OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Duffy

Aimée Ann Duffy (23 de juny de 1984), més coneguda com a Duffy, és una cantant i compositora gal·lesa. El seu primer àlbum Rockferry va sortir al març de 2008 i ha venut més de 5,5 millions de còpies al món.

## Biografia

Duffy va néixer a Bangor, al nord de Gal·les, i té dues germanes. La seva llengua materna és el gal·lès. Els seus pares es van divorciar quan ella tenia deu anys. Duffy es va inspirar a entrar en la indústria de la música en veure Whoopi Goldberg en la pel·lícula Sister Act. Duffy va començar a cantar quan tenia sis anys però havia de deixar el cor de l'escola perquè la seva veu era considerada massa gran", i va rebre una invitació d'aparèixer al Wawffactor el 2003, un programa similar a l'Star Academy transmès per la televisió a Gal·les.
Duffy va començar amb A&M Records el 23 novembre de 2007. Sortia al programa de la BBC 2 Later with Jools Holland, i després va aparèixer al programa de cap d'any de Hootenanny. El 22 de febrer de 2008, va tornar a Later with Jools Holland i va cantar "Rockferry" i "Mercy", la cançó que ha tingut tant d'èxit. S'erigia aleshores en una gran promesa del soul i en molt poc temps es va convertir en una de les artistes que venia més discos al món.
El seu primer àlbum, Rockferry, va ser el quart disc més venut de l'any, al 2008. Va guanyar tres guardons en els Brit Awards, i el Grammy al millor àlbum pop de 2009. Però el seu segon disc, Endlessly, no va obtenir els mateixos èxits.
Va interrompre la seva carrera abruptament l'any 2011, i el febrer de 2020 va reaparèixer i es va saber que la seva absència fou a causa d'haver estat drogada, segrestada i violada el 2011.

## Discografia

Àlbums d'estudi
* 2008: Rockferry
* 2010: Endlessly
EPs
* 2004: Aimée Duffy
* 2008: Live from London
* 2008: FNMTV Live
* 2009: 2009 Deluxe EP
* 2009: Live at the Theatre of Living Arts
Singles
* 2007: "Rockferry"
* 2008: "Mercy"
* 2008: "Warwick Avenue"
* 2008: "Stepping Stone"
* 2008: "Rain on Your Parade"
* 2010: "Well, Well, Well"

## Referències

* ↑ Ten facts about Duffy – but which one is false? The Independent 22 February 2009
* 1 2 «Duffy - Biografía, Discos y Canciones». Todomusica.org. [Consulta: 29 abril 2020].
* ↑ «Els discos més venuts de 2009» (en spanish).
* ↑ Radio Times interview, 22 November 2008
* ↑ Duffy: I was inspired by 'Sister Act' Digital Spy 29 October 2008
* ↑ I've seen the really dark side of addiction says new music megastar Duffy You Magazine 3 May 2008]
* 1 2 «¿Dónde está Duffy, la británica que pudo haber sucedido a Amy Winehouse con su ‘Mercy’?» (en castellà). La Vanguardia, 22-08-2018. [Consulta: 29 abril 2020].
* ↑ 324cat. «La cantant Duffy reapareix deu anys després: "Em van drogar, violar i segrestar"», 26-02-2020. [Consulta: 26 febrer 2020].

## Enllaços externs

* Duffy's official website
# Wang Xufeng

Wang Xufeng (xinès simplificat: 王旭烽) (Pinghu 1955) especialista sobre les tradicions del té, llibretista i escriptora xinesa, guanyadora del Premi Mao Dun de Literatura de l'any 2000 per la seva novel·la "Bu ye hou",traduïda a l'anglès com "The Never Night Hou" segona part de la trilogia "Tea Man Trilogy"

## Biografia

Wang Xufen va néixer el febrer de 1955 a Pinghu, província de Zhejiang (Xina).
Entre 1978 i 1982 Wang va estudiar història al Departament d’Història de la Universitat de Hangzhou. Després de graduar-se,va fer de professora en una escola d Hangzhou..

