OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gran Premi dels Estats Units del 2002

Resultats del Gran Premi dels Estats Units de Fórmula 1 de la temporada 2002, disputat al circuit de Indianàpolis el 29 de setembre del 2002.

## Resultats de la cursa

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retir. | Pos. de sort. | Punts |
| 1 | 2 | Rubens Barrichello | Ferrari | 73 | 1h 31' 08. 0 | 2 | 10 |
| 2 | 1 | Michael Schumacher | Ferrari | 73 | + 0.011 s | 1 | 6 |
| 3 | 3 | David Coulthard | McLaren - Mercedes | 73 | + 7.799 s | 3 | 4 |
| 4 | 6 | Juan Pablo Montoya | Williams - BMW | 73 | + 9.911 s | 4 | 3 |
| 5 | 14 | Jarno Trulli | Renault | 73 | + 56.847 s | 8 | 2 |
| 6 | 11 | Jacques Villeneuve | BAR - Honda | 73 | + 58.211 s | 7 | 1 |
| 7 | 9 | Giancarlo Fisichella | Jordan - Honda | 72 | + 1 Volta | 9 | |
| 8 | 15 | Jenson Button | Renault | 72 | + 1 Volta | 14 | |
| 9 | 7 | Nick Heidfeld | Sauber - Petronas | 72 | + 1 Volta | 10 | |
| 10 | 16 | Eddie Irvine | Jaguar - Cosworth | 72 | + 1 Volta | 13 | |
| 11 | 10 | Takuma Sato | Jordan - Honda | 72 | + 1 Volta | 15 | |
| 12 | 12 | Olivier Panis | BAR - Honda | 72 | + 1 Volta | 12 | |
| 13 | 8 | Heinz-Harald Frentzen | Sauber - Petronas | 71 | + 2 Voltes | 11 | |
| 14 | 24 | Mika Salo | Toyota | 71 | + 2 Voltes | 19 | |
| 15 | 25 | Allan McNish | Toyota | 71 | + 2 Voltes | 16 | |
| 16 | 5 | Ralf Schumacher | Williams - BMW | 71 | + 2 Voltes | 5 | |
| Ret | 4 | Kimi Räikkönen | McLaren - Mercedes | 50 | Motor | 6 | |
| Ret | 22 | Alex Yoong | Minardi - Asiatech | 46 | Motor | 20 | |
| Ret | 23 | Mark Webber | Minardi - Asiatech | 38 | Direcció | 18 | |
| Ret | 17 | Pedro de la Rosa | Jaguar - Cosworth | 27 | Transmissió | 17 | |

## Altres

* Pole: Michael Schumacher 1' 10. 790
* Volta ràpida: Rubens Barrichello 1' 12. 738 (a la volta 27)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-10-13. [Consulta: 2 maig 2010].
# Miquel Moragas i Ricart

Miquel Moragas i Ricart (Barcelona, 19 de novembre de 1842 - Barcelona, 12 de juliol de 1916) fou un escenògraf català.
El 1859 començà a treballar al taller de Josep Planella, al teatre Principal. Amb disset anys ja era oficial major. Fou un dels millors dissenyadors de paisatges i d'interiors catalans i realitzà nombroses decoracions per al teatre Romea.
El 1874 se separà del seu mestre i muntà el seu propi taller, col·laborant amb Francesc Soler i Rovirosa. Del 1881 al 1888 s'associà amb Fèlix Urgellès, amb qui treballà al taller del Circ Barcelonès, i pintaren decoracions per a les obres Sota terra o Joan Blanques, i també per a diferents revistes musicals i sarsueles. Associat el 1888 amb el seu nebot i deixeble Salvador Alarma, fou aquest qui el succeí en el seu taller.
Entre d'altres, treballà en les decoracions per a Otel·lo, L'arlesiana, El comte l'Arnau, Mar i cel, Èdip Rei, Lohengrin, Parsifal i Terra baixa.
Destacà per la habilitat en la plasmació de cortinatges, com ho demostrà la realització dels telons de boca dels teatres Tívoli, Romea, Principal, entre d'altres. Considerat un dels millors escenògrafs de l'època, treballà també a la resta de l'Estat i a l'Amèrica Llatina.

