OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Aida de la Cruz

Aida de la Cruz (Barcelona, 27 de maig de 1978) és un actriu catalana. Ha treballat en nombroses sèries de televisió, entre d'altres, Los Serrano, Física o química', Ventdelplà, o Doctor Mateo. El 2012 es va incorporar a la sèrie El secreto de Puente Viejo en el paper de Candela Mendizábal.
Té una llarga trajectòria en teatre. El 2010 va interpretar el paper d'Ofèlia a Hamlet dirigida per Oriol Broggi.

## Teatre

* Hair – Dir. Daniel Anglès. Teatre Apol·lo (Barcelona)
* Hamlet – Dir. Oriol Broggi. Biblioteca de Catalunya
* Viatge a Califòrnia – Dir. Moisès Maicas. Versus Teatre
* Primera història d'Esther – Dir. Oriol Broggi. Teatre Nacional de Catalunya
* El Enfermo imaginario – Dir. Pere Fullana
* Muda – Dir. Abel Coll.
* Hermanos de Sangre – Dir. Lluís Ramirez. Teatre Novedades (Barcelona)
* Perversitat sexual a Chicago – Dir. Abell Coll. Teatre Tantarantana
* La casa de Bernarda Alba – Dir. Joan Guaski. Barcelona

## Filmografia

Televisió:
Sèries de televisió :
| Any | Títol | Paper | Cadena |
| 2002 | Nines russes | Maria | TV3 |
| 2003 | Los Serrano | Mari Pau | Telecinco |
| 2004/2009 | Hospital Central | Nazaria Morón / Sonia Fonseca | Telecinco |
| 2005-2007 | 7 días al desnudo | Roxana Perales | Telecinco |
| 2006 | Àngels i Sants | Virgínia | TV3 |
| 2007 | MIR | Barbára | Telecinco |
| 2008 | Mar de fons | Mireia | TV3 |
| 2009 | Física o química | Andrea | Antena 3 |
| 2009-2010 | Ventdelplà | Tura Rossinyol | TV3 |
| 2010 | Doctor Mateo | Marina | Antena 3 |
| 2011-2012 | Arrayán | Valentina | Canal Sur |
| 2012 | Olor de colònia | Germana Ángeles | TV3 |
| 2012-? | El secreto de Puente Viejo | Candela Mendilzábal | Antena 3 |
Cinema:
Pel·lícules :
| Any | Títol | Paper | Notes |
| 2004 | Iris | Àgata (Petita) | Paper esporàdic |
| 2019 | L'enigma Verdaguer | | telefilm |

## Referències

* ↑ «De pequeña me enganché a Cristal»». [Consulta: 19 gener 2016].
* ↑ «Aida de la Cruz - Actriz» (en espanyol europeu). [Consulta: 19 gener 2016].
* ↑ «La libertad de Hamlet | Revista de Letras». [Consulta: 19 gener 2016].
# Alceu de Mitilene

