OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# SYN flood

Una inundació SYN és una forma d'atac de denegació de servei a les comunicacions de dades en què un atacant inicia ràpidament una connexió a un servidor sense finalitzar la connexió. El servidor ha de gastar recursos esperant connexions mig obertes, que poden consumir recursos suficients per fer que el sistema no respongui al trànsit legítim.
El paquet que envia l'atacant és el paquetSYN, una part de la connexió de tres vies de TCP que s'utilitza per establir una connexió.

## Detalls tècnics

Quan un client intenta iniciar una connexió TCP a un servidor, el client i el servidor intercanvien una sèrie de missatges que normalment s'executen així:
* El client sol·licita una connexió enviant un missatge SYN (sincronitza) al servidor.
* El servidor reconeix aquesta sol·licitud enviant SYN-ACK de nou al client.
* El client respon amb un ACK i s'estableix la connexió.
Això s'anomena encaix de mans de tres vies TCP i és la base de cada connexió establerta mitjançant el protocol TCP.
Un atac d'inundació SYN funciona si no respon al servidor amb el codi ACK esperat. El client maliciós pot simplement no enviar l'ACK esperat, o bé falsificant l'adreça IP d'origen al SYN, fer que el servidor enviï el SYN-ACK a una adreça IP falsificada, que no enviarà un ACK perquè "sap" que mai va enviar un SYN.
El servidor esperarà el reconeixement durant un temps, ja que la simple congestió de la xarxa també podria ser la causa de l'ACK que falta. Tanmateix, en un atac, les connexions mig obertes creades pel client maliciós uneixen recursos al servidor i poden eventualment superar els recursos disponibles al servidor. En aquest moment, el servidor no pot connectar-se a cap client, sigui legítim o no. Això nega efectivament el servei als clients legítims. Alguns sistemes també poden funcionar malament o fallar quan altres funcions del sistema operatiu es queden sense recursos d'aquesta manera.

## Contramesures

Hi ha una sèrie de contramesures conegudes enumerades a la RFC 4987, com ara:
* Filtrat
* Augment de l'endarreriment
* Reducció del temporitzador SYN-RECEIVED
* Reciclant el TCP mig obert més antic
* memòria cau SYN
* Cookies SYN
* Enfocaments híbrids
* Tallafocs i servidors intermediaris

## Referències

* ↑ «CERT Advisory CA-1996-21 TCP SYN Flooding and IP Spoofing Attacks» (en anglès). Carnegie Mellon University Software Engineering Institute. Arxivat de l'original el 2000-12-14. [Consulta: 18 setembre 2019].
* ↑ «What is a DDoS Attack?» (en anglès). Cloudflare.com. Cloudflare. [Consulta: 4 maig 2020].
* ↑ «SYN flood attack» (en anglès). [Consulta: 20 novembre 2023].
* ↑ «What is a SYN flood attack and how to prevent it? | NETSCOUT» (en anglès). [Consulta: 20 novembre 2023].
# Albert Skira

Albert Skira (Ginebra, 10 d'agost de 1904 - Dully, 14 de setembre de 1973) va ser un editor suís d’origen tessinès, que va destacar per la seva contribució a l’edició d’art. Va fundar la seva primera editorial a Lausana el 1928 i va treballar amb artistes com Picasso, que va il·lustrar Les Metamorfosis d’Ovidi (1931), Matisse, Dalí i André Beaudin.
El 1933 va llançar la revista d’art Minotaure, en col·laboració amb el crític Tériade, i posteriorment va publicar Labyrinthe (1944-1946) i Psychologie de l’art d’André Malraux (1947-1949). Va crear col·leccions d’història de la pintura com Trésors de la peinture française, Les Grands Siècles de la peinture française i Les trésors du Monde.
Va revolucionar l’edició artística amb el llibre il·lustrat en colors i va divulgar l’art al gran públic. Va mantenir amistat amb André Breton, Malraux, Paul Éluard, Jacques Prévert, Louis Aragon, Ionesco, Picasso, Matisse, Dalí i Giacometti. El 1955 va publicar dues obres de Georges Bataille. Va estar casat amb Rosabianca Venturi i va ser pare del pintor Pierre Skira.

