OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Espaldas mojadas

Espaldas mojadas o wetbacks (en anglès) és un terme despectiu que s'utilitza als Estats Units per referir-se a ciutadans estrangers residents als Estats Units, principalment als mexicans. La paraula es dirigeix principalment als immigrants il·legals dels Estats Units. Generalment s'utilitzava com a insult ètnic, el terme es va encunyar originalment i s'aplicava només als mexicans que entraven a l'estat de Texas des de Mèxic creuant el riu Río Grande, que és la frontera entre els Estats Units i Mèxic, presumiblement nedant o vadant a través del riu. i mullar-se en el procés.

## Ús

El primer cop en que es va usar aquest terme fou a The New York Times el 20 de juny de 1920. Va ser utilitzat oficialment pel govern federal dels Estats Units, inclòs Dwight D. Eisenhower el 1954, amb l '"Operació Wetback", un projecte que implicava la deportació massiva d'immigrants il·legals mexicans. L'ús del terme va aparèixer en els principals mitjans de comunicació fins als anys seixanta.
El terme també es pot utilitzar com a adjectiu o verb. Com a adjectiu, pertany a activitats que impliquen estrangers il·legals mexicans als Estats Units. L'ús registrat més antic conegut d'aquesta manera és de John Steinbeck a la novel·la Sweet Thursday, la seqüela de Cannery Row, amb la frase: "How did he get in the wet-back business?". Es va utilitzar originalment com a verb el 1978 al Hollywoodland de Thomas Sanchez amb el significat "guanyar l'entrada il·legal als Estats Units nedant al riu Grande".

## Influència cultural

Una pel·lícula mexicana del 1955 titulada Espaldas mojadas d'Alejandro Galindo tracta sobre la immigració il·legal de Mèxic als Estats Units. Wetback: The Undocumented Documentary és un documental canadenc del 2005 que explora el mateix tema des d'una perspectiva canadenca.

## Referències

* ↑ "Wetback". www.merriam-webster.com. Retrieved September 2, 2010.
* ↑ Hughes, Geoffrey (2006). An Encyclopedia of Swearing: The Social History of Oaths, Profanity, Foul Language, and Ethnic Slurs in the English-speaking World. Armonk, NY: M.E. Sharpe, 2006.
* ↑ Norquest, Carrol. Rio Grande Wetbacks: Mexican Migrant Workers. University of New Mexico Press, 1972. ISBN 978-0-8263-0220-5.
* ↑ Gerald B. Breitigam «Welcomed Mexican Invasion – Thousands of Families Crossing the Border to Till the Soil and Otherwise Build Up the Southwest». The New York Times, 20-06-1920. «In the Laredo district alone, a speaker at a business men's dinner recently estimated that between 10,000 and 15,000 of these 'wetbacks,' as they are called because of their method of entry, had crossed into Texas in that time.»
* ↑ «President Trump : Can he really win ?». Channel 4.
* ↑ «Wetback». Interactive Dictionary of Racial Language. Arxivat de l'original el 23 de novembre 2009.
* ↑ Hawkins, Derek. «The long struggle over what to call 'undocumented immigrants' or, as Trump said in his order, 'illegal aliens'». Washington Post, 09-02-2017.
* ↑ Green, Jonathon (2010). Green's Dictionary of Slang. Edinburgh: Chambers.
# Unió Democràtica Nacional

Unió Democràtica Nacional (UDN) fou una coalició electoral, d'inspiració liberal, constituïda per a les eleccions per l'Assemblea Constituent del 1946 en les que va obtenir el 6,79% dels vots (1.560.638 vots) i 41 escons. També va obtenir un escó a les eleccions regionals de Sicília de 1947. La coalició era formada per:
* Partit Liberal Italià (PLI)
* Partit Democràtic del Treball (PDL)
* Unió Nacional per la Reconstrucció, de Francesco Saverio Nitti
a les quals s'hi afegiren:
* Aliança Democràtica de la Llibertat, di Arturo Labriola
* Moviment Nacional Unitari i Antiseparatista
Entre els diputats electes hi hagué Vittorio Emanuele Orlando, Francesco Saverio Nitti, Luigi Einaudi, Benedetto Croce, Enrico De Nicola, Gaetano Martino, Giuseppe Paratore, Ivanoe Bonomi, Raffaele De Caro, Meuccio Ruini, Enrico Molè, Bruno Villabruna, Epicarmo Corbino i Aldo Bozzi.
# Chaetocnema tibialis