### Obra literària

Es especialment coneguda per la seva "Trilogia del té" que va trigar 10 anys en completar i que d'alguna forma és un recorregut pels principals esdeveniments sociopolítics de la Xina des de finals de la dinastia Qing, passant per la segona guerra sino-japonesa, fins a la Revolució Cultural.
La segona part que va guanyar el Premi Mao Dun va ser adaptada com a sèrie de televisió.
A més de les seves obres de ficció, Wang ha treballat per fusionar literatura i òpera tradicionals xineses, produint, entre d'altres, una versió Kunqu de la novel·la clàssica," El somni del pavelló vermell".

## Referències

* ↑ «Winners of Mao Dun Literature Prize_Bestsellers_news_中国图书对外推广网». Arxivat de l'original el 2021-09-06. [Consulta: 6 setembre 2021].
* ↑ Ying, Li-hua. The A to Z of modern Chinese literature, 2010. ISBN 978-1-4617-3187-0.
* 1 2 Abrahamsen, Eric. «Wang Xufeng» (en anglès). [Consulta: 6 setembre 2021].
* ↑ Una forma tradicional antiga del Teatre cantant tradicional xinès (Ópera xinesa)
# Corral del Martí

El Corral del Martí és un jaciment arqueològic al municipi de Sant Pere de Riudebitlles a la comarca de l'Alt Penedès i es tracta de un taller de sílex amb una ocupació del paleolític inferior i una altra del paleolític mitjà. Aquest jaciment és a la riba esquerra del Riu de Bitlles i compta amb dos sectors diferenciats: Un zona plana en uns camps de cireres; i una antiga terrassa, actualment desmantellada. A la zona plana d'aquest jaciment s'hi ha ha trobat indústria lítica de tipus axeulià destacant un ganivet de dors, pel que aquesta ocupació ha estat datada durant el paleolític inferior. A l'antiga terrassa destaca la troballa de nuclis-tortuga, ascles levallois i perforadors, és a dir una indústria lítica de tipus mosterià, que fa que aquest sector hagi estat datat durant el paleolític mitjà.

## Referències

* ↑ Lloret Blackburn-Antequem, Marta. «Corral del Martí. Sant Pere de Riudebitlles». Mapes de Patrimoni Cultural. Diputáció de Barcelona, 15-05-1999. [Consulta: 16 febrer 2025].
# Platja de l'Arbeyal

La platja del Arbeyal és la platja més occidental de les de Gijón (Astúries, Espanya). La platja del Arbeyal és la tercera platja en importància de Gijón, al costat dels populars barris de la Calçada i del Natahoyo, és una platja molt volguda que ha recuperat el seu aspecte originari després de dècades de quedar relagada enfront de la importància industrial de la zona. Són aquests barris, a més, els que concedeixen a la platja la seva idiosincràsia i el seu dinamisme. Una zona que és socialment molt activa, i que també ho és urbanísticament, fent créixer a Gijón cada any més cap a l'oest.
Va ser inaugurada l'any 1995, recuperant el seu primitiu aspecte, perdut arran del creixement industrial de la ciutat. Anteriorment anomenada "platja de la Propietària" a causa de la indústria que estava en els seus voltants. Està situada en un enclavament eminentment industrial, encara que en els seus voltants existeixen diverses zones verdes.

## Característiques

* Forma de petxina
* Longitud de 300 m
* Aigües tranquil·les
* Sorra de gra gruixut i daurat
* Arenal en pleamar: 22.800 m²
* Arenal en baixamar: 106.000 m²

## Equipaments

* Aparcament
* Salvament
* Zona de jocs infantils
* Dutxes
* Lavabos
* Accés per a minusvàlids.

## Enfocament esportiu

La platja del Arbeyal de Gijón, i el seu esperit "obrer", és escenari habitual de populars tornejos esportius: rugbi, piragüisme, estels o natació, entre d'altres.