## Referències

* ↑ Arias de Cossío, Ana María. «Miguel Moragas Ricart». Real Academia de la Historia. [Consulta: 13 abril 2020].
* ↑ «Miquel Moragas i Ricart». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «Moragas i Ricart, Miquel». Ruta Europea del Modernisme. [Consulta: 13 abril 2020].

## Bibliografia

* Josep Mª Garrut, Dos siglos de Pintura catalana, Madrid, Ibérico Europea de Ediciones, 1974
* Salvador Moragas, L'escenari teatral, Barcelona, Barcino, 1975
* Isidre Bravo L'Escenografia catalana, Barcelona, Diputació, 1986
# Rafael Xambó i Olmos

Rafael "Rafa" Xambó i Olmos (Algemesí, 1954) és un escriptor, músic i sociòleg valencià.
Ha estat membre del consell d'administració de RTVV a proposta del grup parlamentari Compromís des del 2011 fins al tancament RTVV.
A més de nombrosos llibres i articles divulgatius sobre la seva professió, la sociologia, Rafa Xambó enceta el registre literari amb El Riu dels ulls (2013), una obra a mig camí entre la novel·la, l'assaig i l'autobiografia. La seva escriptura transmet una clara voluntat comunicativa d'arribar al lector, exposant la pròpia experiència de manera descarnada, directa i sense ornaments.

## Discografia

* 7 acústics (PM produccions, 2002)
* Dies Oberts (Cambra Records, 2003)
* Cançons de la memòria trista (Picap, 2006)
* Andanes (Picap, 2010)
* T'estimo tant. Sonets de Shakespeare (Comboi Records, 2013)
* Llibertat! (Cilestis, Picap, 2015)
* La dansa d'un temps nou (Stanbrook, 2021)
* Cantata de València (Stanbrook, 2022)

## Llibres

* L'alliberament sexual dels joves. Mite o Realitat (IVEI, IAM, 1986)
* Sexualitat provisional (Tres i quatre, 1988)
* Dies de premsa. La comunicació al País Valencià des de la transició política (L'eixam,1995)
* Comunicació, política i societat. El cas valencià (Tres i quatre, 2001)
* Pamflets anacrònics (Tres i quatre, 2007)
* El riu dels ulls (Tria Llibres, 2013)

## Referències

* ↑ "Rafael Xambó i Olmos", Gran Enciclopèdia Catalana
* ↑ Xambó, Rafael 1954-,worldcat.org
* ↑ Xambó, Rafael, 1954-, Catàleg d'autoritats de noms i títols de Catalunya
* ↑ Virtual International Authority File
* ↑ Xambó i Olmos, Rafael (1954-), Biblioteca Nacional d'Espanya.
* ↑ Mildenou: plataforma d'afectades i afectats per l'ERO de RTVV
* ↑ «Rafa Xambó. El riu dels ulls». Tria Llibres. [Consulta: 3 juny 2014].
* ↑ Calafat, Francesc «Viure és cremar, anar cremant-se. 'El riu dels ulls', de Rafael Xambó, és un llibre que sorprendrà més d'un lector per la força que té». El País, 05-03-2014 [Consulta: 3 juny 2014].

## Enllaços externs

* Rafael Xambó i Olmos - Lloc web oficial
* Falques: bloc personal
* El bloc de Rafa Xambó
# Biarmosúquids

Els biarmosúquids (Biarmosuchidae) són una família extinta de sinàpsids biarmosucs que visqueren en allò que avui en dia és Euràsia durant el Permià, fa entre 264,3 i 279,5 milions d'anys. Se n'han trobat restes fòssils a Rússia. Eren els teràpsids més primitius i és possible que fossin els predecessors evolutius dels gorgonops. Biarmosuchus feia uns 2 m de llargada. L'anatomia del crani fa pensar que podien mossegar amb més força que sinàpsids anteriors com el dimetrodont. Hi ha autors que posen en dubte la validesa d'aquest tàxon.

## Referències

* ↑ Battail i Surkov, 2003, p. 89.
* 1 2 Prothero, 2022, p. 321.
* ↑ Antón, 2013, p. 79.
* ↑ Zachos i Asher, 2018, «Non-Mammalian synapsids: the deep roots of the mammalian family tree» (K. D. Angielczyk i C. F. Kammerer).