Chaetocnema tibialis, també conegut com a puçot o saltricó, és una espècie de coleòpter de la família Chrysomelidae. Mesura entre 1,5 i 2 mm, és de forma ovalada i color fosc i brillant, amb reflexos metàl·lics. El seu nom popular ve del fet que realitza salts molt grans i ràpids quan hom s'hi acosta. És una plaga important per la remolatxa a diversos països del sud d'Europa i Turquia. Cal tenir en compte que un altre crisomèlid, Phyllotreta nemorum, també és congeut popularment com a puçot o saltricó.

## Història natural

És una plaga sobretot per la remolatxa, la bleda o plantes de la família de les amarantàcies, cultius dels que s'alimenta especialment quan les plantes són joves, i que pot arribar a matar si els atacs són prou severs.
Els adults viuen al sòl i durant la primavera ponen ous vora les plantes de les que s'alimenten. Les larves emergents s'alimenten d'aquestes plantes, causant a les fulles un gran nombre de petits forats, característics de l'atac d'aquesta plaga. Acostumen a produir diverses generacions anuals, i estan inactius durant l'estiu.
El control d'aquesta plaga es pot realitzar a partir d'azadiractina (un terpenoid present a les llavors de neem), o també a partir de imidacloprid (un neonicotinoide), entre d'altres. S'està començant a emprar microsporidis del gènere Nosema com a mètode de control biològic.

## Distribució geogràfica

La distribució geogràfica d'aquesta espècie són els països mediterranis i Europa del sud, el Caucas, Àsia central, i sud de Sibèria. És una plaga important per la remolatxa a diversos països europeus del sud i Turquia.

## Referències

* ↑ «Plagues i malalties en horticultura ecològica». ruralcat.
* ↑ «Pulguilla». Bayer Cropscience. Arxivat de l'original el 2020-03-23. [Consulta: 23 març 2020].(castellà)
* 1 2 Fontanet, Xavi; Vila, Andreu. Plagas y enfermedades en hortalizas y frutales ecológicos (en castellà). Estella, Navarra: La Fertilidad de la Tierra, Setembre 2014, p. 333. ISBN 978-84-940582-2-6.
* 1 2 3 «Plant Pests of Middle East». The Hebrew University of Jerusalem, 13-03-2017.(anglès)
* ↑ Yaman et al. «A new microsporidian of the genus Nosema, parasite of Chaetocnema tibialis (Coleoptera: Chrysomelidae) from Turkey». Acta Protozoologica, 2008.(anglès)
# Pontejos

Pontejos és una localitat del municipi de Marina de Cudeyo (Cantàbria, Espanya).
L'any 2010 tenia 1.500 habitants. La localitat es troba a 20 metres d'altitud sobre el nivell del mar, i a 4'5 km de la capital municipal, Rubayo.
Els barris que componen la localitat són: Alto El Postillo, El Puerto, El Río, La Valle, La Cavada, Las Callejas, Las Torcas, Los Perales, Carretera Pedrosa, El Otero, El Palacio, El Pontón, Alto San Pantaleón, La Sierra, i Calatrava.
Limita amb El Astillero per l'oest, amb Gajano per l'est, al nord amb la badia de Santander i al sud amb la ria de San Salvador i de Tijero.
Al nord de Pontejos es localitza l'Illa de Pedrosa, que actualment alberga un hospital per a la rehabilitació de drogodependents.

