OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Baicalellia daftpunka

Baicalellia daftpunka és una espècie de platihelmint de l'ordre dels rabdocels. El seu tipus nomenclatural prové de Clover Point, en Victoria, Colúmbia Britànica, Canadà. Llur nom específic prové del duo de música electrònica Daft Punk, conegut pels cascs que portaven en públic i van convertir en signe d'identitat; el nom de l'animal reflecteix els seus estilets en forma de casc futurista.
A més de B. daftpunka, es van descobrir quatre espècies de rabdocels neodalyèl·lids en hàbitats intermareals de la Colúmbia Britànica que es van caracteritzar amb dades moleculars i morfològiques: Baicalellia solaris, Tamanawas kalipis, Pogaina paranygulgus i Baicalellia pusillus.

## Referències

* ↑ Stephenson, India; Van Steenkiste, Niels W. L.; Leander, Brian S. «Molecular phylogeny of neodalyellid flatworms (Rhabdocoela), including three new species from British Columbia». Journal of Zoological Systematics and Evolutionary Research, 2018. DOI: 10.1111/jzs.12243.
* ↑ Stephenson, I. «Species discovery, evolution and kleptoplasty in marine meiofaunal flatworms (T).». University of British Columbia, 2018.
# The Reckless Sex

The Reckless Sex és una pel·lícula muda dirigida per Alan James i protagonitzada per Madge Bellamy i Wyndham Standing, entre d'altres. Produïda el 1924, la pel·lícula es va estrenar el febrer del 1925.

## Argument

Robert Lanning, un home de Boston propietari d'una finca a Nou Mèxic, a prop de la frontera mexicana, sospita que un dels seus empleats fa contraban d'armes a Mèxic i envia el seu fill que porta el seu mateix nom a investigar. Pel camí, coneix Mary Hamilton, una actriu d'una companyia itinerant que representa La cabana de l'oncle Tom. Mary, que interpreta la petita Eva en la producció, porta encara la disfressa de l'obra per lo que Robert es confon i creu que és una nena i se l'enduu amb ell al ranxo. Finalment, Robert descobreix els traficants i, amb l'ajut dels rurals mexicans els porta davant de la justícia. Robert després descobreix que Mary no és un nen i se n'enamora.

## Repartiment

* Madge Bellamy (Mary Hamilton)
* Wyndham Standing (Carter Trevor)
* William Collier Jr. (Juan)
* Claire McDowell (Concha)
* Johnnie Walker (Robert Lanning Jr.)
* Gertrude Astor (Lucile Dupré)
* Alec B. Francis (Emanuel García)
* Gladys Brockwell (Senyora García)
* David Torrence (Robert Lanning)
* Helen Dunbar
* Walter Long

## Referències

* 1 2 «The Reckless Sex». Variety, 01-04-1925, pàg. 38.
* ↑ «The Reckless Sex» (en anglès). American Film Institute Catalog. [Consulta: 19 juliol 2020].
* ↑ «The Reckless Sex». Exhibitor’s Trade Review, 09-05-1925, pàg. 71.

## Enllaços externs

* The Reckless Sex al catàleg de l'American Film Institute
# Giro de l'Etna

El Giro de l'Etna (en italià Giro dell'Etna) va ser una cursa ciclista en línia que transcorria per les carreteres de Sicília, Itàlia.
La primera edició es disputà el 1980 amb el nom de Giro de l'Etna. El 2001 passà a anomenar-se Giro de la Província de Catània-Trofeu de l'Etna, mentre que les tres darreres edicions, del 2002 al 2004 el nom que tingué fou el de Trofeu de l'Etna.
Les últimes edicions foren organitzades pel Gruppo Sportivo Emilia, que abandonà l'organització de la cursa el 2005, per passar a organitzar el Memorial Cimurri. En algunes fonts s'atribueix erròniament el nom de Giro de Siracusa a les edicions compreses entre 1980 i 1997.
La cursa tenia el seu recorregut al voltant de l'Etna.
Francesco Moser, amb tres victòries, fou el ciclista que més vegades la guanyà.