## Bibliografia

* Antón, M. Sabertooth (en anglès). Indiana University Press, 2013. ISBN 9780253010490.
* Battail, B.; Surkov, M. V. «Mammal-like reptiles from Russia». A: Benton, M. J.; Xixkin, M. A.; Unwin, D.; Kúrotxkin, I. The Age of Dinosaurs in Russia and Mongolia (en anglès). Cambridge University Press, 2003, p. 86-119. ISBN 9780521545822.
* Prothero, D. R. Vertebrate Evolution: From Origins to Dinosaurs and Beyond (en anglès). CRC Press, 2022. DOI 10.1201/9781003128205. ISBN 9781003128205.
* Zachos, F. E.; Asher, R. J. Mammalian Evolution, Diversity and Systematics (en anglès). De Gruyter, 2018. ISBN 978-3-11-027590-2.
# Gran Premi dels Països Baixos del 1960

Resultats del Gran Premi dels Països Baixos de Fórmula 1 de la temporada 1960, disputat al Circuit de Zandvoort, el 6 de juny del 1960.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 11 | Jack Brabham | Cooper - Climax | 75 | 2h 01' 47. 2 | 2 | 8 |
| 2 | 4 | Innes Ireland | Lotus - Climax | 75 | + 24.0 s | 3 | 6 |
| 3 | 16 | Graham Hill | BRM | 75 | + 56.6 s | 5 | 4 |
| 4 | 7 | Stirling Moss | Lotus - Climax | 75 | + 57.7 s | 1 | 3 |
| 5 | 2 | Wolfgang von Trips | Ferrari | 74 | + 1 Volta | 15 | 2 |
| 6 | 3 | Richie Ginther | Ferrari | 74 | + 1 Volta | 12 | 1 |
| 7 | 10 | Henry Taylor | Cooper - Climax | 78 | + 5 Voltes | 14 | |
| 8 | 20 | Carel Godin de Beaufort | Cooper - Climax | 69 | + 6 Voltes | 18 | |
| Ret | 5 | Alan Stacey | Lotus - Climax | 57 | Transmissió | 8 | |
| Ret | 14 | Jo Bonnier | BRM | 54 | Motor | 4 | |
| Ret | 1 | Phil Hill | Ferrari | 54 | Motor | 13 | |
| Ret | 6 | Jim Clark | Lotus - Climax | 42 | Transmissió | 11 | |
| Ret | 18 | Maurice Trintignant | Cooper - Maserati | 39 | Caixa canvi | 17 | |
| Ret | 15 | Dan Gurney | BRM | 11 | Accident | 6 | |
| Ret | 8 | Chris Bristow | Cooper - Climax | 9 | Motor | 7 | |
| Ret | 12 | Bruce McLaren | Cooper - Climax | 8 | Transmissió | 9 | |
| Ret | 9 | Tony Brooks | Cooper - Climax | 4 | Caixa canvi | 10 | |
| NVS | 17 | Roy Salvadori | Aston Martin | | No va sortir | | |
| NVS | 19 | Masten Gregory | Cooper - Maserati | | No va sortir | | |
| NVS | 21 | Lance Reventlow | Scarab | | No va sortir | | |
| NVS | 22 | Chuck Daigh | Scarab | | No va sortir | | |

## Altres

* Pole: Stirling Moss 1' 33. 2
* Volta ràpida: Stirling Moss 1' 33. 8 (a la volta 75)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-12-22. [Consulta: 6 juny 2010].
# José Miró Cardona

José Miró Cardona (L'Havana, 22 d'agost del 1902 – San Juan de Puerto Rico, 10 d'agost del 1972) va ser un advocat i professor cubà que presidí, per poc temps, el govern Urrutia, que succeí Fulgencio Batista a Cuba.
Miró fou fill del català i heroi de la guerra d'Independència cubana Josep Miró i Argenter. Va ser catedràtic de la Universitat de l'Havana. Opositor a la dictadura de Batista, fou primer ministre sota la presidència de Manuel Urrutia Lleó, del 5 de gener al 16 de febrer del 1959, quan el reemplaça Fidel Castro. Nomenat ambaixador de Cuba a Espanya, a finals del 1960 decidí exiliar-se i es convertí en un dels principals opositors del règim castrista. Vinculat a l'intent d'invasió de Bahía de Cochinos, estava estipulat que en cas d'èxit esdevindria President Provisional de Cuba.

