OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gran Premi de l'est dels Estats Units del 1982

El Gran Premi de l'est dels Estats Units del 1982 disputat al Circuit de Detroit el 6 de juny del 1982, tingué els següents resultats del Gran Premi de l'est dels Estats Units de Fórmula 1 de la temporada 1982,

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Posició de sortida | Punts |
| 1 | 7 | John Watson | McLaren - Ford | 62 | 1h 58' 41. 0 | 17 | 9 |
| 2 | 25 | Eddie Cheever | Ligier - Matra | 62 | + 15.726 s | 9 | 6 |
| 3 | 28 | Didier Pironi | Ferrari | 62 | + 28.077 s | 4 | 4 |
| 4 | 6 | Keke Rosberg | Williams - Ford | 62 | + 1' 11. 976 min. | 3 | 3 |
| 5 | 5 | Derek Daly | Williams - Ford | 62 | + 1' 23. 757 min. | 12 | 2 |
| 6 | 26 | Jacques Laffite | Ligier - Matra | 61 | + 1 Volta | 13 | 1 |
| 7 | 17 | Jochen Mass | March - Ford | 61 | + 1 Volta | 18 | |
| 8 | 29 | Marc Surer | Arrows - Ford | 61 | + 1 Volta | 19 | |
| 9 | 4 | Brian Henton | Tyrrell - Ford | 60 | + 2 Voltes | 20 | |
| 10 | 16 | René Arnoux | Renault | 59 | + 3 Voltes | 15 | |
| 11 | 20 | Chico Serra | Fittipaldi F1 - Ford | 59 | + 3 Voltes | 26 | |
| NC | 15 | Alain Prost | Renault | 54 | + 8 voltes | 1 | |
| Ret | 12 | Nigel Mansell | Lotus - Ford | 44 | Motor | 7 | |
| Ret | 8 | Niki Lauda | McLaren - Ford | 40 | Col·lisió | 10 | |
| Ret | 3 | Michele Alboreto | Tyrrell - Ford | 40 | Accident | 16 | |
| Ret | 23 | Bruno Giacomelli | Alfa Romeo | 30 | Accident | 6 | |
| Ret | 11 | Elio de Angelis | Lotus - Ford | 17 | Caixa canvi | 8 | |
| Ret | 10 | Eliseo Salazar | ATS - Ford | 13 | Accident | 25 | |
| Ret | 14 | Roberto Guerrero | Ensign - Ford | 6 | Col·lisió | 11 | |
| Ret | 2 | Riccardo Patrese | Brabham - Ford | 6 | Col·lisió | 14 | |
| Ret | 22 | Andrea de Cesaris | Alfa Romeo | 2 | Transmissió | 2 | |
| Ret | 31 | Jean Pierre Jarier | Osella - Ford | 2 | Encesa | 22 | |
| Ret | 9 | Manfred Winkelhock | ATS - Ford | 1 | Accident | 5 | |
| Ret | 18 | Raul Boesel | March - Ford | 0 | Col·lisió | 21 | |
| Ret | 30 | Mauro Baldi | Arrows - Ford | 0 | Col·lisió | 24 | |
| Ret | 32 | Riccardo Paletti | Osella - Ford | 0 | | 23 | |
| NVC | 19 | Emilio de Villota | March - Ford | | | 0 | |
| NVC | 1 | Nelson Piquet | Brabham - BMW | | | 0 | |
| NVC | 33 | Jan Lammers | Theodore - Ford | | | 0 | |

## Altres

* Pole: Alain Prost 1' 48. 537
* Volta ràpida: Alain Prost 1' 50. 438 (a la volta 45)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-11-04. [Consulta: 18 abril 2010].
# Gran Premi dels Països Baixos del 1974

