OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Cua de jonc becgroc

El cua de jonc becgroc (Phaethon lepturus) és un ocell marí de la família Phaethontidae, el més petit entre els faetons.

## Morfologia

* Fa 71 – 80 cm de llarg incloent les llargues plomes centrals de la cua, que fan gairebé la meitat del llarg total. L'envergadura és de 89 – 96 cm.
* Color general blanc amb una banda negre davant i a través de l'ull. A la cara dorsal de les ales hi ha dues zones negres, una banda transversal prop de la base de l'ala i les primàries de la punta.
* Bec groc. Potes grisenques amb les membranes interdigitals negres.
* Llargues plomes centrals de la cua blanques.
* Els joves són barrats per sobre i no tenen les llargues plomes caudals dels adults.

## Hàbitat i distribució

Són ocells pelàgics que crien en esquerdes, coves i arbres d'illes de les zones tropicals i subtropicals dels Oceans Pacífic, Índic i Atlàntic, a les illes Bonin i Volcano, cap a l'est fins a les Illes Hawaii, cap al sud a Nova Caledònia, Fiji, Tonga, Marqueses i Tuamotu. Al Carib des de les Bermudes i Antilles cap al sud a les illes properes al Brasil, illa de l'Ascensió i les illes del golf de Guinea. Seychelles i illes Andaman i cap al sud fins a les Mascarenyes i Christmas. Es dispersa pels oceans cap al nord fins al Japó i Nova Escòcia, i cap al sud fins a Austràlia, Nova Zelanda, nord d'Amèrica del Sud i Sud-àfrica.

## Subespècies

Se n'han descrit 6 subespècies:
* Phaethon lepturus lepturus, Daudin, 1802. Cria a diverses illes de l'Índic.
* Phaethon lepturus fulvus, Brandt, 1839. Cria únicament a lilla Christmas, al nord-est de l'Índic. Molt semblant a la resta de les subespècies, és notable pel seu plomatge amb un matís daurat.
* Phaethon lepturus europae, Le Corre et Jouventin, 1999. Illa Europa, al Canal de Moçambic.
* Phaethon lepturus catesbyi, Brandt, 1839. A l'Atlàntic.
* Phaethon lepturus dorotheae, Mathews, 1913. Al Pacífic, des de Hawaii fins Nova Caledònia.
* Phaethon lepturus ascensionis, (Mathews, 1915). Illes Fernando de Noronha i de l'Ascensió.

## Referències

* ↑ El cua de jonc becgroc a CERCATERM
* ↑ BirdLife International (2020). "Phaethon lepturus." 2020 Llista Vermella de la UICN. Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, edició 2020. [Consulta: 13 abril 2023]
* ↑ Redman, Nigel; Stevenson, Terry; Fanshawe, John. Birds of the Horn of Africa: Ethiopia, Eritrea, Djibouti, Somalia, and Socotra - Revised and Expanded Edition (en anglès). Princeton University Press, 2016, p. 42. ISBN 978-0-691-17289-7 [Consulta: 27 novembre 2018].
* ↑ Els cuajoncs amb subespècies a ZOONOMEN Rev. 21/11/2011
* ↑ Gerald S. Tuck. A Field Guide to the Seabirds of Britain and the World, 1978. Ediciones Omega, S.A. Barcelona. ISBN 84-282-0578-7
# Punta del Fangar