## Referències

* ↑ «Our Story» (en anglès). Skira Arte, 20-02-2025. [Consulta: 20 febrer 2025].
* ↑ «Albert Skira | MoMA» (en anglès). [Consulta: 20 febrer 2025].
* ↑ Beaumont, José F. «El Museo Rath, de Ginebra, recuerda la aventura de Albert Skira con la revista 'Minotaure'» (en castellà). El País [Madrid], 28-10-1987. ISSN: 1134-6582.
* ↑ Evesque, Corisande «Albert Skira et ses livres d’art (1948-1973)» (en francès). Histoire. 2015 dumas-01256888. Universitat de París.
# Lupus eritematós

El lupus eritematós fa referència a un tipus de malalties autoimmunitàries en les quals el sistema immunitari humà es torna hiperactiu i ataca teixits. Els símptomes i signes d'aquestes malalties poden afectar molts sistemes corporals diferents, incloent-hi les cèl·lules de les articulacions, cor i pulmons. La forma més comuna i més greu és el lupus eritematós sistèmic (LES).

## Classificació

El lupus eritematós pot manifestar-se com a malaltia sistèmica o en una forma purament cutània també coneguda com a lupus eritematós incomplet. El lupus té quatre tipus principals:
* sistèmic
* discoide
* induït per fàrmacs
* neonatal

## Diagnòstic

El diagnòstic de lupus variarà de persona a persona. És comú que es diagnostiqui d'altres malalties abans que es pugui finalment donar un diagnòstic de lupus perquè molts dels símptomes es superposen amb altres malalties comunes.

## Referències

* ↑ Fitzpatrick, Thomas B.. Fitzpatrick's color atlas and synopsis of clinical dermatology. New York: McGraw-Hill Medical Pub. Division, 2005. ISBN 978-0-07-144019-6.
* ↑ «Lupus - Diagnosis and treatment - Mayo Clinic» (en anglès). www.mayoclinic.org. [Consulta: 20 abril 2022].
# Universitat de Tolosa

Fou el 1229 quan es va crear la primera Universitat de Tolosa, fundada aleshores pel comte Raimon VII de Tolosa com a conseqüència i càstig financers de la Croada contra els càtars. Entre els seus fundadors convé destacar el bisbe Folquet de Marsella.
Els primers professors d'aqueixa universitat foren, entre d'altres, Joan de Garlanda i Roland de Cremona
El 1751, va fusionar amb la Universitat de Caurs i desaparegué després com totes les altres universitats de França el 1792. La Universitat renasqué de bell nou el 1896 com a reunió de les quatre Facultats de Tolosa i la facultat de teologia protestant de Montalban.
El 1969 la universitat de Tolosa va ser substituïda per quatre entitats:
* la Universitat de Tolosa I
* la Universitat del Miralh (Tolosa II)
* la Universitat de Tolosa III
* l'Institut Nacional Politècnic de Tolosa
El 2007 es van tornar a agrupar les entitats amb el nom d'Université Fédérale Toulouse Midi-Pyrénées.
# Charles Cholmondeley (oficial d'intel·ligència)

Charles Christopher Cholmondeley MBE (27 de gener de 1917 - 15 de juny de 1982) va ser un oficial d'intel·ligència britànic conegut pel seu paper principal a l'operació Carn Picada, una operació d'engany militar crítica que va desviar l'atenció de les forces alemanyes de la invasió aliada de Sicília durant l'operació Husky.

## Biografia

Cholmondeley va néixer el 27 de gener de 1917 a O'Halloran Hill, Austràlia Meridional, fill de Richard Vernon Cholmondeley i Hilda Georgina Cholmondeley (de soltera Naylor). Durant la Segona Guerra Mundial va servir com a tinent de vol a la Royal Air Force (RAF) que havia estat secundat al MI5, el servei de seguretat i contraintel·ligència britànic. Va ser nomenat secretari del Comitè Vint, un petit equip d'intel·ligència entre serveis i interdepartamentals a càrrec dels agents dobles.
El novembre de 1942, el Comitè Vint va rebutjar el pla de l'Operació Carn Picada de Cholmondeley com a inviable, però va pensar que podria haver-hi algun potencial en la idea. Com que hi havia una connexió naval amb el pla, Ewen Montagu, el representant naval, va ser assignat a treballar amb Cholmondeley per desenvolupar encara més el pla. Com a part de les seves funcions, Montagu havia estat informat sobre la necessitat d'operacions d'engany per ajudar els objectius de guerra aliats en una propera operació d'invasió a la Mediterrània.
Va ser guardonat com a Membre de l'Orde de l'Imperi Britànic el 1944.
Cholmondeley va morir el 15 de juny de 1982; Montagu va escriure un obituari que es va publicar a The Times.