## Accessos

* Avinguda Príncep d'Astúries
* Línies d'autobusos nº 1, 3, 4, 5 i M1

## Referències

* 1 2 3 del Río, Alejandro. Guía total de las playas de Asturias. 244 rincones para disfrutar de la costa asturiana (en castellà). Nobel, 2013, p. 194. ISBN 978-84-8459-669-1.
# Dumplin'

Dumplin' és una pel·lícula estatunidenca de comèdia comig-of-age de 2018 dirigida per Anne Fletcher i escrita per Kristin Hahn. Està basada en la novel·la juvenil homònima de Julie Murphy. La pel·lícula és protagonitzada per Danielle Macdonald com a Willowdean "Dumplin'" Dickson, Jennifer Aniston com la seva mare, Rosie Dickson i Odeya Rush. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Repartiment

* Danielle Macdonald com a Willowdean "Dumplin'" Dickson
* Jennifer Aniston com a Rosie Dickson
* Odeya Rush com a Ellen "Elle" Dryver
* Maddie Baillio com a Millie Mitchellchuck
* Bex Taylor-Klaus com a Hannah Perez
* Luke Benward com a Bo Larson
* Georgie Flores com a Callie Reyes
* Dove Cameron com a Bekah Colter
* Harold Perrineau com a Lee Wayne/Rhea Ranged
* Kathy Najimy com a Mrs. Mitchellchuck
* Ginger Minj com a Candee Disch
* Hilliary Begley com a Lucy Dickson
* Sam Pancake com a Dale
* Dan Finnerty com a Eugene Reed
* Molly McNearney com a Delia Shepherd
* Tian Richards com a Marcus
* Ryan Dinning com a Patrick
* Andrew Fletcher com a Tim
L'autora de Dumplin', Julie Murphy, fa un cameo com a propietària d'un bar drag.

## Producció

El 15 de març de 2017, es va anunciar que Jennifer Aniston interpretaria el paper de Rosie Dickson, la mare de la Dumplin'. El 13 de juny de 2017, Danielle Macdonald s'hi va unir en el paper principal. El 15 d'agost de 2017, Odeya Rush també es va afegir a la pel·lícula per interpretar a Ellen "El" Dryver, la millor amiga de Willowdean, que crea dificultats quan intenta entrar al concurs de bellesa juntament amb a Will. El 21 d'agost de 2017, Dove Cameron, Luke Benward, Bex Taylor-Klaus, Maddie Baillio, Georgie Flores i Ginger Minj es van unir al repartiment de Dumplin'.
El rodatge principal de la pel·lícula va començar el 21 d'agost de 2017 a Covington (Geòrgia) i va acabar a l'octubre del mateix any.

## Estrena

El setembre de 2018, Netflix va adquirir els drets de distribució de la pel·lícula. Dumplin' es va publicar el 7 de desembre de 2018 a la plataforma.

## Referències

* ↑ «Programació de TV3». CCMA. [Consulta: 25 març 2023].
* ↑ Dumplin' a la Base de dades de cinema en català
* ↑ McNary, Dave. «Jennifer Aniston to Star in Teen Comedy 'Dumplin''», 16-03-2017. [Consulta: 27 octubre 2017].
* ↑ «'Patti Cake$' Breakout Danielle Macdonald Joins Jennifer Aniston in 'Dumplin'». The Hollywood Reporter, 13-06-2017. [Consulta: 27 octubre 2017].
* ↑ , 15-08-2017.
* ↑ N'Duka, Amanda. «Dove Cameron, Luke Benward, Bex Taylor-Klaus & More Added To Comedy Film 'Dumplin'», 21-08-2017. [Consulta: 27 octubre 2017].
* ↑ , 21-08-2017.
* ↑ Kit, Borys. «Netflix Lands Jennifer Aniston Dramedy 'Dumplin''». The Hollywood Reporter, 12-09-2018. [Consulta: 12 setembre 2018].
* ↑ «Dolly Parton & Sia's 'Here I Am' from 'Dumplin'' Released». Film Music Reporter, 14-09-2018. [Consulta: 16 octubre 2018].
# 475

L'any 475 (CDLXXV) va ser un any comú que començava el dimecres del calendari julià. Aleshores era conegut com l'Any del Consolat de Zenó sense col·lega (o, amb menys freqüència, l'any 1228 Ab urbe condita). La denominació 475 per a aquest any s'ha utilitzat des del període medieval primerenc, quan l'era del calendari Anno Domini es va convertir en el mètode predominant a Europa per nomenar els anys.

