OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cleveland (desambiguació)

«Cleveland» té aquests significats:
* Toponímia:
** Cleveland (Anglaterra)
** Estats Units:
*** Cleveland (Alabama)
*** Cleveland (Carolina del Nord)
*** Cleveland (Dakota del Nord)
*** Cleveland (Florida), concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Florida
*** Cleveland (Geòrgia)
*** Cleveland (Illinois)
*** Cleveland (Minnesota)
*** Cleveland (Mississipi)
*** Cleveland (Missouri)
*** Cleveland (Nova York)
*** Cleveland (Ohio)
*** Cleveland (Oklahoma)
*** Cleveland (Tennessee)
*** Cleveland (Texas)
*** Cleveland (Utah)
*** Cleveland (Virgínia)
*** Cleveland (Wisconsin)
*** Cleveland Heights, població dels Estats Units a l'estat d'Ohio
*** South Cleveland, concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat de Tennessee
* Biografies: Stephen Grover Cleveland (1837 – 1908), 22è (1885 – 1889) i 24è (1893 – 1897) president dels Estats Units
* Organitzacions:
** Orquestra de Cleveland
** Museu d'Art de Cleveland
** Cleveland Cavaliers, franquícia de la NBA amb seu a Cleveland, Ohio
** Cleveland Indians, club professional de beisbol estatunidenc de la ciutat de Cleveland
** Cleveland Browns, franquícia de futbol americà amb seu a Cleveland, Ohio
** Cleveland Rebels, franquícia de la NBA amb seu a Cleveland (Ohio)
* Miscel·lània:
** Cleveland Bay, raça de cavalls
** The Cleveland Show, sèrie d'animació creada per Seth MacFarlane per a Fox Broadcasting Company
** Cleveland Motorcycle Manufacturing Company, antic fabricant de motocicletes
# Col verda

La col verda o col arrissada o col kale és una forma conreada de la col (Brassica oleracea) de la forma coneguda com a Brassica oleracea var. sabellica, part del grup "Acephala".

## Característiques

Més que una varietat, la col verda és una forma de conreu de la col en la qual aquesta no forma cabdell o testa, només fulles grosses i verdes com les que envolten les cols normals.
És una verdura molt popular al nord d'Europa, car és molt resistent al fred i a les glaçades.

## Gastronomia

La col verda es considera una de les plantes més nutritives, amb fortes propietats antioxidants i antiinflamatòries.
Les fulles són d'un color verd molt fosc, o bé morades, i molt riques en beta-carotè, vitamina K, vitamina A, vitamina C, luteïna, zeaxantina i calci. També contenen sulforafan, de propietats anticacerígenes.
Les fulles tenen una consistència forta que perden un cop bullides. Crues són més nutritives i es poden tallar molt primes tot evitant les tiges centrals.

## Vegeu també

* Llista de plantes de fulla comestible
* Col

## Referències

* ↑ «GRIN - Brassica oleracea L. var. sabellica L.». Arxivat de l'original el 2009-01-20. [Consulta: 12 maig 2010].
* ↑ health.learninginfo.org/kale.htm Sulforafan
* ↑ Col verda crua; propietats nutritives

## Enllaços externs

* Gastroteca: Col Verda Manresana
* Fruites i Hortalisses: Col de Milà
* I Heart Kale
# Dax

«Dax» té aquests significats:
* DAX, índex borsari d'Alemanya
* Dax (francès) o Dacs (occità), municipi francès al departament de Landes (regió d'Aquitània)
* Ange Jean Michel Bonaventure Dax de Cessales d'Axat (Bulaternera, 1767 - castell de Saint Georges de Venejan, Gard, 1847)
* Bisbat d'Aire-Dax, seu de l'Església Catòlica a França
* Cantó de Dax-Nord
* Cantó de Dax-Sud
* Districte de Dacs o Dax
* Erzi Dax, personatge fictici de Star Trek: Deep Space Nine en l'univers de Star Trek interpretat per l'actriu Nicole de Boer
* Jadzia Dax, trill de Star Trek: Deep Space Nine de l'univers fictici de Star Trek interpretat per l'actriu Terry Farrell
* US Dax o Union Sportive Dacquoise, club poliesportiu de la ciutat occitana de Dacs, al departament de Lanas
* Vescomtat de Dax, jurisdicció feudal de Gascunya centrada a la ciutat de Dacs
# Gem (cantautora)

