OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# The General's Daughter (pel·lícula de 1911)

The General's Daughter és una pel·lícula muda de la Vitagraph protagonitzada per Anne Schaefer, Norma Talmadge i Alec B. Francis, entre d'altres. La pel·lícula es va estrenar el 28 d'agost de 1911.

## Argument

El general Dent es troba al Sudan amb les seves tres filles a l'inici de la Guerra del Mahdí. Flower, la més jove, és la seva preferida. Muhàmmad Àhmad demana entrevistar-se amb el general i durant la visita descobreix Flora i decideix que serà la seva propera esposa. En esdevenir el mahdí incita les diferents tribus del país a revoltar-se contra els anglesos. Aquests ataquen les forces del general Dent i es produeix una massacre de la que només ell sobreviu tot i que és capturat. Un cop presoner, Muhàmmad el vol obligar a escriure una carta a la seva filla en què li demana que vingui o que els seus enemics l'executaran. Tot i que el general s'hi nega Muhàmmad la falsifica i la fa arribar a les filles.
Aquestes decideixen anar-hi. Flower amaga un revòlver a la seva cintura. En arribar al palau del Mahdi, les noies són conduïdes a la cambra on hi ha el seu pare. Mentre estan parlant amb ell, una dona amb vel entra a l'habitació i Flower l'encanona amb la seva pistola i l'obliga a intercanviar-se roba amb ella. Així disfressada aconsegueix despistar la guàrdia i muntant en un cavall s'escapa desert enllà fins on hi ha els anglesos. En el seu camí, es troba amb un regiment de Highlanders escocesos, els explica que el seu pare ha estat capturat, i els guia fins a la fortalesa del Mahd-i. Mentrestant, les seves germanes s'han tancat i rebutgen l'entrada del Mahdí. Els seus servents intenten esbotzar la porta però els escocesos arriben just a temps per alliberar el general i les seves filles. El jove coronel dels Highlanders i Flower s'enamoren cosa que plau al general.

## Repartiment

* Alec B. Francis (general Dent)
* Anne Schaefer (Flower)
* Norma Talmadge
* Helen Case
* Evangeline Blaisdell
* Harry T. Morey
* William Humphrey

## Referències

* ↑ «The General's Daughter» (en anglès). IMDb. [Consulta: 7 octubre 2019].
* ↑ «Calendar of independent releases». The Moving Picture World 9, 8, 02-09-1911, pàg. 635.
* ↑ «“The General's Daughter (Vitagraph)». The Moving Picture World 9, 10, 16-09-1911, pàg. 789.
* ↑ «“The General's Daughter». The Moving Picture World 9, 7, 26-08-1911, pàg. 560.
# The Girl at Home

The Girl at Home és una pel·lícula muda de la Paramount dirigida per Marshall Neilan i interpretada per Vivian Martin, Jack Pickford, en la seva primera pel·lícula a Hollywood per als estudis Lasky i Edythe Chapman entre d'altres. La pel·lícula es va estrenar el 26 d’abril de 1917.

## Argument

Jean Padgate és una noia òrfena però té un tutor molt ric, Squire Padgate. Ellà està enamorada de Jimmie Dexter, el fill de la dona que Padgate pensa que seria una magnífica madrastra per a Jean. La senyora Dexter està a punt d’enviar el seu fill a la universitat quan perd els seus ingressos. Aleshores Jean aconsegueix que la senyora Dexter accepti els diners els seus diners per a que Jimmie pugui estudiar. Allà Jimmie coneix Diana Parish, una jove cantant de cabaret i, enamorat, li estén un xec de 25,00 dòlars. Diana, però, afegeix un altre zero a l'import i el xec és rebutjat per manca de fons. Mentre Diana implora a Jimmie que la salvi, arriben la senyora Dexter i Jean i la troben als seus braços. Elles l'informen que ha estat malgastant els diners de Jean. Enutjat de ser tractat com un nen, Jimmie promet espavilar-se tot sol i accepta un treball físic dur. Sortosament un detectiu descobreix que el xec va ser inflat per Diana i Jimmie torna a casa i tot és perdonat.

## Repartiment

* Vivian Martin (Jean Hilton)
* Jack Pickford (Jimmie Dexter)
* James Neill (Squire Padgate)
* Olga Grey (Diana Parish)
* Edythe Chapman (Mary Dexter)
* William Elmer (detectiu Hagen)

## Referències

* ↑ Motography XVII, 16, 21 d’abril 1917, pàg. 830.
* ↑ Shorey, George N. «“The Girl at Home”». Motion Picture News 15, 19, 12-05-1917, pàg. 3017.
* ↑ «Features – Current and Coming». Motion Picture News 15, 17, 28 d’abril 1917, pàg. 2693.