## Esdeveniments
#### Imperi Romà

* 9 de gener L'emperador Zenó abdica sota pressió, ja que l'oncle de la seva dona Basiliscus fa un cop d'estat a Constantinoble, amb el suport del conseller de confiança i company d'Isauria de Zenó. Il·lustració. Basiliscus usurpa el tron i és proclamat nou emperador (August) de l'Imperi Romà d'Orient. Comença un regnat de 20 mesos; Zeno i els seus partidaris fugen a Isauria.
* 9 d'abril Basiliscus emet una carta circular (Enkyklikon) als bisbess del seu imperi, promovent la posició cristològica Miaphysite. Aquestes opinions religioses el faran molt impopular.
* Estiu L'emperador Julius Nepos concedeix als visigots al rei Euric la tinença legal de les seves conquestes, que inclouen Provença (regió de la Gàl·lia), a canvi de la total independència.
* 28 d'agost Magister Militum Orestes pren el control del govern a Ravenna, i obliga Julius Nepos a fugir a Dalmàcia.
* 31 d'octubre Romulus Augustulus és instal·lat com a emperador pel seu pare Orestes, que esdevé regent en efecte de l'Imperi Romà d'Occident. August finalment governarà durant 10 mesos, com l'últim emperador occidental.

#### Àsia

* Bodhidharma, monjo budista, viatja a la Xina i comença a ensenyar el Laṅkāvatāra Sūtra (data aproximada).
* Gongju es converteix en la capital de Baekje, i està amenaçada per Goguryeo, que conquereix la vall del Riu Han (Corea).
* Munju esdevé rei de Baekje.

## Referències

* ↑ Tucker, Spencer C. A Global Cronologia del conflicte: del món antic a l'Orient Mitjà modern [6 volums: Del món antic al mig modern East]. 1. Santa Babara, CA, Denver, CO, Oxford, UK: ABC-CLIO, 2010, p. 178. ISBN 9781851096725.
* ↑ Cameron, Averil. El món mediterrani a l'antiguitat tardana: AD 395-700. Segona. Londres i Nova York: Routledge, 2012, p. 37. ISBN 9781136673061.
* ↑ Plantilla:Cita book
* ↑ Heeren, Arnold Hermann Ludwig. D.A. Talboys. Un manual d'història antiga: particularment pel que fa a les constitucions, el comerç i les colònies dels estats de l'Antiguitat (en anglès). Second, 1833, p. 474. «orestes 475.»
* ↑ Oaks, Dumbarton; Collection, Dumbarton Oaks Research Library i; Grierson, Philip [et al.].. Biblioteca de recerca de Dumbarton Oaks i Col·lecció. Catàleg de monedes romanes tardanes a la col·lecció Dumbarton Oaks i a la col·lecció Whittemore: d'Arcadi i Honori a l'adhesió d'Anastasi, 1992, p. 269. ISBN 9780884021933.
* ↑ Greene, Eric «Una altra mirada al primer Chan: Daoxuan, Bodhidharma i els tres nivells Moviment». T'oung Pao, vol. 94, 1, pàg. 49–114. DOI: 10.1163/008254308X367022. ISSN: 0082-5433.
* ↑ «Un viatge pel gloriosa dinastia Baekje: visitar llocs a Gongju, Buyeo i Iksan revela la bellesa del regne». , 14-07-2018.
* ↑ «.htm Llista de governants de Corea». www.metmuseum.org. [Consulta: 20 abril 2019].
# Rafael Comas Abad