Gem és el nom artístic de Gema Vañó Guarner, cantautora valenciana de Benigànim, a la Vall d'Albaida.
Als inicis de 2016 publica una maqueta amb 8 cançons en castellà i dos en valencià; aquestes últimes són adaptacions de poemes d'Enric Bono.
En 2017, gràcies a un projecte de micromecenatge, aconseguix traure un disc amb 11 noves cançons (10 en valencià i una en castellà) que parlen d'amor, desig, emocions, refugis. És l'autora de les lletres, excepte Alepo, adaptació d'una poesia d'Enric Bono, i també ha compost la música. Dents de lleó va estar nominat als Premis Ovidi com a millor disc de pop.
El seu estil s'acosta més a l'indie pop i al rock, encara que en alguna cançó manté el folk. Tot i rebre influències molt diverses, caldria destacar l'estil de Manel, i Vetusta Morla. Pel que fa a les cantautores, Carmen Boza i Zahara, entre d'altres.

## Discografia

* Seré del viento (Autoedició, 2016)
* Dents de lleó (Autoedició, 2017)
* Satèl·lits (Primavera d'Hivern, 2019)

## Referències

* 1 2 3 Gisbert, Francesc «Gem, la cantant que ve per a quedar-se». diarilaveu.com, 25-01-2017.
* ↑ «Participa al Crowdfunding "Nou disc de Gem" a Verkami». [Consulta: 7 juny 2019].
* ↑ Monfort, Daniel. «La cantautora Gem debuta amb 'Dent de lleó' en format de bandautora». [Consulta: 7 juny 2019].
* ↑ «Gem publica el videoclip de 'No mire cap enrere'». valenciaplaza.com, 19-06-2018.
* ↑ «Gem - Dent de lleó». Enderrock.cat. [Consulta: 7 juny 2019].
# Gran Premi d'Itàlia del 1952