## Enllaços externs

* The Girl at Home al catàleg de l'American Film Institute
# The Lady of the Lake (pel·lícula de 1912)

The Lady of the Lake és un curtmetratge mut de la Vitagraph dirigit per James Stuart Blackton i interpretat per Harry T. Morey, Ralph Ince, Edith Storey i Julia Swayne Gordon entre d'altres. La pel·lícula, basada en el poema homònim de Walter Scott, es va estrenar l'agost de 1912.

## Argument

La pel·lícula es basada en el poema de Walter Scott en el qual es descriu per una banda la lluita de Roderick Dhu, James Fitz-James i Malcolm Graeme per aconseguir l'amor d'Ellen Douglas. Per altra banda tracta de la rivalitat i la reconciliació entre el rei Jaume V d'Escòcia i James Douglas. Finalment sobre la guerra entre els escocesos de les Lowlands (liderats per Jaume V) i els clans de les Highlands (dirigits per Roderick Dhu).

## Repartiment

* Harry T. Morey (rei Jaume V i James Fitz-James)
* Ralph Ince (James Douglas, comte d'Angus)
* Edith Storey (Ellen, germana de Douglas)
* Earle Williams (Malcolm Greene)
* Julia Swayne Gordon (Lady Margaret, mare de Sir Roderick)
* Harry Northrup (Sir Roderick)
* Tefft Johnson (Allan-Bane, un trobador)
* Frank Newburg (Malise)
* William Humphrey
* Arthur Cozine

## Referències

* ↑ Goble, Alan. The Complete Index to Literary Sources in Film (en anglès). Walter de Gruyter, 2011-09-08, p. 414. ISBN 978-3-11-095194-3.
* ↑ Brown, Ian. Edinburgh History of Scottish Literature: Modern Transformations: New Identities (from 1918) (en anglès). Edinburgh University Press, 2006-11-13, p. 54. ISBN 978-0-7486-3065-3.
* ↑ Low, Rachael. The History of British Film (Volume 2): The History of the British Film 1906 - 1914 (en ucraïnès). Routledge, 2013-09-13, p. 189. ISBN 978-1-136-20585-9.
# Batalla de Thouars (1815)

La batalla de Thouars va tenir lloc el 20 de juny de 1815 durant la guerra de Vendée de 1815; va ser guanyada per l'exèrcit del Primer Imperi.

## La batalla

La tarda del 19 de juny de 1815, 3.000 soldats vendéans comandats per Auguste de La Rochejaquelein, Duperrat i Canuel es van presentar davant Thouars. A primera hora del dia, una avançada comandada per Dumas de Champvalier havia entrat precipitadament a la ciutat, trobant les seves portes obertes. Envoltat de soldats imperials, Champvalier va salvar la seva vida i la dels seus homes fent-se passar per un parlamentari, però aquest atac va alertar els imperials fins a Saumur, Bressuire i Parthenay.
L'endemà a l'alba, 20 de juny, encara que capaços de defensar-se, els thouarsais van preferir enviar parlamentaris, van quedar impressionats pel nombre dels seus adversaris, també els thouarsais van preferir capitular, i els vendéans van fer la seva entrada a la ciutat. Aquest èxit no va durar, unes hores més tard, a les 10 del matí, el general Delaage venint de Parthenay i al capdavant de 500 homes a peu i una esquadra del 2n regiment d'hússars va entrar a la ciutat de Thouars. 200 guàrdies nacionals van entrar pel pont de Vrines, la resta pel pont-neuf. Els Vendeans que no havien col·locat un lloc avançat es van sorprendre completament i van fugir pel pont de Vrines on van enderrocar les guàrdies nacionals que es van retirar sense oposar gaire resistència. Els Vendéans van tornar a Châtillon-sur-Sèvre on es van assabentar de la derrota de Rocheservière: poc després van obrir negociacions amb les autoritats imperials.