## Palmarès

| Any | Vencedor | Segon | Tercer |
| 1980 | Wladimiro Panizza | Claudio Bortolotto | Salvatore Maccali |
| 1981 | Giuseppe Saronni | Giovanni Mantovani | Francesco Moser |
| 1982 | Wladimiro Panizza | Franco Chioccioli | Giuseppe Petito |
| 1983 | Giovanni Mantovani | Mario Noris | Daniele Caroli |
| 1984 | Francesco Moser | Pierino Gavazzi | Franco Chioccioli |
| 1985 | Francesco Moser | Johan van der Velde | Daniele Caroli |
| 1986 | Francesco Moser | Silvano Ricco | Acacio da Silva |
| 1987 | Adriano Baffi | Franco Chioccioli | Marco Saligari |
| 1988 | Paolo Cimini | Giuseppe Calcaterra | Adriano Baffi |
| 1989 | Rolf Sorensen | Claudio Chiappucci | Enrico Galleschi |
| 1990 | Adriano Baffi | Benny Van Brabant | Maurizio Fondriest |
| 1991 | Mario Cipollini | Giuseppe Citterio | Adriano Baffi |
| 1992 | Stefano Colagé | Stefano Zanini | Bart Bowen |
| 1993 | no disputada | no disputada | no disputada |
| 1994 | Stefano Zanini | Maurizio Fondriest | Davide Rebellin |
| 1995 | Stefano Colagé | Roberto Petito | Stefano Borgheresi |
| 1996 | Fabiano Fontanelli | Giovanni Lombardi | Adriano Baffi |
| 1997 | Biagio Conte | Fabio Baldato | Silvio Martinello |
| 1998-00 | no disputada | no disputada | no disputada |
| 2001 | Timothy Jones | Diego Ferrari | Denis Lunghi |
| 2002 | Fabio Baldato | Mikhaylo Khalilov | Jan Bratkowski |
| 2003 | Filippo Pozzato | Biagio Conte | Mario Manzoni |
| 2004 | No assignat | Kyrylo Pospyeyev | Marlon Perez Arango |

## Referències

* ↑ Giro di Siracusa a memoire-du-cyclisme.eu
* ↑ Inicialment vencedor l'italià Leonardo Bertagnolli, el 2014 fou desqualificat de tots els seus resultats obtinguts entre el 2003 i el 2011. Tot i que alguns webs van reassignar les places vacants, l'UCI no ho va fer. (Llistat de sancions).

## Enllaços externs

* Palmarès del Trofeu de l'Etna memoire-du-cyclisme.eu Arxivat 2013-02-27 a Wayback Machine.
* Palmarès del Giro de l'Etna (erròniament anomenat Giro di Siracusa) a memoire-du-cyclisme.eu
# Joan D. Vinge

Joan D. Vinge, nascuda Joan Carol Dennison (Baltimore, Maryland, 2 de abril de 1948), és una escriptora de ciència-ficció estatunidenca.

## Biografia

Coneguda per la seva novel·la The Snow Queen, guanyadora del Premi Hugo a la millor novel·la de 1981, i les seves seqüeles, a més de la sèrie basada en un telèpata anomenat "Cat". També pel supervendes La tornada del Jedi Storybook (1983).
Va estudiar antropologia a la Universitat Estatal de San Diego. Va contreure matrimoni amb l'escriptor de ciència-ficció Vernor Vinge i després amb l'editor James Frenkel, amb qui té dos fills.
Diversos dels seus treballs han rebut reconeixements importants: a més del Premi Hugo a la millor novel·la de 1981 amb Eyes of Amber, va rebre el Premi Hugo a la millor novel·la curta de 1978. També ha estat nominada diverses vegades per al Premi Nebula.

