OpenLLM-France/wikimedia huggingface dataset:
# Gran Premi d'Europa del 1985

El Gran Premi d'Europa de la temporada 1985 va ser disputat el 6 d'octubre de 1985, al circuit de Brands Hatch.

## Resultats de la cursa

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 5 | Nigel Mansell | Williams - Honda | 75 | 1h 32' 58. 1 | 3 | 9 |
| 2 | 12 | Ayrton Senna | Lotus - Renault | 75 | + 21.396 s | 1 | 6 |
| 3 | 6 | Keke Rosberg | Williams - Honda | 75 | + 58.533 s | 4 | 4 |
| 4 | 2 | Alain Prost | McLaren - TAG | 75 | + 1' 06.121 min. | 6 | 3 |
| 5 | 11 | Elio de Angelis | Lotus - Renault | 74 | + 1 Volta | 9 | 2 |
| 6 | 18 | Thierry Boutsen | Arrows - BMW | 73 | + 2 Voltes | 12 | 1 |
| 7 | 1 | John Watson | McLaren - TAG | 73 | + 2 Voltes | 21 | |
| 8 | 25 | Philippe Streiff | Ligier - Renault | 73 | + 2 Voltes | 5 | |
| 9 | 22 | Riccardo Patrese | Alfa Romeo | 73 | + 2 Voltes | 11 | |
| 10 | 17 | Gerhard Berger | Arrows - BMW | 73 | + 2 Voltes | 19 | |
| 11 | 23 | Eddie Cheever | Alfa Romeo | 73 | + 2 Voltes | 18 | |
| 12 | 15 | Patrick Tambay | Renault | 72 | + 3 Voltes | 17 | |
| 13 | 8 | Marc Surer | Brabham - BMW | 62 | Turbo | 7 | |
| Ret | 28 | Stefan Johansson | Ferrari | 59 | Part elèctrica | 13 | |
| Ret | 26 | Jacques Laffite | Ligier - Renault | 58 | Motor | 18 | |
| Ret | 30 | Christian Danner | Zakspeed | 55 | Motor | 25 | |
| Ret | 4 | Ivan Capelli | Tyrrell - Renault | 44 | Accident | 24 | |
| Ret | 3 | Martin Brundle | Tyrrell - Renault | 40 | Pèrdua d'aigua | 16 | |
| Ret | 19 | Teo Fabi | Toleman - Hart | 33 | Motor | 20 | |
| Ret | 9 | Philippe Alliot | RAM - Hart | 31 | Motor | 23 | |
| Ret | 20 | Piercarlo Ghinzani | Toleman - Hart | 16 | Motor | 14 | |
| Ret | 33 | Alan Jones | Lola - Hart | 13 | Radiador | 22 | |
| Ret | 27 | Michele Alboreto | Ferrari | 13 | Turbo | 15 | |
| Ret | 7 | Nelson Piquet | Brabham - BMW | 6 | Accident | 2 | |
| Ret | 16 | Derek Warwick | Renault | 4 | Injecció | 8 | |
| Ret | 29 | Pierluigi Martini | Minardi - Motori Moderni | 3 | Accident | 26 | |

## Altres

* Pole: Ayrton Senna 1' 07. 169
* Volta ràpida: Jacques Laffite 1' 11. 526 (a la volta 55)

## Referències

* «Web Oficial de la Formula 1». Arxivat de l'original el 2014-06-23. [Consulta: 26 abril 2010].
# Milagros Consarnau i Sabaté

Milagros Josefa Consarnau i Sabaté (l'Ametlla de Mar, 6 de març de 1902 – Barcelona, 15 d'abril de 1981) fou una mestra catalana.
Filla de Trinitat Sabaté, era la petita de cinc germans. Va estudiar Magisteri a Tarragona i el 1934 va començar a treballar a l'Hospitalet de Llobregat. Va estar a l'escola Verge de Núria fins a la seva jubilació.
El 27 de novembre de 1963, i per primera vegada, es van concedir dos premis nacionals a mestres de la ciutat: a Miracle Consarnau i a Juan Silva, premis que els van ser atorgats per la seva eficiència i plena dedicació a una excel·lent tasca professional.
El 26 d'abril de 1973, l’Ajuntament de la ciutat li va concedir la Medalla de l’Hospitalet com a reconeixement per la seva tasca docent i cultural a la ciutat. Van assistir a l'acte de lliurament la inspectora de zona, Rosario Rodríguez Seijas; l'alcalde, José Maties de España; el regidor de Cultura, José Ferrando, i la inspectora d'educació primària, Dolores Tenas, junt amb altres membres del consistori, amics i veïns.
La ciutat de l'Hospitalet va dedicar-li una plaça al barri de Santa Eulàlia i, al costat de la mateixa plaça, una escola pública que porta el seu nom i que fou inaugurada al març de 1974. Actualment l'Escola Milagros Consarnau, ubicada al carrer de l'Aprestadora, num. 30, és un centre educatiu d'infantil i primària.