Alceu de Mitilene (en grec antic Ἀλκαῖος "Alkaios" i en llatí Alcaeus,) va ser un dels poetes inclosos pels estudiosos d'Alexandria en el cànon dels Nou poetes lírics.
Va néixer a Mitilene, ciutat de l'illa de Lesbos i va florir cap a l'any 600 aC. Va ser contemporani i segurament amant de la poeta Safo. En els seus temps, a l'illa de Lesbos es van produir diverses lluites entre les faccions aristocràtiques que la governaven i el poble. Alceu i els seus germans, d'origen aristocràtic, van implicar-se en la lluita. La dinastia governant a l'illa, els Pentílides, que deien que eren descendents d'Orestes,el fill d'Agammèmnon, van perdre el poder i van ser derrotats en dos cops d'estat successius. Va aconseguir el poder el tirà Melancre, segons la Suda el 612 aC. Alceu i els seus germans, al costat de Pítac de Mitilene, van intervenir en la caiguda de Melancre, encara que el que se'n va beneficiar va ser Mirsil, que es va convertir en tirà. Alceu va participar en la lluita dels de Mitilene contra Atenes per la possessió de Sigeu a la Tròade, conflicte en què els mitilenis van ser derrotats. Les relacions entre Pítac i Alceu, conjurats tots dos contra Mirsil, es van trencar quan Pítac va revelar els noms dels rebels i Mirsil va compartir poder amb Pítac. Alceu va haver d'exiliar-se. Quan va morir Mirsil Alceu ho va celebrar amb un cant i va tornar a Lesbos on es consolidava la tirania de Pítac. Però aquest, casat amb una noia de la família dels pentílides, va fer una sèrie de reformes contra l'aristocràcia i va desterrar als que el posaven en qüestió, entre d'altres, a Alceu i els seus germans, que van refugiar-se a Lidia. Un grup d'exiliats, entre ells Alceu van tornar a Lesbos per enderrocar el tirà, però van ser vençuts i el poeta va emprendre un tercer exili, aquesta vegada a Beòcia, i potser a Tràcia i a Egipte.
Els seus poemes, admirats i imitats per Horaci, formaven almenys deu llibres, que són principalment odes, himnes o cants sobre les lluites de les faccions de la seva illa. Descriuen el món humà, la passió, l'enyorament, la mort, la tristesa. És un autor d'himnes perfectes que reflexiona sobre les coses humanes, la lluita i l'acció. Influït per Homer, Alceu en pren alguns temes, sobre Aquil·les, Àiax, Tàntal, Helena, i d'altres. Té també influències d'Hesíode i d'Arquíloc. Diverses fonts antigues es refereixen a les obres d'Alceu amb el nom de Στασιωτικά o "cançons de combat" o Διχοστασιαστικά "cançons del desacord", que Horaci anomena " Alcaei minaces Camoenae". No se'n sap quasi res de la seva mort i és probable que morís en una batalla.

## Referències

* 1 2 Rodríguez Adrados, Francisco. Lírica griega arcaica. Madrid: Gredos, 1980, p. 292-303. ISBN 8424935462.
* ↑ Smith, William; Smith, Philip. «Alcaeus of Mytilene». A: Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology (en anglès). Londres: Walton and Maberly, 1854, p. 95-96.
# Anatomia de la malenconia

L'Anatomia de la malenconia (Títol complet: L'Anatomia de la malenconia, que és: amb totes les classes, causes, simptomes, pronòstic, i unes quantes cures d'això. Amb tres particions de Maine amb les seves seccions, membres, i subseccions. Filosòficament, medicinalment, històricament, obert i tallat.) és un llibre de Robert Burton, primera publicació el 1621.

## Visió de Conjunt

Malgrat que aparentment es tracta d'un llibre de medicina en el qual Burton aboca, a la manera escolàstica, el seu coneixement extens i variat sobre la malenconia (que inclou el que ara s'anomena depressió clínica), l'Anatomia de la malenconia és més un treball sui generis de literatura que un text científic o filosòfic. De fet la malenconia hi esdevé la lent a través de la qual es poden examinar totes les emocions i pensaments humans. Per assolir aquest objectiu s'hi esmerça el contingut virtualment sencer d'una biblioteca del segle xvii.
En el satíric prefaci, el personatge de Burton, Democritus Júnior, explica: "Escric sobre la malenconia per a restar ocupat i així evitar caure en la malenconia." L'Anatomia és un document molt extens que conté digressions i comentaris que abasten temes tan diversos com la digestió, la geografia d'Amèrica o els follets, entre d'altres, però, no obstant el valor científic que pugui tenir, és en la personal veu de l'autor que paren esment els seus admiradors. Amb un to tan aviat seriós com satíric, l'autor va descabdellant un estil pròxim al monòleg interior, cosa que informa i anima el text.