## Patrimoni

* Església de San Juan Bautista
* Casona de los Gómez Herrera
* Sanatori Marítim de Pedrosa

## Referències

* ↑ INE, 2010
# Rodrigo Jiménez de Rada

Rodrigo Jiménez de Rada o Ximénez de Rada o Giménez de Rada (Puente la Reina, 1170 - Lió, Regne de França), 10 de juny de 1247) va ser un eclesiàstic i historiador navarrès. Arquebisbe de Toledo i Primat d'Espanya, va destacar al cultiu de les lletres com a cronista. La seva obra més cèlebre és De rebus Hispaniae, també coneguda com Historia gótica o Crónica del toledano, on es descriu la història d'Espanya des dels seus orígens fins a 1243. Aquesta obra historiogràfica, escrita en llatí, és una de les fonts que Alfons X el Savi va consultar de manera prioritària per compondre la seva Estoria de España.

## Biografia

Es va educar a Bolonya i París, on va adquirir una àmplia cultura. De tornada a Espanya, va ser bisbe d'Osma (1208) i arquebisbe de Toledo (1209). Defensor de la primacia de la seu toledana, va posar la primera pedra de la nova catedral de Toledo d'estil gòtic.
Des de Toledo va influir notablement tant sobre Alfons VIII com sobre Ferran III. Va prendre part en la preparació diplomàtica de la batalla de Las Navas de Tolosa (1212) contra els almohades, on va participar personalment i de la que va ser cronista.
El 1214 el rei li va donar el Castell del Milagro i el seu territori comprès entre el Port de Los Yébenes al port Marchés i d'aquí fins al riu Estena, Abenójar i les gorges del Guadiana, el camp de Arroba i Alcoba, Robledo de Miguel Díaz, el Sotillo de Gutier Suárez, i las Navas de Ancho Semeno. A aquest territori li va agregar el 7 de novembre el Villar de Pulgar.
L'any 1217 va rebre de mans del papa Honori III l'encàrrec d'organitzar la croada de tots els regnes cristians contra els musulmans, en qualitat de legat pontifici. Va fracassar en les seves expedicions contra Càceres (1217) i Requena (1218).
El 1231, estant vassall de Ferran III de Castella, va conquerir amb les seves hosts Quesada i Cazorla. Després de la conquesta de València per Jaume I d'Aragó (1238), va reclamar la jurisdicció de Toledo sobre aquesta ciutat.
Va morir a Lió, de tornada d'un viatge que havia fet per visitar el papa Innocenci IV.

## Bibliografia

* José Ramón Castro Álava Don Rodrigo Ximénez de Rada Fondo de Publicaciones del Gobierno de Navarra Pamplona, 1980 (castellà)
* Francisco Javier Pérez de Rada y Díaz Rubín, Marqués de Jaureguizar. El arzobispo don Rodrigo Giménez de Rada. Pérez de Rada, Javier ed. Madrid, 2002. (castellà)
* Alan D. Deyermond, Historia de la literatura española, vol. 1: La Edad Media, Barcelona, Ariel, 2001 (1ª ed. 1973), págs. 152-153. ISBN 843448305X (castellà)
* Pick, Lucy. Conflict and Coexistence: Archbishop Rodrigo and the Muslims and Jews of Medieval Spain. Oxbow Books: 2004. ISBN 0-472-11387-9. (anglès)
# Kedi

Kedi (literalment 'gat' en turc), és un documental turc sobre els gats ferals d'Istanbul, dirigida per Ceyda Torun, estrenat l'any 2016.

## Argument

El documental mostra Istanbul a través dels ulls de set gats a Istambul:
* Sarı (« groc » en turc), anomenada l'espavilada, és una gata tigrada groga que viu a la base de la Torre de Galata ;
* Bengü (« infinit » en turc), anomenada l'afectuosa, és una gata tigrada grisa que viu al barri de Karaköy ;
* Aslan Parçası (« part del lleó » en turc), anomenat el caçador, és un gat negre i blanc que viu al barri de Kandilli ;
* Psikopat (« psicòpata » en turc), anomenada la psicòpata, és una gata negra i blanca que viu al barri de Samatya ;
* Deniz (« mar » en turc), anomenat el sociable, és un gat gris i blanc que viu al mercat de Feriköy ;
* Gamsız (« sense-preocupació » en turc), anomenat el jugador, és un gat blanc i negre que viu al barri de Cihangir ;
* Duman (« fum » en turc), anomenat el gentleman, és un gat gris i blanc que viu al barri de Nişantaşı.