Resultats del Gran Premi dels Països Baixos de Fórmula 1 de la temporada 1974, disputat al Circuit de Zandvoort, el 23 de juny del 1974.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 12 | Niki Lauda | Ferrari | 75 | 1h 43' 00. 35 | 1 | 9 |
| 2 | 11 | Clay Regazzoni | Ferrari | 75 | + 8.25 s | 2 | 6 |
| 3 | 5 | Emerson Fittipaldi | McLaren - Ford | 75 | + 30.27 s | 3 | 4 |
| 4 | 33 | Mike Hailwood | McLaren - Ford | 75 | + 31.29 s | 4 | 3 |
| 5 | 3 | Jody Scheckter | Tyrrell - Ford | 75 | + 34.28 s | 5 | 2 |
| 6 | 4 | Patrick Depailler | Tyrrell - Ford | 75 | + 51.52 s | 8 | 1 |
| 7 | 28 | John Watson | Brabham - Ford | 75 | + 1' 13.95 min. | 13 | |
| 8 | 1 | Ronnie Peterson | Lotus - Ford | 73 | + 2 Voltes | 10 | |
| 9 | 8 | Rikky von Opel | Brabham - Ford | 73 | + 2 Voltes | 23 | |
| 10 | 10 | Vittorio Brambilla | March - Ford | 72 | + 3 Voltes | 15 | |
| 11 | 2 | Jacky Ickx | Lotus - Ford | 71 | + 4 Voltes | 18 | |
| 12 | 7 | Carlos Reutemann | Brabham - Ford | 71 | + 4 Voltes | 12 | |
| DSQ | 22 | Vern Schuppan | Ensign - Ford | 69 | Desqualificat | 17 | |
| Ret | 6 | Denny Hulme | McLaren - Ford | 65 | Encesa | 9 | |
| Ret | 37 | François Migault | BRM | 60 | Caixa canvi | 25 | |
| Ret | 20 | Arturo Merzario | Iso Marlboro - Ford | 54 | Caixa canvi | 21 | |
| Ret | 27 | Guy Edwards | Lola - Ford | 36 | Prob. amb el combustible | 14 | |
| Ret | 17 | Jean Pierre Jarier | Shadow - Ford | 28 | Embragatge | 7 | |
| Ret | 14 | Jean Pierre Beltoise | BRM | 18 | Caixa canvi | 16 | |
| Ret | 26 | Graham Hill | Lola - Ford | 16 | Caixa canvi | 19 | |
| Ret | 15 | Henri Pescarolo | BRM | 15 | Direcció | 24 | |
| Ret | 19 | Jochen Mass | Surtees - Ford | 8 | Transmissió | 20 | |
| Ret | 24 | James Hunt | Hesketh - Ford | 2 | Col·lisió | 6 | |
| Ret | 16 | Tom Pryce | Shadow - Ford | 0 | Col·lisió | 11 | |
| Ret | 9 | Hans Joachim Stuck | March - Ford | 0 | Accident | 22 | |
| NVQ | 23 | Tim Schenken | Trojan - Ford | | | | |
| NVQ | 21 | Gijs Van Lennep | Iso Marlboro - Ford | | | | |

## Altres

* Pole: Niki Lauda 1' 18. 31
* Volta ràpida: Ronnie Peterson 1' 21. 44 (a la volta 63)

## Referències

* «La web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2015-01-18. [Consulta: 3 abril 2010].
# Festival de Cans

El Festival de Cans és un festival de curtmetratges que se celebra anualment a la parròquia de Cans, al municipi d'O Porriño, Pontevedra, Galícia. Coincideix en dates amb el Festival de Canes, a finals de maig, i la idea de crear-lo va sorgir de la similitud entre els noms d'ambdues localitats. La primera edició es va celebrar l'any 2004 i des de llavors el seu èxit i repercussió han anat en augment.

## Història

El festival va néixer l'any 2004 per iniciativa dels membres de l'Associació Cultural Arela, que van voler crear un espai alternatiu i divertit on es donessin cita anualment els millors creadors de curts del panorama gallec. Des d'aquesta primera edició el festival va comptar amb un important reconeixement per part de la premsa i amb l'assistència i participació de personatges destacats del món del cinema. En cada edició el seu èxit i rellevància han anat en augment.