## Bibliografia

* Émile Gabory, Les Guerres de Vendée, Robert Laffont, édition de 2009, p.828-829.
* (anglès) Aurélien Lignereux, Chouans et Vendéens contre l'Empire, 1815. L'autre Guerre des Cent-Jours, París, Éditions Vendémiaire, coll. «Révolutions», 2015, 384 p. (ISBN 978-2-363-58187-7 et 978-2-363-58263-8).
# Edredó

Un edredó és un tipus de cobertor compost per un estoig suau tradicionalment farcida de plomissol o material sintètic que s'utilitza al llit com a flassada. Avui en dia, els edredons també s'omplen de llana o fibres artificials com el polièster.
Quan és una vànova farcida de cotó, rep el nom de vànova cotonada o simplement cotonada.
* els edredons sintètics no són calorosos per la qual cosa es recomanen per a cambres amb calefacció o per entretemps.
* en mantenir les plomes la calor del cos, els edredons naturals són recomanables per a peces fredes i climes pocs calorosos.
Als llits equipats amb edredons, el matalàs es cobreix amb un llençol de sota i damunt s'hi posa l'edredó.
El nom deriva de l'anglès eider down, puix que el plomissol original provenia de les plomes del pit i la part baixa del cos dels èider.

## Història

Els edredons van sorgir a l'Europa rural i van ser fets originalment de plomes d'èider, un tipus d'ànec salvatge les plomes del qual són ben conegudes per la seva utilitat com a aïllant.
Avui dia, els edredons encara s'utilitzen a Europa (especialment al nord i Escandinàvia on és la forma més comuna de coberta de llit), i han arribat a ser populars al llarg del món a la fi del segle xx. La seva popularitat en el nord d'Europa es reflecteix en la seva denominació comuna d'edredó nòrdic o simplement nòrdic.
A Westfàlia, un escriptor anglès de viatges observava amb sorpresa el 1749,
| « | Hi ha una cosa molt particular en ells, que no es cobreixen amb robes de llit, sinó que posen un llit de plomes sobre i una altra sota. Això és prou còmode a l'hivern, però com poden suportar de cobrir-se amb els seus llits de plomes a l'estiu, tal com es fa habitualment, no ho puc concebre. | » |
| — Thomas Nugent, «The Grand Tour», 1749, vol. II. p.66 |||

## Vegeu també

* Funda nòrdica.

## Referències

* ↑ «Edredó». Institut d'Estudis Catalans. [Consulta: 15 abril 2011].
* ↑ Thomas Nugent. «The Grand Tour» (en anglès). [Consulta: 15 abril 2011].

## Enllaços externs

* Edredó vs nòrdic
* Dormir entre plumas Arxivat 2006-07-01 a Wayback Machine. (castellà)
# 27 aC
## Esdeveniments
### Imperi Romà

* Roma canvia el seu sistema de govern de república a imperi.
* Octavi rep el nom de August i es converteix en el primer emperador de Roma.
* Vitruvi acaba d'escriure De architectura, el més antic tractat d'arquitectura que es coneix.
* Marc Vipsani Agripa reorganitza Hispània en tres províncies: Hispània Ulterior Baetica (Bètica), capital Còrdova; Hispània Ulterior Lusitania, capital Emèrita Augusta (Mèrida); i Hispània Citerior, capital Tarraco (Act. Tarragona).
* Octavi August es mobilitza a la Hispània romana per dirigir personalment la campanya contra cantàbrics, àsturs i galaics.
* El primer matrimoni registrat del mateix sexe es produeix durant el regnat d'August. La prostitució homosexual tributa i, si algú era capturat practicant sexe passiu amb un altre home, un ciutadà romà podria perdre la ciutadania.
* Es construeix un arc de triomf en honor d'August a Rímini

## Naixements

* Marc Terenci Varró, militar i escriptor romà.
* Corneli Nepot, escriptor romà en llengua llatina.

## Necrològiques

* Marc Terenci Varró: funcionari romà.

## Referències

* ↑ Myers, JoAnne (19 September 2013). Historical Dictionary of the Lesbian and Gay Liberation Movements. Scarecrow Press. ISBN 9780810874688
# Al-Muharraq SC

L'Al-Muharraq Sports Club (àrab: نادي المحرق العربي, Nādī al-Muḥarraq al-ʿArabī, Club Àrab d'al-Muhàrraq) és un club de futbol de Bahrain, de la ciutat d'Al Muharraq. A més del futbol té seccions en altres esports com el basquetbol o el voleibol.

## Història

El Muharraq Club va ser fundat el 1928 i és un dels clubs més antics del Golf Pèrsic.