## Obra

* Sagues:
* Tiamat Cycle
* The Snow Queen (1980)
* World's End (1984)
* The Summer Queen (1991)
* Tangled Up in Blue (2000)
* Cat Cycle
* Psion (1982)
* Catspaw (1988)
* Dreamfall (1996)
* Heaven Chronicles
* The Outcasts of Heaven Belt (1978)
* Legacy (1980)
* Altres novel·les:
* Tarzan, King of the Apes (1983)
* Ladyhawke (1985)
* The Santa Claus Storybook (1985)
* Santa Claus: The Movie (1985)
* Willow (1988)
* Lost in Space (1998)
* Cowboys & Aliens (2011), també publicada amb el títol de Cowboys and Aliens (2011)
* Poesia:
* Phoenix (1978)
* Sun and chimes dropping (1978)
* Alien Lover (1980)
* There Are Songs (1980)

## Referències

* ↑ «Vinge, Joan D.» (en anglès). The Encyclopedia of Science Fiction. [Consulta: 11 novembre 2018].
* ↑ «Summary Bibliography: Joan D. Vinge» (en anglès). ISFDB. [Consulta: 11 novembre 2018].

## Vegeu també

* Ciència-ficció feminista
# Front Nacional d'Alliberament de Twipra

El Front Nacional d'Alliberament de Twipra, abans de Tripura (National Liberation Front of Tripura o Twipra, NLFT) es va fundar el 12 de març de 1989 per Dhananjoy Reang (antic vicepresident dels Voluntaris Nacionals de Tripura (Tripura National Volunteers) que fou nomenat president. L'objectiu era l'establiment d'un estat independent a Tripura a través de la lluita armada. Els estatuts foren adoptats el 22 de desembre de 1991.
Dhananjoy Reang va ser expulsat del Front el 1993 i va formar l'Exèrcit de Resurrecció de Tripura (Tripura Resurrection Army (TRA), que es va rendir el 1997. El NLFT fou il·legalitzat l'abril de 1997 sota la Unlawful Activities (Prevention) Act, 1967.
El nou líder fou Nayanbasi Jamatiya i després Biswamohan Debbarma. El 2000 hi va haver una altra escissió per disputes entre els membres de les tribus halam i debbarma i es va formar el Consell Nacional Borok de Tripura (Borok National Council of Tripura, BNCT) dirigit per Jogendra alies Joshua Debbarma que vol ser proclamat rei de Tripura.
Dues faccions es van formar el 2001 dirigides per Nayanbasi Jamatiya i Biswamohan Debbarma i el primer, amb 150 seguidors, va formar una facció separada. Encara es va formar una altra facció el juny de 2003 quan Debbarma fou deposat i substituït per Mantu Koloi i Debbarma va crear camps separats a la frontera amb Bangladesh. Debarma s'oposava a les conversions forçades al cristianisme. En 2004 es van rendir tret del grup principal, el liderat per Debbarma, que va continuar la lluita amb la Força dels Tigres de Tripura.
El seu quarter principal és a Sajak, al districte Khagrachari de Bangladesh. Està aliat al Consell Nacional Socialista de Nagalim, al Front Nacional Democràtic de Bodoland i al Kanglei Yawol Kanna Lup de Manipur
L'article 1 dels Estatuts estableix el seu nom oficial com National Liberation Front of Twipra o abreujadament NLFT. El nom de l'exèrcit és "Exèrcit Nacional Sagrat" (National Holy Army, NHA)
La bandera és de tres colors i proporció 2:3. Els colors són verd, blanc i roig amb un estel blanc al mig del verd. El verd representa la sobirania, el blanc la pau, el vermell la revolució i l'estel és la guia de la nació borok.
L'emblema té l'elefant, reconegut com a animal nacional de Twipra, units dos exemplars per l'estel guia, amb dos espases nacionals, i un tokyung (l'ocell nacional de Twipra)