## Característiques

Se centra sobretot en els curtmetratges, encara que des de la quarta edició té també una secció de videoclips, projecció de llargmetratges i documentals. A més es programen altres activitats paral·leles com concerts, festes temàtiques, etc. Està organitzat per l'Associació Cultural Arela i els veïns i veïnes de Cans, sota la coordinació del guionista Alfonso Pato.
Una de les singularitats més característiques del festival són els espais on tenen lloc les projeccions: locals que durant la resta de l'any compleixen altres funcions com a cellers, estables o baixos que són propietat dels veïns. D'aquesta manera aconsegueixen un dels objectius del festival, que és apropar el curtmetratge a un públic que normalment no té accés a aquestes formes de creació.
L'«agroglamour», terme encunyat ja des de la primera edició, resumeix l'esperit del Festival de Cans i es podria considerar l'antítesi del glamour de festivals com el de Canes.
Cada any els curtmetratges guanyadors a Cans es projecten en diverses localitats gallegues i diferents ciutats i festivals del món: ja es van projectar a Lisboa, Porto, Madrid, Barcelona, Bristol, la Haia, Brussel·les, París, Dournenez o el Sàhara Occidental, entre d'altres.
Pel Festival de Cans han passat, com a convidats, premiats o participants en els col·loquis, Isabel Coixet, Juanma Sota Ulloa, Fernando León, Manuel Martín Cuenca, Patricia Ferreira, Luis Tosar, Tristán Ulloa, Mabel Rivera, María Pujalte, José Sacristán, Xoel López, Kiko Veneno, Iván Ferreiro, Coque Malla, Javier Krahe, Manuel Rivas, Lucía Echevarría, Suso de Toro, El Gran Wyoming, Teté Delgado, Antonio Durán "Morris" i Emma Suárez, entre d'altres.
El 2009 va rebre el Premi de la Crítica Galícia, en la secció Iniciatives culturals. El 2011 la Diputació de Pontevedra li va concedir al festival el Premi Provincial a la Cultura en la categoria d'Innovació i Avantguarda. El 2013 va rebre el Premi Internacional Ateneu d'Ourense al Foment de la Cultura.

## Enllaços externs

* Pàgina web oficial
# Ermita dels Apòstols de Castellar

L'ermita dels Apòstols de Castellar és una capella de Castellar de la Ribera (Solsonès) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Situació

Es troba a la part central-sud del terme municipal, solitària damunt del serrat dels Apòstols, a la capçalera del barranc de Sant Tirs, a uns tres quilòmetres a ponent de Clarà.
Per anar-hi no cal passar per Clarà. Al punt quilomètric 96 de la carretera C-26, en l'indret conegut com "La Trinxera"(42° 00′ 52″ N, 1° 26′ 27″ E﻿ / ﻿42.014418°N,1.440749°E﻿ / 42.014418; 1.440749), es pren la carretera asfaltada en direcció a "Madrona". Al cap d'1,5 km. s'arriba a un triple desviament. Es pren la carretera de l'esquerra on un plafó indica, entre d'altres, "Els Apòstols 1,4". Als 2,9 km. es troba el trencall, ben senyalitzat, que porta a la capella. Millor pujar-hi a peu.

## Descripció

Capella de planta rectangular i campanar d'espadanya d'una sola finestra a la cara nord-est. Porta d'entrada amb llinda monolítica on apareix la data de 1808. Al mur sud-est, hi ha una obertura molt petita. La capella està assentada sobre la codina.
A l'interior de la nau, els paraments estan enguixats i pintats. Volta de canó a l'interior.

## Referències

* ↑ «Ermita dels Apòstols de Castellar». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.
* 1 2 «Ermita dels Apòstols de Castellar». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 14 abril 2015].
# Gran Premi dels Països Baixos del 1979

