OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gran Premi d'Hongria del 1989

Resultats del Gran Premi d'Hongria de Fórmula 1 de la temporada 1989 disputat al circuit d'Hungaroring el 13 d'agost del 1989.

## Classificació

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 27 | Nigel Mansell | Ferrari | 77 | 1h 49' 39. 3 | 12 | 9 |
| 2 | 1 | Ayrton Senna | McLaren - Honda | 77 | + 25.967 s | 2 | 6 |
| 3 | 5 | Thierry Boutsen | Williams - Renault | 77 | + 38.354 s | 4 | 4 |
| 4 | 2 | Alain Prost | McLaren - Honda | 77 | + 44.177 s | 5 | 3 |
| 5 | 10 | Eddie Cheever | Arrows - Ford | 77 | + 45.106 s | 16 | 2 |
| 6 | 11 | Nelson Piquet | Lotus - Judd | 77 | + 1' 12.039 min. | 17 | 1 |
| 7 | 21 | Alex Caffi | Dallara - Ford | 77 | + 1' 24.225 min. | 3 | |
| 8 | 20 | Emanuele Pirro | Benetton - Ford | 76 | + 1 Volta | 25 | |
| 9 | 4 | Jean Alesi | Tyrrell - Ford | 76 | + 1 Volta | 11 | |
| 10 | 9 | Derek Warwick | Arrows - Ford | 76 | + 1 Volta | 9 | |
| 11 | 8 | Stefano Modena | Brabham - Judd | 76 | + 1 Volta | 8 | |
| 12 | 7 | Martin Brundle | Brabham - Judd | 75 | + 2 Voltes | 15 | |
| 13 | 3 | Jonathan Palmer | Tyrrell - Ford | 73 | + 4 Voltes | 19 | |
| Ret | 24 | Lluís Pérez Sala | Minardi - Ford | 57 | Col·lisió | 23 | |
| Ret | 28 | Gerhard Berger | Ferrari | 56 | Caixa canvi | 6 | |
| Ret | 6 | Riccardo Patrese | Williams - Renault | 54 | Pèrdua d'aigua | 1 | |
| Ret | 36 | Stefan Johansson | Onyx - Ford | 48 | Caixa canvi | 24 | |
| Ret | 19 | Alessandro Nannini | Benetton - Ford | 46 | Caixa canvi | 7 | |
| Ret | 37 | Bertrand Gachot | Onyx - Ford | 38 | Caixa canvi | 21 | |
| Ret | 12 | Satoru Nakajima | Lotus - Judd | 33 | Accident | 20 | |
| Ret | 15 | Mauricio Gugelmin | March - Judd | 27 | Part elèctrica | 13 | |
| Ret | 16 | Ivan Capelli | March - Judd | 26 | Rodes | 14 | |
| Ret | 29 | Michele Alboreto | Larrousse - Lamborghini | 26 | Motor | 26 | |
| Ret | 18 | Piercarlo Ghinzani | Osella - Ford | 20 | Part elèctrica | 22 | |
| Ret | 23 | Pierluigi Martini | Minardi - Ford | 9 | Rodes | 10 | |
| Ret | 22 | Andrea de Cesaris | Dallara - Ford | 0 | Embragatge | 18 | |
| NVQ | 25 | René Arnoux | Ligier - Ford | | | | |
| NVQ | 26 | Olivier Grouillard | Ligier - Ford | | | | |
| NVQ | 38 | Christian Danner | Rial - Ford | | | | |
| NVQ | 39 | Volker Weidler | Rial - Ford | | | | |
| NVQ | 17 | Nicola Larini | Osella - Ford | | | | |
| NVQ | 30 | Philippe Alliot | Larrousse - Lamborghini | | | | |
| NVQ | 41 | Yannick Dalmas | AGS - Ford | | | | |
| NVQ | 34 | Bernd Schneider | Zakspeed - Yamaha | | | | |
| NVQ | 40 | Gabriele Tarquini | AGS - Ford | | | | |
| NVQ | 31 | Roberto Moreno | Coloni - Ford | | | | |
| NVQ | 33 | Gregor Foitek | Euro Brun - Judd | | | | |
| NVQ | 35 | Aguri Suzuki | Zakspeed - Yamaha | | | | |
| NVQ | 32 | Pierre-Henri Raphanel | Coloni - Ford | | | | |