## Palmarès

* Lliga de Bahrain de futbol:
       1957, 1958, 1960, 1961, 1962, 1963, 1964, 1965, 1966, 1967, 1970, 1971, 1973, 1974, 1976, 1980, 1983, 1984, 1986, 1988, 1991, 1992, 1995, 1999, 2001, 2002, 2004, 2006, 2007, 2008, 2009, 2011, 2015, 2018
* Copa del Rei de Bahrain de futbol:
       1952, 1953, 1954, 1958, 1959, 1961, 1962, 1963, 1964, 1966, 1967, 1972, 1974, 1975, 1978, 1979, 1983, 1984, 1989, 1990, 1993, 1995, 1996, 1997, 2002, 2005, 2008, 2009, 2011, 2012, 2013, 2016, 2020
* Copa Federació de Bahrain:
       2005, 2009, 2012, 2020, 2021
* Copa Príncep de la Corona de Bahrain:
       2001, 2006, 2007, 2008, 2009
* Copa Elite de Bahrain:
       2018-19
* Supercopa de Bahrain de futbol:
       2006, 2013, 2018
* Copa de l'AFC de futbol:
       2008
* Lliga de Campions del Golf:
       2012

## Jugadors destacats

* Humood Sultan
* Athbi Al-Jalahma

## Referències

* ↑ «Bahrain - List of Champions». RSSSF.
* 1 2 3 4 5 «Bahrain - List of Cup Winners». RSSSF.
* ↑ «About Al-Muharraq». BFA. Arxivat de l'original el 15 setembre 2019. [Consulta: 22 abril 2018].
* ↑ «Muharraq shock Wasl in GCC cup sudden death». Gulf News. [Consulta: 22 abril 2018].

## Enllaços externs

* Web oficial
* Fòrum Arxivat 2008-11-13 a Wayback Machine.
# Maçaners

El poble de Maçaners és ubicat al municipi de Saldes, a la comarca del Berguedà. És situat a 1.240 m d'altitud, poc abans d'arribar a Saldes (anant des de Guardiola cap a Saldes). Des d'aquest indret hi ha una bellíssima perspectiva del Pedraforca. Als seus voltants s'hi troben nombroses fonts com la de Ca la Pona, la Clavellina, Sussenc, Freda, la Guia, el Prat de la Quera, Vella, el Sull, etc.
L’església de Sant Sadurní o Sant Serni depèn de la de Saldes.
A principis del segle XIX Maçaners ja era unit a Saldes i formaven un sol ens local. Més endavant, s'hi van incorporat els termes de l'Espà i Feners, que configuren el municipi actual de Saldes.

## Principals punts d'interès

El segon diumenge de juliol, des del 1985, Maçaners organitza una trobada d'acordionistes vinguts d'arreu (catalans, andorrans, gallecs, occitans i bascos) i amb gran èxit de públic.
La festa major de Maçaners se celebra el diumenge més pròxim al 18 de juliol.
El mirador de Maçaners es troba sortint en direcció Saldes, a la carretera, ens dona una visió de la serra de Gisclareny, el Cadí i el Pedraforca.
El molí de Maçaners és una construcció del s. XVIII que es va ampliar l'any 1860 adaptant el casal a masia. L'última reforma és dels anys seixanta d'aquest segle però el funcionament és el mateix dels clàssics molins hidràulics.

## Referències

* ↑ «Maçaners | enciclopedia.cat». [Consulta: 8 febrer 2025].
* ↑ Burgueño, Jesús; Gras, M. Mercè. Atles de la Catalunya Senyorial. Els ens locals en el canvi de règim (1800-1860) (en català). Barcelona: ICGC, 2014. ISBN 978-84-393-9138-8.
# Mancomunitat de Tramuntana

La Mancomunitat de Tramuntana és una mancomunitat de municipis de l'illa de Mallorca, que agrupa els municipis de tota la Serra: Andratx, Banyalbufar, Bunyola, Calvià, Deià, Escorca, Esporles, Estellencs, Fornalutx, Pollença, Puigpunyent, Sóller i Valldemossa.
El seu nom prové del fet que tots els municipis que l'integren estan situats a la Serra de Tramuntana.
La Mancomunitat es va constituir formalment l'any 1987 amb l'objectiu de donar serveis compartits als municipis de la Serra, especialment als més petits. Durant els seus primers anys, l'entitat va operar amb recursos limitats, sense infraestructures pròpies, fet que va dificultar-ne la gestió.
A partir de la dècada de 2020, la Mancomunitat ha consolidat una estructura més robusta, amb la creació de places de gerència i administració per millorar la gestió. També s'ha establert una seu pròpia a la finca pública de Raixa, cedida pel Consell de Mallorca. Aquest procés de transformació ha permès ampliar el nombre de municipis actius, incloent-hi el retorn de Fornalutx i la incorporació de Pollença, que abans formava part de la desapareguda Mancomunitat Nord.