## Rebuda

* Premis Satellite 2017: Nominada a millor documental
* Crítica
** "No es una pel·lícula pels qui odien els felins, sinó tot el contrari: és per als seus incondicionals adoradors, és a dir, la immensa majoria (…) Puntuació: ★★★ (sobre 5)"
** "Un retrat col·lectiu que és tan elegant com els seus subjectes de peus lleugers, us garanteixo que calmarà a les ments esgotades, i segur que també baixa la pressió arterial."
** "Kedi et convertirà en creient."
** Per a espectadors interessats en un cinema poètic i polític

## Referències

* ↑ Emma Stefansky. «The Famous Cats of Istanbul Take Center Stage in Kedi» (en anglès). Vanity Fair, 10-02-2017.
* ↑ Engel, Philipp. «Kedi». Fotogramas.
* ↑ Linden, Sheri. «Kedi». The Hollywood Reporter.
* ↑ Leydon, Joe. «Kedi». Variety.
* ↑ «Kedi». Ara.
# Godless Men

Godless Men és una pel·lícula muda dirigida per Reginald Barker i protagonitzada per Russell Simpson i James "Jim" Mason, entre d'altres. La pel·lícula, basada en el relat "Black Pawl" de Ben Ames Williams publicat a “The Red Book Magazine” entre el novembre de 1919 i el gener de 1920, es va estrenar el novembre de 1920. Es conserva una còpia de la pel·lícula en una col·lecció privada.

## Argument

Black Pawl, és el capità de la goleta “Deborah”, brutal en el tractament de la seva tripulació i completament descregut amb Déu. Durant una de les seves travessies arriba a una illa tropical. Allà, Samuel Poor, un missioner que ha treballat un temps entre els nadius de l'illa, es presenta a bord demanant al capità de ser acollit com a passatger juntament amb Ruth Lytton, una bonica jove la mare de la qual va morir mentre atenia nadius malalts.
A bord, Ruth s'enamora de Dan Farrin, el primer oficial, tot i el disgust de Red Pawl, fill del capità i fet de la mateixa pasta que el seu pare fins al punt que aquest arriba a témer que l'assassini per poder ell dirigir el vaixell. Black Pawl se sent estranyament atret per Ruth però ho atribueix al fet que ella és l'única persona a bord que no li té cap mena de por tot i que ni ella entengui com això és possible.
Un dia que va ben borratxo, Black Pawl lluita contra el seu fill per aconseguir la noia però aleshores descobreix que ella porta un medalló amb un retrat de la que havia estat la seva dona. El fet que ella l'abandonés era la causa del caràcter del capità i de la seva pèrdua de fè. Black Pawl s'adona que Ruth és la seva filla i per primer cop en molts anys demana a Déu que el perdoni. Explica el seu descobriment al missioner, el qual insisteix que expliqui la veritat a Ruth, cosa que acaba fent. Més tard, Red Pawl, amb l'ajut d'un altre membre de la tripulació intenta matar el seu pare per aconseguir la noia. Abans de morir, Black Pawl dispara el seu fill i el mata.

## Repartiment

* Russell Simpson ('Black' Pawl)
* James "Jim" Mason ('Red' Pawl)
* Helene Chadwick (Ruth Lytton)
* John Bowers (Dan Darrin)
* Alec B. Francis (Reverend Sam Poor)
* Bob Kortman (mariner Speiss)
* Irene Rich (dona de 'Black Pawl)
* Lionel Belmore (veí del mariner)
* Frankie Lee ('Red Pawl' com a nen, no acreditat)
* Guinn "Big Boy" Williams (mariner, no acreditat)

## Referències

* ↑ «Godless Men». Variety, 04-02-1921, pàg. 43.
* ↑ Dickerson, J.S. «“Godless Men””». Motion Picture News XXIII, 8, 12-02-1921, pàg. 1391.
* ↑ «Godless Men». Silent Era : Progressive Silent Film List. [Consulta: 22 agost 2019].
* ↑ «Good story given realistic production and has fine sea atmosphere». Wid's Daily XV, 35, 06-02-1921, pàg. 4.