El Punta del Fangar és la península que s'endinsa a la mar al nord de la desembocadura de l'Ebre, davant la badia del Fangar dins del municipi de Deltebre, al Baix Ebre.
Es tracta d'una extensa fletxa litoral que inclou el sistema de sorrals i dunes mòbils més ben construït del Delta. Des del punt de vista de la fauna, l'aspecte més destacat és la importància de la zona per a la cria dels ocells marins. Té, a més, una considerable importància com a àrea de refugi i alimentació d'espècies d'ocells aquàtics migratoris. El corriol camanegre i el xatrac nidifiquen a la península a la primavera. La península té uns 6 km de llargada i 3 km d'amplada màxima, fins a arribar al seu extrem, que rep el nom de punta del Fangar.
Una pista de sorra compacta creua el Fangar per la qual es pot circular o caminar fins a arribar a la meitat, al mirador, al far o l'extrem nord de la península. Entre l'1 d'abril i el 15 d'agost, està prohibit entrar a les àrees de nidificació, que estan resguardades pels cordons de la vora de la pista. Uns sorrals immensos predominen en aquesta zona i el que té més valor ecològic són les formacions de dunes, ja que són de les més ben conservades del litoral català. Constitueixen un important refugi de vida per a molts rèptils, insectes, micromamífers i algun amfibi. Hi ha dos tipus de dunes, unes fixades amb la vegetació a sobre i altres mòbils sense vegetació. No es pot caminar en cap d'elles per la seva fragilitat. La zona de dunes fixades més important està situada a la platja de la Marquesa, a la dreta de la pista que arriba al Fangar.
S'hi aixeca el característic far del Fangar en mig de les dunes.
El setembre de 2004 el grup de rock U2 hi va filmar el seu vídeoclip Vertigo, el primer tema i l'avançament de l'àlbum How to Dismantle an Atomic Bomb, simulant un ambient desèrtic. Aquesta cançó va aconseguir ràpidament gran notorietat i fins a tres Grammys l'any 2005, un d'ells per a millor vídeo musical de format curt.

## Referències

* ↑ «Punta del Fangar». Turisme Amposta. [Consulta: 14 maig 2023].
* ↑ Anuari territorial de Catalunya 2003. Institut d'Estudis Catalans, 2004. ISBN 978-84-7283-746-1.
* ↑ Natural, Institució Catalana d'Història. Els sistemes naturals del delta de l'Ebre. Institut d'Estudis Catalans, 1977. ISBN 978-84-7283-009-7.
* ↑ Moreso, L. «Dunes de sorra fina a l'Ebre - 19 ago 2013». elPuntAvui.cat. [Consulta: 14 maig 2023].
* ↑ Lorenzo, Cecília. «Excursió a la punta del Fangar i a la fi del riu l'Ebre». Descobrir.cat. [Consulta: 14 maig 2023].
* ↑ El delta de l'Ebre: estudi multidisciplinari. Institut d'Estudis Catalans, 2001. ISBN 978-84-7283-613-6.
* ↑ Moreso, L. «Deltebre reclama un accés rodat al Fangar - 21 juny 2014». elPuntAvui.cat. [Consulta: 14 maig 2023].
* ↑ «Ruta: de la Platja de la Marquesa al Far del Fangar». EbreActiu.cat. [Consulta: 14 maig 2023].
* ↑ Domingo, Joaquim «20 anys del rodatge del videoclip ‘Vertigo’ dels U2 al Parc Natural del Delta de l’Ebre». Marfanta, 11-10-2024 [Consulta: 9 febrer 2025].
* ↑ «This Day In U2 History - February 13» (en anglès). u2songs.com. U2 Songs. [Consulta: 9 febrer 2025].

## Vegeu també

* El Fangar i Platja de la Marquesa
# Otel·lo (desambiguació)