## Publicació

Un reescriptor obsessiu del seu treball, Burton publicava cinc edicions revisades i expandides de L'Anatomia de Malenconia durant la seva vida. L'Anatomia de Malenconia ha estat sovint fora d'impressió, més notablement entre 1676 i 1800. Perquè cap manuscrit original de l'Anatomia ha sobreviscut, les reimpressions posteriors n'han dibuixat més o menys fidelment des de les edicions publicaven durant la vida de Burton. Primeres edicions de l'Anatomia són ara en el domini públic, amb uns quants disponibles completament des d'un cert nombre de fonts en línia com Projecte Gutenberg. En aquests darrers anys, l'interès augmentat en el llibre, combinat amb el seu estatus com a treball de domini públic, ha ocasionat un cert nombre d'edicions impreses noves, més últimament una reimpressió de 2001 de l'edició de 1932 prop de La Ressenya De Nova York De BOOKS sota seu NYRB Classics empremta (Isbn 0-940322-66-8).

## Referències

* 1 2 3 Nicholas Lezard «The Book to End All Books». The Guardian, 01-08-2001 [Consulta: 15 abril 2007]. Arxivat 6 de juliol 2008 a Wayback Machine. «Còpia arxivada». Arxivat de l'original el 2008-07-06. [Consulta: 13 abril 2010].
* ↑ Émile Legouis, Una Història de la Literatura anglesa (1926)
* ↑ La Ressenya Completa discussió de L'Anatomia de Malenconia
* ↑ William H. Gass, Introducció a L'Anatomia de Malenconia, Ressenya de Nova York de Llibres 2001 Isbn 0-940322-66-8

## Enllaços externs

* L'anatomia de la malenconia (anglès)
* Revisió del llibre (anglès)
# Léon Semmeling

Léon Semmeling (Moelingen, 4 de gener de 1940 - Lieja, 14 de març de 2024) va ser un futbolista belga. Va formar part de l'equip belga a la Copa del Món de 1970.

## Referències

* ↑ «Royal Belgian Football Association: Number of caps». Arxivat de l'original el 2012-03-20. [Consulta: 17 gener 2018].
* ↑ «Décès de Léon Semmeling : le joueur le plus titré du Standard s'en est allé» (en francès). [Consulta: 15 març 2024].
# José Azcona del Hoyo

José Simón Azcona del Hoyo (La Ceiba, 26 de gener de 1927 - Tegucigalpa, 24 d'octubre de 2005). Va ser el Quarantè vuitè president constitucional de la república d'Hondures entre el 27 de gener de 1986 al 26 de gener de 1990.

## Biografia

Descendent de càntabres, va néixer a la ciutat de La Ceiba el 26 de gener de 1927. Els seus pares van ser José Simón Azcona Vélez i Carmen del Hoyo Pérez. Va realitzar els seus estudis a la Universitat Nacional Autònoma d'Hondures (UNAH) i en l'Institut Tecnològic i d'Estudis Superiors de Monterrey (ITESM), en Mèxic, on va obtenir la llicenciatura d'enginyer civil. Casat amb la senyora Miriam Bocock, amb la qual procrearien tres fills. Membre i seguidor de la ideologia del Partit Liberal d'Hondures, entre els anys 1973 a 1982 va ocupar el càrrec de gerent general de la Federació Hondurenya de Cooperatives d'Habitatges (FEHCOVI), seguidament el 1975 va ser nomenat secretari d'organització i propaganda del directori central del Moviment Liberal Rodista, va ser diputat al Congrés Nacional d'Hondures fins a la seva elecció com a candidat oficial del Partit Liberal.

## Referències

* ↑ «El Gobierno quiere conceder a Alfonso Osorio la Medalla de Oro de Cantabria» (en castellà). El Diario Montañés, 29-10-2010. [Consulta: 31 octubre].
# Juan Manuel Gálvez

Juan Manuel Gálvez Durón (10 de juny de 1887, Tegucigalpa - 20 d'agost de 1972) va ser un advocat, polític i el 39è president Constitucional de la república d'Hondures durant el període 1949-1954.