## Enllaços externs

* Godless Men al catàleg de l'American Film Institute
# Víctor Pujol i Sala

Víctor Pujol i Sala (Barcelona, 4 d'octubre de 1967) és un jugador d'hoquei sobre herba català, ja retirat, guanyador d'una medalla olímpica.
Amb 24 anys va participar en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1992 celebrats a Barcelona (Catalunya), on va aconseguir un diploma olímpic en finalitzar cinquè en la competició olímpica masculina per equips d'hoquei sobre herba. Posteriorment en els Jocs Olímpics d'Estiu de 1996 realitzats a la ciutat d'Atlanta (Estats Units) aconseguí guanyar la medalla de plata.
A nivell de clubs jugà sempre al Club Egara de la ciutat de Terrassa, Guanyà quatre Campionats de Catalunya (1994, 1998, 1999, 2000), quatre Copes del Rei (1993, 1998, 1999, 2000) i sis lligues (1992, 1993, 1996, 1998, 1999, 2000).
Una vegada retirat passà a exercir tasques d'entrenador en diferents equips, com ara el Club Egara o el Matadepera 88H.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Víctor Pujol». [Consulta: 11 febrer 2025].
* ↑ «Víctor Pujol Sala | enciclopedia.cat». [Consulta: 11 febrer 2025].
* ↑ «Víctor Pujol és el nou entrenador del Club Egara», 29-06-2009. [Consulta: 11 febrer 2025].
* ↑ «Víctor Pujol, nou entrenador del primer equip del Matadepera 88H», 02-08-2023. [Consulta: 11 febrer 2025].
# Unió Esportiva Hoquei Barberà

La Unió Esportiva Hoquei Barberà (UEH Barberà) és un club d'hoquei sobre patins de Barberà del Vallès, fundat l'any 1952. Té equips en categoria sènior, júnior i de formació que participen a les diferents lligues catalanes, també té una secció de patinatge artístic. L'equip femení d'hoquei patins és la secció que ha aconseguits més èxits, guanyant dues Lligues catalanes i un subcampionat d'Espanya el 1993. Entre d'altres jugadores, destaquen les internacionals Quima Jimeno, Mònica Catalán i Leonor Fuentes.

## Palmarès

* 2 Lliga catalana d'hoquei patins femenina: 1989-90, 1991-92

## Referències

* ↑ «Unió Esportiva Hoquei Barberà». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* ↑ «hoquei sobre patins». Enciclopèdia de l'esport català. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.

## Enllaços externs

* Unió Esportiva Hoquei Barberà - Lloc web oficial
# The Raconteurs

The Raconteurs (també coneguts com The Saboteurs a Austràlia) és un grup de música rock dels Estats Units. El formen Jack White, de The White Stripes, Brendan Benson (ambdós de Detroit, Michigan), Patrick Keeler i Jack Lawrence. Els dos últims també són membres del grup The Greenhornes.

## Història

Van debutar l'any 2006 amb el senzill "Steady, As She Goes", un disc de vinil de 7 polzades, amb dues cançons ("Steady, As She Goes" i "Store Bought Bones"), que avançaria el seu primer àlbum. El maig d'aquell mateix any es va publicar Broken Boy Soldiers, el seu primer àlbum de llarga durada. D'aquest se'n van extreure diversos senzills, com ara "Hands", "Broken Boy Soldiers" i "Level". L'esmentat àlbum va ser gravat en l'estudi casolà de Brendan Benson, ubicat a Detroit.
El 25 de març de 2008 la banda va publicar el seu segon disc titulat Consolers of the Lonely. El primer senzill va correspondre a la segona pista de l'esmentat àlbum titulada "Salute Your Solution".
L'Àlbum va ser anunciat per la banda només una setmana abans del seu llançament. L'estratègia de la banda va ser que els crítics no tinguessin temps suficient per revisar el disc, deixant necessàriament aquesta tasca als seus seguidors, que a més van tenir la breu oportunitat de comprar l'àlbum abans del seu llançament oficial, quan accidentalment el disc va ser publicat tres dies abans a itunes store

