OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Ingela Bohlin

Ingela Jenny Bohlin (Lund, Suècia, 9 de novembre de 1970) és una soprano operística sueca.
Bohlin estudià a l'Acadèmia de Música de Malmö i a l'Acadèmia de l'Òpera d'Estocolm, on es va graduar el gener de 2002. Ha actuat a La Voix humaine de Poulenc, en obres de Händel com a Morgana a l'Alcina, com a Íole a l'Hercules i com a Asteria al Tamerlano (aquesta última amb Plácido Domingo), com a la primera dama i com a Pamina a La flauta màgica, com a Ismene a Mitridate i com a Susanna a Les noces de Fígaro de Mozart. Bohlin ha actuat diverses vegades a l'Acadèmia Vadstena i en escenaris com el Kulturhuset d'Estocolm, el teatre de Drottningholm i el Göteborgsoperan. Fora de Suècia ha actuat al festival d'Ais de Provença i a les òperes de Brussel·les i París. Als Estats Units, va debutar com a Fiordiligi a Così fan tutte a Chicago el 2002 i més tard va cantar el paper de Drusil·la a L'incoronazione di Poppea de Monteverdi.
És filla del musicòleg i director Folke Bohlin i de la directora de cor Eva Svanholm Bohlin i germana del director Ragnar Bohlin .

## Referències

* ↑ Sveriges befolkning 1990, CD-ROM, Version 1.00, Riksarkivet (2011).

## Enllaços externs

* Agència sueca de concerts per a Ingela Bohlin, llegit el 31 de gener de 2017.
# International Components for Unicode

International Components for Unicode (ICU) és un conjunt de biblioteques que donen suport a Unicode i internacionalitzen el programari. ICU està desenvolupat en els llenguatges C/C++ i Java i proporciona serveis Unicode en diferents plataformes amb els mateixos resultas. ICU és un projecte de codi obert sota la custòdia del Consorci Unicode i patrocinat per diferents empreses com IBM.

## mòduls que formen ICU

* Chars and Strings: Proporcionen macros i utilitats per a treballar amb cadenes Unicode.
* Conversion: Gestiona la conversió entre els caràcters unicode i els que no són unicode.
* Locale: Els serveis es parametritzen segons la configuració local. Gestiona la llengua, la variant dialectal, el calendari, la moneda, etc per oferir uns resultats culturalment correctes.
* Resources: Gestiona missatges traduïts i la recuperació d'aquests paquets —per exemple, el paquet de recursos "es_MX" correspon a l'espanyol mexicà.
* Date/Time Services: Determina la zona horària, identifica si en aquell país s'apliquen correccions horàries i proporciona una lògica per treballar amb diversos tipus de calendaris.
* Formatting and parsing: Passa del llenguatge màquina (dades binàries) a números, dates, hores i missatges (cadenes traduïdes). S'entén per Parsing, com el procés invers, passar de cadenes introduïdes per l'usuari a dades binaries.
* Transforms: s'utilitzen per processar text Unicode en les traduccions de maneres diferents. Inclouen: com es consideren les majúscules i les minúscules; la normalització que s'utilitza per convertir text a una forma única, transliteració i el maneig bidireccional del text que especifica la direcció del flux de text.

## Característiques

IBM a través del Linux Technology Center promou programari de codi obert i és la principal impulsora d'ICU.
* Des de ICU 58, ICU és sota la llicència Unicode license, una llicència de codi obert.
* Multiplataforma, obtenint els mateixos resultats.

## Referències

* 1 2 «ICU - International Components for Unicode». [Consulta: 29 octubre 2020].
* ↑ «unicode-org/icu», 29-10-2020. [Consulta: 29 octubre 2020].
* ↑ «IBM Knowledge Center» (en anglès americà). [Consulta: 29 octubre 2020].
* ↑ «Locale - Old location of the ICU User Guide». [Consulta: 29 octubre 2020].
* ↑ «ICU Documentation» (en anglès americà). [Consulta: 29 octubre 2020].
* ↑ «La economia del software libre» p. 94. [Consulta: 29 octubre 2020].
* ↑ «ICU FAQ» (en anglès americà). Arxivat de l'original el 2020-11-30. [Consulta: 29 octubre 2020].
* ↑ «Unicode Terms of Use». [Consulta: 29 octubre 2020].
# Cereria Gallissà

La Cereria Galissà és un establiment situat al carrer del Cardenal Casañas, 5 de Barcelona, catalogat com a element d'interès paisatgístic (categoria E3).