Rafael Comas Abad (Figueres, 31 de maig de 1953) és un militar català, cap de la Caserna General Terrestre d'Alta Disponibilitat (CGTAD), càrrec que ocupa el buit deixat pel Capità general de València.
Nascut a Figueres de pares alacantins, i com diu ell mateix, la seva dona és del País Basc i els seus fills valencians. Va ingressar a l'Acadèmia General Militar en 1971 i en 1975 fou ascendit a tinent. Ha estat destinat, entre d'altres, als Regiments Mixts d'Enginyers de València i Sant Sebastià, ha estat oficial d'Estat Major a Melilla i a València i ha participat en missions de l'ONU i l'OTAN a Iugoslàvia i a Kosovo com a membre d'UNPROFOR en 1993; de la SFOR en 2000 i de la KFOR en 2001. Com a coronel fou cap del Regiment de Transmissions n. 21. També va estar uns mesos destina al Centre d'Operacions Conjunt del Comandament Suprem Aliat a Europa de Casteau.
En 2006 fou ascendit a general de brigada i nomenat cap de la Brigada de Transmissions de la Caserna General Terrestre d'Alta Disponibilitat. En 2009 va ser ascendit a general de divisió i nomenat director de Recerca, Doctrina, Orgànica i Materials del Comandament d'Ensinistrament i Doctrina. Al juliol de 2011 va ascendir a tinent general i va ser nomenat cap de la Caserna General Terrestre d'Alta Disponibilitat amb seu a València. va ocupar el càrrec fins que va passar a la reserva el 17 de febrer de 2016.

## Referències

* ↑ El general Comas dice que el tema autonómico se puede resolver hablando, La Vanguardia, 17 de febrer de 2016
* ↑ Rafael Comas Arxivat 2018-06-22 a Wayback Machine. a nuevaeconomiaforum.org
* ↑ El General de Brigada Rafael Comas Abad toma el mando de la Brigada de Transmisiones en Bétera (Valencia), Europa Press, 21 de març de 2006
* ↑ RELEVO EN EL CUARTEL GENERAL DE LA OTAN, ejercito.mde.es
* ↑ Real Decreto 74/2016, de 19 de febrero, por el que se dispone el cese del Teniente General del Cuerpo General del Ejército de Tierra don Rafael Comas Abad como Jefe del Cuartel General Terrestre de Alta Disponibilidad.
* ↑ El teniente general Comas se despide como jefe del cuartel de la OTAN en Bétera, ABC, 17 de febrer de 2016

## Enllaços externs

* “Estamos listos para vencer las amenazas provenientes de Rusia y Oriente Medio" entrevista a Estrella Digital, 6 de febrer de 2016
* El teniente general Comas apuesta por no recortar los gastos en Defensa si se quieren asegurar las libertades, eldiario.es, 24 de novembre de 2014
* El teniente general Rafael Comas aboga por recuperar el servicio militar obligatorio, latribunadelpaisvasco.com, 20 de novembre de 2014
# Platja de los Locos

La platja de Los Locos ('platja dels Bojos' en valencià) és una platja situada a la Costa Blanca, al municipi de Torrevella (Baix Segura, País Valencià).
Està a la zona nord de la localitat, delimitada per les cales i la revolta del Palagre. Rep el seu nom per un manicomi que s'alçava a la vora de la platja.
Antigament es coneixia amb el nom de "Platja del Salaret", així apareix a documents i llibres antics com: ''Plano de la Ensanada y cargador Torre vieja'' de Francisco Català i Gaspar Massa el 1806, a la carta náutica anónima de 1813, al plànol que traça Francisco de Paula Amieba el 1835, al diccionari de Pascual Madoz el 1859 o al diccionari de Juan de Arrambide de 1861 entre d'altres. Actualment es manté eixe nom per a la punta d'aquesta platja que s'anomena "Punta del Salaret".

## Enllaços externs

* Fitxa de la platja al web turístic de Torrevella
* Article sobre la història de la Platja de Los Locos i el seu sanatori
# Durand (príncep-bisbe)

Durand (? - Lieja, 23 de gener de 1024 o 1025) va ser príncep-bisbe del principat de Lieja de 1021 fins a la seva mort.
Hi ha pocs fets coneguts del seu episcopat. Era probablement un cortesà o un serf del senyor de Morialmé que va recomanar-lo a Notger. Per la seva intel·ligència va rebre una educació a l'escola del capítol de Lieja. Tenia una funció superior sota l'administració de Notger, Balderic II i Wolbodo. Aquest darrere va enviar-lo a Enric II que va nomenar-lo vicecanceller de l'imperi i mestrescola a Bamberg on va ensenyar les set arts liberals. Dels seus fets i gestes no se sap gaire més si no que va consagrar l'església de l'abadia de Gembloux el 22 de juliol de 1022, que va recuperar la finca d'Heerewaarden on Balderic II va morir i que va consagrar l'església de Fumal prop d'Huy. Va tenir un conflicte territorial amb l'arquebisbe sobre la jurisdicció eclesiàstica de l'abadia imperial de Burtscheid prop d'Aquisgrà, que finalment va guanyar el 1023.
Va morir el 23 de gener de 1024 o 1025. Inicialment van sebollir-lo fora de l'Abadia de Sant Llorenç però el 1030 l'abat va transferir la seva despulla dins de l'abadia.