## Membres

* Jack White – veu, guitarra, teclat, sintetitzadors
* Brendan Benson – veu, guitarra, teclats
* Jack Lawrence – baix (The Greenhornes, The Dead Weather)
* Patrick Keeler – bateria (The Greenhornes)
* Dean Fertita (de Queens of the Stone Age, The Dead Weather, The Waxwings - membre ocasional durant concerts del grup – guitarra, teclat)

## Discografia
### Àlbums

| Any | Àlbum | | |
| 2006 | Broken Boy Soldiers | 7 | 2 |
| 2008 | Consolers of the Lonely | 7 | 8 |
| 2019 | Help Us Stranger | | |

### Senzills

| Any | Cançó | | | | | Àlbum |
| 2006 | "Steady, As She Goes" | 54 | 1 | 30 | 4 | Broken Boy Soldiers |
| 2006 | "Hands" | — | — | — | 29 | Broken Boy Soldiers |
| 2006 | "Broken Boy Soldier" | — | — | — | 22 | Broken Boy Soldiers |
| 2007 | "Level" | — | 7 | — | — | Broken Boy Soldiers |
| 2008 | "Salute Your Solution" | — | 4 | 28 | — | Consolers of the Lonely |
| 2008 | "Many Shades of Black" | | | | | Consolers of the Lonely |
| 2008 | "Old Enough" | | | | | Consolers of the Lonely |
| 2008 | "Consoler of the Lonely" | | | | | Consolers of the Lonely |
| 2018 | "Sunday Driver" | | | | | Help Us Stranger |
| 2018 | "Now That You're Gone" | | | | | Help Us Stranger |
| 2019 | "Hey Gyp (Dig the Slowness)" | | | | | Help Us Stranger |
| 2019 | "Help Me Stranger" | | | | | Help Us Stranger |
| 2019 | "Somedays (I Don't Feel Like Trying)" | | | | | Help Us Stranger |

## Referències

* ↑ (anglès)«iTunes va filtrar abans l'àlbum de the Raconteurs?». Spin Magazine Online.
# Groc de crom

El cromat de plom, groc de plom o groc de París, és un pigment groc actualment utilitzat en pintures, tintes d'impremta, laques i plàstics, entre d'altres.

## Història

Fabricat per la primera vegada pel químic francès Louis Nicolas Vauquelin el 1809 a partir d'unes mostres de crocoïta, un mineral vermell ataronjat compost per cromat de plom i descobert per Johann Gottlob Lehmann (1719-1767), metge, científic i geòleg alemany, el 1761 i per Peter Simon Pallas el 1770.
El pigment es va utilitzar fins al 1870, quan se'n va abandonar l'ús per tenir poca estabilitat i poca resistència a la llum. Es va recuperar a partir de 1918 quan, ja entrat el s.XX, la indústria química fou capaç de fabricar el pigment d'una forma cada cop més estable i resistent.

## Composició

El cromat de plom (PbCrO4) s'obté per precipitació en solucions de crom i plom.
Pb(NO₃)₂ + K₂CrO₄ ⇒ PbCrO₄ + 2 KNO₃
Pb$^{2+}$ + CrO₄$^{2-}$ ⇒ PbCrO₄

### Toxicitat

Com tots els pigments que contenen plom o crom, és un material tòxic i s'ha de prendre les precaucions adequades per utilitzar-lo amb seguretat.

### Altres pigments de crom

Vauquelin, a més a més de descobrir el seu ús com a pigment, també va utilitzar el cromat de plom per descobrir l'òxid de crom III (Cr₂O₃) o verd de crom, un altre pigment utilitzat en pintura i coloració de vidres.