## Referències

* 1 2 «¿Quién fue Juan Manuel Gálvez?». Honduras Tips. [Consulta: 23 maig 2018].
# Campionat de la CONCACAF de 1967

El Campionat de la CONCACAF de 1967 va ser la tercera edició del Campionat de la CONCACAF, el campionat de futbol de seleccions d'Amèrica del Nord i Central (CONCACAF). El torneig va tenir lloc entre el 5 i el 19 de març de 1967.
El torneig es va disputar a Tegucigalpa, la capital d'Hondures. Els sis equips participants van jugar tots contra tots en el sistema de lliga, amb dos punts per victòria i un punt per cada empat. El torneig va ser guanyat per Guatemala.

## Classificació

Font:
| Equip | Classificat per | Campionats jugats | Última participació | Millor resultat previ |
| Mèxic | 00Campions | 2 | 1965 | 04Campions (1965) |
| Hondures | 01Amfitrions | 1 | 1963 | 03Quart (1963) |
| Haití | 02Campions Carib | 1 | 1965 | 03Sisé (1965) |
| Trinitat i Tobago | 03Sub-campions Carib | 0 | - | 01- |
| Guatemala | 05Campions Amèrica Central | 2 | 1965 | 00Subcampions (1965) |
| Nicaragua | 04Subcampions Amèrica Central | 2 | 1965 | 02Primera ronda (1965) |

## Resultats

| Rank | Team | Pts | Pld | W | D | L | GF | GA | GD |
| 1 | Guatemala | 9 | 5 | 4 | 1 | 0 | 7 | 1 | 6 |
| 2 | Mèxic | 8 | 5 | 4 | 0 | 1 | 10 | 1 | 9 |
| 3 | Hondures | 6 | 5 | 2 | 2 | 1 | 4 | 2 | 2 |
| 4 | Trinitat i Tobago | 4 | 5 | 2 | 0 | 3 | 6 | 10 | -4 |
| 5 | Haití | 2 | 5 | 1 | 0 | 4 | 5 | 9 | -4 |
| 6 | Nicaragua | 1 | 5 | 0 | 1 | 4 | 3 | 12 | -9 |
| Guatemala | 0 – 0 | Hondures |
Tegucigalpa, Hondures
| Mèxic | 4 – 0 | Nicaragua |
Tegucigalpa, Hondures
| Trinitat i Tobago | 3 – 2 | Haití |
Tegucigalpa, Hondures
| Hondures | 2 – 0 | Haití |
Tegucigalpa, Hondures
| Trinitat i Tobago | 3 – 1 | Nicaragua |
Tegucigalpa, Hondures
| Guatemala | 1 – 0 | Mèxic |
Tegucigalpa, Hondures
| Guatemala | 2 – 1 | Haití |
Tegucigalpa, Hondures
| Hondures | 1 – 1 | Nicaragua |
Tegucigalpa, Hondures
| Mèxic | 4 – 0 | Trinitat i Tobago |
Tegucigalpa, Hondures
| Mèxic | 1 – 0 | Haití |
Tegucigalpa, Hondures
| Guatemala | 2 – 0 | Nicaragua |
Tegucigalpa, Hondures
| Hondures | 1 – 0 | Trinitat i Tobago |
Tegucigalpa, Hondures
| Haití | 2 – 1 | Nicaragua |
Tegucigalpa, Hondures
| Guatemala | 2 – 0 | Trinitat i Tobago |
Tegucigalpa, Hondures
| Mèxic | 1 – 0 | Hondures |
Tegucigalpa, Hondures
* Campionat de la CONCACAF de 1967
* Guatemala Primer títol

## Referències

* ↑ «III. CONCACAF NATIONS CUP 1967». rsssf.com. [Consulta: 9 abril 2024].
Edicions del Campionat de la CONCACAF (Copa d'Or) :
# Abdoulay Konko

Abdoulaye Konko Faye (nascut el 9 de març de 1984 a Marsella) és un futbolista francès que juga actualment al Genoa d'Itàlia.

