OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# La República de les Lletres

La República de les Lletres, quaderns de literatura, arts i política, fou una revista trimestral, d'orientació republicana i antimonàrquica, que es va publicar a València entre juliol del 1934 i juny del 1936. El seu contingut incloïa poemes, narracions, articles i assaigs sobre temes polítics, històrics, literaris i artístics, i ressenyes de novetats bibliogràfiques en català.
Promoguda per Miquel Duran de València, va ser dirigida per Enric Navarro i Borràs, i acollí col·laboracions de Carles Salvador, els germans Martínez Ferrando (Daniel, Eduard i Ernest), Gabriel Alomar, Joaquim Casas-Carbó, Salvador Donderis i Tatay, Lluís Guarner, Enric Duran i Tortajada, Adolf Pizcueta, Carles Grandó, Martí de Riquer, Pascual Pla y Beltrán, Sebastià Sánchez-Juan, Francesc Bosch i Morata, Vicent Calvo-Acàcio, Eduard López-Chavarri, Francesc Almela i Vives, Manuel Folguera i Duran, Emili Gómez Nadal, Nicolau Primitiu, Enric Soler i Godes, Jordi Valor i Enric Valor, entre d'altres. Els vuit números que va treure (excepte el 7, monogràfic dedicat a la figura de Teodor Llorente) duien la coberta il·lustrada amb un gravat de Josep Renau
Les idees i propostes que recorren les seves pàgines reflecteixen l'enorme efervescència política d'aquells anys i la voluntat col·lectiva de normalització de la cultura valenciana, quan el triomf electoral del Front Popular presagiava condicions favorables per a les cultures nacionals de l'estat espanyol i la possibilitat dels estatuts d'autonomia. En l'editorial del primer número propugnava la creació d'una Confederació de Repúbliques Literàries d'Ibèria, dins de la qual Catalunya, València, Mallorca (Balears) i el Rosselló s'haurien d'unir en una República Literària Federativa de la Llengua Catalana:
| « | Catalunya, València, Euzcadi, Galícia, són Espanya, són Ibèria, però no són, ni seran mai, Castella. En el decurs de més de dos segles, i encara en l'actualitat, Espanya ha estat sotmesa a l'idioma, a la cultura, a la política i als designis de Castella. En tant Espanya continuï essent absolutament Castella —i una Castella unitarista i unificadora, dominadora, monàrquica o monarquitzant— Catalunya, València, Euzcadi, Galícia, no seran mai Espanya. És un crim contra Natura voler sotmetre a un sol idioma i una sola cultura pobles diversos, amb llengua i cultura pròpies. […] Castella, l'Espanya castellanitzada i unitària, ha provat ja que és incapaç de realitzar la gran obra de la col·laboració harmònica dels pobles d'Ibèria. | » |

## Referències

* ↑ Aznar i Soler, Manuel «Redreçament i ruptura de la cultura valenciana (1927-1936)». Els Marges, 12, 1978, pàg. 47-53.

## Enllaços externs

* La república de les Lletres (Faximil Edicions Digitals)
* «La República de les Lletres». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
# 751
## Esdeveniments

* Regne Franc: El majordom de palau Pipí deposa el rei Khilderic III i, amb ell, s'acaba la dinastia merovíngia.
* març – Soissons (Regne Franc): Pipí I el Breu assumeix el títol de rei, amb la benedicció del papa Zacaries I, de qui esdevindrà protector, iniciant la dinastia carolíngia.
* Ravenna (Itàlia): Els longobards del rei Aistulf entren a la ciutat, acaben amb l'exarcat i posen fi a la presència romana d'Orient a la península Itàlica.
* Spoleto (Itàlia): El rei dels longobards Aistulf s'autoproclama duc de Spoleto.
* Taraz (Transoxiana): Una força d'àrabs i kirguisos derrota els xinesos de la dinastia Tang en la batalla del Talas, a la vora del riu Talas, i para l'expansió xinesa cap a l'oest.
* Nan Chao (Àsia central): Els xinesos de la dinastia Tang hi envien un exèrcit que és anihilat a Xiaguan.
* Antioquia (Síria): Teodor I és nomenat patriarca de la ciutat.