## Altres

* Pole: Riccardo Patrese 1' 19. 726
* Volta ràpida: Nigel Mansell 1' 22. 637 (a la volta 66)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2015-01-18. [Consulta: 4 maig 2010].
# Francis Cabrel

Francis Cabrel (Agen, 23 de novembre de 1953) és un cantant, autor, compositor i intèrpret francès. Esdevingué un dels cantants més apreciats a l'escena francesa arran de l'èxit de la seva cançó Je l'aime à mourir el 1979. El 2011, la cantant colombiana Shakira recuperà la versió espanyola d'aquest èxit, La quiero a morir, barrejant-la amb la francesa.

## Biografia

Francis Cabrel va nàixer a Agen el 1953 al si d'una família modesta provinent del Friül; el seu pare treballava en una fàbrica de galetes i la mare en una cafeteria. Es va criar a Astafòrt on s'havia instal·lat la família. Va ser quan feu tretze anys que s'interessà per la música després de sentir la cançó de Bob Dylan Like a Rolling Stone a la ràdio. Per Nadal d'aquell mateix any, un oncle li regalà una guitarra i així començà a tocar cançons de diversos cantants i cantautors estatunidencs com ara Bob Dylan, Neil Young i Leonard Cohen. Uns quants anys més tard, el 1970, participà en la creació de diversos grups de música folk rock però aquests no perduraren gaire temps.

## Àlbums editats

* 1977. Les murs de poussière
* 1979. Les chemins de traverse
* 1980. Fragile
* 1981. Carte postale
* 1987. Cabrel 77/87
* 1989. Sarbacane
* 1994. Samedi soir sur la Terre
* 1999. Hors-saison
* 2004. Les beaux dégâts
* 2007. L'essentiel/1977-2007
* 2008. Des roses et des orties
* 2012. Vise le ciel
* 2015. In extremis
* 2020. À l'aube revenant

## Vegeu també

* Mickaël Miro

## Enllaços externs

* Web oficial de Francis Cabrel (francès)
# Joan Benito i Sanz

Joan Benito i Sanz (Sabadell, 1908 – Perpinyà, 22 d’abril de 1973) va ser un militant republicà federal de Sabadell.

## Biografia

Provinent d'una família treballadora, fill de Joan Benito i d'Isidora Sanz, era el més petit de cinc germans: Manuel, Teresa, Martí, Amadeu i Joan. A l'acabar la primària, va començar a treballar com a meritori en una notaria.
Abans de la Guerra Civil, vivia amb els seus germans Martí i Amadeu, al carrer de l'Escola Pia, 93. De molt jove s'afilià al Círcol Republicà i Federal (CRF), on es formà culturalment i políticament, convertint-se en un admirador dels postulats polítics republicanes federals de Francesc Pi i Maragall, primer president de la breu Primera República.
Durant la dictadura de Primo de Rivera, va viure l'augment de la repressió contra les forces republicanes, sent empresonat només amb 20 anys, acusat de formar part d’una Junta Republicana.
Amb la victòria del Bàndol Nacional, Joan Benito es va exiliar a França i després a Veneçuela, on hi va estar vint anys fins que retornà a França. Es casà amb Maria Balagué i Bartolin. Va morir a Perpinyà el 22 d’abril de 1973 a l'edat de 65 anys.

## Referències

* 1 2 Arxiu Històric de Sabadell (AHS). Fons Ricard Simó i Bach.
* 1 2 Simó i Bach, Ricard. Sabadellencs morts en l'exili. 'Benito i Sanz' (Pàg.29-31). Primera Edició: Desembre de 1986. Imprès a Arts Gràfiques Agulló-Costa, Rector Centena 13, Sabadell. ISBN 84-86636-00-0
# Casa Vilà

«Casa Vilà» té aquests significats:
* Casa Vilà (Barcelona), bloc de pisos al carrer Girona al districte de l'Eixample de Barcelona
* Casa Vilà (Lleida), casa plurifamiliar a Lleida
* Casa Vilà (Ripoll), habitatge a la vila de Ripoll
* Casa Vilà (Vic), casa modernista a Vic (Osona)
# Gran Premi d'Hongria del 1994

Resultats del Gran Premi d'Hongria de la temporada 1994 disputat al circuit d'Hungaroring el 14 d'agost del 1994.