Resultats del Gran Premi d'Itàlia de Fórmula 1 de la temporada 1952 disputat al circuit de Monza el 7 de setembre de 1952.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 12 | Alberto Ascari | Ferrari | 80 | 2h 50' 45. 6 | 1 | 8.5 |
| 2 | 26 | José Froilán González | Maserati | 80 | + 1' 01.8 min. | 5 | 6.5 |
| 3 | 16 | Luigi Villoresi | Ferrari | 80 | + 2' 04.2 min. | 2 | 4 |
| 4 | 10 | Nino Farina | Ferrari | 80 | + 2' 11.4 min. | 3 | 3 |
| 5 | 22 | Felice Bonetto | Maserati | 79 | + 1 Volta | 13 | 2 |
| 6 | 8 | Andre Simon | Ferrari | 79 | + 1 Volta | 8 | |
| 7 | 14 | Piero Taruffi | Ferrari | 77 | + 3 Voltes | 6 | |
| 8 | 48 | Chico Landi | Maserati | 76 | + 4 Voltes | 18 | |
| 9 | 40 | Ken Wharton | Cooper - Bristol | 76 | + 4 Voltes | 15 | |
| 10 | 62 | Louis Rosier | Ferrari | 75 | + 5 Voltes | 17 | |
| 11 | 50 | Eitel Cantoni | Maserati | 75 | + 5 Voltes | 23 | |
| 12 | 30 | Dennis Poore | Connaught - Lea-Francis | 74 | + 6 Voltes | 19 | |
| 13 | 36 | Eric Brandon | Cooper - Bristol | 73 | + 7 Voltes | 20 | |
| 14 | 2 | Robert Manzon | Gordini | 71 | + 9 Voltes | 7 | |
| 15 | 38 | Alan Brown | Cooper - Bristol | 68 | + 12 Voltes | 12 | |
| Ret | 32 | Stirling Moss | Connaught - Lea-Francis | 60 | Suspensions | 1 | |
| Ret | 46 | Gino Bianco | Maserati | 46 | Motor | 25 | |
| Ret | 6 | Jean Behra | Gordini | 42 | Motor | 11 | |
| Ret | 42 | Mike Hawthorn | Cooper - Bristol | 38 | Retirat | 12 | |
| Ret | 24 | Franco Rol | Maserati | 24 | Motor | 16 | |
| Ret | 4 | Maurice Trintignant | Gordini | 5 | Motor | 4 | |
| Ret | 28 | Kenneth McAlpine | Connaught - Lea-Francis | 4 | Suspensions | 2 | |
| Ret | 18 | Rudi Fischer | Ferrari | 3 | Motor | 16 | |
| Ret | 34 | Elie Bayol | OSCA | 0 | Caixa canvi | 10 | |
| NVQ | 70 | Charles de Tornaco | Ferrari | | No es va classificar | - | |
| NVQ | 58 | Alberto Crespo | Maserati | | No es va classificar | - | |
| NVQ | 60 | Toulo de Graffenried | Maserati | | No es va classificar | - | |
| NVQ | 54 | Peter Collins | HWM - Alta | | No es va qualificar | - | |
| NVQ | 68 | Peter Whitehead | Ferrari | | No es va classificar | - | |
| NVQ | 56 | Tony Gaze | HWM - Alta | | No es va classificar | - | |
| NVQ | 64 | Bill Aston | Aston Butterworth | | No es va classificar | - | |
| NVQ | 52 | Lance Macklin | HWM - Alta | | No es va classificar | - | |
| NVQ | 20 | Hans Von Stuck | Ferrari | | No es va classificar | - | |
| NVQ | 44 | Piero Dusio | Cisitalia - BPM | | No es va classificar | - | |
| NVQ | 66 | Johnny Claes | Simca - Gordini - Gordini | | No es va classificar | - | |

## Altres

* Pole: Alberto Ascari 2' 05. 7
* Volta ràpida: Alberto Ascari (volta 56) i José Froilán González (volta 57) 2' 06. 1. Com van fer el mateix temps de volta ràpida es van repartir el punt que es donava al pilot que l'aconseguia.

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-11-08. [Consulta: 24 maig 2010].
# Cascades Livingstone

Les cascades Livingstone (en francès Chutes Livingstone), anomenades així en honor de David Livingstone, són una sèrie de 32 ràpids i cascades localitzades al riu Congo, aigües avall de Malebo Pool fins a acabar gairebé a la costa (un tram que va entre la capital Kinshasa i la ciutat costanera de Matadi).
La caiguda total del tram de ràpids i cascades, d'uns 350 km, és d'aproximadament de 260 m. Les cascades, que comencen 160 km dins del continent fins a acabar a la costa, impedeixen la navegació del curs inferior del riu Congo, causa per la qual es va construir a finals del segle xix el ferrocarril entre Matadi i la llavors anomenada Leopoldville ( Kinshasa ), impulsat per l'afany de beneficis del rei Leopold II de Bèlgica amb el comerç de l'ivori i del cautxú a l'Estat Lliure del Congo.

## Història i denominació

La denominació de cascades Livingstone, en honor de l'explorador escocès, David Livingstone, que només va recórrer el tram superior del riu Congo, sense assolir aquesta zona del riu, li va ser imposat pel també explorador Henry Morton Stanley que entre 1874 i 1877, va recórrer la llera completa del riu fins a la desembocadura.