## En la cultura popular

* Al drama de guerra britànic del 2021 Operation Mincemeat, Cholmondeley és interpretat per Matthew Macfadyen.
* Cholmondeley també ha estat interpretat per David Cumming, Seán Carey, Jonty Peach, Christian Andrews i George Jennings al musical escènic Operation Mincemeat.

## Referències

* ↑ «The War on Paper: Operation Mincemeat».
* ↑ «R.A.A.F. AWARDS IN LONDON». Sydney Morning Herald, 09-06-1944.
* ↑ «Genealogy SA Online Database Search». South Australian Genealogy & Heraldry Society Inc. [Consulta: 18 maig 2024].
* ↑ Macintyre, 2010, p. 13.
* ↑ Macintyre, 2010, p. 19–20.
* 1 2 Smyth, 2010, p. 28.
* ↑ «Page 2584 | Supplement 36544, 2 June 1944 | London Gazette | The Gazette». www.thegazette.co.uk. [Consulta: 4 març 2023].
* ↑ Montagu, Ewen «Mr Charles Cholmondeley». The Times, 23-06-1982, p. 12.

## Bibliografia

* Macintyre, Ben. Operation Mincemeat. London: Bloomsbury, 2010, p. 11. ISBN 978-1-4088-0921-1.
* Smyth, Denis. Deathly Deception: The Real Story of Operation Mincemeat. London: Oxford University Press, 2010. ISBN 978-0-19-923398-4.
# Dorothy Garrod

Dorothy Garrod (Londres, 5 de maig de 1892 - Cambridge, 18 de desembre de 1968) nom abreujat d'Annie Elizabeth Dorothy Garrod, va ser una arqueòloga britànica especialitzada en el període Paleolític. Va ser la primera dona a obtenir una càtedra a la Universitat de Cambridge.

## Biografia

Nascuda a Oxford, filla del metge Sir Archibald Garrod, va estudiar entre 1922 i 1924 a les ordres d'Henri Breuil, entre 1925 i 1926 va realitzar les seves primeres excavacions a Gibraltar, on va registrar troballes neandertals a Devil's Tower i, el 1928, va encapçalar una expedició arqueològica al sud del Kurdistan. El 1949 va trobar els baixos relleus a Angles-sur-l'Anglin (Viena), al costat de Suzanne de Saint-Mathurin.
De 1929 a 1934 va participar en les excavacions de la Mont Carmel, a Israel, en col·laboració amb la paleontòloga Dorothea Bate. Els seus treballs van demostrar una llarga seqüència d'ocupació durant el Paleolític Inferior, Paleolític Mitjà i Epipaleolític en coves com la de Kebara, on va treballar amb l'arqueòleg Francis Turville-Petre.
El seu treball ha ampliat la comprensió de la seqüència d'ocupació prehistòrica a la regió, encunyant termes com el de cultura natufiàna (del jaciment epònim Uadi-en-Natuf, situada cronològicament entre l'11140 i 7845 aC. aproximadament). Aquest marc cronològic establert a partir de les seves excavacions ha estat crucial per a la comprensió del període prehistòric a la zona.
Com a curiositat cal esmentar la contractació que va fer, gairebé exclusiva de dones dels llogarets propers, per realitzar les labors d'excavació.
De 1939 a 1952 va ocupar la càtedra com a professora d'Arqueologia de Cambridge, amb un petit parèntesi durant la Segona Guerra Mundial, durant el qual va servir en les forces auxiliars femenines de les Forces Aèries.

## Obra

* The Upper Paleolithic Age in Britain, 1926.
* The Paleology of South Kurdistan, 1930.
* The Stone Age of Mount Carmel, 1937.
* «Nova et Vetera: a Plea for a New Method in Paleolithic Archaeology», Proceedings of the Prehistoric Society of East Anglia.

## Galeria d'imatges

* Dorothy Garrod en 1928.
* Dorothy Garrod en 1937.