## Història

Va ser fundada el 1826 pel cerer Marià Gallissà i Amat, que elaborava i blanquejava la cera al carrer de la Cera (vegeu fàbrica de cera Ballester).
A la mort del fundador, el negoci va passar a mans del seu fill Joan, i després, a la vídua d'aquest, Dolors Botet, que el regentava el 1863. L'hereu Joan Baptista Gallissà i Botet va obtenir la medalla de plata per «blanqueig de ceres» a l'Exposició Universal de 1888: «Blanqueo y elaboracion de ceras sin mezcla. Depósito especial en clases superiores de cuanto se relaciona con el ramo de cerería; como bujías esteáricas, transparentes y de adorno, fósforos usuales y amorfos, mariposas, etc.,etc. Primeros premios en varias Exposiciones» En aquella època, la cereria tenia una sucursal al carrer del Consell de Cent, 392 (actual 354).
Joan Baptista Gallissà també era l'autor d'un almanac titulat Miscelánea Comercial-literaria de la Cerería Gallissá, que més del santoral i la llista de preus, contenia articles interessants sobre aquest ram d'indústria i les seves aplicacions a la litúrgia eclesiàstica.
Actualment el negoci continua en funcionament, portat pels descendents del fundador, la família Altimiras.

## Referències

* ↑ «Cereria Gallissà». Catàleg de Patrimoni. Ajuntament de Barcelona.
* ↑ «Catàleg del Patrimoni Arquitectònic, Històric-Artístic i Paisatgístic dels Establiments Emblemàtics de la Ciutat de Barcelona. Categoria E3: Elements d'interès paisatgístic» p. 9-10. Ajuntament de Barcelona, 26-02-2016.
* ↑ Guía de forasteros en Barcelona, 2ª parte, 1842, p. 13.
* ↑ El Consultor. Nueva guía de Barcelona, 1857, p. 167, 311.
* ↑ El Consultor. Nueva guía de Barcelona, 1863, p. 137.
* ↑ Anuario del comercio, de la industria, de la magistratura y de la administración, 1881, p. 629.
* ↑ La Hormiga de oro, 15-06-1891, p. 264.
* ↑ Anuario del comercio, de la industria, de la magistratura y de la administración, 1904, p. 1024.
* ↑ El Correo Español, 26-01-1892, p. 3.
* ↑ La Dinastía (Barcelona), 29-05-1892, p. 2.
* ↑ Maâti Salvat, Josep. «La Cereria Gallissà, dos segles al Gòtic». Va passar aquí. betevé, 07-03-2023.

## Bibliografia

* Gallissà i Botet, Joan Baptista. «FONS PERSONAL 612. Descripció i inventari del fons». Servei d'Arxiu Municipal de Lloret de Mar.

## Enllaços externs

* «Cereria Gallissà». Pobles de Catalunya. Guia del Patrimoni Històric i Artístic dels municipis catalans. Fundació per a la Difusió del Patrimoni Monumental Català.
* «Cereria Gallissà. Carrer del Cardenal Casañas, 5». Barna Centre.
# Mallerenga de Taiwan

La mallerenga de Taiwan (Machlolophus holsti) és una espècie d'ocell passeriforme que pertany a la família Pàrids endèmica de Taiwan.

## Descripció

Fa uns 13 cm llarg. Té les parts superiors de color negre blavós i les inferiors de color groc intens. Es caracteritza per tenir un plomall força prominent al pili, que està compost per plomes negres, encara que les de la part posterior tenen la punta blanca. Presenta una brida negra que contrasta amb la part frontal de la cara que és groga. El bec és curt i negre i les potes també són negres.

## Distribució i hàbitat

Es troba únicament als boscos de muntanya de Taiwan. Està classificada com a espècie gairebé amenaçada per la UICN, a causa de la restringida àrea de distribució i la captura massiva d'exemplars per a l'exportació com a aus de gàbia.

## Taxonomia

Anteriorment es classificava en el gènere Parus, però va ser traslladat al gènere Machlolophus, com altres espècies, quan una anàlisi genètica publicada el 2013 va demostrar que totes elles formaven un nou clade.