## Vegeu també

* Llista de cascades
# El Putxet

«El Putxet» té aquests significats:
* Barri del Putxet, nucli del barri del Putxet i Farró, al districte de Sarrià - Sant Gervasi de la ciutat de Barcelona
* El Putxet i el Farró, barri administratiu al districte de Sarrià - Sant Gervasi de la ciutat de Barcelona
* El Putxet (Marqueixanes), turó al terme comunal de Marqueixanes, de la comarca del Conflent, a la Catalunya del Nord
* Estació del Putxet, estació de la xarxa de Ferrocarrils de la Generalitat de Catalunya, al subsòl del carrer de Balmes
* Jardins del Turó del Putxet, parc al turó del Putxet al barri del Putxet i Farró a la ciutat de Barcelona
# La Font de Sant Joan (la Fatarella)

La Font de Sant Joan és una obra de la Fatarella (Terra Alta) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Estructura formada per dos trams de paret, realitzada amb carreus, amb una cornisa motllurada que la remata en tota la seva llargada.
La font es troba a l'interior d'un arc de mig punt de poca fondària, on hi ha una petita fornícula sense cap imatge i un petit porticó que tanca el lloc de recollida de l'aigua.
Més avall es va obrar un petit bassis.

## Història

Pertany probablement al segle xvi o xvii, amb una forta similitud a altres fonts, com la de Gandesa, datada al 1577, Batea, Corbera, etc.
Inicialment foren construïdes per abastir d'aigua i com abeuradors de bestiar, sempre ubicades als afores de les poblacions, aprofitant rieres.
Posteriorment se solia construir el bassis, a vegades, amb coberta, per a rentadors públics.

## Referències

* 1 2 3 4 5 6 «La Font de Sant Joan». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural. [Consulta: 28 març 2019].
# Gran Premi d'Itàlia del 1965

Resultats del Gran Premi d'Itàlia de Fórmula 1 de la temporada 1965 disputat al circuit de Monza el 12 de setembre del 1965.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 32 | Jackie Stewart | BRM | 76 | 2h 04' 52. 8 | 3 | 9 |
| 2 | 30 | Graham Hill | BRM | 76 | + 3.3 segons | 4 | 6 |
| 3 | 12 | Dan Gurney | Brabham - Climax | 76 | + 16.5 segons | 9 | 4 |
| 4 | 4 | Lorenzo Bandini | Ferrari | 76 | + 1' 15.9 min. | 5 | 3 |
| 5 | 16 | Bruce McLaren | Cooper - Climax | 75 | + 1 Volta | 11 | 2 |
| 6 | 40 | Richard Attwood | Lotus - BRM | 75 | + 1 Volta | 13 | 1 |
| 7 | 42 | Jo Bonnier | Brabham - Climax | 74 | + 2 Voltes | 14 | |
| 8 | 18 | Jochen Rindt | Cooper - Climax | 74 | + 2 Voltes | 7 | |
| 9 | 38 | Innes Ireland | Lotus - BRM | 74 | + 2 Voltes | 18 | |
| 10 | 24 | Jim Clark | Lotus - Climax | 63 | Bomba del combustible | 1 | |
| 11 | 26 | Mike Spence | Lotus - Climax | 62 | Alternador | 8 | |
| 12 | 6 | Nino Vaccarella | Ferrari | 58 | Motor | 15 | |
| 13 | 50 | Roberto Bussinello | BRM | 58 | Pressió de l'oli | 21 | |
| 14 | 20 | Richie Ginther | Honda | 56 | Encesa | 17 | |
| Ret | 14 | Denny Hulme | Brabham - Climax | 46 | Suspensions | 12 | |
| Ret | 46 | Frank Gardner | Brabham - BRM | 45 | Motor | 16 | |
| Ret | 44 | Jo Siffert | Brabham - BRM | 43 | Caixa canvi | 10 | |
| Ret | 28 | Geki | Lotus - Climax | 37 | Caixa canvi | 20 | |
| Ret | 8 | John Surtees | Ferrari | 34 | Embragatge | 2 | |
| Ret | 22 | Ronnie Bucknum | Honda | 27 | Encesa | 6 | |
| Ret | 48 | Masten Gregory | BRM | 22 | Caixa canvi | 23 | |
| Ret | 10 | Giancarlo Baghetti | Brabham - Climax | 12 | Motor | 19 | |
| Ret | 52 | Giorgio Bassi | BRM | 8 | Motor | 22 | |