## Referències

* ↑ «Dorothy Annie Elizabeth Garrod» (en anglès). Encyclopaedia Britannica. [Consulta: 4 abril 2021].
* ↑ Martínez Pulido, Carolina. «Dorothy Garrod. Rememorando a una innovadora arqueóloga» (en castellà). Mujeres con ciencia, 22-09-2014. [Consulta: 4 abril 2021].
* ↑ Smith, Pamela Jane. 2000.
* ↑ Georges Roux. «Mesopotamia». [Consulta: 4 novembre 2013].

## Bibliografia

* Davies, William i Ruth Charles (editors). 1999. Dorothy Garrod i el Progrés del Paleolític: Estudis de l'arqueologia prehistòrica del Proper Orienti i Europa.
* Alonso, Francisco Gracia i Pedro Bosch Gimpera, (Josep Maria Fullola Pericot, Luis Pericot García, 1899-1978, Francesc Vilanova, Francesc Vilanova i Vila-Abadal). 58 anys i 7 dies: correspondència de Pere Bosch Gimpera a Lluís Pericot (1919-1974). Publicat per Edicions Universitat Barcelona, 2002 ISBN 84-923961-2-1.

## Vegeu també

* Tabun C1
* Cova de Tabun
# CLM

CLM té els següents significats:
* Castella - la Manxa, comunitat autònoma d'Espanya
* CLM Talavera (de l'acrònim anterior), equip històric de futbol sala de Talavera de la Reina, a Espanya
* Moviment d'Alliberament de Caprivi (del seu nom en anglès Caprivi Liberation Movement), moviment secessionista de Caprivi, a Namíbia
* Comissari de Minories Lingüístiques (del seu nom en anglès Commissioner for Linguistic Minorities), organisme per a les llengües minoritàries del Ministeri d'Afers Minoritaris de l'Índia, vegeu Ministeri_d'Afers_Minoritaris_(Índia)#Organitzacions
* Chiba Lotte Marines, equip de beisbol amb seu a Chiba, al Japó
* Compagnie Lilloise de Moteurs, empresa fabricant de motors amb seu a Lilla, a França, vegeu Indenor
* Curts i Llargs-Metratges, productora de cinema de França, vegeu Clément Duhour
* Caballero, Lafuente, Mercadal S.C., despatx d'advocats amb seu a Maó, a Menorca
* Codices latini monacenses, col·lecció de còdexs en llatí de la Biblioteca Estatal de Baviera
* Clinical Lymphoma & Myeloma, revista científica especialitzada en oncologia
* Copyright i altres assumptes legals (del seu nom en anglès Copyright and other Legal Matters), programa de la Federació Internacional d'Associacions i Institucions Bibliotecàries sobre drets d'autor, vegeu Federació_Internacional_d'Associacions_i_Institucions_Bibliotecàries#Principals_Activitats
* Cromatografia líquida micel·lar, variant de la cromatografia líquida d'alta resolució
* Modulació de la longitud del canal (del seu nom en anglès Channel Length Modulation), efecte dels Transistor d'efecte camp|transistors d'efecte camp
* Contrarellotge individual (del seu nom en francès Contre-La-Montre), ciclisme en ruta|cursa ciclista en solitari contra el rellotge
* CLM P1/01 (de l'acrònim de Caterham Le Mans), model d'automòbil de Automobilisme|competició
* Closed Loop Marketing, procés de màrqueting basat en la interacció pactada amb els clients
* CLM codi de la Unió Internacional de Telecomunicacions de Colòmbia, estat de l'Amèrica del Sud
* CLM codi de la Unió Ciclista Internacional del Colombia-Selle Italia, equip ciclista històric de Colòmbia
* CLM identificador al Protein Data Bank del cloramfenicol, antibiòtic bacteriostàtic
* Clm abreviatura de la calamaïta mineral de la classe dels sulfats
* clm abreviatura de centilumen, unitat de mesura de flux lluminós, vegeu Lumen#Múltiples_i_submúltiples_del_SI
# Protogermànic

El protogermànic (o germànic comú) és l'ancestre comú hipotètic de totes les llengües germàniques, que inclouen, entre d'altres, l'anglès modern, el neerlandès i l'alemany. No està directament confirmada per cap text, però ha estat reconstruïda per mitjà de mètodes comparatius. Només s'han trobat unes inscripcions rúniques a Escandinàvia, datades de l'any 200 aC, que es pensa que representen una etapa del protonòrdic immediatament posterior al protogermànic.