## Naixements

* 28 de juny, Regne Franc: Carloman I, rei dels francs, conjuntament amb el seu germà Carlemany
* Comtat de Magalona, Septimània: Benet d'Aniana, monjo benedictí, abat reformador de l'orde

## Necrològiques

* Oman: Al-Julanda ibn Massud ibn Jàfar ibn al-Julanda, primer imam ibadita del país. En la lluita de revolta contra el califa.
# Gran Premi d'Alemanya de 1987

Resultats del Gran Premi d'Alemanya de Fórmula 1 de la temporada 1987, disputat al circuit de Hockenheimring el 26 de juliol del 1987.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 6 | Nelson Piquet | Williams - Honda | 44 | 1h 21' 25. 091 | 4 | 9 |
| 2 | 2 | Stefan Johansson | McLaren - TAG | 44 | + 1' 39.591 min. | 8 | 6 |
| 3 | 12 | Ayrton Senna | Lotus - Honda | 43 | + 1 Volta | 2 | 4 |
| 4 | 4 | Philippe Streiff | Tyrrell - Ford | 43 | + 1 Volta | 22 | 3 |
| 5 | 3 | Jonathan Palmer | Tyrrell - Ford | 43 | + 1 Volta | 23 | 2 |
| 6 | 30 | Philippe Alliot | Larrousse - Ford | 42 | + 2 Voltes | 21 | 1 |
| 7 | 1 | Alain Prost | McLaren - TAG | 39 | Part elèctrica | 3 | |
| NC | 9 | Martin Brundle | Zakspeed | 34 | No Classificat | 19 | |
| Ret | 26 | Piercarlo Ghinzani | Ligier - Megatron | 32 | Motor | 17 | |
| Ret | 23 | Adrián Campos | Minardi - Motori Moderni | 28 | Motor | 18 | |
| Ret | 20 | Thierry Boutsen | Benetton - Ford | 26 | Motor | 6 | |
| Ret | 5 | Nigel Mansell | Williams - Honda | 25 | Motor | 1 | |
| Ret | 24 | Alessandro Nannini | Minardi - Motori Moderni | 25 | Motor | 16 | |
| Ret | 17 | Derek Warwick | Arrows - Megatron | 23 | Turbo | 13 | |
| Ret | 10 | Christian Danner | Zakspeed | 21 | Palier / Eix | 20 | |
| Ret | 28 | Gerhard Berger | Ferrari | 19 | Turbo | 10 | |
| Ret | 19 | Teo Fabi | Benetton - Ford | 18 | Motor | 9 | |
| Ret | 21 | Alex Caffi | Osella - Alfa Romeo | 17 | Motor | 26 | |
| Ret | 8 | Andrea de Cesaris | Brabham - BMW | 12 | Motor | 7 | |
| Ret | 27 | Michele Alboreto | Ferrari | 10 | Turbo | 5 | |
| Ret | 14 | Pascal Fabre | AGS - Ford | 10 | Motor | 25 | |
| Ret | 18 | Eddie Cheever | Arrows - Megatron | 9 | Accelerador | 15 | |
| Ret | 11 | Satoru Nakajima | Lotus - Honda | 9 | Suspensions | 14 | |
| Ret | 16 | Ivan Capelli | March - Ford | 7 | Motor | 24 | |
| Ret | 25 | René Arnoux | Ligier - Megatron | 6 | Encesa | 12 | |
| Ret | 7 | Riccardo Patrese | Brabham - BMW | 5 | Encesa | 11 | |

## Altres

* Pole: Nigel Mansell 1' 42. 616
* Volta ràpida: Nigel Mansell 1' 45. 716 (a la volta 24)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-11-03. [Consulta: 2 maig 2010].
# Josep Cardús Grau