Resultats del Gran Premi dels Països Baixos de Fórmula 1 de la temporada 1979, disputat al circuit de Zandvoort, el 26 d'agost del 1979.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 27 | Alan Jones | Williams - Ford | 75 | 1h 41' 19. 775 | 2 | 9 |
| 2 | 11 | Jody Scheckter | Ferrari | 75 | + 21.783 s | 5 | 6 |
| 3 | 26 | Jacques Laffite | Ligier - Ford | 75 | + 1' 03.253 min. | 7 | 4 |
| 4 | 6 | Nelson Piquet | Brabham - Alfa Romeo | 74 | + 1 Volta | 11 | 3 |
| 5 | 25 | Jacky Ickx | Ligier - Ford | 74 | + 1 Volta | 20 | 2 |
| 6 | 30 | Jochen Mass | Arrows - Ford | 73 | + 2 Voltes | 18 | 1 |
| 7 | 31 | Hector Rebaque | Lotus - Ford | 73 | + 2 Voltes | 24 | |
| Ret | 3 | Didier Pironi | Tyrrell - Ford | 51 | Suspensions | 10 | |
| Ret | 12 | Gilles Villeneuve | Ferrari | 49 | Pneumàtics | 6 | |
| Ret | 18 | Elio de Angelis | Shadow - Ford | 40 | Transmissió | 22 | |
| Ret | 20 | Keke Rosberg | Wolf - Ford | 33 | Motor | 8 | |
| Ret | 15 | Jean Pierre Jabouille | Renault | 26 | Embragatge | 4 | |
| Ret | 7 | John Watson | McLaren - Ford | 22 | Motor | 12 | |
| Ret | 4 | Jean Pierre Jarier | Tyrrell - Ford | 20 | Virolla | 16 | |
| Ret | 9 | Hans Joachim Stuck | ATS - Ford | 19 | Transmissió | 15 | |
| Ret | 17 | Jan Lammers | Shadow - Ford | 12 | Caixa canvi | 23 | |
| Ret | 1 | Mario Andretti | Lotus - Ford | 9 | Suspensions | 17 | |
| Ret | 29 | Riccardo Patrese | Arrows - Ford | 7 | Frens | 19 | |
| Ret | 8 | Patrick Tambay | McLaren - Ford | 6 | Motor | 14 | |
| Ret | 5 | Niki Lauda | Brabham - Alfa Romeo | 4 | Retirada | 9 | |
| Ret | 14 | Emerson Fittipaldi | Fittipaldi - Ford | 2 | Part elèctrica | 21 | |
| Ret | 2 | Carlos Reutemann | Lotus - Ford | 1 | Suspensions | 13 | |
| Ret | 16 | René Arnoux | Renault | 1 | Suspensions | 1 | |
| Ret | 28 | Clay Regazzoni | Williams - Ford | 0 | Accident | 3 | |
| NVQ | 22 | Patrick Gaillard | Ensign - Ford | | | | |
| NVQ | 24 | Arturo Merzario | Merzario - Ford | | | | |

## Altres

* Pole: René Arnoux 1' 15. 461
* Volta ràpida: Gilles Villeneuve 1' 19. 438 (a la volta 39)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-02-09. [Consulta: 13 abril 2010].
# Segimon Basachs

Segimon Basachs va ser un organista català. Es va formar a Manresa com a cantaire del cor quan era nen entre els anys 1766-1773 i se sap que va morir el 5 de gener de 1812.
Més tard, va exercir com a organista de Sant Llorenç de Morunys (Lleida), però, com que a la font que ens ho indica només apareix el seu cognom, Basachs, es dubtava si havia estat Segimon Basachs o el seu germà, Llorenç Basachs, també músic (cantaire de nen i més tard instrumentista). No obstant això, s'especula que ho va ser Segimon Basachs perquè a la Catedral de Girona es conserva un quadern manuscrit amb música d'orgue, obra que era de propietat seva, ja que apareixia la seva signatura a la primera pàgina. És per això que, aquest indici, va poder ajudar a aclarir el duble sobre la identitat de l'organista de Sant Llorenç de Morunys. Així doncs, la grafia Basachs apareix en moltes obres i, per tant, sovint genera dificultat per saber a quin dels dos germans es fa esment.

## Referències

* ↑ VILAR, Josep Maria. «Basachs, Segimon.», Diccionario de la Música Española e Hispanoamericana. Madrid: SGAE, 1999-2002, vol. 2, p. 279.
* ↑ Ballús i Casòliva, Glòria «[https://ddd.uab.cat/record/37147 La Música a la col·legiata basílica de Santa Maria de la Seu de Manresa 1714-1808. Dades documentals per a la seva reconstrucció amb una aproximació al repertori litúrgic conservat]». Universitat Autònoma de Barcelona, vol. 2, 2004, pàg. 61.
* ↑ VILAR, Josep Maria. La música a la Seu de Manresa en el segle XVIII. Manresa: Centre Est. del Bages, 1990, p. 106.
# Gran Premi de l'oest dels Estats Units del 1983