## Referències

* ↑ «Mallerenga de Taiwan». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia. Rev. 12/03/2023(català)
* ↑ Brazil, Mark. Field guide to the birds of East Asia : Eastern China, Taiwan, Korea, Japan and Eastern Russia (en anglès). Londres: Christopher Helm, 2010, p. 314 (Helm Field Guides). ISBN 978-1-4081-3873-1.
* ↑ «Machlolophus holsti» (en anglès). BirdLife International: The IUCN Red List of Threatened Species 2016, 01-10-2016. DOI: 10.2305/iucn.uk.2016-3.rlts.t22711939a94313030.en.
* ↑ Johansson, Ulf S.; Ekman, Jan; Bowie, Rauri C.K.; Halvarsson, Peter; Ohlson, Jan I. «A complete multilocus species phylogeny of the tits and chickadees (Aves: Paridae)» (en anglès). Molecular Phylogenetics and Evolution, 69, 3, 12-2013, pàg. 852–860. DOI: 10.1016/j.ympev.2013.06.019.
* ↑ Gill, Frank; Donsker, David. «Waxwings and allies, tits, penduline tits – IOC World Bird List v6.5» (en anglès americà), 2017. [Consulta: 12 març 2023].
# Núria Bosch i Roca

Núria Bosch i Roca (Bigues, Vallès Oriental, 1955) és una economista catalana. És llicenciada i doctora en Ciències Econòmiques i Empresarials per la Universitat de Barcelona.
Actualment, és catedràtica d'Economia Pública d'aquesta universitat, directora de la Càtedra de Federalisme Fiscal de l'Institut d'Economia de Barcelona (centre de recerca en economia aplicada de la UB) i directora del Departament d'Economia de la UB. Està especialitzada en el camp de la hisenda pública, el finançament autonòmic i local, l'eficiència en la prestació dels serveis públics i les balances fiscals, temàtica sobre la qual té nombroses publicacions nacionals i internacionals.
Així mateix, ha estat membre, entre d'altres, de les següents comissions:La Comissió Assessora per a la Reforma de l'Autogovern de Catalunya, creada per la Generalitat de Catalunya (2004-2006). El Grup de Treball sobre Metodologia per a l'Elaboració de les Balances Fiscals de les Regions Espanyoles, creat pel Ministeri d'Economia i Hisenda l'any 2005. La Comissió d'Experts per a la Reforma del Sistema de Finançament Autonòmic, creada per l'Instituto de Estudios Fiscales el 2006. El Grup de Treball per a la Reforma de la Hisenda Local, creat per la FEMP el 2007. Grup de treball sobre finances locals, creada per la Generalitat de Catalunya, 2008-2009. Grup de treball sobre finances metropolitanes, Consorci de l'Àrea Metropolitana de Barcelona, 2010-2011.Comité d'experts per a l'actualització de la Balança Fiscal de Catalunya amb l'Administració Central, de la Generalitat de Catalunya.
# Sant Jordi 2020

La diada de Sant Jordi de 2020 se celebrà el dijous 23 d'abril. Fou un Sant Jordi atípic, ja que es va celebrar enmig de la crisi sanitària causada per la COVID-19. Com que durant la pandèmia i en el context de l'«estat d'alarma» del govern espanyol la gent havia d'estar confinada a les seves llars, no es va poder celebrar de la manera tradicional, i gran part de l'activitat es va desenvolupar a Internet i a les xarxes socials, amb la venda de llibres i de roses a través de la xarxa, amb conferències virtuals entre escriptors, etc.

## Decoració de balcons

Des de diverses entitats es va promoure la decoració dels balcons amb manualitats que representaven roses i dracs. També es va fer una crida a penjar la senyera, com és tradicional per Sant Jordi, i a penjar l'estelada.

## Dia del llibre

No es va poder celebrar al carrer ni muntar les parades de llibres, ja que tots els comerços estaven tancats. Malgrat el confinament, des de les llibreries, editorials i entitats culturals com Òmnium Cultural es va organitzar una plataforma anomenada LlibreriesObertes.cat, consistent a comprar els llibres a llibreries habituals virtualment i recollir-los un cop acabat el confinament. durant el dia de Sant Jordi, llibreries obertes van vendre 25.000 llibres. Això va suposar una facturació de gairebé 1 milió d'euros. En els últims anys s'havien venut 1.640.000 llibres i s'havia fet una facturació de 20 milions.

## Roses

Es van obrir diferents portals on comprar roses en línia i amb entrega a domicili. També es podien comprar en alguns supermercats. Es va fer una venda de 300.000 roses, xifra que no arriba ni al 5% de la venda en un Sant Jordi habitual.