Josep Cardús Grau (Terrassa, 27 de novembre de 1930 - Granollers, 31 d'octubre de 2020) va ser un mossèn i activista cultural català.
Va estudiar al seminari de La Conreria, on hi va entrar el 29 de setembre de 1941, després d'haver viscut la repressió contra alguns capellans durant la guerra civil espanyola. Va arribar a Marata per fer de rector el mateix 1957 i va posar-se al costat dels veïns a l'hora de reivindicar millores als camins, l'arribada del telèfon o la millora del subministrament elèctric i en part activa del teixit associatiu. Va col·laborar des del primer moment en els esdeveniments socials i culturals de Marata, de fet, va ser un dels promotors i fundadors del Centre Cultural de Marata i de cicles com els Concerts a Marata i els Dijous Culturals. L'any 1986 també es va fer càrrec de Sant Mamet a Corró d'Amunt.
Va ser actiu en la lluita antifranquista i un defensor de les lluites per preservar el territori. Per exemple, amb el rebuig el projecte històric del quart cinturó que hauria tingut un gran impacte ambiental en tot l'entorn natural i rural de Marata i Corró d'Amunt, la xarxa del Gas Natural o l'obertura d'un càmping de caravanes. Va rebre la medalla d'Honor de les Franqueses l'any 2017 per la seva tasca cultural, social i religiosa al municipi.
Va morir pocs dies després del traspàs del seu germà bessó, Oriol, amb qui mantenia una estreta relació.
El 2025 la Maria Forns va fer públics la violència institucional i l'abús de poder que va patir per part de Josep Cardús, qui era el mossèn de la parròquia del seu poble.

## Referències

* ↑ «Singulars locals: Josep Cardús, mossèn de Marata i Corró d'Amunt - Ajuntament de les Franqueses del Vallès». [Consulta: 2 novembre 2020].
* ↑ Mossén Josep Cardús : la comunitat com a vocació. Les Franqueses del Vallès: Centre Cultural de Marata, 2022, p. 13. ISBN 9788412175080.
* 1 2 Religió, Catalunya. «Josep Cardús: “Si llegim l'evangeli d'una manera ideològica, l'espatllem”», 26-11-2019. [Consulta: 2 novembre 2020].
* ↑ «Mn. Josep Cardús: “A Marata hi ha hagut un canvi d'autoestima, i això dura”». Garbuix, 01-11-2020. [Consulta: 2 novembre 2020].
* 1 2 NacióGranollers. «Mor mossèn Josep Cardús, històric rector de Marata i de Corró d'Amunt | NacióGranollers». [Consulta: 2 novembre 2020].
* ↑ valles. «Mor mossèn Josep Cardús rector de Marata i de Corró d'Amunt des de 1957 | Revista Digital del Vallès» (en castellà). [Consulta: 2 novembre 2020].
* ↑ «Mor Josep Cardús, històric rector de Marata». [Consulta: 2 novembre 2020].
* ↑ Polo, Ferran. «Mossèn Josep Cardús rep la medalla d'honor de les Franqueses aquest dimecres». el9nou.cat, 14-11-2017. [Consulta: 1r novembre 2020].
* ↑ «Mor Josep Cardús, mossèn de Marata i de Corró d'Amunt» (en catalan). [Consulta: 2 novembre 2020].
* ↑ «"Vaig créixer sota la seva autoritat": la Maria relata els abusos del capellà de Marata» (en català). 3Cat, 17-02-2025. [Consulta: 17 febrer 2025].
# Ratolí marsupial pigallat

El ratolí marsupial pigallat (Parantechinus apicalis) és un marsupial de l'ordre dels dasiüromorfs originari del sud-oest d'Austràlia. Fa uns 10-16 cm de llarg, amb una cua de 7,5-12 cm; i pesa 40-125 g. Té una forta mandíbula i grans dents incisives per matar preses, com ara petits vertebrats, com per exemple ratolins, ocells i sargantanes, així com insectes i altres vertebrats. Aquesta espècie cria entre març i abril. Es tracta d'una espècie solitària i principalment nocturna.

## Referències

Espècies vivents de dasiüromorfs :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Família Dasyuridae, subfamília Dasyurinae :
Família Dasyuridae, subfamília Sminthopsinae :
Família Myrmecobiidae :
# 846
## Esdeveniments

* Saqueig del Vaticà per part dels pirates musulmans.