## Bibliografia

* Roland Sierra i Farreras Diccionari biogràfic de sitgetans Sitges: Ajuntament de Sitges, 1998

## Enllaços externs

* Necrològica Arxivat 2015-07-21 a Wayback Machine. (castellà)
# Miquel Ramis i Alonso

Miquel Ramis i Alonso (Sineu, Mallorca, 1906 - 1983) fou un eclesiàstic, filòsof, escriptor, poeta i erudit balear.
Escriptor de màximes morals i deontològiques, exposades sempre amb molta precisió, contundència i concisió, fou un autor més fecund que prolífic. Publicà El llibre d'apunts en la formació intel·lectual (1932), Al margen de El Criterio de Balmes (1934), En torno al pensamiento de José Ortega y Gasset (1948) i Don Miguel de Unamuno (1953), entre d'altres. Entre les seves obres destaca, però, ‘La ruta de la teva personalitat’ (1951), un llibre que, segons Joan Guasp i Vidal, no ha estat superat per cap altre en aspectes d'autodomini i de benestar i felicitat personal, un llibre per viure bé, és a dir, per viure millor.

## Referències

* 1 2 «Miquel Ramis i Alonso». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 3 Guasp, Joan «Miquel Ramis Alonso». Ara Balears, 13-08-2017 [Consulta: 2 novembre 2020].
# Janet Alcoriza

Janet Reisenfield (Viena, 4 de juny de 1918 - Morelos, 18 de novembre de 1998), coneguda artísticament com Janet Alcoriza o Raquel Rojas, va ser una guionista i actriu mexicana.

## Biografia

Va debutar com a ballarina en 1938, en la pel·lícula Una luz en mi camino, com a actriu amb el nom de Raquel Rojas el 1939, amb la pel·lícula Café Concordia de Alberto Gout, i, com a guionista amb El ahijado de la muerte (1942). Va escriure guions per a més de 80 pel·lícules mexicanes.
Va ser impulsora de canvis a la llei de cinema en els anys seixanta. Va ser també integrant distingida de la Sociedad General de Escritores de México (Sogem).

## Filmografia

* Una luz en el camino (1938)
* Café Concordia (1939)
* Cuando viajan las estrellas (1942)
* Soy puro mexicano (1942)
* Els tres mosqueters (Los tres mosqueteros) (1942)
* Tribunal de justicia (1943)
* Nocturno de amor (1948)
* La isla de las mujeres (1953)
* Lo que importa es vivir (1987)

### Guionista

* El ahijado de la muerte (1942)
* Una extraña mujer (1946)
* Nocturno de amor (1947)
* Flor de caña (1948)
* La liga de las muchachas (1949)
* El gran calavera (1949)
* El siete machos (1950)
* La hija del engaño (1951)
* Se le pasó la mano (1952)
* Él (1953)
* La ilusión viaja en tranvía (1952)
* El río y la muerte (1954)
* La tercera palabra (1955)
* El inocente (1955)
* Escuela de rateros (1956)
* A media luz los tres (1957)
* El toro negro (1959)
* El esqueleto de la señora Morales (1959)
* Suicídate mi amor (1960)
* Gitana tenías que ser
* Quintín el amargado

## Referències

* ↑ Ramírez Hernández, Rocío «Murió Janet Alcoriza». , 26-11-1998, p. 1 [Consulta: 15 octubre 2016].
* ↑ «Janet Alcoriza - Biografía de Janet Alcoriza - CINE.COM». [Consulta: 15 octubre 2016].
* ↑ «Janet Alcoriza - SocialsTv.com». [Consulta: 15 octubre 2016].
* ↑ «El miércoles pasado murió la guionista Janet Alcoriza». , 22-11-1998, p. 25 [Consulta: 15 octubre 2016].
* ↑ «Janet Alcoriza - Biografía - decine21.com». [Consulta: 15 octubre 2016].
* ↑ Ramírez Hernández, Rocío «Se viste de luto la próxima entrega del Ariel». , 26-11-1998, p. 7 [Consulta: 15 octubre 2016].
* ↑ SensaCine. «Filmografía de Janet Alcoriza». [Consulta: 15 octubre 2016].
* ↑ «Las películas de Janet Alcoriza dentro del género terror/fantástico». [Consulta: 15 octubre 2016].
# Protecció