## Referències

* ↑ «El Sant Jordi que mai no hauríem imaginat», 23-04-2020. [Consulta: 24 abril 2020].
* ↑ ACN, Gerard Cañellas. «Una Diada de Sant Jordi històrica i reinventada a causa del confinament», 24-04-2020. [Consulta: 24 abril 2020].
* ↑ «L'ANC crida a decorar amb roses, llibres i estelades els balcons per Sant Jordi». [Consulta: 24 abril 2020].
* ↑ «Òmnium s'afegeix a la iniciativa Llibreries Obertes i canvia el sistema de retribució als llibreters». [Consulta: 24 abril 2020].
* ↑ Bennasar, Sebastià. «La necessitat de desconfinar els llibres per Sant Jordi. Com s'ha de fer i com comprar llibres?». Vilaweb, 22-04-2020. [Consulta: 23 abril 2020].
* ↑ «Primeres dades de llibres i títols més venuts aquest Sant Jordi, amb les llibreries tancades». [Consulta: 24 abril 2020].
* ↑ «El Gremi de Floristes enviarà roses a domicili per Sant Jordi». [Consulta: 24 abril 2020].
# Sant Cebrià de Sant Aniol de Finestres

Sant Cebrià és una ermita romànica en un turó, des d'on es domina quasi tota la vall de Llémena, prop del nucli de Sant Esteve de Llémena (la Garrotxa) al terme municipal de Sant Aniol de Finestres.
L'ermita és propera, i a pràcticament la mateixa cota, que la de Mare de Déu de Bell-lloc, ambdues sufragànies de la parròquia de Sant Esteve de Llémena. El temple és una construcció de carreus poc tallats, d'una sola nau i absis semicircular al costat de llevant amb una petita finestra espitllerada a la part central. La porta d'ingrés és al costat de ponent i damunt ella s'aixeca el campanar d'espadanya, de doble obertura. Les notícies històriques sobre aquesta església són molt escasses. Francesc Montsalvatge i Fosas esmenta en el seu Nomenclátor Histórico, com també ho fa en Joaquim Botet i Sisó a la seva geografia de la Província de Girona, que a la capella s'hi feia culte només dos o tres cops l'any.
Actualment té l'absis pintat d'ocells.

## Notes

* ↑ Botet i Sisó, Joaquim. Geografia General de Catalunya. Província de Gerona., 1915-1918.
* ↑ «Ermita de Sant Cebrià». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 31 març 2016].
* ↑ «Las pinturas de la ruta de Sant Esteve de Llémena» (en castellà), 01-07-2023. [Consulta: 17 desembre 2023].
# Squalius laietanus

Squalius laietanus, conegut com a bagra catalana, és una espècie de peix cipriniforme de la família dels ciprínids.

## Morfologia

Els mascles poden assolir els 13,5 cm de longitud total.

## Distribució geogràfica

Es troba des del riu Ebre fins a Port Bou i des del riu Tec fins al riu Aglí.

## Referències

* ↑ Ordeix, M., Solà, C., Bardina, M., Casamitjana, A. i Munné, A. 2010. Els peixos dels rius i zones humides de Catalunya. Qualitat biològica i connectivitat fluvial. Agència Catalana de l'Aigua, Departament de Medi Ambient i Habitatge, Generalitat de Catalunya..
* 1 2 FishBase (anglès)
* ↑ Doadrio, I., M. Kottelat i A. de Sostoa, 2007. Squalius laietanus, a new species of cyprinid fish from north-eastern Spain and southern France (Teleostei: Cyprinidae). Ichthyol. Explor. Freshwat. 18(3):247-256.

## Bibliografia

* Eschmeyer, W. N. Catalog of Fishes (en anglès). Acadèmia de les Ciències de Califòrnia, 1998. ISBN 978-0-940228-47-4.
* Helfman, G. S.; Collette, B. B.; Facey, D. E. The Diversity of Fishes (en anglès). Blackwell Science, 1997. ISBN 9780865422568.
* McAllister, D. E. A working list of fishes of the world (en anglès). Museu Nacional de Ciències Naturals, 1987.
* Moyle, P.; Cech, J. Fishes: An Introduction to Ichthyology (en anglès). 4a edició. Prentice Hall, 2000. ISBN 9780130112828.
* Nelson, J. S. Fishes of the World (en anglès). 3a edició. Wiley, 1994. ISBN 978-0-471-54713-6.
* Wheeler, A. The World Encyclopedia of Fishes (en anglès). 2a edició. Macdonald, 1985. ISBN 978-0356107158.
# Tallarol de Hume