## Necrològiques

* 27 de setembre, Henan (Xina): Bai Juyi (xinès: 白居易) escriptor xinès de la dinastia Tang (n. 772).
* Consort Wang, concubina de l'emperador Li Chan de la dinastia Tang.

## Referències

* ↑ George Childs Kohn. Dictionary of Wars. Taylor & Francis, 31 octubre 2013, p. 589–. ISBN 978-1-135-95501-4.
* ↑ Lévy, André, 1925-. Dictionnaire de littérature chinoise. París: Presses universitaires de France, 2000. ISBN 2-13-050438-8.
# Gran Premi d'Alemanya del 1953

Resultats del Gran Premi d'Alemanya de Fórmula 1 de la temporada 1953, disputat al circuit de Nürburgring el 2 d'agost del 1953.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 12 | Nino Farina | Ferrari | 18 | 3h 02' 25. 0 | 3 | 8 |
| 2 | 5 | Juan Manuel Fangio | Maserati | 18 | + 1' 04.0 min. | 2 | 6 |
| 3 | 3 | Mike Hawthorn | Ferrari | 18 | + 1' 43.6 min. | 4 | 4 |
| 4 | 7 | Felice Bonetto | Maserati | 18 | + 8' 48.6 min. | 7 | 3 |
| 5 | 17 | Toulo de Graffenried | Maserati | 17 | + 1 Volta | 11 | 2 |
| 6 | 19 | Stirling Moss | Cooper - Alta | 17 | + 1 Volta | 12 | |
| 7 | 18 | Jacques Swaters | Ferrari | 17 | + 1 Volta | 19 | |
| 8 | 1 | Alberto Ascari Luigi Villoresi | Ferrari | 17 | + 1 Volta | 1 | |
| 9 | 31 | Hans Herrmann | Veritas | 17 | + 1 Volta | 14 | |
| 10 | 20 | Louis Rosier | Ferrari | 17 | + 1 Volta | 22 | |
| 11 | 40 | Rodney Nuckey | Cooper - Bristol | 16 | + 2 Voltes | 20 | |
| 12 | 24 | Theo Helfrich | Veritas | 16 | + 2 Voltes | 28 | |
| 13 | 16 | Kenneth McAlpine | Connaught - Lea-Francis | 16 | + 2 Voltes | 16 | |
| 14 | 36 | Rudolf Krause | BMW | 16 | + 2 Voltes | 26 | |
| 15 | 37 | Ernst Klodwig | BMW | 15 | + 3 Voltes | 32 | |
| 16 | 22 | Wolfgang Seidel | Veritas | 14 | + 4 Voltes | 29 | |
| Ret | 4 | Luigi Villoresi Alberto Ascari | Ferrari | 15 | Motor | 6 | 1 |
| Ret | 38 | Alan Brown | Cooper - Bristol | 15 | Motor | 17 | |
| Ret | 8 | Onofre Marimon | Maserati | 13 | Suspensions | 8 | |
| Ret | 35 | Edgar Barth | EMW | 12 | Prob. físics | 24 | |
| Ret | 12 | Johnny Claes | Connaught - Lea-Francis | 12 | Retirat | 25 | |
| Ret | 26 | Oswald Karch | Veritas | 10 | Retirat | 34 | |
| Ret | 23 | Willi Heeks | Veritas | 8 | Retirat | 18 | |
| Ret | 9 | Jean Behra | Gordini | 7 | Caixa canvi | 9 | |
| Ret | 11 | Harry Schell | Gordini | 6 | Motor | 10 | |
| Ret | 14 | Prince Bira | Connaught - Lea-Francis | 6 | Suspensions | 15 | |
| Ret | 28 | Theo Fitzau | AFM - BMW | 3 | Retirat | 21 | |
| Ret | 34 | Kurt Adolff | Ferrari | 3 | Retirat | 27 | |
| Ret | 41 | Günther Bechem | AFM - BMW | 2 | Retirat | 30 | |
| Ret | 10 | Maurice Trintignant | Gordini | 1 | Diferencial | 5 | |
| Ret | 15 | Roy Salvadori | Connaught - Lea-Francis | 1 | Motor | 13 | |
| Ret | 32 | Erwin Bauer | Veritas | 1 | Retirat | 33 | |
| Ret | 21 | Hans Von Stuck | AFM - Bristol | 0 | Retirat | 23 | |
| Ret | 30 | Ernst Loof | Veritas | 0 | Bomba del combustible | 31 | |