## Trajectòria

Es va formar com a futbolista al'ASPTT Marseille de la seva ciutat natal. La Juventus FC de Torí el va fitxar l'any 2002. Com a professional va començar a jugar a les files del Crotone d'Itàlia la temporada 2004/05 de la Sèrie B, després de ser cedit per la Juventus FC. La temporada 2006/07 va tornar a ser cedit i va debutar amb el Siena, jugant a la màxima competició italiana. La temporada següent va fitxar pel Genoa CFC, on va estar una temporada, jugant 37 partits i realitzant 3 gols. L'estiu del 2008 va signar un contracte amb el Sevilla FC. En el club andalús va disputar un total de 44 partits i va marcar 1 gol en la lliga. Va guanyar la Copa del Rei del 2010. El mes de gener de 2011 va tornar a fitxar pel Genoa CFC. Un any més tard, va fitxar per la Lazio Roma.

## Palmarès
### Sevilla FC

* Copa del Rei (2009-10)

## Referències

* ↑ «Konko va al Genoa Forestieri a Siena» (en italià). La Gazzetta dello Sport, 21-07-2007 [Consulta: 29 juliol 2011].
* ↑ «OFFICIAL: Juventus from June Criscito, Konko to Genoa and Masiello» (en italià). tuttomercatoweb.com, 25-01-2007 [Consulta: 26 gener 2013].
* ↑ «Sevilla move for Konko» (en anglès). Sky Sports, 19-06-2008 [Consulta: 26 gener 2013].
* ↑ «CERRADO EL TRASPASO DE KONKO AL GENOA CFC» (en castellà). Sevilla FC, 21-01-2011. Arxivat de l'original el 19 March 2012 [Consulta: 29 maig 2011].
* ↑ «Konko sign Lazio» (en italià). So Foot.com, 30-06-2011 [Consulta: 26 gener 2013].
# Sarau Alcudienc

Sarau Alcudienc és una agrupació folklòrica mallorquina d'Alcúdia fundada el 1978. És un centre de cultura tradicional mallorquina que promou la música, ball i costums de l'illa. Destaca per reviure festes com la Festa de les Llanternes i personatges com Sant Antoni i dimonis. També ha creat grups de cercaviles i ball, i ha participat en esdeveniments internacionals. L'associació ha investigat l'indumentària del segle xviii i del segle xix, i presenta desfilades històriques.
El 2013 l'Obra Cultural Balear atorgà a Sarau Alcudienc el premi Bartomeu Oliver, dels premis 31 de Desembre.

## Referències

* ↑ «NOSALTRES» (en castellà). Sarau Alcudienc. [Consulta: 29 desembre 2024].
* ↑ «Els premiats dels 31D - Obra Cultural Balear», 21-06-2024. [Consulta: 25 desembre 2024].
# Majdí (nom)

Majdí és un nom masculí àrab (àrab: مجدي, Majdī) que literalment significa ‘gloriós'. Si bé Majdí és la transcripció normativa en català del nom en àrab clàssic, també se'l pot trobar transcrit Majdi, Mejdi... normalment per influència de la pronunciació dialectal o seguint altres criteris de transliteració. Com a nom comú entre musulmans, també el duen musulmans no arabòfons que l'han adaptat a les característiques fòniques i gràfiques de la seva llengua.
Vegeu aquí personatges i llocs que duen aquest nom.