## Referències

* ↑ Prakash, Ved. Terrorism in India's North-east: A Gathering Storm (en anglès). Volum 1. Gyan Publishing House, 2008, p. 74. ISBN 8178356619.
* ↑ «Constitution of The National Liberation Front Of Tripura» (en anglès). [Consulta: 18 setembre 2011].
# Bamiléké

Els bamiléké són un grapat de grups ètnics de parla semi-bantu (o Grassfields Bantu) molt concentrats als turons occidentals de la Província Oest de Camerun, a l'oest del riu Noun i sud-est de les muntanyes Bamboutos, així com la regió Mungo de les províncies Litoral, Sud-oest, i Centre. Tot això forma el País Bamileké, amb capital a Bafoussam.
Els bamiléké es divideixen en uns 100 grups, cadascun d'ells governats per un cap o fon. Nogensmenys, tots aquests grups són relacionats històricament, culturalment i lingüísticament. Potser eren 2,120,000 individus a finals del segle xx, i són el grup semi-bantu més nombrós. Parlen un grapat de llengües relacionades de la branca bantuoide de la família lingüística Níger-Congo. Aquestes llengües són molt relacionades, tanmateix, i algunes classificacions identifiquen un dialecte bamiléké amb 17 sotsdialectes.
Es dediquen principalment a l'agricultura (mill, blat de moro, cacauets) en petits camps encerclats. Treballen els metalls i coneixen els teixits i la fabricació de terrissa. Habiten en petits poblats d'altes cases quadrangulars de coberta piramidal. La família és patriarcal polígina, i són de religió musulmana.

## Referències

* Fanso, V.G. (1989) Cameroon History for Secondary Schools and Colleges, Vol. 1: From Prehistoric Times to the Nineteenth Century. Hong Kong: Macmillan Education Ltd, 1989.
* Neba, Aaron, Ph.D. (1999) Modern Geography of the Republic of Cameroon, 3rd ed. Bamenda: Neba Publishers, 1999.
* Ngoh, Victor Julius (1996) History of Cameroon Since 1800. Limbé: Presbook, 1996.

## Bibliografia addicional

* Knöpfli, Hans (1997—2002) Crafts and Technologies: Some Traditional Craftsmen and Women of the Western Grassfields of Cameroon. 4 vols. Basel, Switzerland: Basel Mission.
# Thunder Mountain (pel·lícula de 1925)

Thunder Mountain és una pel·lícula muda dirigida per Victor Schertzinger i protagonitzada per Madge Bellamy i Leslie Fenton, entre d'altres. La pel·lícula, basada en l'obra de teatre de John Golden “Howdy Folks” i adaptada per Pearl Franklin, es va estrenar l'11 d'octubre de 1925.

## Repartiment

* Madge Bellamy (Azalea)
* Leslie Fenton (Sam Martin)
* Alec B. Francis (predicador)
* Paul Panzer (Morgan)
* Arthur Housman (Givens)
* ZaSu Pitts (Mandy Coulter)
* Emily Fitzroy (Ma MacBirney)
* Dan Mason (Pa MacBirney)
* Otis Harlan (Jeff Coulter)
* Russell Simpson (Si Pace)
* Natalie Warfield (Mrs. Coulter)

## Argument

Thunder Mountain és la llar d'una gent analfabeta on solament el prestamista Si Pace sap llegir i on existeix una llarga disputa entre els Martin i els Givens. Un predicador persuadeix Sam Martin que ha de marxar i adquirir una educació. Tres anys després retorna amb la idea de construir-hi una escola però Pace es nega a deixar-li els diners. Azalea, una artista de circ fuig de la companyia i del seu propietari, Morgan, Sam trava amistat amb ella en contra dels desitjos de la seva gent. Ella balla en roba interior per a Pace en un intent frustrat de que deixi els diners a Sam. En descobrir-ho, ell es replanteja la seva relació amb Azalea. Aleshores, Giverns roba i assassina Pace i la gent culpa Sam de l'assassinat. Es disposen a penjar-lo quan el predicador, prega en veu alta a Déu que doni una senyal que faci veure la gent la injustícia del que es disposa a fer i, d'amagat, fa explotar una càrrega de dinamita que va posar a la muntanya. Givens, mort de por, confessa el crim. Sam pot construir l'escola i casar-se amb Azalea.