«Otel·lo, Otello o Othello» té aquests significats:
* Literatura: Otel·lo és una obra teatral de William Shakespeare escrita al voltant de l'any 1603
* Psicologia: Efecte Otel·lo biaix cognitiu batejat així per l'obra teatral de William Shakespeare
* Cinema:
** Othello (pel·lícula de 1922), pel·lícula alemanya dirigida per Dimitri Buchowetzki, amb Emil Jannings
** Othello (pel·lícula de 1952), pel·lícula estatunidenca dirigida i protagonitzada per Orson Welles
** Otel·lo (pel·lícula de 1955), pel·lícula soviètica dirigida per Serguei Iutkevitx, amb Serguei Bondartxuk
** Othello (pel·lícula de 1965), pel·lícula estatunidenca dirigida per Stuart Burge, amb Laurence Olivier i Maggie Smith
** Otello (pel·lícula), pel·lícula de 1986 dirigida per Franco Zeffirelli, amb Plácido Domingo
** Otel·lo (pel·lícula de 1995), pel·lícula britànico-estatunidenca dirigida per Oliver Parker, amb Laurence Fishburne, Irène Jacob i Kenneth Branagh
** Otel·lo (pel·lícula de 2012), pel·lícula catalana dirigida per Hammudi Al-Rahmoun Font, amb Anna Maria Perelló, Youcef Allaoui i Kike Fernández
* Música:
** Othello (Dvořák), obertura d'Antonín Dvořák de 1892
** Otello (Rossini), òpera de Gioachino Rossini i llibret de Francesco Maria Berio di Salsi, estrenada el 1816
** Otello (Verdi), òpera de Giuseppe Verdi i llibret d'Arrigo Boito, estrenada el 1887
* Biografia: Otelo Saraiva de Carvalho, exmilitar portuguès que fou l'estrateg principal de la Revolució dels Clavells
* Toponímia: Othello (Washington), localitat estatunidenca
* Jocs: Othello (joc)
# Gustav Fischer (explorador)

Gustav Adolf Fischer (3 de març de 1848 - 11 de novembre de 1886, Berlín) va ser un explorador alemany de l'Àfrica.

## Biografia

Va néixer a Barmen. L'any 1876 va acompanyar l'expedició de Clemens Denhardt a Zanzíbar, on es va establir com a metge.
L'any següent va explorar Wituland i el país del sud d'Oromo. El 1878 va continuar el seu viatge a Wapokomoland i al llarg del riu Tana fins a Massa.
Amb el suport de la Societat Geogràfica d'Hamburg va visitar el país Maasai el 1882 i va penetrar des de la desembocadura del riu Pangani fins al llac Naivasha. Els massai li van impedir avançar més. Equipat amb fons pel germà de Wilhelm Junker, un explorador, que amb Emin Paixà i Gaetano Casati s'havia perdut a les províncies equatorials, va organitzar una expedició de socors que, però, es va veure obligat a tornar després d'arribar al llac Victòria. Poc després de tornar a Alemanya l'any 1886 va morir d'una febre biliosa contreta durant el seu viatge.
Se'l commemora amb els noms d'una sèrie d'animals, com ara l'agapornis de Fischer, l'estornell de Fischer i també una sèrie de plantes, inclosa Gutenbergia rueppellii var. fischeri i Ligularia fischeri.

## Obres literàries

* Mehr Licht im dunkeln Weltteil (1885)
* Das Masai-Land (1885)
També va escriure articles per al Zeitschrift für Ethnologie i per al Verhandlungen de la Hamburg Geographical Society.

## Referències

* ↑ «Diccionari de la llengua catalana». [Consulta: 17 desembre 2022].
* ↑ «febre icterohemoglobinúrica - Cercaterm | TERMCAT». [Consulta: 17 desembre 2022].
# Haftarà

La haftarà és una sèrie de seleccions dels llibres de Neviïm ("Profetes") de la Bíblia Hebrea o (Tanakh) que es llegeixen públicament a la sinagoga, com a part de la pràctica religiosa del judaisme.

## Referències

* ↑ «Diccionari de religions | TERMCAT». [Consulta: 11 octubre 2022].
* ↑ «Parashà e Haftarà». Arxivat de l'original el 2022-10-11. [Consulta: 11 octubre 2022].
* ↑ «Hafṭarah | Judaism | Britannica» (en anglès). [Consulta: 12 octubre 2022].
# Pantà de Can Borrell