## Altres

* Pole: Jim Clark 1' 35. 9
* Volta ràpida: Jim Clark 1' 36. 4 (a la volta 47)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2013-10-30. [Consulta: 17 juny 2010].
# Club Deportivo Universidad de San Martín de Porres

El Club Deportivo Universidad de San Martín de Porres és un club de futbol peruà de la ciutat de Lima.

## Història

El club va néixer el 21 de gener 2004 associat a la Universidad San Martín de Porres. Durant la dècada del 2000, fou tres cops campió nacional.
El 20 de febrer de 2012, el club anuncià la seva retirada del futbol professional. El 14 de març de 2012 retornà al futbol professional.

## Evolució de l'uniforme

| 2004-2008 | 2009 | 2010-2011 | 2012 |

## Palmarès

* Lliga peruana de futbol:
** 2007, 2008, 2010
* Torneo Apertura:
** 2007
* Torneo Clausura:
** 2008

## Referències

* ↑ «La Plantilla». Universidad de San Martín de Porres [Consulta: 11 febrer 2012]. Arxivat 19 de febrer 2017 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2017-02-19. [Consulta: 3 maig 2018].
* ↑ «La plantilla - Comando Técnico» (en spanish). clubdeportivo.usmp.edu.pe, 2017. Arxivat de l'original el 26 de febrer 2017. [Consulta: 25 febrer 2017].
* ↑ ; Carlos Manuel Nieto Tarazona«Peru - Foundation Dates of Clubs». RSSSF, 14-03-2013. [Consulta: 16 març 2015].
* ↑ RSSSF - Peru - List of Champions a rsssf
* ↑ «Confirmado: La San Martín hizo oficial su retiro del fútbol nacional». depor.pe, 2011. Arxivat de l'original el 23 de febrer 2012. [Consulta: 20 febrer 2012].
* ↑ «Peru - List of Champions». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2024].

## Enllaços externs

* CD Universidad San Martín canal a YouTube
# Lluís Alcanyís

Lluís Alcanyís (Xàtiva, Costera, segle xv - València, 1506) fou un poeta i metge valencià.
De família jueva conversa, ocupa la primera càtedra de medicina a l'aleshores recentment creada Universitat de València. De la seua activitat literària n'ha quedat només un poema inclòs en Les obres o trobes en lahors de la verge Maria (València, 1474). En canvi, la seua obra cabdal és l'obra mèdica Regiment preservatiu e curatiu de la pestilencia, compost per mestre Luis Alcanys mestre en medecina, una sèrie d'indicacions per a prevenir i guarir la pesta. La Inquisició instaurada pels Reis Catòlics pocs anys abans els acusà de practicar el judaisme a ell i a la seua segona dona, Elionor Esparça. Elionor va ser condemnada a mort i va morir cremada per la Inquisició el 19 de setembre de 1505. Lluís Alcanyís morí en la foguera el 23 de novembre de 1506.
Del Regiment preservatiu, només se'n conserven tres exemplars al món, un dels quals a la Biblioteca Valenciana Nicolau Primitiu.
Actualment, l'hospital de Xàtiva duu el seu nom.

