Lleida.
Estret col·laborador del general Marchin, planifica amb ell la conquesta de Tortosa (1648). Un any després, és una de les persones que l’arresta acusat de traïció (desembre de 1649).
Montmorency forma part del Consell de defensa de Barcelona en el setge de 1651-52. Una de les primeres opcions que executa per recuperar el control sobre la capital és comandar el batalló de cavalleria que intenta recuperar el convent de Santa Madrona (novembre de 1651).
Poques setmanes abans que capituli Barcelona, es veu obligat a lliurar Blanes al marquès de Mortara (setembre de 1652). El maig de 1653 és capturat i empresonat per l’exèrcit de Felip IV de Castella a Palamós Segons Manel Güell, va morir el 15 de novembre d’aquest any a París.

## Referències

* 1 2 3 4 5 «Louis Emmanuel de Valois de Montmorency» (en castellà). Real Academia Historia. [Consulta: 28 novembre 2022].
# Abd-al-Aziz ibn Mussa ibn Nussayr

Abd-al-Aziz ibn Mussa ibn Nussayr (àrab: عبد العزيز بن موسى بن نصير, ʿAbd al-Azīz b. Mūsà b. Nuṣayr) (m. 716) fou valí de l'Àndalus (714-716).
Va residir a Ixbíliya (Sevilla). Era fill de Mussa ibn Nussayr, valí d'Ifríqiya, el qual ja li havia encomanat diverses missions i càrrecs al Magreb. En 713 va conquerir Niebla, Beja i Ocsonoba, i l'abril del mateix any va signar el Tractat de Teodomir amb aquest senyor visigot establert a la zona que posteriorment seria coneguda com la cora de Tudmir. Quan, el 714, el seu pare va marxar cap a Damasc per presentar-se davant del califa al-Walid I, Abd-al-Aziz va quedar encarregat del valiat. Cap a finals del 714, en saber-se la renúncia a la corona del rei Àquila II, els visigots aliats es van revoltar i van proclamar rei Ardó. Abd-al-Aziz va intentar que se sotmetessin al califat el 715, però en no aconseguir-ho va decidir conquerir militarment la Tarraconense nord-oriental i la Septimània. En aquest temps es va casar amb Egilona, la vídua de Roderic. Abans de poder reunir l'exèrcit que havia de marxar al nord-est, va ser assassinat la primavera del 716. El va succeir el seu cosí Ayyub al-Lakhmí.

## Referències

* ↑ Martínez Díez, Gonzalo. El condado de Castilla, 711-1038 (en castellà). vol.1. Marcial Pons Historia, 2005, p. 46. ISBN 8495379945.
| 2. Mussa ibn Nussayr | 2. Mussa ibn Nussayr | 2. Mussa ibn Nussayr | 2. Mussa ibn Nussayr |
| | | | | 5. ? | 5. ? | 5. ? | 5. ? |
| | | | | | | | | 1. Abd-al-Aziz ibn Mussa ibn Nussayr | 1. Abd-al-Aziz ibn Mussa ibn Nussayr | 1. Abd-al-Aziz ibn Mussa ibn Nussayr | 1. Abd-al-Aziz ibn Mussa ibn Nussayr |
| | | | | | | | | | | | | 6. Marwan I ibn al-Hàkam | 6. Marwan I ibn al-Hàkam | 6. Marwan I ibn al-Hàkam | 6. Marwan I ibn al-Hàkam | | | |
| | | | | | | | | | | | | 3. Umm bint Marwan ibn al-Hàkam | 3. Umm bint Marwan ibn al-Hàkam | 3. Umm bint Marwan ibn al-Hàkam | 3. Umm bint Marwan ibn al-Hàkam | | | |
| | | | | | | | | | | | | | | | 7. Àïxa bint Uthman ibn Affan | 7. Àïxa bint Uthman ibn Affan | 7. Àïxa bint Uthman ibn Affan | 7. Àïxa bint Uthman ibn Affan |
* ↑ (anglès) Umm bint Marwan Princess of DAMASCUS, consultat 9 de setembre de 2016.
* ↑ (anglès) A'isha bint Uthman AL-UMAYYAH, consultat 16 de setembre de 2016.