El Pantà de Can Borrell és una antiga presa situada a la serra de Collserola, dins el terme municipal de Sant Cugat del Vallès, a la comarca del Vallès Occidental. L'embassament ocupa una superfície de 0,2 hectàrees. Disposa d'una presa en desús que recull les aigües d'un torrent que flueix per la serra de Collserola.
Es va construir per proporcionar aigua a la masia de Can Borrell, i està situat al torrent de les Monelles (també anomenat de l'Arrabassada), uns centenars de metres abans d'on aquest desemboca a la riera de Sant Medir.
Pel que fa a la vegetació, l'entorn del pantà es troba dominat per un bosc mediterrani d'alzina i pineda mediterrània de pi blanc. Cal destacar, però, la salzeda mixta que creix a la cua del mateix pantà. El fet de trobar un punt d'aigua enmig d'una massa forestal fa que el pantà de can Borrell esdevingui un espai de certa importància per a tots els vertebrats així com per a la reproducció d'amfibis i invertebrats aquàtics. Pel que fa als factors que influencien negativament l'espai cal destacar la presència de gambúsia.
El pantà de can Borrell forma part de l'espai del PEIN "Serra de Collserola" i de l'espai de la Xarxa Natura 2000 ES5110024 "Serra de Collserola".
Anecdòticament, l'any 2006, es va trobar un caiman comú de 90 centímetres; una espècie exòtica que devia haver estat alliberada per algun particular.

## Referències

* 1 2 3 «Pantà de Can Borrell». Fitxes descriptives de zones humides. Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca, Alimentació i Medi Natural de la Generalitat de Catalunya (CC-BY-SA). [Consulta: 25 febrer 2014].
* ↑ Serra de Collserola. Editorial Alpina. Mapa 1:20.000 i llibret
* ↑ «Una familia encuentra un caimán de un metro en un pantano de Barcelona». 20 minutos, 13-09-2006 [Consulta: 28 febrer 2014].
Institut Cartogràfic de Catalunya. Edició digital del mapa de Catalunya de l'Institut Cartogràfic de Catalunya.
# William Cowper

William Cowper (Great Berhkamstead, 26 de novembre de 1731 – East Dereham, 25 d'abril de 1800) fou un poeta anglès, creador d'himnes. Un dels poetes més populars de la seva època, Cowper va canviar el curs de la poesia natural del segle xviii escrivint sobre la vida quotidiana i escenes del camp anglès.

## Vida

Cowper va patir períodes de depressió severa, i encara que va trobar refugi en un fervent cristianisme evangèlic, la font dels seus himnes, sovint va experimentar dubtes i temors que estava destinat a la condemna eterna. No obstant això, les seves motivacions religioses i associació amb John Newton (que va escriure l'himne "Amazing Grace") li van dur a crear la poesia per la qual és més recordat actualment: els himnes religiosos. Va començar a escriure poemes als quaranta anys.

## Obres

* Himnes d'Olney (Olney Hymns), 1779, en col·laboració amb John Newton
* John Gilpin, 1782
* La tasca (The Task)', 1785. És la seva producció més destacada
* Traducció en vers blanc de la Ilíada i L'Odissea, 1791
A més, va escriure poesia de caràcter social i filosòfic. La puresa lírica de la seva poesia es troba dominada per les preocupacions polítiques i socials de l'època. Els puritans l'anomenaven "el David de la poesia anglesa".

## Notes

* ↑ La data de naixement és del calendari gregorià, en l'antic calendari seria 15 de novembre de 1731. (1911 Encyclopedia Britannica)

## Referències

* Mendizábal, F. de, Historia de la Literatura inglesa.
# 97 aC

El 97 aC va ser un any del calendari romà prejulià. En aquell temps, era conegut com a any del consolat de Lèntul i Cras (o, més rarament, any 657 ab urbe condita o de la fundació de la ciutat). L'ús del nom «97 aC» per referir-se a aquest any es remunta a l'alta edat mitjana, quan el sistema Anno Domini va ser el mètode de numeració dels anys més comú a Europa.