## Referències

* ↑ «Lluís Alcanyís». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Alcanyís, Lluís. Regiment preservatiu e curatiu de la pestilència. València: Universitat de València - Ajuntament de València, 1999. ISBN 8437040310.
* ↑ Sánchez Martín, Víctor «Lluís Alcanyís y la instrumentalización del Santo Oficio». Buttletí de l’Institut d’Estudis Calpins, pàg. 18-21.
* ↑ López Piñero, José María. El libro médico y biológico valenciano: siglos XV-XIX. Valencia: Generalitat Valenciana, 2007. ISBN 978-84-482-4540-5.

## Bibliografia

* Lluís Alcanyís i altres. Lluís Alcanyís, 500 anys. Inclou tres articles sobre Lluís Alcanyís i els pocs textos que s'han conservat del metge xativí. Xàtiva: Ulleye, 2006 [Consulta: 18 desembre 2012]. Arxivat 2017-09-30 a Wayback Machine.

## Enllaços externs

* Poesia de Lluís Alcanyís a RIALC
* Lluís Alcanyís - Galeria de Metges Catalans
* Regiment preservatiu e curatiu de la pestilència a la Biblioteca Valenciana Digital.[
* 218-la-pesta-i-la-medicina el paper del metge Lluís Alcanyís per a curar la Pesta Negra a l'En guàrdia! de Catalunya Ràdio, [vist el 1 febrer 2025]
# Mulleripicus

Mulleripicus és un gènere d'ocells de la família dels pícids (Picidae). Es troben al sud i sud-est asiàtic.

## Taxonomia

El gènere Mulleripicus va ser erigit pel naturalista francès Charles Lucien Bonaparte per acollir el picot pissarrós (Mulleripicus pulverulentus). El nom del gènere fa honor al naturalista alemany Salomon Müller, El gènere pertany a la tribu Picini i és membre d'un clade que conté els cinc gèneres: Colaptes, Piculus, Mulleripicus, Dryocopus i Celeus.
Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 14.2, 2024) aquest gènere està format per 4 espècies:
* picot fuliginós meridional (Mulleripicus fuliginosus).
* picot lleonat (Mulleripicus fulvus).
* picot fuliginós septentrional (Mulleripicus funebris).
* picot pissarrós (Mulleripicus pulverulentus).

## Referències

* ↑ «2024 Citation & Downloadable Checklists». Clements Checklist. [Consulta: 17 febrer 2025].
* ↑ Bonaparte, Charles Lucien. Quadro dei volucri zigodattili ossia passeri a piedi scansori (en italià). Vol. 2. París: Luca, Serafino; Müller, D. (eds.), 1854, p. 116–129 [122].
* ↑ Jobling, James A. The Helm Dictionary of Scientific Bird Names: From Aalge to Zusii. Londres: Christopher Helm, 2010, p. 261. ISBN 978-1-4081-2501-4 [Consulta: 17 febrer 2025].
* ↑ Shakya, Subir B.; Fuchs, Jérôme; Pons, Jean-Marc; Sheldon, Frederick H. «Tapping the woodpecker tree for evolutionary insight» (en anglès). Molecular Phylogenetics and Evolution, 116, 11-2017, pàg. 182–191. DOI: 10.1016/j.ympev.2017.09.005.
* ↑ Gill, Frank; Donsker, David. «Woodpeckers – IOC World Bird List» (en anglès). IOC World Bird List v14.2, 17-08-2024. [Consulta: 17 febrer 2025].
# El mago

«El mago» té aquests significats:
# Unitat Cristiana del Kurdistan

Unitat Cristiana del Kurdistan fou un partit polític del Kurdistan Iraquià que pretenia representar tota la població assíria. Era proper del Partit Democràtic del Kurdistan i estava dirigit per Sarkis Aghajan. Va participar en les eleccions regionals kurdes de 1992 (quan la majoria dels territoris habitats per assiris quedaven fora del control del govern regional del Kurdistan), optant als cinc escons reservats als assiris, i va obtenir un 23% dels vots (2.757 vots) i un escó. Aghajan fou viceprimer ministre al govern regional.
Posteriorment el grup es va convertir en el Consell Popular Caldeu-Siríac-Assiri.