## Referències

* ↑ Michel Damiens, Durand (1021-1025), in: Larousse en ligne, 2009
* 1 2 Kaemmerer, Walter. «Durand». A: Neue Deutsche Biographie (en alemany). vol. 4. (en línia). Berlin: Duncker & Humblot, 1959, p. 201. ISBN 3-428-00185-0.
# Ignacio Cobos Vidal

Ignacio Cobos Vidal (Madrid, 12 de juny de 1966) és un jugador d'hoquei sobre herba, ja retirat, guanyador d'una medalla olímpica.
Membre del club San Pablo Valdeluz d'hoquei, va participar als 18 anys en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1984 realitzats a Los Angeles (Estats Units), on va aconseguir guanyar un diploma olímpic en la competició masculina d'hoquei sobre herba al finalitzar vuitè amb la selecció espanyola. Absent dels Jocs Olímpics d'estiu de 1988 i 1992 va participar en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1996 realitzats a Atlanta (Estats Units), on va aconseguir guanyar la medalla de plata en finalitzar segon en la competició olímpica.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Ignacio Cobos». [Consulta: 19 febrer 2025].
* ↑ «Comité Olímpico Español», 30-03-2022. [Consulta: 19 febrer 2025].
# Rafael Duyos Giorgeta

Rafael Duyos Giorgeta (València, 23 de novembre de 1906 - Sant Antoni de Requena, 24 de setembre de 1983) fou un poeta valencià en llengua castellana, adscrit a la Generació del 36.

## Biografia

Passada la seua infància a València, cursà el batxillerat a Madrid, on coincidí amb els també poetes Agustín de Foxá i Luis Felipe Vivanco. A partir del 1922 estudià en la Facultat de Medicina de San Carlos, amplià estudis a Viena i a Heidelberg i s'especialitzà en cardiologia; fou l'introductor a Espanya de la tècnica del cateterisme cardíac. Treballà de metge a València des del 1931, al mateix temps que dirigia la revista poètica Murta, que fundà junt amb Ramón Descalzo i Pascual Pla y Beltrán, en la qual col·laboraren, entre d'altres, Max Aub, Juan Gil-Albert i el dibuixant Josep Renau. Des del 1932 fou el cap del servei de cardiologia de l'hospital espanyol de Tànger, del 1937 al 1939 residí a l'Argentina i a Uruguay, i el 1942 s'establí de nou a Madrid i deixà d'exercir de metge per a dedicar-se plenament a la poesia. Pertanyé al grup de poetes espanyols Alforjas para la Poesía, que havia fundat Conrado Blanco. En la seua producció poètica destaquen els temes taurins, amorosos, costumistes i religiosos. Després del 1962, quan restà vidu de María del Carmen García y García Berlanga, amb la qual havia tingut sis fills, la seua profunda religiositat el dugué a ingressar en la cartoixa de Porta Coeli; el desembre de 1972 fou ordenat sacerdot pel cardenal Tarancón. Morí al cap de deu anys a Sant Antoni de Requena a conseqüència d'un accident cerebral, als pocs dies de sotmetre's a una operació de pròstata, i fou soterrat a Utiel.