## Esdeveniments
### Anatòlia

* Ariarates VIII rei de Capadòcia veu com el seu oncle Mitridates VI Eupàtor, rei del Pont entra al país suposadament per ajudar-lo a lluitar contra Bitínia però en realitat amb intenció d'ocupar el regne. Després d'unes setmanes de guerra, ambdós reis es reuneixen per negociar la pau. Mitridates, ajudat pel seu fidel Gordi, l'assassina.

### Àsia

* Sujin es converteix en emperador del Japó (data probable).

### Judea

* Alexandre Janeu, rei de Judea, sofreix una derrota davant Teodor (fill de Zenó), governador selèucida de Gàdara i Anato (al nord-est de Palestina, a l'altre costat del llac de Tiberíades), quan intentava apoderar-se d'aquestes terres.

### República Romana

* Gneu Corneli Lèntul i Publi Licini Cras són elegits cònsols.
* Durant el seu consolat es prohibeix un ritu monstruós (segons explica Plini el Vell) que s'havia imposat darrerament, i el Senat emet un decret ordenant «no homo immolaretur» ('que no es facin sacrificis humans').
* Luci Valeri Flac i Marc Antoni l'Orador són censors i incorporen a la llista de ciutadans romans a molts itàlics, sens dubte per afavorir el partit de Gai Mari.

### Hispània

* Quint Sertori, tribú militar a Hispània amb Tit Didi passa l'hivern a Castulo prop del Guadalquivir. La guarnició romana és expulsada pels habitants del país, farts dels seus abusos, però Sertori dirigeix el contraatac i massacra als habitants, i als que no mata els ven com esclaus.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Justí. Justini Historiarum Philippicarum, XXXVIII, 1, 2
* ↑ Titsingh, Isaac. (1834). Annales des empereurs du japon, pp. 7-9, p. 7, a Google Books; Brown, Delmer M. (1979). Gukanshō, p. 253; Varley, H. Paul. (1980). Jinnō Shōtōki, pp. 93-95;
* ↑ Fitzgerald, John (et al.). Philodemus and the New Testament world. Leiden: Brill, 2004, p. 361-362. ISBN 9789004114609.
* ↑ Fasti
* ↑ Plini el Vell. Naturalis Historia, X, 2
* ↑ Plini El Vell, Naturalis Historia, XXX, 3
* ↑ Smith, William (ed.). «Flaccus, Valerius». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 26 setembre 2024].
* ↑ Smith, William (ed.). «Sertorius». A Dictionary of Greek and Roman biography and mythology. [Consulta: 26 setembre 2024].
# ARAD

ARAD, (també ÌR o NITÁ) és el sumerigrama majúscula per a la paraula de llengua accàdia «ardu» (servidor).
S'utilitza sobretot en la introducció al faraó: per exemple «Al rei, Senyor-meu (de Déus (pl) -meu, Déu-Sol-meu), ..., Servidor-teu» (EA 271).
També s'utilitza àmpliament en els textos de les Cartes d'Amarna; l'autor, generalment «l'home d'una ciutat» (o escriba), fa un recordatori constant que és un «servidor», o «servidor-teu» (del faraó). Moltes cartes donen informes sobre l'estat de la ciutat, però altres sol·liciten l'ajuda de les tropes de l'exèrcit egipci (amb arquers (pítati egipcis)), subministrades pel faraó.

## Epopeia de Guilgameix

A l'Epopeia de Gilgameix, el caràcter cuneïforme d'ARAD, ÌR, i NITÁ: s'utilitza les següents vegades: ARAD (2), ÌR (2), i NITÁ (2).

## Cartes d'Amarna

S'utilitza nombroses vegades en les Cartes d'Amarna, però sobretot en les ciutats estats de Canaan (Ki-Na-Ha-A-(-Ha-), com per exemple, en la carta d'Amarna EA 30:1, o en la Carta d'Amarna EA 364.
* Carta d'Amarna EA 364, per a Ayyab. Línia 3: «Vostre servidor»(, «ardu-ka», (línia 4)) als vostres peus, Senyor meu.