## Referències

* ↑ «La Mancomunitat». Mancomunitat de Tramuntana. [Consulta: 14 desembre 2024].
* 1 2 Ballestero, Elena «La Mancomunitat de Tramuntana sumará a Pollença y logrará su máximo histórico» (en castellà). Última Hora, 22-11-2019 [Consulta: 14 desembre 2024].
* ↑ «Serra de Tramuntana: La Mancomunitat estrena presidencia y sede» (en castellà). Diario de Mallorca, 14-02-2024 [Consulta: 14 desembre 2024].

## Enllaços externs

* Mancomunitat de Tramuntana - Lloc web oficial
* http://www.felib.es/organitzacio/centre.es.html?ClaveCentro=1773 Arxivat 2013-06-16 a Wayback Machine.
# 305 aC

El 305 aC va ser un any del calendari romà prejulià. A la República i a l'Imperi Romà es coneixia com l'Any del Consolat de Megel i Augurí (o també any 449 ab urbe condita). La denominació «305 aC» per a aquest any s'ha emprat des de l'edat mitjana, quan el calendari Anno Domini va ser el mètode prevalent a Europa per a anomenar els anys.

## Esdeveniments
### Antiga Grècia. Els Diàdocs

* Establiment de la dinastia Ptolemaica. Ptolemeu I es proclama faraó d'Egipte, i és acceptat pels egipcis.
* Fundació de l'Imperi Selèucida. Seleuc I Nicàtor es proclama rei i funda la seva capital Selèucia al costat del riu Tigris.
* Setge de Rodes. Demetri Poliorceta, fill d'Antígon Monoftalm, posa setge a l'illa de Rodes per intentar sostreure-la de l'aliança amb Egipte. El setge és un dels més memorables de la història i allà guanya el renom de «Poliorceta» (‘assetjador de ciutats’). Les màquines de setge, entre elles una anomenada helèpolis (‘conqueridora de ciutats’), es veuen per primer cop. El setge va durar un any, fins al 304 aC, sense que arribés a conquerir-la.
* Arquidam IV és proclamat rei d'Esparta a la mort del seu pare Eudàmides I.

### Sicília

* Agàtocles signa un acord de pau amb Cartago, on renuncia a la seva influència a l'illa. Derrota els que s'havien rebel·lat, es reconcilia amb Dinòcrates i inicia la consolidació del seu poder a la Sicília grega.

### Antiga Roma

* Aquest any són elegits cònsols Luci Postumi Megel i Tiberi Minuci Augurí.
* Megel derrota els samnites en la batalla de Bovianum i conquereix la ciutat de Bovianum. En la seva marxa Megel i el seu col·lega Augurí recuperen Sora i Arpinium a la vall del Liris, i Cerènnia o Cesènia, d'ubicació desconeguda. Titus Livi diu que li van ser concedits els honors del triomf cosa que no es menciona als Fasti.
* Tiberi Minuci Augurí cau ferit durant la conquesta de Bovianum, i poc després mor a la ciutat conquerida. És elegit cònsol sufecte Marc Fulvi Curi Petí.

## Naixements

* Zou Yan, astròleg, geògraf, escriptor i filòsof de l’època final del Període dels Regnes Combatents.

## Referències

* ↑ Funegan, Jack (et al.). Chronos, kairos, Christos : nativity and chronological studies. Winona Lake [IN]: Eisenbrauns, 1989, p. 115. ISBN 9780931464508.
* ↑ Westerfeld, Jennifer Taylor. Egyptian Hieroglyphs in the Late Antique Imagination (en anglès). University of Pennsylvania Press, 2019-10-04, p. 24. ISBN 978-0-8122-9640-2.
* ↑ Hannestad, Lise. «The Seleucid Kingdom». A: D. T. Potts (ed). A Companion to the Archaeology of the Ancient Near East (en anglès). Wiley, 2012-04-14, p. 1062. DOI 10.1002/9781444360790. ISBN 978-1-4051-8988-0.
* ↑ Plutarc. Vides paral·leles: Demetri, XX, 21-22
* ↑ Plutarc. Vides paral·leles: Demetri, XX, 35
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XX, 57
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, IX, 44
* ↑ Titus Livi. Ab Urbe Condita, IX, 45
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XX, 40
* ↑ Diodor de Sicília. Biblioteca històrica, XX, 41
* ↑ Needham, Joseph; Colin A. Ronan. The shorter Science and civilisation in China: an abridgement of Joseph Needham's original text. Cambridge: Cambridge University Press, 1978, p. 142. ISBN 9780521218214.
# Mani Acili Glabrió (governador)