La protecció o sensació de seguretat (safety en anglès) és l'estat d'estar "segur", la condició d'estar protegit de danys o altres perills principalment de naturalesa fortuïta. La seguretat també es pot referir al control dels perills reconeguts per tal d'aconseguir un nivell acceptable de risc.
Hi ha dos significats lleugerament diferents de seguretat, que en anglès es distingeixen amb l'ús de les paraules safety i security, i que en català es poden traduir per seguretat en ambdós casos. El primer té a veure amb la protecció davant danys més o menys furtuits que atorga una sensació d'estabilitat, mentre que el segon té a veure amb la protecció davant danys intencionats. Les discussions sobre seguretat solen incloure menció de termes relacionats. Seguretat és un terme així. Amb el temps, les definicions entre aquests dos sovint s'han intercanviat, equiparat i sovint apareixen juxtaposades a la mateixa frase.

## Referències

* ↑ Charles G. Oakes, PhD, Blue Ember Technologies, LLC."Safety versus Security in Fire Protection Planning Arxivat 2012-03-13 a Wayback Machine.,"The American Institute of Architects: Knowledge Communities, May 2009. Retrieved on June 22, 2011.

## Bibliografia complementària

* «Risk and Safety». A: David R. Henderson. Concise Encyclopedia of Economics. 2nd. Indianapolis: Library of Economics and Liberty, 2008. ISBN 978-0865976658. OCLC 237794267.
# Gran Premi dels Països Baixos del 1970

Resultats del Gran Premi dels Països Baixos de Fórmula 1 de la temporada 1970, disputat al circuit de Zandvoort, el 21 de juny del 1970.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 10 | Jochen Rindt | Lotus - Ford | 80 | 1h 50' 43. 4 | 1 | 9 |
| 2 | 5 | Jackie Stewart | March - Ford | 80 | + 30 s | 2 | 6 |
| 3 | 25 | Jacky Ickx | Ferrari | 79 | + 1 Volta | 3 | 4 |
| 4 | 26 | Clay Regazzoni | Ferrari | 79 | + 1 Volta | 6 | 3 |
| 5 | 23 | Jean Pierre Beltoise | Matra | 79 | + 1 Volta | 10 | 2 |
| 6 | 16 | John Surtees | McLaren - Ford | 79 | + 1 Volta | 14 | 1 |
| 7 | 12 | John Miles | Lotus - Ford | 78 | + 2 Voltes | 8 | |
| 8 | 24 | Henri Pescarolo | Matra | 78 | + 2 Voltes | 13 | |
| 9 | 22 | Ronnie Peterson | March - Ford | 78 | + 2 Voltes | 16 | |
| 10 | 1 | Pedro Rodríguez | BRM | 77 | + 3 Voltes | 7 | |
| 11 | 18 | Jack Brabham | Brabham - Ford | 76 | + 4 Voltes | 12 | |
| NC | 15 | Graham Hill | Lotus - Ford | 71 | No classificat | 20 | |
| Ret | 6 | François Cevert | March - Ford | 31 | Motor | 15 | |
| Ret | 3 | George Eaton | BRM | 26 | Pèrdua d'oli | 18 | |
| Ret | 2 | Jackie Oliver | BRM | 23 | Motor | 5 | |
| Ret | 4 | Piers Courage | De Tomaso - Ford | 22 | Accident Mortal | 9 | |
| Ret | 9 | Jo Siffert | March - Ford | 22 | Motor | 17 | |
| Ret | 20 | Peter Gethin | McLaren - Ford | 18 | Accident | 11 | |
| Ret | 32 | Dan Gurney | McLaren - Ford | 2 | Motor | 19 | |
| Ret | 8 | Chris Amon | March - Ford | 1 | Embragatge | 4 | |
| NVQ | 21 | Andrea de Adamich | McLaren - Alfa Romeo | | | | |
| NVQ | 19 | Rolf Stommelen | Brabham - Ford | | | | |
| NVQ | 31 | Pete Lovely | Lotus - Ford | | | | |
| NVQ | 29 | Silvio Moser | Bellasi - Ford | | | | |

## Altres

* Pole: Jochen Rindt 1' 18. 5
* Volta ràpida: Jacky Ickx 1' 19. 23 (a la volta 22)
* Piers Courage Va tenir un accident mortal a la cursa.