## Referències

Assyrians in Iraq per B. Petrosian
# John Hellins

John Hellins, (1749-1827), fou un matemàtic i clergue anglès.

## Vida

Hellins era fill d'un peó i no va rebre cap mena d'educació en la seva infantesa, sinó que va anar estudiant per si mateix. Va començar la seva carrera donant classes a una petita escola de Taunton (Somerset). Mentre estava en aquesta escola, un col·lega seu el va recomanar a Nevil Maskelyne, l'astrònom reial, que el va prendre com assistent seu a l'Observatori Reial de Greenwich entre 1773 i 1776. Durant la seva estança a l'observatori va aprofitar per estudiar llatí i grec i per ordenar-se sacerdot. Va ser capellà de Constantine (Cornualla) des del 1779.
A partir de 1783 va ser professor particular de matemàtiques dels fills de lord Pomfret a Northamptonshire, fins al 1789 en què va ser admès al Trinity College (Cambridge). El 1794 es va casar amb Anne Brock, amb qui va tenir un fill.
El 1790 va ser nomenat rector de Potterspury, localitat en la que viurà la resta de la seva vida i en la que fundarà una escola que encara perviu avui en dia.
Va ser escollit fellow de la Royal Society el 1796 i va rebre la medalla Copley el 1799.

## Obra

* 1794 Doctor Halley's Quadrature of the Circle Improved
* 1792 Select parts of Professor Saunderson's Elements of algebra, un text basat en el de Nicholas Saunderson per a estudiants universitaris
* 1801 Analytical Institutions, in Four Books, traducció a l'anglès del llibre de Maria Gaetana Agnesi
i nombrosos articles publicats als Philosophical Transactions des de 1788 fins al 1808.

## Referències

* ↑ Clamp, 1992, p. 275.
* ↑ Croarken, 2003, p. 291.
* ↑ Hans, 2001, p. 190.
* ↑ Clamp, 1992, p. 278.
* ↑ Clamp, 1992, p. 281.
* ↑ Clamp, 1992, p. 279.
* ↑ Wardhaugh, 2024, p. 182.

## Bibliografia

* Clamp, J.D. «Potterspury's Clerical Mathematician» (en anglès). Northamptonshire Past and Present, Vol. 8, Num. 4, 1992, pàg. 275-286. ISSN: 0140-9131.
* Croarken, M «Astronomical labourers: Maskelyne's assistants at the Royal Observatory, Greenwich, 1765-1811» (en anglès). Notes & Records of the Royal Society, Vol. 57, Num. 3, 2003, pàg. 285-298. DOI: 10.1098/rsnr.2003.0215. ISSN: 0035-9149.
* Hans, Nicholas. New Trends in Education in 18th Century (en anglès). Routledge, 2001. ISBN 0-415-17611-5.
* Wardhaugh, Benjamin. «Colection, Use, Dispersal: The Library of Charles Hutton and the Fate of Georgian Mathematics». A: Philip Beeley, Christopher D. Hollings (eds.). Beyond the Learned Academy: The Practice of Mathematics, 1600-1850 (en anglès). Oxford University Press, 2024, p. 158-185. ISBN 978-0-1988-6395-3.

## Enllaços externs

* O'Connor, John J.; Robertson, Edmund F. «John Hellins» (en anglès). MacTutor History of Mathematics archive. School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews, Scotland.
* Anderson, R.E.; Rice, Adrian. «John Hellins» (en anglès). Oxford Dictionary of National Biography, 2008. [Consulta: 6 juliol 2015].
* «The Reverend John Hellins FRS, 1749–1827». JOHN HELLINS PRIMARY SCHOOL. [Consulta: 6 juliol 2015].