## Notes

* ↑ Castells Criballes, Margarida; Cinca Pinós, Dolors. Diccionari Àrab-Català. Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2007, p. s.v. «مجد». ISBN 978-84-412-1546-7.
* ↑ Corriente, Federico. Diccionario árabe-español. Madrid: Instituto Hispano-Árabe de Cultura, 1977, p. s.v. «مجد». ISBN 8460008428.
* ↑ Cortés, Julio. Diccionario de árabe culto moderno: Árabe-español. Madrid: Gredos, 1996, p. s.v. «مجد» (Biblioteca Románica Hispánica). ISBN 8424917944.
* ↑ Vegeu aquí les normes de transcripció simplificada dels mots àrabs.
* ↑ Excepte en el cas de personalitats àrabs contemporànies que hagin usat personalment transcripcions específiques i singulars del seu nom, es recomana, sobretot per als personatges històrics, emprar sempre la forma catalana normativa.
# Malina Weissman

Malina Opal Weissman (12 de març de 2003) és una actriu i model nord-americana, coneguda pels seus papers com la jove April O'Neil a la pel·lícula Tortugues Ninja (2014) i com a Violet Baudelaire a la sèrie de Netflix A Sèries of Unfortunate Events (Una sèrie d'esdeveniments desafortunats).

## Vida i carrera

Malina Weissman és una actriu i model nascuda a Nova York. Va començar la seva carrera com a model a l'edat de vuit anys, seguint els passos de la seva mare, l'agència de la qual la va descobrir. Va aparèixer en importants marques de dissenyadors com Calvin Klein, Ralph Lauren, Levi's, Benetton, DKNY, H&M, entre molts altres. Com a actriu va aparèixer en anuncis comercials per ACT Mouthwash, Maybelline, Purell i My Little Pony.[cita
Va fer el seu debut en la gran pantalla en 2014 com la versió jove del personatge de April O'Neil en la pel·lícula de ciència-ficció Tortugues Ninja, interpretada com a adulta per Megan Fox.
Al 2015, Malina va aparèixer a la sèrie de CBS i Warner Bros. Television Supergirl com Kara Zor-El, actuada com adult per Melissa Benoist.
Al 2016, Malina va participar en la pel·lícula Thirsty, i va tenir la funció significativa de Rebecca Brand a la comèdia Nine Lives, també protagonitzat per Kevin Spacey i Jennifer Garner, la qual va ser estrenada a l'agost de 2016.
Al 2017, Malina va fer el paper de Violet Baudelaire a la sèrie de Netflix A Series of Unfortunate Events.

## Filmografia
### Pel·lícules

| Any | Títol | Paper |
| 2014 | Tortugues Ninja | Jove April O'Neil |
| 2016 | Thirsty | Chica de rosa |
| 2016 | Nine Lives | Rebecca Brand |

### Televisió

| Any Març 12, 2003 Març 12, 2003 Març 12, 2003 Març 12, 2003 Març 12, 2003 Març 12, 2003 Març 12, 2003 Març 12, 2003 Març 12, 2003 | Paper | Notes |
| 2015 –2016 | Difficult People | Renee Epstein | 2 episodis |
| 2015 –2016 | Supergirl | Jove Kara Zor-El | 7 episodis |
| 2017-2019 | Una Sèrie D'Esdeveniments Desafortunats | Violet Baudelaire | 25 episodis: paper principal |

## Referències

* ↑ Goldberg, Lesley. «CBS Casts Young 'Supergirl' (Exclusive)». The Hollywood Reporter, 09-03-2015. [Consulta: 29 gener 2016].
* ↑ «Ones to Watch - Malina Weissman». [Consulta: 29 gener 2016].
* ↑ Kroll, Justin. «Malina Weissman to Co-Star with Kevin Spacey in ‘Nine Lives' (EXCLUSIVE)». Variety, 25-03-2015. [Consulta: 29 gener 2016].
* ↑ Andreeva, Nellie «Netflix’s ‘A Series Of Unfortunate Events' Finds Its Violet & Klaus». .
# Maltosa

Una maltosa és un disacàrid format per dues α+D glucopiranoses. La unió de les dues glucoses és per mitjà d'un enllaç α(1→4), per tant és un enllaç monocarbonílic, o sigui, que s'estableix entre el carboni anomèric de la primera glucosa i el quart carboni, que no és anomèric. Pot reduir el reactiu de Fehling. Es troba en les fècules i la cervesa. Es pot obtenir per hidròlisi del midó o del glicogen, procés sobretot emprat en les indústries alimentàries, donant lloc a diferents tipus de xarop de maltosa segons el procés emprat.