## Classificació

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 5 | Michael Schumacher | Benetton - Ford | 77 | 1h 48' 00. 185 | 1 | 10 |
| 2 | 0 | Damon Hill | Williams - Renault | 77 | + 20.827 s | 2 | 6 |
| 3 | 6 | Jos Verstappen | Benetton - Ford | 77 | + 1' 10.329 min. | 12 | 4 |
| 4 | 8 | Martin Brundle | McLaren - Peugeot | 76 | Part elèctrica | 6 | 3 |
| 5 | 4 | Mark Blundell | Tyrrell - Yamaha | 76 | + 1 Volta | 11 | 2 |
| 6 | 26 | Olivier Panis | Ligier - Renault | 76 | + 1 Volta | 9 | 1 |
| 7 | 24 | Michele Alboreto | Minardi - Ford | 75 | + 2 Voltes | 20 | |
| 8 | 20 | Érik Comas | Larrousse - Ford | 75 | + 2 Voltes | 21 | |
| 9 | 19 | Olivier Beretta | Larrousse - Ford | 75 | + 2 Voltes | 25 | |
| 10 | 25 | Eric Bernard | Ligier - Renault | 75 | + 2 Voltes | 18 | |
| 11 | 31 | David Brabham | Simtek - Ford | 74 | + 3 Voltes | 23 | |
| 12 | 28 | Gerhard Berger | Ferrari | 72 | Motor | 4 | |
| 13 | 11 | Alessandro Zanardi | Lotus - Mugen - Honda | 72 | + 5 Voltes | 22 | |
| 14 | 9 | Christian Fittipaldi | Footwork - Ford | 69 | Transmissió | 16 | |
| Ret | 2 | David Coulthard | Williams - Renault | 59 | Virolla | 3 | |
| Ret | 27 | Jean Alesi | Ferrari | 58 | Caixa canvi | 13 | |
| Ret | 23 | Pierluigi Martini | Minardi - Ford | 58 | Virolla | 15 | |
| Ret | 30 | Heinz-Harald Frentzen | Sauber - Mercedes | 39 | Caixa canvi | 8 | |
| Ret | 12 | Johnny Herbert | Lotus - Mugen - Honda | 34 | Part elèctrica | 24 | |
| Ret | 29 | Andrea de Cesaris | Sauber - Mercedes | 30 | Col·lisió | 17 | |
| Ret | 10 | Gianni Morbidelli | Footwork - Ford | 30 | Col·lisió | 19 | |
| Ret | 7 | Philippe Alliot | McLaren - Peugeot | 21 | Pèrdua d'aigua | 14 | |
| Ret | 32 | Jean-Marc Gounon | Simtek - Ford | 9 | Direcció | 26 | |
| Ret | 3 | Ukyo Katayama | Tyrrell - Yamaha | 0 | Col·lisió | 5 | |
| Ret | 15 | Eddie Irvine | Jordan - Hart | 0 | Col·lisió | 7 | |
| Ret | 14 | Rubens Barrichello | Jordan - Hart | 0 | Col·lisió | 10 | |
| NVQ | 34 | Bertrand Gachot | Pacific - Ilmor | | | | |
| NVQ | 34 | Paul Belmondo | Pacific - Ilmor | | | | |

## Altres

* Pole: Michael Schumacher 1' 18. 258
* Volta ràpida: Michael Schumacher 1' 20. 881 (a la volta 5)

## Referències

* «La web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-11-06. [Consulta: 12 març 2010].
# Cala Gat