Resultats del Gran Premi de l'oest dels Estats Units de Fórmula 1 de la temporada 1983, disputat al circuit de Long Beach, el 27 de març del 1983.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 7 | John Watson | McLaren - Ford | 75 | 1h 53' 34. 889 | 22 | 9 |
| 2 | 8 | Niki Lauda | McLaren - Ford | 75 | + 27.993 s | 23 | 6 |
| 3 | 28 | René Arnoux | Ferrari | 75 | + 1' 13.638 min. | 2 | 4 |
| 4 | 2 | Jacques Laffite | Williams - Ford | 74 | + 1 Volta | 4 | 3 |
| 5 | 29 | Marc Surer | Arrows - Ford | 74 | + 1 Volta | 16 | 2 |
| 6 | 34 | Johnny Cecotto | Theodore - Ford | 74 | + 1 Volta | 17 | 1 |
| 7 | 26 | Raul Boesel | Ligier - Ford | 73 | + 2 Voltes | 26 | |
| 8 | 4 | Danny Sullivan | Tyrrell - Ford | 73 | + 2 Voltes | 9 | |
| 9 | 3 | Michele Alboreto | Tyrrell - Ford | 73 | + 2 Voltes | 7 | |
| 10 | 6 | Riccardo Patrese | Brabham - BMW | 72 | Distribuïdor | 11 | |
| 11 | 15 | Alain Prost | Renault | 72 | + 3 Voltes | 8 | |
| 12 | 12 | Nigel Mansell | Lotus - Ford | 72 | + 3 Voltes | 13 | |
| 13 | 16 | Eddie Cheever | Renault | 67 | Caixa canvi | 15 | |
| Ret | 30 | Alan Jones | Arrows - Ford | 58 | Prob. físics | 12 | |
| Ret | 5 | Nelson Piquet | Brabham - BMW | 51 | Accelerador | 20 | |
| Ret | 22 | Andrea de Cesaris | Alfa Romeo | 48 | Caixa canvi | 19 | |
| Ret | 11 | Elio de Angelis | Lotus - Renault | 29 | Direcció | 5 | |
| Ret | 33 | Roberto Guerrero | Theodore - Ford | 27 | Caixa canvi | 18 | |
| Ret | 25 | Jean Pierre Jarier | Ligier - Ford | 26 | Col·lisió | 10 | |
| Ret | 36 | Bruno Giacomelli | Toleman - Hart | 26 | Bateria | 14 | |
| Ret | 23 | Mauro Baldi | Alfa Romeo | 26 | Virolla | 21 | |
| Ret | 27 | Patrick Tambay | Ferrari | 25 | Col·lisió | 1 | |
| Ret | 1 | Keke Rosberg | Williams - Ford | 25 | Col·lisió | 3 | |
| Ret | 17 | Eliseo Salazar | RAM - Ford | 25 | Caixa canvi | 25 | |
| Ret | 35 | Derek Warwick | Toleman - Hart | 11 | Virolla | 6 | |
| Ret | 9 | Manfred Winkelhock | ATS - BMW | 3 | Virolla | 24 | |
| NVQ | 31 | Corrado Fabi | Osella - Ford | | | | |
| NVQ | 32 | Piercarlo Ghinzani | Osella - Ford | | | | |

## Altres

* Pole: Patrick Tambay 1' 26. 117
* Volta ràpida: Niki Lauda 1' 28. 330 (a la volta 42)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-10-21. [Consulta: 19 abril 2010].
# Gran Premi dels Països Baixos del 1985

Resultats del Gran Premi d'Holanda de Fórmula 1 de la temporada 1985, disputat al circuit de Zandvoort, el 25 d'agost del 1985.
Aquesta fou l'última vegada que s'ha disputat la cursa de F1 als Països Baixos, abans del retorn del gran premi en 2021.