## Descobriment i etimologia

La maltosa va ser "descoberta" per Augustin-Pierre Dubrunfaut, tot i que aquest descobriment no va ser àmpliament acceptat fins que va ser confirmat el 1872 pel químic i cerveser irlandès Cornelius O'Sullivan.
Hi ha una sèrie de termes de l'anglès antic i mitjà (mealt, meltan, melt) i un terme de l'alt alemany (malz) que poden haver originat l'arrel de la maltosa, malt.

## Origen en la naturalesa

La maltosa és un component de la malta, una substància que s'obté en el maltatge, procés de permetre que el gra de cereal s'estovi a l’aigua i germini. També és present en quantitats molt variables en productes de midó parcialment hidrolitzats com la maltodextrina, el xarop de blat de moro i el midó diluït amb àcid. L'obtenció industrial hom fa a partir de midó o glicogen hidrolitzats amb ajuda d'enzims alguns d'ells producte obtinguts per biotecnologia.

## Referències

* 1 2 Fruton, Joseph S. Proteins, Enzymes, Genes: The Interplay of Chemistry and Biology (en anglès). Chelsea, Michigan: Yale University Press, 1999, p. 144. ISBN 0300153597.
* ↑ O'Sullivan, Cornelius «XXI.?On the transformation-products of starch». Journal of the Chemical Society, 25, 1872, pàg. 579–588. DOI: 10.1039/JS8722500579.
* ↑ «Malt - noun (History and Etymology for malt - Noun)» (en anglès). Merriam - Webster (en línia). [Consulta: 20 agost 2021].
* ↑ Furia, Thomas E. CRC Handbook of Food Additives, Second Edition (en anglès). CRC Press, 1973-01-02. ISBN 9780849305429.
* ↑ Fogarty, William M.; Kelly, Catherine T. Enzymic Developments in the Production of Maltose and Glucose (en anglès). Berlin, Heidelberg: Springer Berlin Heidelberg, 1983, p. 149–163. DOI 10.1007/978-3-642-69148-5_14. ISBN 978-3-540-12479-5.
Viccionari
# IPS/UPS

IPS/UPS (acrònims IPS Integrated Power System, UPS Unified Power System) és una xarxa de subministrament elèctric sincronitzada que opera en una zona d'euro-àsia formada per alguns països del CEI (veure Fig.1). Té instal·lada una capacitat de generació d'energia de 300 GW i produeix 1200 TW-hora per any per a 280 milions de clients.

## UPS

UPS és la part russa de la xarxa d'interconnexió i inclou sis operadors regionals : ECO Centre, ECO Sud, ECO Nord-Oest, ECO Mig Volga, ECO Urals i ECO Sibèria. ECO Est opera aïlladament d'UPS Rússia.

## IPS

IPS és la part de la xarxa interconnectada que inclou països com Kazakhstan, Kirguizstan, Belarús, Azerbaidjan, Tadjikistan, Geòrgia i Mongòlia.

## Referències

* ↑ Pike, John. «Integrated Power System (IPS)» (en anglès). https://www.globalsecurity.org.+[Consulta: 25 setembre 2017].
* ↑ «Unified Power System of Russia» (en anglès). https://flagspot.net.+[Consulta: 25 setembre 2017].
* ↑ Sioshansi, Fereidoon P. Evolution of Global Electricity Markets: New paradigms, new challenges, new approaches (en anglès). https://books.google.cat/.+ Academic Press, 2013-06-10. ISBN 9780123979063.
* ↑ Lombardi, P.; Sokolnikova, T.; Suslov, K.; Voropai, N.; Styczynski, Z. A. «Isolated power system in Russia: A chance for renewable energies?». Renewable Energy, 90, C, 2016, pàg. 532–541. ISSN: 0960-1481.

## Vegeu també

* Xarxa elèctrica europea sincronitzada