Mani Acili Glabrió (en llatí: Manius Acilius Glabrio) va ser un magistrat romà. Era fill del cònsol Mani Acili Glabrió i d’Emília (filla de Marc Emili Escaure, cònsol el 115 aC). Va néixer a la casa de Gneu Pompeu l'any 81 aC, ja que la mare s'havia casat amb Pompeu després del seu divorci forçat de Mani Acili Glabrió, i la mare va morir en el part.
A la guerra civil del 49-48 aC va ser lloctinent de Juli Cèsar i va manar la guarnició d’Oricum a Epir. Després, a la campanya africana, va estar estacionat a Sicília. El 44 aC quan Cèsar estava preparant la campanya contra els parts, va ser enviat a Grècia com a governador d'Acaia en lloc de Publi Sulpici Ruf. Dues vegades va ser acusat i sempre el va defensar Ciceró i va ser absolt.

## Referències

* Smith, William (editor). A Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès), 1870, pàg. 272a (v. 2).
# Manuel Reina Rodríguez

Manuel Reina Rodríguez, més conegut com a Manolo Reina (Villanueva del Trabuco, 1 d'abril de 1985) és un futbolista andalús, que ocupa la posició de porter.

## Carrera

Sorgeix al planter del Màlaga CF. Amb el Málaga B juga a Segona Divisió. A la campanya 05/06 debuta amb el primer equip a la màxima categoria, en un partit contra el València CF (0-0).
L'any següent fitxa pel Llevant UE, que l'incorpora al seu equip B, fins que el 2008 puja al primer equip en substitució de Marco Storari, que havia marxat; en vuit partits, va concedir 18 gols. La temporada 08/09 disputa 25 partits amb els valencians a la categoria d'argent.
L'estiu de 2011 fitxa pel FC Cartagena de segona divisió. Després de baixar de categoria, marxa a l'estranger per primer cop en la seva carrera, i fitxa per l'AEP Paphos FC de la primera divisió xipriota.
El 30 de gener de 2013, signa contracte amb l'Atromitos FC de la superlliga grega de futbol com a substitut de Charles Itandje, que havia marxat al PAOK FC. Va ser principalment suplent de Velimir Radman, i va acabar marxant al juny després de no haver jugat cap partit.
El 2 de juliol de 2013, Reina va fitxar pel Gimnàstic de Tarragona de Segona Divisió B. Va ser titular indiscutible durant els seus quatre anys a l'equip, assolint una promoció a segona divisió en la seva segona temporada.
Reina es va desvincular del club el 6 de juliol de 2017, i va signar pel RCD Mallorca 13 dies després.

## Referències

* ↑ El último consuelo «granota» (The last "granota" solace); Levante-EMV, 3 gener 2008 (en castellà)
* ↑ El Cartagena anuncia cuatro fichajes (Cartagena announce four signings); Marca, 20 juny 2011 (en castellà)
* ↑ Ποδοσφαιριστής του Ατρόμητου ο Ρέινα (Reina footballer of Atromitos); Contra, 30 gener 2013 (en grec)
* ↑ Manuel Reina, presentat (Manuel Reina, presented); Gimnàstic Tarragona, 2 juliol 2013 (in Catalan)
* ↑ Manolo Reina, Zamora d'Espanya; El Desmarque, 14 abril 2015 (en castellà)
* ↑ Un lustro de la extraordinaria generación del 2015 (Fifth anniversary of the remarkable generation of 2015); Diari de Tarragona, 31 maig 2020 (en castellà)
* ↑ Reina s'acomiada del Nàstic (Reina says goodbye to Nàstic); Gimnàstic Tarragona, 6 juliol 2017 (in Catalan)
* ↑ El Real Mallorca ficha al portero Manolo Reina (Real Mallorca sign goalkeeper Manolo Reina) Arxivat 2017-08-20 a Wayback Machine.; RCD Mallorca, 19 juliol 2017 (en castellà)

## Enllaços externs

* Manuel Reina Rodríguez a BDFutbol
* Manuel Reina Rodríguez, Fitxa a Soccerway
* Manolo Reina a mondedufoot (francès)