## Resultats

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 1 | Niki Lauda | McLaren - TAG | 70 | 1h 32' 29. 263 | 10 | 9 |
| 2 | 2 | Alain Prost | McLaren - TAG | 70 | + 0.232 s | 3 | 6 |
| 3 | 12 | Ayrton Senna | Lotus - Renault | 70 | + 48.491 s | 4 | 4 |
| 4 | 27 | Michele Alboreto | Ferrari | 70 | + 48.837 s | 16 | 3 |
| 5 | 11 | Elio de Angelis | Lotus - Renault | 69 | + 1 Volta | 11 | 2 |
| 6 | 5 | Nigel Mansell | Williams - Honda | 69 | + 1 Volta | 7 | 1 |
| 7 | 3 | Martin Brundle | Tyrrell - Renault | 69 | + 1 Volta | 21 | |
| 8 | 7 | Nelson Piquet | Brabham - BMW | 69 | + 1 Volta | 1 | |
| 9 | 17 | Gerhard Berger | Arrows - BMW | 68 | + 2 Voltes | 14 | |
| 10 | 8 | Marc Surer | Brabham - BMW | 65 | Prob. físics | 9 | |
| NC | 24 | Huub Rothengatter | Osella - Alfa Romeo | 56 | No Classificat | 26 | |
| Ret | 18 | Thierry Boutsen | Arrows - BMW | 54 | Suspensions | 8 | |
| Ret | 9 | Philippe Alliot | RAM - Hart | 52 | Motor | 25 | |
| Ret | 4 | Stefan Bellof | Tyrrell - Renault | 39 | Motor | 22 | |
| Ret | 16 | Derek Warwick | Renault | 27 | Caixa canvi | 12 | |
| Ret | 25 | Andrea de Cesaris | Ligier - Renault | 25 | Turbo | 18 | |
| Ret | 15 | Patrick Tambay | Renault | 22 | Transmissió | 6 | |
| Ret | 6 | Keke Rosberg | Williams - Honda | 20 | Motor | 2 | |
| Ret | 19 | Teo Fabi | Toleman - Hart | 18 | Rodes | 5 | |
| Ret | 26 | Jacques Laffite | Ligier - Renault | 17 | Part elèctrica | 13 | |
| Ret | 30 | Jonathan Palmer | Zakspeed | 13 | Pressió de l'oli | 23 | |
| Ret | 20 | Piercarlo Ghinzani | Toleman - Hart | 12 | Motor | 15 | |
| Ret | 28 | Stefan Johansson | Ferrari | 9 | Motor | 17 | |
| Ret | 29 | Pierluigi Martini | Minardi - Motori Moderni | 1 | Accident | 24 | |
| Ret | 23 | Eddie Cheever | Alfa Romeo | 1 | Turbo | 20 | |
| Ret | 22 | Riccardo Patrese | Alfa Romeo | 1 | Turbo | 19 | |

## Altres

* Pole: Nelson Piquet 1' 11. 074
* Volta ràpida: Alain Prost 1' 16. 538 (a la volta 57)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-02-18. [Consulta: 26 abril 2010].
# Atrapeu l'Ombra

Atrapeu a l'Ombra (títol original en rus, Тень: Взять Гордея; transcrit com a Ten: Vziat Gordeia) és una pel·lícula de thriller d'espies russa dirigida per Ilià Kulikov i Ania Mirokhina. És protagonitzada per Oleg Gaas, Denís Pianov i Filipp Iankovski. La pel·lícula es va estrenar als cinemes el 8 de desembre de 2022. S'ha doblat i subtitulat al català.

## Sinopsi

Un misteriós exagent rus, capaç de mantenir la seva identitat en secret, desapareix amb els secrets d'estat de Rússia. En aquesta situació d'amenaça a la seguretat nacional del país, la principal labor del contraespionatge rus és trobar a l'agent desaparegut.