Curruca curruca althaea (syn: Curruca althaea) és una tàxon d'ocell de la família dels sílvids (Sylviidae), conegut en diverses llengües com "tallarol de Hume" (Anglès: Hume's Whitethroat. Francès: Fauvette de Hume). A vegades ha estat considerat una espècie de ple dret, però actualment preval l'enteniment de que es tracta d'una subespècie del tallarol xerraire (Sylvia curruca althaea). Habita vessants escarpats amb matolls i arbusts de les muntanyes de l'Afganistan, el Pakistan i el nord-oest de l'Índia.
El nom commemora el naturalista britànic Allan Octavian Hume que va treballar a l'Índia.

## Taxonomia

Aquest tàxon ja era considerat com una espècie pròpiament pel Congrés Ornitològic Internacional i estava classificada en el gènere Sylvia. Però en la seva llista mundial d'ocells (versió 10.2, 2020) el COI transferí al gènere Curruca. En la versió 13.2 (juliol 2023) finalment ha prevalgut l'enteniment de que no hi ha prou evidència per a mantindre'l com una espècie de ple dret.
Segons el Handook of the Birds of the World i la quarta versió de la BirdLife International Checklist of the birds of the world (Desembre 2019), aquest tàxon apareix classificat encara dins del gènere Sylvia, com una subespècie del tallarol xerraire (sylvia curruca althaea), el qual també ha estat tranferit al gènere curruca pel COI.

## Referències

* 1 2 «Sylviid babblers, parrotbills, white-eyes». IOC World Bird List Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-01-2021. [Consulta: 4 novembre 2023].
* 1 2 del Hoyo, Josep. All the birds of the world (en anglès). Barcelona: Lynx editions, 2020, p. 632. ISBN 978-84-16728-37-4.
* 1 2 «Species Updates» (en anglès). IOC Version 13.2. International Ornithologists' Union, 01-04-2017. [Consulta: 2 novembre 2023].
* ↑ Beolens, Bo; Watkins, Michael. Whose Bird? Men and Women Commemorated in the Common Names of Birds. Londres: Christopher Helm, 2003, p. 173–174.
* 1 2 «Taxonomic Updates IOC» (en anglès). Congrés Ornitològic Internacional, 25-07-2020. [Consulta: 5 agost 2022].
# Fulles històriques de Sant Andreu de Palomar

Les Fulles històriques de Sant Andreu de Palomar són l’obra més coneguda de l’escriptor, poeta i sacerdot Joan Clapés i Corbera. Estan formades per nou volums editats per l'Editorial Catalònia entre els anys 1930 i 1931.
El precedent d’aquesta obra és el llibre Sant Andreu de Palomar que el mateix Joan Clapés va escriure arran de la decepció que va tenir amb l’agregació de l’antiga vila de Sant Andreu de Palomar amb Barcelona el 1897. Aquest llibre, publicat el 1900, es va integrar dins de les Fulles històriques.
Es consideren una font de referència per a la història de l’antiga vila Sant Andreu de Palomar. Recullen la seva història i fan un retrat de la població des de diferents perspectives, des de la història i l’arqueologia, fins a la geografia i la societat, amb un interès especial per les entitats, les tradicions i la vida dels principals personatges del municipi. Els nou llibres tenen els títols següents: La naturalesa (I), La parròquia (II), Aspectes diversos (III), Intervenció en les guerres i en les lluites (IV), El municipi (V), La vida social (VI), La vida social i biografies (VII), Biografies (VIII) i Els encontorns (IX). Igualment, inclouen informació sobre els municipis veïns i les noves barriades que s'anaven construint com Verdun, les Roquetes, la Trinitat, Finestrelles, les Carolines o la Prosperitat.
Les Fulles històriques de Sant Andreu de Palomar es van publicar per subscripció popular. Joan Clapés va aconseguir el finançament de 276 subscriptors, tant particulars com d’entitats, empresaris i botiguers de l’antiga vila del Pla de Barcelona.