## Referències

* ↑ Voyles, Joseph B. (1992). Early Germanic Grammar. San Diego: Academic Press. ISBN 0-12-728270-X.
# Pierluca Tocco

Pierluca Tocco (nascut a Sardenya, Itàlia) és un patinador artístic italià, conegut per ser subcampió del Món el 2007 a Austràlia i el 2009, campió d'Europa el 2007 i cinquè classificat a nivell mundial el 2008 a la Xina, entre d'altres. Tocco és conegut per tenir una visió diferent i divertida del patinatge, havent fet actuacions interpretant els papers de Jack Sparrow, Harry Potter, Zeus i Rocky Balboa, entre d'altres.
Entrà al món del patinatge amb nou anys al club San Luca di Quartu, on va ser entrenat per Carmen Mascia. Tocco evolucionà positivament a nivell tècnic, aconseguint fer salts triples nets i d'alta qualitat, a més del toe loop quàdruple. L'any 2014, Tocco participà en la Gala Internacional de Patinatge Artístic a Alcobendas.

## Referències

* ↑ «La 15 veces campeona del mundo de patinaje artístico Tanja Romano imparte un curso de tecnificación». [Consulta: 5 desembre 2016].
* 1 2 3 «Le interviste» Intervista a Pierluca Tocco campione di Pattinaggio» (en italià). [Consulta: 5 desembre 2016].
* ↑ «Este fin de semana se celebra la Gala internacional de Patinaje Artístico de Alcobendas». [Consulta: 5 desembre 2016].
* ↑ «Pierluca Tocco pattina nell'oro» (en italià). [Consulta: 5 desembre 2016].
* ↑ «CARLES GASSET CAMPEÓN DE EUROPA EN COMBINADA». [Consulta: 5 desembre 2016].
* ↑ «Alcobendas acoge por primera la celebración de la Gala Internacional de Patinaje Artístico». Arxivat de l'original el 2016-09-13. [Consulta: 5 desembre 2016].
# Vàlvula de pistó

Una vàlvula de pistó és un mecanisme utilitzat per a controlar el moviment d'un fluid al llarg d'una canonada gràcies al moviment lineal d'un pistó dins d'un cilindre. És utilitzat, entre d'altres, en la majoria d'instruments de vent metall actuals.

## Referències

* ↑ Ashlin. «What is a piston valve and how does it work» (en anglès americà). Instrumentation and Control Engineering, 25-04-2020. [Consulta: 5 agost 2022].
# Enjo kōsai

Enjo kōsai (significa: cites compensades) és un servei on el client és un senyor gran i ric que paga a dones molt més joves que ell, les quals solen ser noies d'institut, per la seua companyia i, de vegades, serveis sexuals. Les proveïdores del servei intenten reunir diners per a comprar-se roba de marca i accessoris. És un fenomen social que aparegué a mitjan dècada de 1980 al Japó. A la Xina també es practica.
L'antropòloga Laura Miller explica en les seues investigacions que la majoria de les cites enjo-kōsai consisteixen en grups de noies anant amb un grup d'homes més majors a una bar de karaoke durant unes hores i sent pagades pel temps que hi passen.

## Referències

* ↑ Broma-Smenda, Karolina «Enjo-kôsai (compensated dating) in Contemporary Japanese Society as Seen through the Lens of the Play Call Me Komachi». Acta Asiatica Varsoviensia, 27, 2014, pàg. 19-41.
* ↑ Chiou, Pauline «Girls sell sex in Hong Kong to earn shopping money». CNN, 13-10-2009 [Consulta: 9 setembre 2015].
* ↑ Miller, Laura «Those Naughty Teenage Girls: Japanese Kogals, Slang, and Media Assessments». Journal of Linguistic Anthropology, 14, 2, 2004, pàg. 225–247. DOI: 10.1525/jlin.2004.14.2.225.

## Enllaços externs

* http://www.flatrock.org.nz/topics/men/name_brand_beauties_on_sale.htm
# Toni Ibàñez

Antoni Ibàñez Ros (Lleida, 10 de març de 1964) és un escriptor català amb el nom de ploma Toni Ibàñez entre altres (Artús Brotau, Laia Gardeny, Vogelfrei, etc.). A més de ser professor de filosofia ha conreat la novel·la i la poesia, ha fet traduccions, és un bloguer actiu i col·labora en diversos mitjans de comunicació (premsa, ràdio).
És conegut pels seus blogs «Tros de Quòniam» i «Entrellum». Inventor del terme catosfera, ha impulsat aquesta denominació per a la blogosfera catalana, és a dir, el conjunt de blogs escrits en català i la comunitat virtual que existeix al seu voltant. Fou el coordinador de la primera antologia de blogs en català: La catosfera literària 08 (2008) i finalista dels Premis Blocs Catalunya 2008.
El novembre del 2005 va ser acusat de plagi per haver afegit un fragment literal del blog de Carles Sanosa, al llibre Una certa penombra. Segons l'editor, és «una picada d'ullet al món dels blog literaris... recorre al mètode del collage, amb citacions cobertes i encobertes».