## Referències

* ↑ «Thunder Mountain». Exhibitor’s Trade Review 18, 20, 03-10-1925, pàg. 26.
* ↑ Smith, Chester J. «Thunder Mountain». Motion Picture News, 10-10-1925, pàg. 1719.
* ↑ «Five Fox features in october». Motion Picture News, 10-10-1925, pàg. 1693.
* ↑ «Thunder Mountain» (en anglès). American Film Institute Catalog. [Consulta: 1r gener 2020].

## Enllaços externs

* Thunder Mountain al catàleg de l'American Film Institute
# Festes de l'Apòstol Santiago

Les festes de l'Apòstol Santiago (en gallec: Festas do Apóstolo Santiago) se celebren durant la segona quinzena del mes de juliol a Santiago de Compostel·la.
Giren al voltant del 25 de juliol, festivitat catòlica de Jaume el Major, i Dia Nacional de Galícia. En elles se celebren actes religiosos i el 24 de juliol per la nit es llencen focs artificials des de la catedral. Estan declarades festes d'interès turístic internacional.

## Referències

* ↑ Apóstolo
* ↑ «Fiestas del Apóstol | Web Oficial de Turismo de Santiago de Compostela y sus Alrededores». [Consulta: 26 juny 2023].

## Enllaços externs

* Informació a la pàgina web de l'Ajuntament de Santiago Arxivat 2012-05-10 a Wayback Machine. (gallec)
# Caylus

«Caylus» té aquests significats:
* Caylus (joc), joc d'estratègia i gestió de recursos d'estil europeu, creat per William Attia i publicat el 2005 per Ẏstari Games a França
* Caylus (Tarn i Garona), municipi francès al departament de Tarn i Garona (regió d'Occitània)
* Anne Claude de Caylus (París, 1692 - 1765), noble i antiquari francès, proto-arqueòleg i home de lletres
* Gerra de Caylus, gerro d'alabastre que conté el nom del rei de l'Imperi Aquemènida Xerxes I en jeroglífic egipci i cuneïforme persa
* Marthe-Marguerite Caylus (Poitiers, 1673 – París, 1729), comtessa de Caylus, actriu i escriptora francesa
# Bomber's Moon

Bomber's Moon és una pel·lícula de propaganda estatunidenca dirigida per Edward Ludwig i Harold D. Schuster el 1943, produïda per la 20th Century Fox, basada en un serial no publicat per una revista, titulat Bomber's Moon de Leonard Lee.

## Argument

El capità Jeff Dakin (George Montgomery) cau en paracaigudes sobre Alemanya en ser abatut el seu avió. Empresonat en un campament, Dakin conspira amb Alexandra "Alec" Zorich (Annabella), una bonica doctora rusa, i el capità Paul Husnik (Kent Taylor), un txec dirigent de la resistència, per organitzar una fugida. Ho fan durant un bombardeig i fan via cap a un lloc segur, però el txec no és el que sembla.
Husnik és realment l'oficial de la Gestapo Paul van Brock, que vol atrapar Alec perquè el porti fins als dirigents del moviment txec clandestí. Un cop mort el dirigent clandestí, van Brock crida la Gestapo, però Dakin el guanya i fuig, juntament amb Alec. Arribant a Holanda, Dakin s'entera que el seu bombarder ha estat reparat, amb els nazis que planegen un vol misteriós a Anglaterra. Disfressat de soldat alemany, Dakin descobreix l'assassí del seu germà, un major, Von Streicher (Martin Kosleck), que és el pilot de l'aeronau d'una missió per matar el primer ministre Winston Churchill. Robant una aeronau alemanya, Dakin es cobra la seva venjança en fer caure Von Streicher. Aterrant a Anglaterra, es reuneix amb Alec, que ja hi ha arribat.