## Referències

* ↑ Held, Schmalstieg i Gertz, 1987, p. 56.
* ↑ Parpola, 1997, p. 121.

## Bibliografia

* Parpola, Simo; Luuko, Mikko; Fabritius, Kalle. The Standard Babylonian, Epic of Gilgamesh (en accadi/anglès). 1. The Neo-Assyrian Text Corpus Project, 1997. ISBN 951-45-7760-4.
* Held, Warren H, Jr; Schmalstieg, William R.; Gertz, Janet E. Beginning Hittite (en anglès). Slavica Publishers, Inc., 1987.
# Awilda

Awilda (coneguda també com a Alwilda, Alvilda, Altilda, Alvild o Alvhilda de Gotland), va ser una dona pirata. Alguns historiadors dubten de la història d'Awilda i es considera una llegenda.

## La llegenda

Awilda era la filla d'un rei escandinau del segle v; referit en una sola font com Synardus i un «rei gòtic». Es diu que el rei, el seu pare, havia acordat un matrimoni entre ella i Alf, el príncep hereu de Dinamarca, el pare del qual era el rei Sygaro de Dinamarca. No obstant això, Awilda va rebutjar l'elecció del seu pare. Ella i algunes de les seves amigues es van vestir com a mariners i van comandar una nau. Mentre navegaven, es van trobar amb un vaixell pirata que havia perdut recentment el seu capità, i els pirates van triar a Awilda com la seva capitana. El rei de Dinamarca va enviar el seu fill i un vaixell de guerra per lluitar contra els pirates. El príncep Alf i els seus homes van poder abordar el vaixell pirata van guanyar la batalla. Pel que sembla, Awilda es va quedar tan impressionada amb el coratge del príncep que li va revelar la seva veritable identitat i va decidir casar-se amb ell. Es van casar a bord, i van viure feliços per sempre com a rei i reina de Dinamarca.

## Versions modernes

El poeta italià Torquato Tasso va escriure la seva tragèdia més famosa sobre la seva història, anomenada Il Re Torrismondo, on Alvida es promet com a matrimoni al rei de Suècia, Germondo, però s'enamora de Torrismondo, així que decideix suïcidar-se per no escollir entre amor i honor.
A One Piece, un anime i manga japonès, una capitana de pirates es diu Alvida, en referència a Awilda.

## Referències

* ↑ Samuel Astley Durham, History of Denmark, Sweden, and Norway, Volume 3, The cabinet cyclopaedia, p. 317 (Longman, Orme, Brown, Green & Longmans and John Taylor, 1840).
* 1 2 3 4 5 6 7 8 Beorh, Skadi Meic. Pirate Lingo (en anglès). Wildside Press LLC, 2009, p. 9. ISBN 978-1-4344-0510-4.
* 1 2 3 4 5 6 7 8 9 Ellms, Charles. «The Pirates Own Book (c. 1837)». [Consulta: 16 setembre 2010].

## Vegeu també

* Alfhild
* Dones pirates

## Enllaços externs

* The Straight Dope bulletin board Arxivat 2011-07-22 a Wayback Machine. (anglès)
* The Pirate's Own at Scribd Arxivat 2016-03-05 a Wayback Machine. (anglès)
# Balanç energètic

El balanç energètic és concebut per tots els processos dins una organització que fan referència a l'energia. Deriva de l'anàlisi del cicle de vida i té la tasca d'analitzar i verificar l'aparició, transformació i ús dels recursos energètics d'una organització en detall. Els balanços energètics serveixen com una important base de dada estadística per a la política energètica i per a decisions d'administració de l'energia. Contén informació important com la quantitat i composició del consum d'energia, els seus canvis o la transformació d'energia.
Els països i les ONGs publiquen balanços energètics, com els Balanços Energètics Mundials, publicats per l'Agència Internacional d'Energia.