## Referències

* ↑ Espinet, Gemma Domínguez; Cárdenas, Maria Raya de; Mariné, Jaume Seda i; Pujadas, Andreu Marfull i; Roig, Pau Vinyes i «Textos i imatges de l'exposició Joan Clapés i Sant Andreu de Palomar». Finestrelles, 16, 2014, pàg. 70–93. ISSN: 2385-3670.
* ↑ Mariné, Jaume Seda i; Roig, Pau Vinyes i «Fets cronològics en vida de Joan Clapés i Corbera». Finestrelles, 16, 2014, pàg. 38–47. ISSN: 2385-3670.
* ↑ Pujadas, Andreu Marfull i «L'aportació de Mn. Clapés a la memòria de la metròpoli barcelonina». Finestrelles, 16, 2014, pàg. 48–59. ISSN: 2385-3670.
* ↑ «Aconseguir 3000 euros per inventariar les masies i cases de pagès de Sant Andreu de Palomar». Arxivat de l'original el 2023-02-04. [Consulta: 4 febrer 2023].
# Hearts of Iron

Hearts of Iron és un joc d'estratègia dissenyat per Paradox Interactive, creadors d'Europa Universalis i Crusader Kings, entre d'altres. Ha rebut dues seqüeles i diverses expansions que afegeixen contingut i allarguen el període històric que aquest abasta.

## Gameplay

En Hearts of Iron és possible seleccionar qualsevol país existent en el període de 1936 a 1955, i dirigir tots els aspectes d'aquest durant la Segona Guerra Mundial, destacant l'espionatge, la producció industrial, la direcció de l'exèrcit i la diplomàcia. És possible al·linear-se en una de tres grans coalicions: els Aliats, l'Eix i el Comitern (l'esfera d'influència sovètica). El món està dividit en províncies terrestres i marítimes. Hi ha certs territoris que tenen un valor en punts. Al final de la partida, la coalició amb més puntuació (la que controla més territoris claus) guanya. Així i tot, la majoria dels jugadors ignoren deliberadament això, i s'autoimposen reptes per fer les partides més interessant o divertides (guanyar la Guerra Civil amb la República, reunificar l'Imperi Bizantí amb Grècia, convertir els Estats Units en un país comunista, vèncer Alemanya amb Polònia o Àustria, entre altres) o simplement intentar capturar el major nombre de territoris possibles abans que acabi el temps.

## Gràfics

Hearts of Iron ha sigut dissenyat amb el motor gràfic d'Europa Universalis, que funciona en dos dimensions.

## Seqüeles

Ha tingut dos seqüeles, el 2005, 2009, 2016, i diverses expansions, com Arsenal of Democracy, Doomsday o For the Motherland, cadascuna amb les seves característiques pròpies.
# Pinacate

Pinacate era un petit assentament a l'est del districte miner del Pinacate al comtat de Riverside, Califòrnia. S'establí quan la línia de ferrocarril del sud de Califòrnia va ser construïda entre Colton i San Diego el 1882. A causa d'una disputa de títol de propietat de la ciutat es va traslladar al nord per esdevenir Perris, el 1885.L'estació va romandre Pinacate i s'ha convertit en la ubicació del Museu del Ferrocarril d'Orange Empire.

## Bibliografia

* Holmes, Elmer Wallace. History of Riverside County, California, pg. 143-144
# Trichomonas

Trichomonas és un gènere de protists del fílum Metamonada, Són paràsits anaerobis vertebrats, incloent-hi els humans.

## Algunes espècies

* Trichomonas vaginalis, comensal en la vagina.
* Trichomonas gallinae, que infecta ocells. Les lesions que es troben en les mandíbules de dinosaures tirannosàurids com Tyrannosaurus rex probablement van ser causades per un paràsit similar a Trichomonas gallinae.
* Trichomonas termopsidis, que es troba en els tèrmits
* Restauració d'un Tyrannosaurus amb infeccions similars a les de Trichomonas

## Referències

* ↑ Wolff, E.D.S., Salisbury, S.W., Horner J.R., & Varricchio D.J. «Common Avian Infection Plagued the Tyrant Dinosaurs». PLoS ONE, 4, 9, 2009, pàg. e7288. DOI: 10.1371/journal.pone.0007288. PMC: 2748709. PMID: 19789646.
* ↑ «Kingdom Protista». A: Biology 1AL Laboratory Manual. UC Berkeley, Fall 2011, p. 42.

## Enllaços externs

* General info Arxivat 2009-09-28 a Wayback Machine.
* Trichomonas gallinae Arxivat 2012-07-11 a Wayback Machine.