Cala Gat és una petita cala i nucli de població situat al nord-est de Mallorca, a prop de Cala Rajada, al municipi de Capdepera. La cala, envoltada de penya-segats i boscos de pins, la fan una destinació popular tant per a banyistes com per a amants del submarinisme i el senderisme.
Cala Gat és una cala de dimensions reduïdes, amb aproximadament 50 metres de longitud i 15 metres d'amplada. S'ha especulat que el seu nom prové dels gats que habiten la zona, però és una opció descartada pels lingüistes, i l'associen amb més probabilitat amb el gat ver o per descriure accidents geogràfics o característiques de la costa, com penya-segats o formes rocoses singulars. A aquest indret comparteixen nom els topònims de la punta i el faralló de Cala Gat.
Cala Gat ha estat un punt important per a les activitats marítimes de la zona. Les naus tragineres aprofitaven la seva protecció natural per refugiar-se en dies de mala mar, mentre que l'embarcador principal de Cala Rajada gestionava el trànsit de mercaderies. També s'ha indicat que era un punt destacat per a les parades d'almadraves, tant és així que l'explotació es subhastava de manera privada entre els pescadors.
El nucli de població es consolidà a partir de la dècada de 1970, amb segones residències i un hotel. A poca distància es troba el far de Capdepera, un lloc emblemàtic amb vistes panoràmiques de la costa. També és a prop la històrica sa Torre Cega, propietat de la família March, una residència amb un parc botànic i una col·lecció d'escultures contemporànies que es poden visitar.

## Referències

* ↑ «Cala Gat Beach - Beaches and coves in Cala Ratjada» (en anglès). Associació Hotelera de Capdepera, 09-04-2021. [Consulta: 16 desembre 2024].
* ↑ «Gat». toponimiamallorca, 29-03-2010. [Consulta: 16 desembre 2024].
* ↑ Josep, Terrassa Flaquer. «Consideracions històriques sobre el topònim Cala Rajada». Cap Vermell, 28-08-2014. [Consulta: 16 desembre 2024].
* ↑ Grau Jofre, Antoni Maria; Mayol, Joan; Oliver, Joan; Riera, Francesc; Riera, Maria Inmaculada. Llibre vermell dels peixos de les Illes Balears. Govern de les Illes Balears, desembre 2015, p. 112. ISBN 978-84-16163-97-7.
* ↑ Canuto i Bauçà, Francesc. Actes de les II Jornades d'Estudis Locals de Llucmajor. Llucmajor: Ajuntament de Llucmajor, novembre 2018, p. 417. ISBN 978-84-947890-7-6.
* ↑ «Cala Gat (Mallorca)». Agència d’Estratègia Turística de les Illes Balears. [Consulta: 16 desembre 2024].
* ↑ Vicens, Miquel «Cala Gat se convierte en uno de "Los lugares fantásticos del mundo"». Diario de Mallorca, 22-03-2017.
# Dolmen de Fontanilles

El Dolmen de Fontanilles és un dolmen situat al terme municipal de Sant Climent Sescebes, a l'Alt Empordà.

## Descripció

Està situat al nord del Menhir de la Murtra, a mig quilòmetre, més o menys dins del paratge de la Murtra. Es tracta d'un sepulcre de corredor, amb cambra rectangular curta amb tres lloses suport vertical conservades i la llosa de coberta. Té un passadís ample de parets paral·leles o petita galeria catalana en U. Està datat de l'època del calcolític, de la primera meitat del III mil·lenni aC.

## Excavacions

Va ser descobert l'any 1920 per Joan Costal, mestre d'Espolla, i per Josep Bosch Cusí. L'excavació efectuada per Pere Bosch-Gimpera i Lluís Pericot l'any 1923 proporcionà un ganivet sobre làmina de sílex i fragments de ceràmica a mà grollera. Molt més tard, l'excavació de Júlia Chinchilla i Josep Tarrús de l'any 1985 va permetre recuperar un ganivet/raspador sobre làmina trapezoïdal de sílex, una rascadora lateral dreta sobre ascla de quars blavós, un fragment amb vora de bol amb el llavi aprimat, fragments amb vora d'una escudella, fragments d'un vas de l'edat del bronze, fragments d'una urna del bronze final, fragments d'un plat/tapadora del bronze final, fragments d'una urna del bronze final, i fragments de base plana d'una urna o plat/tapadora del bronze final.