## Altres

* Pole: Alberto Ascari 9' 59. 8
* Volta ràpida: Alberto Ascari 9' 56. 0 (a la volta 12)
* Cotxes compartits: Cotxe nº1: Ascari (9 Voltes) i Villoresi (8 Voltes); Cotxe nº4: Villoresi (10 Voltes) i Ascari (5 Voltes)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2015-01-18. [Consulta: 25 maig 2010].
# Pseudantechinus

Pseudatechinus és un gènere de marsupials de l'ordre dels dasiüromorfs. El gènere conté sis espècies diferents, una de les quals, el ratolí marsupial de Harney, havia estat assignat a un altre gènere en el passat:
* Ratolí marsupial de Harney, Pseudantechinus bilarni
* Ratolí marsupial de Macdonnell, Pseudantechinus macdonnellensis
* Pseudantechinus mimulus
* Ratolí marsupial de Ningbing, Pseudantechinus ningbing
* Pseudantechinus roryi
* Ratolí marsupial de Woolley, Pseudantechinus woolleyae
Espècies vivents de dasiüromorfs :
Regne Animalia · Embrancament Chordata · Classe Mammalia · Infraclasse Metatheria :
Família Dasyuridae, subfamília Dasyurinae :
Família Dasyuridae, subfamília Sminthopsinae :
Família Myrmecobiidae :
# La Sala del Cel

La Sala del Cel fou una discoteca de la ciutat de Girona, fundada el 1982 per Josep Pérez al barri de Pedret com a sala de ball amb música en directe. Al seu escenari van actuar Sopa de Cabra, Els Pets, Kitsch, Decibelios, Los Ronaldos, Esplendor Geométrico i Brighton 64, entre d'altres.
A la dècada de 1990, es va convertir en un dels clubs de referència de la música electrònica més avançada d'Europa, incorporant a l'espai elements singulars com una sala de videojocs, perruqueria, actuacions artístiques i la gran terrassa exterior amb piscina. En aquella època van passar per la seva cabina de discjòquei autèntiques celebritats internacionals com David Pastilles, Jeff Mills, Laurent Garnier i Cristian Vogel.
L'any 2009, La Sala del Cel va canviar de propietaris i la discoteca es va obrir com a Pacha i adoptant, posteriorment, altres personalitats efímeres.

## Referències

* 1 2 Castillón, Xavier. «La Sala del Cel». 21 març 2016, El Punt Avui. [Consulta: 27 desembre 2020].
* ↑ Castillón, Xavier. «M'ha costat molt fer entendre que el ‘techno' és cultura». El Punt Avui, 11-01-2015. [Consulta: 27 desembre 2020].
* ↑ «La "dama de l'Onyar" decorava la discoteca La Sala del Cel». 324cat, 06-05-2020. [Consulta: 27 desembre 2020].
* ↑ «La Sala del Cel tornarà a obrir», 17-02-2009.

## Enllaços externs

* Nou Set Dos (Albert Domènech i Òscar Sánchez, 2020)
# Sínode de Worms

El Sínode de Worms era un sínode i un reichstag organitzat per a l'emperador Enric IV del Sacre Imperi Romanogermànic al 24 de gener del 1076 a Worms.
Enric IV va organitzar-lo per a obtenir la destitució del papa Gregori VII. En reeixir-lo, va esclatar la lluita de les investidures. 24 del 38 bisbes del Sacre imperi hi van participar, l'emperador comptava, entre d'altres, amb el support d'Adalbero de Würzburg, de Guillem I d'Utrecht i d'Enric I de Verdun.
Al Sínode de Roma, al mateix any, el papa va reagir en distituir Enric IV.
# Quissona

«Quissona» té aquests significats:
* Quissona o Squalus acanthias, espècie de tauró esqualiforme de la família dels esquàlids, petit, de color cendrós, amb una forta pua a l'aleta dorsal
* Quissona o Squalus blainville, espècie de tauró esqualiforme de la família dels esquàlids que arriba a les llotges de peix dels Països Catalans
# Gran Premi d'Alemanya del 1964