## Referències

* ↑ F1, STATS. «Piers COURAGE • STATS F1» (en francès). [Consulta: 28 febrer 2021].
* «La web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2010-01-26. [Consulta: 19 març 2010].
# Miss Kittin

Caroline Hervé, més coneguda pel pseudònim musical Miss Kittin, (Grenoble, 1973) és una vocalista electrònica i punxadiscos francesa.

## Biografia

Des de petita Kittin va mostrar un gran interès per les arts visuals. De fet, va estudiar art contemporani i arts gràfiques. Amb el temps, Kittin va començar a seguir els gustos musicals dels seus pares interessant-se pel jazz, funk, disco, i pop anglès. El 1991 va descobrir la música electrònica, a partir d'aquell moment va començar a visitar raves per tot el territori fins que el 1993 va fer la seva primera mescla. La seva primera actuació com a DJ va ser un any després el 1994 el temps que començava la seva carrera amb l'agència Tekmics Booking, gràcies a la qual va arribar a tocar a les ja mítiques festes "Dragon Ball" que se celebraven al sud de França.
El 1996 deixa França en busca de noves oportunitats i es trasllada a Ginebra on passarà a formar part del "Mental Groove Records". El 2002 va llançar amb aquest mateix segell Radio Caroline vol. 1 en el que donava l'electrònica menys ballable però més alternativa amb Delarosa & Asora, Alexander Polzin, Jake Fairly, Alexander Robotnick, Jesper Dahlback, Autechre, Panasonic o Blaze, entre d'altres. Després de molts anys d'ofici, Miss Kittin se sent segura amb el seu so personal: "M'avorreixo de seguida d'escoltar els mateixos sons. Els Dj's han d'arriscar-se, sense pensar tota l'estona en què és el que la gent vol escoltar. Alguna gent diu que sóc massa tècnica. És veritat. Però és la tècnica la que em dona la llibertat per concentrar-me únicament en la música". El seu millor èxit vindria el 2001 quan s'uneix al seu amic Michel Amato, també conegut com a The Hacker, per llançar el disc The First Album (International Deejay Gigoló) en el que s'incloïa el seu hit Frank Sinatra que va arribar a incloure en el seu Global Underground Vol.10 un DJ tan allunyat dels postulats de la parella com és l'americà Danny Tenaglia.
Les seves sessions a The Loft, i també la seva actuació al festival de música electrònica Sónar, es troben entre els esdeveniments més multitudinaris i magnètics per als clubbers barcelonins. La seva sessió en el Sónar del 2003 ha quedat registrada en la Radio Caroline Vol 2. Ara viu a Berlín on està muntant el seu propi segell Nobody’s bizzness com a plataforma per la sortida del seu pròxim àlbum, I Com (L.A. Williams l'ajuda des de Chicago). Fins ara, el remix d'Alles Sehen per la seva amiga Ellen Allien era el primer treball que feia sola amb les seves pròpies mans sense la necessitat dels seus habituals "partenaires", Goldenboy, Felix Da Housecat o The Hacker. Des d'aquesta propera primavera se la veurà com a resident de Cocoon Club de l'alemany Sven Väth.
El seu àlbum més recent es diu BatBox (2008).

## Discografia
### Àlbums

COM (2004)
* Professional Distortion
* Requiem for a Hit
* Happy Violentine
* Meet Sue be She
* Kiss factory
* Allergic
* Soundtrack of Now
* Dub About Me
* Clone Me
* 3Ème Sexe
* I Come.com
* Neukölln 2

## Enllaços externs

* Miss Kittin - Lloc web oficial
# Eulàlia Garriga i Casals

Eulàlia Garriga i Casals (Sabadell, 24 d'abril de 1890 - 19 de gener de 1939). Mestra compromesa en la formació i la promoció de la dona treballadora, a l'Escola Nocturna del Sagrat Cor. Va destinar els seus béns a l'adquisició del Cafè de les Delícies, del carrer de la Salut, per transformar-lo en aules d'estudi i formació de les noies obreres, que avui encara es coneix com a Patronat Eulàlia Garriga.
L'Associació d'Acció Solidària Eulàlia Garriga, que porta el seu nom, és una entitat creada al 1996, destinada a les tasques de suport, acolliment i ajuda de persones necessitades.