## Ús en la pintura

Es fa servir en pintures a l'oli, al tremp, acríliques, aquarel·la i a la cola. En oli té un assecatge molt bo i una perfecta opacitat.
És inestable als àlcalis, àcids minerals, i gasos com els sulfur d'hidrogen i l'anhídrid sulfurós.
En presència de calç humida i amoníac es torna ataronjat (cromat bàsic de plom).
Vincent van Gogh va utilitzar aquest pigment en els seus famosos gira-sols, que deuen el seu ‘misteriós i enigmàtic’ color a la descomposició del cromat de plom per efecte de l'exposició a la llum, convertint el groc brillant original en un to marró verdós brut.

### Combinacions amb altres pigments

Amb pigments orgànics es pot reduir en òxid de crom (d'un color verdós). No s'ha de barrejar amb groc de cadmi ni amb pigments que continguin sofre, que l'ennegririen.

## Referències

* ↑ Doerner, Max.

## Bibliografia

* Doerner, Max. Los materiales de pintura y su empleo en el arte (en castellà), 1921.
* Mayer, Ralph. Materiales y técnicas del arte (en castellà), 1993.
# Los Trossos de Condó

Los Trossos de Condó són uns camps de conreu del municipi de Castell de Mur, al Pallars Jussà, a l'antic terme de Mur, en terres del poble del Meüll.
Estan situats a l'extrem nord-occidental del terme municipal, al sud del Mas de Condó, al nord de lo Planell i a ponent de la Rebollera.

## Enllaços externs

* Institut Cartogràfic de Catalunya; cal fer un pas d'aproximació
# Cicle del fòsfor

El cicle del fòsfor és el cicle biogeoquímic que descriu el moviment del fòsfor a través de la litosfera, la hidrosfera, la biosfera, i en menor mesura, l'atmosfera. El cicle del fòsfor es diferencia de molts altres cicles biogeoquímics en el fet que l'atmosfera no hi té un paper fonamental, ja que el fòsfor té pocs compostos gasosos destacables (amb l'excepció principal de la fosfina) i poca presència en l'atmosfera a banda del contingut d'aquest element en la pols o els aerosols d'origen marí.
Es pot considerar que el fòsfor circula pel planeta Terra a través de tres cicles naturals: un cicle inorgànic, geològic, relatiu a l'escorça terrestre i que té una durada de milions d'anys, i dos cicles orgànics: un de terrestre, que circula del sòl a les plantes, de les plantes als animals i dels animals al sòl de nou, i que té una durada aproximada d'un any, i un cicle aquàtic, on el fòsfor circula entre els organismes que habiten les masses d'aigua dolça i salada en tan sols qüestió de setmanes.
El fòsfor és un dels principals nutrients per a la vida, ja que és essencial per al metabolisme i per a la formació de moltes estructures orgàniques, com els nucleòtids que conformen les molècules d'ADN i ARN, els ossos i dents dels mamífers (fosfat de calci), els exoesquelets dels insectes, les membranes cel·lulars (els fosfolípids), entre molts altres. L'activitat humana ha intensificat significativament el cicle natural del fòsfor, a partir de la fertilització agrícola, els detergents o l'activitat industrial relacionada amb l'ús d'àcid fosfòric, entre d'altres. Aquesta alteració genera problemes ambientals greus, tals com l'eutrofització de les masses d'aigua.

## Referències

* 1 2 Liu, Y., & Chen, J. (2008). Phosphorus Cycle. Encyclopedia of Ecology, 2715–2724. doi:10.1016/b978-008045405-4.00754-0(anglès)
* ↑ «Phosphorus cycle». Biology Dictionary.(anglès)
* ↑ «Prop del 50% del fòsfor que s'emet a l'atmosfera prové de l'activitat humana». Universitat Autònoma de Barcelona, 16-12-2014.
* ↑ «Qualitat ecològica dels rius de la província de Barcelona: Els fosfats.». Universitat de Barcelona.