## Referències

* ↑ Tarrús i Galter, Josep. Poblats, dòlmens i menhirs: Els grups megalítics de l'Albera, serra de Rodes i cap de Creus.. Girona: Diputació de Girona, 2002. ISBN 84-95187-34-5.
* ↑ «Dolmen de Fontanilles dins el portal Megalítica». Vicenç Armangué i Ribas. Arxivat de l'original el 2015-12-22. [Consulta: 14 desembre 2015].
# Cassació

«Cassació» té aquests significats:
* Recurs de cassació
* Tribunal de Cassació o un altre tribunal superior
* Cassació (música), composició instrumental a diverses parts pròpia del segle xviii als països germànics.
# Gran Premi d'Hongria del 2000

Resultats del Gran Premi d'Hongria de la temporada 2000 disputat al circuit de Hungaroring el 13 d'agost del 2000.

## Classificació

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 1 | Mika Häkkinen | McLaren - Mercedes | 77 | 1h 45' 34. 1 | 3 | 10 |
| 2 | 3 | Michael Schumacher | Ferrari | 77 | + 7.917 s | 1 | 6 |
| 3 | 2 | David Coulthard | McLaren - Mercedes | 77 | + 8.455 s | 2 | 4 |
| 4 | 4 | Rubens Barrichello | Ferrari | 77 | + 44.157 s | 5 | 3 |
| 5 | 9 | Ralf Schumacher | Williams - BMW | 77 | + 50.437 s | 4 | 2 |
| 6 | 5 | Heinz-Harald Frentzen | Jordan - Mugen - Honda | 77 | + 1' 08.099 min. | 6 | 1 |
| 7 | 6 | Jarno Trulli | Jordan - Mugen - Honda | 76 | + 1 Volta | 12 | |
| 8 | 7 | Eddie Irvine | Jaguar - Cosworth | 76 | + 1 Volta | 10 | |
| 9 | 10 | Jenson Button | Williams - BMW | 76 | + 1 Volta | 8 | |
| 10 | 17 | Mika Salo | Sauber - Petronas | 76 | + 1 Volta | 9 | |
| 11 | 12 | Alexander Wurz | Benetton - Playlife | 76 | + 1 Volta | 11 | |
| 12 | 22 | Jacques Villeneuve | BAR - Honda | 75 | + 2 Voltes | 16 | |
| 13 | 19 | Jos Verstappen | Arrows - Supertec | 75 | + 2 Voltes | 20 | |
| 14 | 23 | Ricardo Zonta | BAR - Honda | 75 | + 2 Voltes | 18 | |
| 15 | 20 | Marc Gené | Minardi - Fondmetal | 74 | + 3 Voltes | 21 | |
| 16 | 18 | Pedro de la Rosa | Arrows - Supertec | 73 | + 4 Voltes | 15 | |
| Ret | 21 | Gaston Mazzacane | Minardi - Fondmetal | 68 | Motor | 22 | |
| Ret | 8 | Johnny Herbert | Jaguar - Cosworth | 67 | Caixa canvi | 17 | |
| Ret | 16 | Pedro Diniz | Sauber - Petronas | 62 | Transmissió | 13 | |
| Ret | 11 | Giancarlo Fisichella | Benetton - Playlife | 31 | Frens | 7 | |
| Ret | 15 | Nick Heidfeld | Prost - Peugeot | 22 | Part elèctrica | 19 | |
| Ret | 14 | Jean Alesi | Prost - Peugeot | 11 | Suspensions | 14 | |

## Altres

* Pole: Michael Schumacher 1' 17. 514
* Volta ràpida: Mika Häkkinen 1' 20. 028 (a la volta 33)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-10-10. [Consulta: 12 abril 2010].
# Swisscom

Swisscom AG (SMI: SCMN) és l'empresa líder de telecomunicacions suïssa. La seva seu es troba a Worblaufen, prop de Berna. Swisscom continua essent propietat majoritària de l'estat (56,77%).
Swisscom cobreix tot el territori de Suïssa i els enclavaments alemanys de Büsingen am Hochrhein i italians de Campione d'Italia. A Itàlia opera a través de la seva filial Fastweb.

## Referències

* ↑ «Company profile | Swisscom» (en anglès). [Consulta: 15 setembre 2013].
* ↑ «Swisscom - About Swisscom - Company structure» (en anglès). [Consulta: 15 setembre 2013].