## Referències

* 1 2 Nomenclàtor. «Plaça d'Eulàlia Garriga». Ajuntament de Sabadell. [Consulta: 17 maig 2016].
* ↑ «CCUC / All Locations». [Consulta: 19 gener 2021].
* ↑ «Associació d'Acció Solidària Eulàlia Garriga». [Consulta: 15 febrer 2025].
# Gran Premi dels Països Baixos del 1981

Resultats del Gran Premi dels Països Baixos de Fórmula 1 de la temporada 1981, disputat al circuit de Zandvoort, el 30 d'agost del 1981.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 15 | Alain Prost | Renault | 72 | 1h 40' 22. 43 | 1 | 9 |
| 2 | 5 | Nelson Piquet | Brabham - Ford | 72 | + 8.24 s | 3 | 6 |
| 3 | 1 | Alan Jones | Williams - Ford | 72 | + 35.50 s | 4 | 4 |
| 4 | 6 | Hector Rebaque | Brabham - Ford | 71 | + 1 Volta | 15 | 3 |
| 5 | 11 | Elio de Angelis | Lotus - Ford | 71 | + 1 Volta | 9 | 2 |
| 6 | 14 | Eliseo Salazar | Ensign - Ford | 70 | + 2 Voltes | 24 | 1 |
| 7 | 30 | Siegfried Stohr | Arrows - Ford | 69 | + 3 Voltes | 21 | |
| 8 | 33 | Marc Surer | Theodore - Ford | 69 | + 3 Voltes | 20 | |
| 9 | 4 | Michele Alboreto | Tyrrell - Ford | 68 | Motor | 25 | |
| 10 | 9 | Slim Borgudd | ATS - Ford | 68 | + 4 Voltes | 23 | |
| Ret | 22 | Mario Andretti | Alfa Romeo | 62 | Accident | 7 | |
| Ret | 7 | John Watson | McLaren - Ford | 50 | Encesa | 8 | |
| Ret | 3 | Eddie Cheever | Tyrrell - Ford | 46 | Suspensions | 22 | |
| Ret | 32 | Jean Pierre Jarier | Osella - Ford | 29 | Transmissió | 18 | |
| Ret | 16 | René Arnoux | Renault | 21 | Motor | 2 | |
| Ret | 23 | Bruno Giacomelli | Alfa Romeo | 19 | Pneumàtics | 14 | |
| Ret | 26 | Jacques Laffite | Ligier - Matra | 18 | Col·lisió | 6 | |
| Ret | 2 | Carlos Reutemann | Williams - Ford | 18 | Col·lisió | 5 | |
| Ret | 29 | Riccardo Patrese | Arrows - Ford | 16 | Suspensions | 10 | |
| Ret | 17 | Derek Daly | March - Ford | 5 | Suspensions | 19 | |
| Ret | 28 | Didier Pironi | Ferrari | 4 | Col·lisió | 12 | |
| Ret | 12 | Nigel Mansell | Lotus - Ford | 1 | Motor | 17 | |
| Ret | 25 | Patrick Tambay | Ligier - Matra | 1 | Col·lisió | 11 | |
| Ret | 27 | Gilles Villeneuve | Ferrari | 0 | Col·lisió | 16 | |
| NVS | 8 | Andrea de Cesaris | McLaren - Ford | | No va sortir | | |
| NVQ | 35 | Brian Henton | Toleman - Hart | | | | |
| NVQ | 20 | Keke Rosberg | Fittipaldi - Ford | | | | |
| NVQ | 21 | Chico Serra | Fittipaldi - Ford | | | | |
| NVQ | 31 | Beppe Gabbiani | Osella - Ford | | | | |
| NVQ | 36 | Derek Warwick | Toleman - Hart | | | | |

## Altres

* Pole: Alain Prost 1' 18. 176
* Volta ràpida: Alan Jones 1' 21. 83 (a la volta 15)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-05-16. [Consulta: 17 abril 2010].