## Repartiment

* George Montgomery: capità Jeffrey Dakin
* Annabella: Tinent Alexandra Zorich, MD
* Kent Taylor: capità Paul von Block
* Robert Barrat: Ernst

## Producció

Tot i que amb una producció de pressupost baix, totalment filmada a l'estudi de la 20th Century Fox, un total de sis directors va treballar en la pel·lícula. Poc després de completar-la, George Montgomery es va allistar en el Cos d'Aire d'Exèrcit dels EUA i no va aparèixer en una altra pel·lícula fins a la producció de 1946 de 20th Century Fox Three Little Girls in Blue. L'actriu francesa Annabella també va rodar Tonight We Raid Calais (1943) i 13 Rue Madeleine (1947).

## Rebuda

Estrictament un film "B", Bomber's Moon no va ser ben rebuda. La ressenya contemporània a The New York Times succintament la tracta de "matussera" i "... Segon nivell de Hollywood."

## Referències

* 1 2 "Notes: Bomber's Moon."
* ↑ Evans 2000, p. 30.
* ↑ «Bomber's Moon». IMDb.
* ↑ T.S. "Movie Review." The New York Times, July 31, 1943. Retrieved March 22, 2012.
# Frontera entre Itàlia i Albània

La frontera entre Itàlia i Albània es la frontera internacional íntegrament marítima entre Itàlia, estat de la Unió Europea i integrat en l'espai Schengen, d'Albània, situada al Canal d'Òtranto. Ambdós estats signaren un tractat el 18 de desembre de 1992 que precisava la frontera fixada a partir de 17 punts.

## El tractat

El tractat es va signar a Tirana el 18 de desembre de 1992. El text del tractat estableix fronteres a l'estret d'Òtranto compost per 16 segments marítims de línia recta definits per 17 punts de coordenades individuals. El límit representa una línia equidistant aproximada entre Itàlia i Albània. El punt més septentrional del límit forma un punt marítim trifini amb Montenegro; el punt més meridional forma un punt de sortida marítim amb Grècia. El tractat és únic entre els tractats sobre fronteres marítimes, ja que permet que qualsevol dels conflictes sobre la frontera sigui remès per qualsevol dels països a la Cort Internacional de Justícia si no es pot resoldre per mitjans diplomàtics en un termini de quatre mesos.
El nom complet del tractat és Acord entre Albània i Itàlia per a la determinació de la plataforma continental de cadascun dels dos països.
* Punt 1 : 41° 16' 39" 18° 27' 43"
* Punt 2 : 41° 11' 37" 18° 32' 34"
* Punt 3 : 41° 08' 01" 18° 34' 37"
* Punt 4 : 41° 06' 29" 18° 35' 42"
* Punt 5 : 40° 55' 03" 18° 39' 31"
* Punt 6 : 40° 53' 06" 18° 39' 34"
* Punt 7 : 40° 50' 50" 18° 40' 16"
* Punt 8 : 40° 43' 59" 18° 42' 40"
* Punt 9 : 40° 40' 10" 18° 44' 23"
* Punt 10 : 40° 38' 46" 18° 44' 43"
* Punt 11 : 40° 35' 38" 18° 45' 35"
* Punt 12 : 40° 30' 44" 18° 47' 45"
* Punt 13 : 40° 23' 17" 18° 51' 05"
* Punt 14 : 40° 21' 30" 18° 51' 35"
* Punt 15 : 40° 18' 50" 18° 52' 48"
* Punt 16 : 40° 12' 13" 18° 57' 05"
* Punt 17 : 40° 07' 55" 18° 58' 38"

## Referències

* ↑ PDF Agreement between Albania and Italy for the determination of the continental shelf of each of the two countries
* ↑ Anderson, Ewan W. (2003). International Boundaries: A Geopolitical Atlas, p. 30; Charney, Jonathan I. et al. (2005). International Maritime Boundaries, p. 3302.
* ↑ Charney, Jonathan I. et al. (2005). International Maritime Boundaries, p. 3302