Resultats del Gran Premi d'Alemanya de Fórmula 1 de la temporada 1964, disputat al circuit de Nürburgring el 2 d'agost del 1964.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 7 | John Surtees | Ferrari | 15 | 2h 12' 04. 8 | 1 | 9 |
| 2 | 3 | Graham Hill | BRM | 15 | + 1' 15.6 min. | 5 | 6 |
| 3 | 8 | Lorenzo Bandini | Ferrari | 15 | + 4' 52.8 min. | 4 | 4 |
| 4 | 19 | Jo Siffert | Brabham - BRM | 15 | + 5' 23.1 min. | 10 | 3 |
| 5 | 22 | Maurice Trintignant | BRM | 14 | Bateria | 14 | 2 |
| 6 | 26 | Tony Maggs | BRM | 14 | + 1 Volta | 16 | 1 |
| 7 | 4 | Richie Ginther | BRM | 14 | + 1 Volta | 11 | |
| 8 | 2 | Mike Spence | Lotus - Climax | 14 | + 1 Volta | 17 | |
| 9 | 23 | Gerhard Mitter | Lotus - Climax | 14 | + 1 Volta | 19 | |
| 10 | 5 | Dan Gurney | Brabham - Climax | 14 | + 1 Volta | 3 | |
| 11 | 14 | Chris Amon | Lotus - BRM | 12 | Suspensions | 9 | |
| 12 | 6 | Jack Brabham | Brabham - Climax | 11 | Diferencial | 6 | |
| 13 | 20 | Ronnie Bucknum | Honda | 11 | Accident | 22 | |
| 14 | 27 | Peter Revson | Lotus - BRM | 10 | Accident | 18 | |
| Ret | 1 | Jim Clark | Lotus - Climax | 7 | Motor | 2 | |
| Ret | 9 | Bruce McLaren | Cooper - Climax | 4 | Motor | 7 | |
| Ret | 16 | Bob Anderson | Brabham - Climax | 4 | Suspensions | 15 | |
| Ret | 12 | Edgar Barth | Cooper - Climax | 3 | Embragatge | 20 | |
| Ret | 18 | Giancarlo Baghetti | BRM | 2 | Accelerador | 21 | |
| Ret | 10 | Phil Hill | Cooper - Climax | 1 | Motor | 8 | |
| Ret | 11 | Jo Bonnier | Brabham - BRM | 0 | Part elèctrica | 12 | |
| Ret | 15 | Mike Hailwood | Lotus - BRM | 0 | Motor | 13 | |
| NVQ | 28 | Andre Pilette | Scirocco - Climax | | | | |

## Altres

* Accident mortal de Carel Godin de Beaufort a les pràctiques per disputar el GP.
* Pole: John Surtees 8' 38. 4
* Volta ràpida: John Surtees 8' 39. 0 (a la volta 11)

## Referències

* ↑ F1, STATS. «Carel GODIN DE BEAUFORT • STATS F1» (en francès). [Consulta: 28 febrer 2021].
* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-11-12. [Consulta: 17 juny 2010].
# Sunday

Sunday (lit. ‘Diumenge’) és una pel·lícula de televisió, de gènere dramàtic, de 2002 dirigida per Charles McDougall i escrita per Jimmy McGovern.
A l'obra es dramatitza els esdeveniments del Diumenge Sangnant a Derry, Irlanda del Nord, a través dels ulls de les famílies dels morts i ferits, concretament els de Leo Young, germà gran de John Young, que va ser assassinat aquell dia. L'escala de temps cobreix els esdeveniments dels anys anteriors al Diumenge Sagnant i els esdeveniments posteriors fins al tribunal Widgery inclòs.
Produïda per Sunday Productions per a Channel 4 i projectada el 25 de gener de 2002, la transmissió va ser seguida d'un debat en directe a l'estudi sobre els problemes relacionats. No obstant això, va ser eclipsada pel rival Bloody Sunday, mostrat vuit dies abans per ITV. Mentre que el Bloody Sunday d'ITV va filmar la majoria de les seves escenes a Ballymun a Dublín, la pel·lícula va filmar la majoria de les seves escenes a la mateixa ciutat de Derry. L'equip de producció va utilitzar els carrers i les zones on van succeir els fets reals del Diumenge Sangnant, com William Street, Creggan, el pont de Craigavon i Harvey Street, on el pare Edward Daly va ser filmat, en una escena coneguda, agitant un mocador tacat de sang escortant homes que portaven una de les víctimes, Jackie Duddy.
El febrer de 2007 va ser publicada en DVD al Regne Unit.
L'obra va ser el debut de Clare Crockett, que va deixar d'actuar per convertir-se en monja i va morir durant el treball missioner a l'Equador el 2016.