## Vegeu també

* Fastweb
# Lluís Puig i Ferriol

Lluís Puig i Ferriol (Begur, Baix Empordà 1932 - Barcelona, 27 de maig de 2020) fou un jurista català.
Es doctorà en dret el 1963, fou magistrat del Tribunal Superior de la Mitra d'Andorra i, des del 1982 és catedràtic de Dret civil a la Universitat Autònoma de Barcelona. Fou secretari general del Segon Congrés Jurídic Català. És acadèmic de número de l'Acadèmia de Jurisprudència i Legislació de Catalunya.
Ha estat igualment magistrat del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya el 1989, vocal de la Comissió Jurídica Assessora de la Generalitat, director del seminari de la Càtedra Duran i Bas de Dret Civil català i director del centre de Barcelona de l'Institut d'Estudis Andorrans, entre d'altres. El 2003 va rebre el premi Justícia de Catalunya i el 2005 la Creu de Sant Jordi.

## Obres

* El heredero fiduciario (1965)
* El albaceazgo (1967)
* L'estat civil de la dona casada segons el dret civil vigent a Catalunya (1971)
* El derecho civil catalán en la jurisprudencia. Años 1890-1904 (1974),
* Fundamentos de Derecho Civil de Catalunya (1979-1982) en col·laboració amb Encarna Roca i Trias
* Institucions del dret civil de Catalunya (1984)

## Referències

* ↑ Diari El Punt - Avui. «Lluís Puig i Ferriol». [Consulta: 29 maig 2020].

## Enllaços externs

* «Lluís Puig i Ferriol». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* Homenaje al profesor Lluis Puig i Ferriol, 2006 ISBN 84-8456-503-3
# Dolmen de la Gutina

El dolmen de la Gutina és un dolmen situat al terme municipal de Sant Climent Sescebes, en l'antic camí que comunicava Espolla amb Vilartolí, en el paratge anomenat la Gutina. És un dolmen que presenta un excel·lent estat de conservació i una mostra clara del que són aquests tipus de monuments.
Documentat per primer cop l'any 1316, fou visitat pel mateix investigador francès que l'any 1866 va visitar el veí dolmen de la cabana Arqueta i que ha restat en l'anonimat. L'any 1879, va ser citat per Antoni Balmanya i Ros. No fou fins al 1923 quan Pere Bosch i Gimpera i Lluís Pericot i Garcia hi realitzaren la primera excavació. Entre les diverses restes trobades, cal destacar un vas campaniforme internacional mixt (bandes impreses i cordes) reconstruït sencer, i un micròlit geomètric en segment de cercle de sílex melat, tots trobats durant l'excavació de l'any 1982, realitzada per Josep Tarrús i Galter i Júlia Chinchilla i Sánchez. Estan dipositats al Museu Arqueològic de Sant Pere de Galligants (Girona). Data aproximada de construcció: entre 3500-3200 aC.
# Clash of the Titans

«Clash of the Titans» té aquests significats:
# Pogoniulus

Pogoniulus és un gènere d'ocells de la família dels líbids (Lybiidae).

## Taxonomia

El gènere Pogoniulus va ser introduït el 1842 per l'ornitòleg francès Frédéric de Lafresnaye amb "Le Barbion mâle" (Levaillant), és a dir, Bucco pusillus (Dumont, 1805), com a espècie tipus, ara barbudet frontvermell. El nom del gènere és un diminutiu del nom Pogonias que havia estat introduït el 1811 per Johann Karl Wilhelm Illiger. «Pogonias» prové del grec antic «πωγωνιας/pōgōnias» que significa “barbut”.
Segons la Classificació del Congrés Ornitològic Internacional (versió 14.2, 2024) aquest gènere està format per 10 espècies:
* barbudet coronat (Pogoniulus coryphaea).
* barbudet de bigotis (Pogoniulus leucomystax).
* barbudet de carpó groc (Pogoniulus bilineatus).
* barbudet de carpó vermell (Pogoniulus atroflavus).
* barbudet escolopaci (Pogoniulus scolopaceus).
* barbudet frontgroc (Pogoniulus chrysoconus).
* barbudet frontvermell (Pogoniulus pusillus).
* barbudet gorjagroc (Pogoniulus subsulphureus).
* barbudet verd (Pogoniulus simplex).
* barbut de Makawa (Pogoniulus makawai).