## Bibliografia

* Anderson, Ewan W. (2003). International Boundaries: A Geopolitical Atlas. Routledge: New York. ISBN 9781579583750; OCLC 54061586
* Blake, Gerald Henry and Duško Topalović. (1996). The Maritime Boundaries of the Adriatic Sea. Durham, United Kingdom: International Boundaries Research Unit (IBRU). ISBN 9781897643228; OCLC 246246871
* Charney, Jonathan I., David A. Colson, Robert W. Smith. (2005). International Maritime Boundaries, 5 vols. Hotei Publishing: Leiden. ISBN 9780792311874; ISBN 9789041119544; ISBN 9789041103451; ISBN 9789004144613; ISBN 9789004144798; OCLC 23254092

## Enllaços externs

* Text complet de l'acord
# Trinitat Pradell Cara

Trinitat Pradell Cara (Barcelona, 8 de març de 1961) és una física, investigadora, professora universitària i acadèmica catalana.
Llicenciada en Física i doctora en Ciències físiques per la Universitat de Barcelona (UB), Trinitat Pradell ha treballat a l'Institute for Advanced Materials del Joint Research Centre i, posteriorment, es va incorporar a la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC). El curs 2002-2003, gaudí d'un any sabàtic a la Universitat d'Oxford, i el 2010 estevinguè catedràtica del Departament de Física d'aquesta universitat. Estudià la tecnologia de producció i l'estat de conservació de materials historicoartístics i aportà dades a la investigació històrica.
La seva recerca té com a objectiu analitzar materials per a la història més enllà de la simple documentació, per tal d'obtenir informació d'interès per a historiadors i conservadors i, també estudiar la tecnologia de producció identificant els canvis experimentats al llarg del temps per materials i processos, així com descobriments tecnològics. Els seus estudis intenten recuperar el coneixement perdut i constitueixen, alhora, un instrument útil per a historiadors, arqueòlegs i conservadors, com és el patrimoni material.
L'any 2022 se li va atorgar la Medalla Narcís Monturiol al mèrit científic i tecnològic de la Generalitat de Catalunya.
El mateix 2022 es va convertir en membre de l'Institut d'Estudis Catalans formant part de la Secció de Ciències i Tecnologia.

## Referències

* ↑ «Trinitat Pradell Cara». Institut d'Estudis Catalans - IEC: Membres. [Consulta: 14 febrer 2025].
* 1 2 3 «L'Institut d'Estudis Catalans incorpora quatre nous membres». Butlletí de l'Institut d'Estudis Catalans, Núm. 269, 6-2022 [Consulta: 15 novembre 2023].
* ↑ «El Govern distingeix la Fundació VHIR i deu investigadors per la seva contribució al desenvolupament de la ciència i la tecnologia: Trinitat Pradell i Cara». Departament de Recerca i Universitats de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 15 novembre 2023].
* ↑ «El Govern distingeix el VHIR amb la Placa Narcís Monturiol per la seva contribució al desenvolupament de la ciència i la tecnologia. Les persones distingides amb la Medalla Narcís Monturiol han estat: Àlex Arenas, Quique Bassat, Isabel Cacho, Rosa Congost Colomer, Roberto Emparan, Xavier Oliver i Olivella, Raquel Piqué i Huerta, Rosa M Poch Claret, Trinitat Pradell i Cara i Salvador Ventura Zamora». GenCat, 06-07-2022 [Consulta: 15 novembre 2023].
* ↑ «Trinitat Pradell, investigadora de l'EEBE, guardonada amb la Medalla Narcís Monturiol de la Generalitat de Catalunya. La investigadora del departament de Física a l'Escola, ha estat reconeguda per la seva contribució destacada al desenvolupament de la ciència i la tecnologia a Catalunya». Escola d'Enginyeria de Barcelona Est (EEBE) [Consulta: 15 novembre 2023].