## Obra

Els llibres que ha publicat són:

### Narrativa, dietari, assaig

* Tros de quòniam: vademècum de sàtires (2003), premi Jaume Maspons d'Humor i Sàtira.
* Catosfera. Ciberdietaris 04-05-06 (2009), premi d'Assaig i Creació sobre Tecnologies de la Informació Nadal Batle i Nicolau.

### Novel·la

* Darrer poema (2000), premi Òmnium Cultural de Granollers.
* El Camí de la Tau (2001), «assaig novel·lat o experiment literari»
* L'oracle imminent (2006), juntament amb Emma Piqué, premi de Literatura Eròtica de la Vall d'Albaida.
* La isla sin serpientes. Freedom for Rapa Nui (2010) - novel·la, dietari, e-llibre.

### Poesia

* Un dia qualsevol (2001), premi Francesc Català de poesia de Perpinyà
* Una certa penombra (2005), premi Gabriel Ferrater de Poesia de Sant Cugat del Vallès.
* Entrellum. 49 poemes i una elegia (2009), premi Internacional de Literatura Antonio Machado.

### Traduccions fetes per l'autor

A més, ha traduït a Quaderns Crema L'educació de l'estoic de Fernando Pessoa (2003).

## Referències

* 1 2 3 «Toni Ibàñez». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ Entrellum
* ↑ El Cafè d'en Litus, blog de Carles Sanosa
* ↑ Diari Avui, 23 de novembre de 2005
* ↑ Toni Ibàñez al Qui és Qui de les Lletres Catalanes

## Enllaços externs

* Web personal
* Blog Entrellum
* «Toni Ibàñez». Associació d'Escriptors en Llengua Catalana.
# Quintet de corda

Un quintet de corda és un conjunt constituït per cinc instruments de corda fregada o bé una composició per ser interpretada amb un conjunt d'aquestes característiques.
A diferència del quartet de corda que gairebé sempre té la mateixa configuració, el quintet de corda té dues configuracions preeminents entre les moltes altres teòricament possibles. La primera és la que està integrada per dos violins, dues violes i un violoncel. És la que utilitzen, entre d'altres, W. A. Mozart o Johannes Brahms. La segona, integrada per dos violins, una viola i dos violoncels, és la que utilitza, també entre altres i tot i que menys, Luigi Boccherini. Probablement, en els casos de Mozart i Boccherini va influir en aquesta opció el fet que ells mateixos toquessin, respectivament, la viola i el violoncel.
La primera formació posa l'èmfasi en el registre mitjà i agut del conjunt, mentre que l'altre cerca, més aviat, la polarització en els aguts i el greus en detriments del registre mitjà.
# Pierre Schori

Jean-Pierre Olov Schori (Norrköping, Suècia, 14 d'octubre del 1938) és un diplomàtic suec d'origen suís.
Fou secretari d'afers internacionals al Partit Socialdemòcrata de Suècia i assessor del primer ministre Olof Palme per al seu lideratge a la Internacional Socialista contra les dictadures feixistes de Grècia, Portugal i Espanya. El 2002 fou observador de la Unió Europea a les eleccions de Zimbabwe. L'ONU el volia nomenar administrador de Kosovo, però fou vetat pels Estats Units, que l'acusaven d'haver recolzat el règim de Fidel Castro, entre d'altres. Schori respongué acusant George W. Bush de "maccarthisme". Entre l'abril del 2005 i l'octubre del 2007, fou respresentant especial de les Nacions Unides a Costa d'Ivori (UNOCI). Des del març del 2007, Schori dirigeix la Fundación para las Relaciones Internacionales y el Diálogo Exterior (FRIDE), a Madrid. També ha estat diputat al Parlament Europeu i ambaixador de Suècia a les Nacions Unides.