## Referències

* ↑ de Lafresnaye, Frédéric. Dictionnaire universel d'histoire naturelle .... v.2. Paris: Au Bureau Principal d'Éditeur, 1841, p. 463.
* ↑ Peters, James Lee. Check-list of birds of the world. v.6. Cambridge: Harvard University Press, 1937, p. 44 [Consulta: 14 febrer 2025].
* ↑ Howard, Richard. The Howard and Moore complete checklist of the birds of the world. Eastbourne: Aves Press, 2013, p. 328. ISBN 978-0-9568611-0-8.
* ↑ «Pogoniulus» (en anglès). The Key to Scientific Names - Birds of the World "Pogoniulus". [Consulta: 14 febrer 2025].
* ↑ «The Key to Scientific Names: Eleoscytalopus» (en anglès). Birds of the World. [Consulta: 14 febrer 2025].
* ↑ Gill, Frank; Donsker, David. «Jacamars, puffbirds, barbets, toucans, honeyguides – IOC World Bird List» (en anglès). IOC World Bird List v14.2, 17-08-2024. [Consulta: 14 febrer 2025].
# Chionomesa

Chionomesa és un gènere d'ocells de la subfamília dels troquilins (Trochilinae) dins la família dels troquílids (Trochilidae).

## Taxonomia

Les espècies que formen aquest gènere eren adés incloses a Amazilia, gènere que es va demostrar polifilètic arran un estudi molecular publicat el 2014. Aquesta troballa va propiciar que fora ressuscitat el gènere Chionomesa. Avui és separat en dues espècies:
* Chionomesa lactea – colibrí amazília gorjablau.
* Chionomesa fimbriata - colibrí amazília gorjaverd.

## Referències

* ↑ McGuire, Jimmy A; Witt, Christopher C; Altshuler, , Douglas L; Remsen, J V «Phylogenetic Systematics and Biogeography of Hummingbirds: Bayesian and Maximum Likelihood Analyses of Partitioned Data and Selection of an Appropriate Partitioning Strategy» (en anglès). Systematic Biology, 56, 5, 10 2007, pàg. Pages 837–856. DOI: https://doi.org/10.1080/10635150701656360 [Consulta: 15 febrer 2025].
* ↑ Gill, Frank; Donsker, David; Rasmussen, Pamela. «Hummingbirds» (en anglès). IOC World Bird List Version 14.1. [Consulta: 15 febrer 2025].
# Polla

«Polla» té aquests significats:
* Polla, femella del gall (Gallus gallus domesticus).
* Polla o polla fera, femella del gall fer (Tetrao urogallus)
* Polla o polla díndia, femella del gall dindi (Meleagris gallopavo)
* Polla d'aigua (Gallinula chloropus), au de la família dels ràl·lids
* Polla blava (Porphyrio porphyrio), au de la família dels ràl·lids
* Polla pintada (Porzana porzana), au de la família dels ràl·lids
* polla bruna (Scolopax rusticola), au de la família dels escolopàcids
* Polla de mar, o polla d'alguer (Scorpaena scrofa), peix de la família Scorpaenidae
* Polla, vegeu Populus, gènere de plantes amb flor
* Castellanisme per penis
* La Polla Records, grup de música punk procedent del País Basc
* Polla (Itàlia), ciutat a la regió de Campània, Itàlia
# Dolmen del Prat Tancat

El Dolmen del Prat Tancat és un dolmen a dos quilòmetres a l'est del nucli urbà al terme municipal de Sant Climent Sescebes, a l'Alt Empordà, molt a prop del Dolmen de la Cabana Arqueta i del Dolmen de Tires Llargues. Fou identificat i citat per primera vegada el 1890 per Joan Avilés i Arnau. És un sepulcre de corredor de cambra rectangular que presenta a la llosa de coberta 16 cassoletes rituals.

## Referències

* ↑ Carreras, Enric «2000-Enric Carreras/Pere Gay/Josep Tarrús/, 121 anys de recerca megalítica a l'Alt Empordà (1879-1999), dins Annals de l'IEE, vol.33, Figueres 2000, p-23-52.» (en anglès). Annals de l'IEE.
* ↑ Vidal i Vilaró, Lluís; Vila i Orriols, Carme «L'Albera megalítica: voltant els Castellars d'Espolla» (pdf). Muntanya, 833, 2-2001, pàg. 13-16 [Consulta: 1r febrer 2022].