## Obres

* Toros y pan (València, 1931).
* Cabanyal (1933).
* Fragmentos de cartas jamás escritas (Tànger, 1934).
* Romances de la Falange (1939).
* Siempre y nunca (València, 1941).
* Junto al Plata (Montevideo, 1941).
* Los ángeles hacen palmas (Valladolid, 1945).
* Desde los balcones del cielo (1946).
* Muecines y campanas (1952).
* Versos de la Pasión del Señor (Madrid, 1964).
* La Hora Décima (1967).
* Versos a Roma (Crevillent, 1981).
* A Teresa de Jesús (1982)

## Referències

* ↑ Guillamón, Vicente Alejandro. «Rafael Duyos, médico, poeta, rapsoda y sacerdote». Religión en libertad, 27-11-2017. [Consulta: 19 juliol 2021].
* ↑ «Rafael Duyos, poeta». El País, 27-09-1983 [Consulta: 19 juliol 2021].
* ↑ Paricio Aucejo, Pedro. «El poeta Duyos y la doctora universal». Las Provincias, 29-09-2019 [Consulta: 19 juliol 2021].
# Borsa de Shenzhen

La Borsa de Shenzhen (SZSE; xinès: 深圳证券交易所) és una borsa de valors amb seu a la ciutat de Shenzhen, a la República Popular de la Xina. Fundada el 1990, és una de les tres borses que operen de manera independent a la Xina continental, les altres són la Borsa de Valors de Pequín i la Borsa de Valors de Xangai. Està situada al districte de Futian de Shenzhen. La SZSE és la sisena borsa de valors més gran del món amb una capitalització de mercat superior als 4,4 bilions de dòlars EUA el juliol de 2024.

## Referències

* ↑ Error: hi ha títol o url, però calen tots dos paràmetres.«». [Consulta: 18 febrer 2025].
* ↑ «Shenzhen Stock Exchange – Contact Us». Shenzhen Stock Exchange. [Consulta: 3 octubre 2024].
* ↑ «The largest stock exchanges in the world» (en anglès). capital.com, 09-07-2024. [Consulta: 16 desembre 2024].
# Ramon Monton i Lara

Ramon Monton i Lara (Sabadell, 1959) és un traductor i escriptor català.
Es dedica a la traducció (de l'alemany i l'anglès) des del 1988. Entre altres autors, ha traduït Elias Canetti, Robert Musil, Michael Ende, H.J.Ch. von Grimmelshausen, Bertolt Brecht, Robert Walser, Gore Vidal, Ford Madox Ford, E.T.A. Hoffmann, Emine Sevgi Özdamar, Joseph von Eichendorff, Ingo Schulze, Franz Werfel, Stefan Zweig, Cornelia Funke, Rebecca Miller, Hans Fallada, Gustav Meyrink, Orhan Pamuk, Herta Müller, Joseph Roth, Hugo von Hofmannsthal, Gottfried Keller, Johann Wolfgang von Goethe i Thomas Mann.
Com a escriptor, ha publicat deu reculls de contes (Inversemblances i fantasies, Els contes del llop, Històries d'amor i dissolució, El silenci de les sirenes, La revolta dels moribunds, La pàtria dels coribants, L'encanteri, L'escriptor més gran del món, L'irresistible encant dels encantats i La maledicció), dos de poesia (Die Blumen sind blau i Borrowed Tunes), una novel·la, El nyèbit, i dos llibres d'assaig polític, El cansament del resistencialisme i La revolució pendent. També ha publicat un Grans èxits que conté una tria personal de contes publicats al llarg de vint-i-cinc anys de carrera.
Ha col·laborat, entre d'altres, en la revista Llengua Nacional.

## Premis

* 1995 Premi Lola Anglada per Els contes del llop
* 1999 Premi de la Fundació Enciclopèdia Catalana per El nyèbit
* 2004 Premi Crítica Serra d'Or de novel·la per El nyèbit
* 2015 Premi Ciutat de Barcelona de traducció en llengua catalana per la traducció d'Els quaranta dies del Musa Dagh, de Franz Werfel.

## Referències

* ↑ Ramon Monton-AELC https://www.escriptors.cat/autors/montonr
* ↑ Isern, Joan Josep «‘El nyèbit': un magne còctel d'ambició i talent». Avui, 25-09-2003 [Consulta: 28 abril 2013].
* ↑ «Ramon Montón guanya el premi de la crítica Serra d'Or en l'apartat de novel·la». 324.cat, 02-04-2004.

## Enllaços externs

* Ramon Monton - PEN català