## Referències

* ↑ McDonald, Henry. «Derry nun among those killed in Ecuador earthquake» (en anglès). The Guardian, 18-04-2016. [Consulta: 25 gener 2018].
* ↑ White, Stephen. «UK nun killed trying to save friends from Ecuador earthquake» (en anglès). Daily Mirror, 18-04-2016. [Consulta: 25 gener 2018].
* ↑ Carty, Ed. «Sister Clare Crockett: From 'wild' teen to selfless sister» (en anglès). The Irish News, 18-04-2016. [Consulta: 25 gener 2018].
* ↑ «Tragic nun who died in Ecuador earthquake gave up wild teenage lifestyle to help the poor - Independent.ie» (en anglès). Irish Independent, 18-04-2016. [Consulta: 25 gener 2018].
# Ramon Villaret Cayuela

Ramon Villaret Cayuela (Calella, 1954) és un actor de teatre nascut a Calella, amb una llarga trajectòria en l'àmbit del teatre amateur i amb alguna incursió en el teatre professional. Durant molts anys, va combinar l'activitat teatral amb la seva professió de comerciant i botiguer.

## Biografia

Villaret va iniciar-se en el món del teatre amb només 14 anys, participant en obres com "L'Estel de Natzaret" i interpretant el paper de pastor. Amb el temps, es va consolidar com a membre actiu de l'Orfeó Calellenc i de la Joventut Artística, on va destacar en diversos papers, principalment de caràcter còmic.
Als 69 anys, Villaret va fer un salt al teatre professional amb l'obra "L'auca del senyor Esteve", dirigida per Àngel Llàcer i Enric Cambray, on va interpretar el paper del senyor Ramon, després d'haver superat amb èxit el càsting del programa La Puntual de TV3. La gira d'aquesta producció va passar per diverses localitats de Catalunya, inclosa Calella.
A més de la seva tasca teatral, Villaret ha contribuït a la promoció de la història i el patrimoni cultural de Calella. Ha col·laborat amb l'Associació d'Amics del Far i altres iniciatives destinades a divulgar aspectes històrics de la ciutat. L'any 2024, va ser nomenat ambaixador de Calella i, també, va ser l'encarregat de pronunciar el pregó de la seva Festa Major, on va reivindicar la importància del teatre, proposant a més la creació d'una escola teatral per als més petits de la ciutat.

## Referències

* ↑ Gordillo, Saül «Les sis actuacions de la Joventut Artística seguiran la línia d'altres anys». El Punt, 18-12-1993, pàg. 70.
* 1 2 «Ramon Villaret actuarà a Calella amb “L’auca del senyor Esteve” el 18 de maig». Calella.com, 11-06-2023. [Consulta: 10 febrer 2025].
* ↑ «La gira de "L'auca del senyor Esteve" de TV3 començarà al Kursaal». Regió7, 26-10-2023. [Consulta: 10 febrer 2025].
* ↑ «“Els calellencs m’heu fet sentir profeta a la meva terra”». Calella.com, 02-06-2024. [Consulta: 10 febrer 2025].
* ↑ «Ramon Villaret, nou ambaixador de Calella». Ràdio Calella TV, 22-03-2024. [Consulta: 10 febrer 2025].
* ↑ «Ramon Villaret reivindica la creació d’una escola de teatre al pregó de la Festa Major de Calella». Calella.com, 19-09-2024. [Consulta: 10 febrer 2025].