## Aproximació

La idea bàsica d'un balanç és que res es pot perdre o destruir - això diu la primera llei de la termodinàmica, la qual assigna a l'energia aquesta propietat. Però durant l'ús, l'energia pot dissipar-se i la seva sortida no té el mateix rendiment físic que abans.
Per aquesta raó és important distingir l'entrada de la sortida de l'ús d'energia. L'entrada pot ser fàcilment mesurada amb l'ajuda de lecturímetres. Però a la sortida pot haver efectes que són difícilment previsibles, com calor, pols o soroll. En aquest context és molt interessant saber quanta energia utilitzada ha assolit l'ús inicialment estimat. Basant-nos en aquest càlcul, es poden calcular millores de mesura. Es necessita una separació en fonts d'energia i llocs de consum. També és possible un esbós basat en el cost central de l'organització.

## Referències

* ↑ «Zur Methodik der Energiebilanzen - Energiebilanzen», 26-10-2016. Arxivat de l'original el 2016-10-26. [Consulta: 9 juny 2020].
* ↑ «AG Energiebilanzen e.V.», 16-01-2013. Arxivat de l'original el 2013-01-16. [Consulta: 9 juny 2020].
* ↑ «World Energy Balances 2019». Arxivat de l'original el 2019-09-23. [Consulta: 9 juny 2020].
* ↑ Böning, Jeannette A.. Methoden betrieblicher Ökobilanzierung. Marburg: Metropolis-Verlag, 1994. ISBN 3-89518-014-9.
* ↑ Kals, Johannes.. Betriebliches Energiemanagement : Eine Einführung. Stuttgart: Kohlhammer, 2010. ISBN 978-3-17-021133-9.
* ↑ «Wayback Machine», 14-11-2012. Arxivat de l'original el 2012-11-14. [Consulta: 9 juny 2020].
* ↑ «Energiestatistik - Amt für Statistik - Landesverwaltung Liechtenstein», 22-02-2013. Arxivat de l'original el 2013-02-22. [Consulta: 9 juny 2020].

## Vegeu també

* Homeòstasi energètica
# Futvòlei

El futvòlei és un esport que combina aspectes del vòlei platja i del futbol. Internacionalment està regulat per la Federació Internacional de Futvòlei (FIFV), a nivell mundial, i per la Federació Europea de Futvòlei (EFVF), a Europa.
Es va començar a practicar als anys 1960 a les platges de Rio de Janeiro, també a les zones esportives de Pallejà i posteriorment es va anar desenvolupant a Europa, Àsia i als Estats Units d'Amèrica.

## L'esport

* El joc: Es juga en equips de dos o quatre esportistes en una pista de sorra de 18x9 metres -separada en dues parts per una xarxa- colpenjant la pilota amb qualsevol part del cos exceptuant la mà, el braç i l'avantbraç, amb la intenció de fer que la pilota toqui la superfície del terreny contrari. Els jugadors de cada equip poden tocar la pilota fins a tres vegades abans que aquesta no superi la xarxa, sense que un mateix jugador pugui tocar-la dues vegades seguides.
* Puntuació: Els punts es guanyen si la pilota toca la superfície de la pista contrària, si algun jugador contrari comet una falta o si aquest fa una errada en tornar la pilota. Els partits es disputen al millor de 3 sets, que es guanyen agonseguint 18 punts sempre se superi el contrari per un mínim de 2 punts.
* Alçada de la xarxa: L'alçada de la xarxa varia segons la competició. La reglamentació internacional estableix una alçada de 2,2 metres per les competicions masculines i 2 metres per les femenines.

## El futvòlei a Catalunya

L'any 2009 es va fundar l'Associació Catalana de Futvòlei i el mes de setembre d'aquell mateix any va obtenir el reconeixement internacional com a membre de la Federació Internacional de Futvòlei.

## Vegeu també

* Padbol

## Enllaços externs

* Associació Catalana de Futvòlei Arxivat 2010-08-17 a Wayback Machine.
* Federació Europea de Futvòlei
* Federació Internacional de Futvòlei Arxivat 2014-05-02 a Wayback Machine.
Viccionari