## Referències

* ↑ «Moscow premiere of Ilya Kulikov s film Shadow». Imago. [Consulta: 26 maig 2024].
* ↑ «Atrapeu a l'Ombra». Goita què fan, ara!. [Consulta: 26 maig 2024].
* ↑ «В широкий прокат выходит триллер о неуловимом шпионе «Тень. Взять Гордея»» (en rus), 07-12-2022. [Consulta: 26 maig 2024].
# Fons de l'ull

El fons de l'ull és una exploració que es realitza en medicina per visualitzar a través de la pupil·la la porció posterior i interior de l'ull humà. Existeixen diverses formes de realitzar-la: la més utilitzada és mitjançant un instrument òptic anomenat oftalmoscopi. Gràcies a aquest procediment es poden observar diferents estructures internes del globus ocular com la màcula retinal, la retina i la papil·la òptica entre d'altres. També és possible visualitzar directament els vasos sanguinis de la retina i detectar qualsevol anomalia que presentin. Els principals procediments que s'utilitzen per realitzar l'exploració són els següents:
* Oftalmoscòpia directa: és el més fàcil i el més utilitzat.
* Oftalmoscòpia indirecta: permet l'observació estereoscòpica d'un sector ampli de la retina. Generalment la realitza l'especialista en oftalmologia.
* Retinografia: té l'avantatge que es poden emmagatzemar les imatges obtingudes en un sistema informàtic per a la seva posterior visualització.
* Biomicroscòpia: s'empra un dispositiu anomenat làmpada de fenedura que permet obtenir imatges molt ampliades i de gran qualitat.

## Vegeu també

* Angiografia amb fluoresceïna
* Conus miòpic

## Referències

* ↑ «Fons de l'ull». Cercaterm. TERMCAT, Centre de Terminologia.
* ↑ El fons d'ull Arxivat 2011-08-10 a Wayback Machine. (castellà)
* ↑ Jack J. Kanski: Oftalmologia clínica] (anglès)
# Estació agrícola experimental

Una estació agrícola experimental és un centre de recerca científica aplicat a l'agricultura, la ramaderia i les indústries relacionades.
Aquestes institucions tracten de resoldre problemes i suggerir millores en el món agrari.
L'estació agrícola experimental més famosa és l'Estació Experimental de Rothamsted a Anglaterra, però n'hi ha a tot el món sota els més diversos climes.
Als Estats Units funciona des de 1875 una estació experimental de la Universitat de Wesleyan a Middletown, Connecticut. La llei Hatch de 1887 autoritzà pagaments directes de fons federals per a cada estat que, sota unes determinades condicions, establís estacions experimentals d'agricultura. Actualment tots els estats dels Estats Units tenen estacions experimentals, també n'hi ha a l'estat lliure associat de Puerto Rico dedicat a l'agricultura tropical.
A Espanya el CSIC té, entre d'altres, l'estació experimental de León. A Catalunya l'IRTA i l'INCAVI han promogut la de Gandesa

## Bibliografia

* Dictionary of American History per James Truslow Adams, New York: Charles Scribner's Sons, 1940

## Enllaços externs

* Estació del CSIC a León Arxivat 2009-12-12 a Wayback Machine.
# La Mata (Mura)

La Mata és un mas al sud tant del coll d'Estenalles (870,4 m) com del terme de Mura (el Bages). És a una elevació d'uns 912 m. Està catalogat a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Arquitectura

Masia de planta rectangular i coberta a dues vessants. Un barri tanca el mas per la cara de ponent. Consta de planta baixa i dos pisos. Les obertures, no gaire grans, es disposen regularment al llarg dels murs. Cal distingir dues parts al mas, fruit de dues etapes constructives. L'entrada secundària és d'estructura rectangular i de llinda, i la principal, orientada a migdia, és també rectangular però amb arc lleugerament escarser. L'aparell és molt irregular, amb alguns trossos d'obra barrejats entre els carreus i algunes parts dels murs amb arrebossat. Una barbacana recorre la teulada. Al sud-oest hi ha una masoveria petita amb coberta a doble vessant.

## Història

Els propietaris del mas asseguren que la casa està documentada des del segle xii (1150). A mitjans del segle xix l'hereu de la masia de la Mata, Francesc Mata de la Barata i Guitart, va decidir traslladar, per raons bàsicament de seguretat, la residència familiar de la Mata a la vila de Terrassa, on va fer construir un habitatge urbà. Tot i així mantingué la propietat de la casa. Actualment és un restaurant.

## Vegeu també

* Sant Jaume de la Mata

## Referències

* 1 2 «Mas la Mata». Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 9 novembre 2015].