## Referències

* ↑ «Esquela de Miracle Consarnau i Sabaté» (en castellà). La Vanguardia, 17-04-1981. [Consulta: 11 octubre 2022].
* ↑ «Milagros Josefa Consarnau Sabaté». FamilySearch. [Consulta: 9 març 2023].
* 1 2 3 «Milagros Consarnau, la mestra que es va jubilar a L'Hospitalet». L'H digital, 01-11-2012.
* ↑ Boletín de información municipal. Hospitalet de Llobregat. Cuarto trimestre de 1963. Año X - num. 40.
* ↑ «Edició del dijous, 19 abril 1973, pàgina 31 - Hemeroteca - Lavanguardia.es». [Consulta: 4 juny 2022].
* ↑ Hospitalet Boletín de Información Municipal, AÑO XX - N.° 78 - 2.° TRIMESTRE 1973.
* ↑ «HOSPITALET: Ocho grupos escolares, a punto para prestar servicio» (en castellà). La Vanguardia, 23-02-1974. [Consulta: 11 octubre 2022].
* ↑ «Web de l'Escola Milagros Consarnau de L'Hospitalet».
# Creu del Pla de la Llacuna

La Creu del Pla de la Llacuna és una creu de terme gòtica de la Llacuna (Anoia) inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

## Descripció

Creu de terme situada a uns cinc metres de la carretera d'Igualada a La Llacuna, en el límit amb el terme de Santa Maria de Miralles. És d'estil gòtic. Graonada de tres graons vuitavats, plantada sobre la roca natural. Sòcol sisavat amb unes rosetes i un escut com a elements decoratius. El fust, de sis cares, és a base de ciment, i copia l'antic d'una sola peça d'arenisca. Capitell esculturat amb quatre figures humanes i dos escuts, un amb els senyals heràldics dels Cervelló, amb un cérvol que mira a destra i l'altre amb una campana sobre muntada a sinistra amb un sol i a destra amb una figura borrosa. La creu presenta en la seva cara sud el Crist crucificat i al nord la Verge; a l'extrem dels braços

## Referències

* ↑ «Creu del Pla de la Llacuna». Inventari del Patrimoni Arquitectònic. Direcció General del Patrimoni Cultural de la Generalitat de Catalunya. [Consulta: 1r novembre 2018].
# Oh! Oh! Cleopatra

Oh! Oh! Cleopatra, és una pel·lícula dirigida per Joseph Santley, i interpretada per Bert Wheeler, Robert Woolsey i Dorothy Burgess, entre d'altres. Fou estrenada el 17 d'agost de 1931. El 2010 es va localitzar una còpia parcial força malmesa del positiu de la pel·lícula que es conserva al British Film Institute.

## Argument

En un congrés, els assistents escolten la conferència del professor Waldo J. Sweinstein sobre la reencarnació. El professor assegura posseir unes pastilles que permetran a qui se les empassi recordar les seves vides passades. En el banquet posterior, Weeler i Woolsey les prenen i es desperten com a Marc Antoni i Juli Cesar a l'antic Egipte on competeixen per la mà de Cleopatra en una cursa de carros a través del carrers de París, de Nova York o pel mig de l'oceà. La pel·lícula acaba quan els dos surten del trànsit i es retroben on van prendre les pastilles donant-se bufetades mútuament.

## Repartiment

* Bert Wheeler (Marc Antoni)
* Robert Woolsey (Juli Cesar)
* Dorothy Burgess (Cleopatra)
* Robert Frazer (missatger)
* Tyler Brooke (anunciador)
* Tom McGuire (corredor d'apostes)
* Alec B. Francis
* Claude Gillingwater
* Mitchell Lewis
* Montagu Love
* Crauford Kent
* Kenneth Thomson
* William Farnum
* Walter Hiers
* Hale Hamilton
* Edmund Breese
* Paul Nicholson
* William Arnold
* Richard Carlyle
* George Harris
* Tom Wilson
* Eddie Sturgis
* James Finlayson
* Max Davidson (músic imperial)
* Maurice Black
* William C. Camp

## Producció

La pel·lícula va ser produïdes pel Masquers Club of Hollywood. El Masquers Club era una organització/fraternitat d'actors masculins de Hollywood fundada el 1925 per tal de tenir un lloc on riure i congeniar però que va arribar a ser una institució de l'espectacle. El que la va fer única va ser que va muntar el seu propi estudi de producció de pel·lícules curtes. En associació amb la RKO Pictures, el club va arribar a rodar 11 comèdies entre el 1931 i el 33. Les tres primeres que es van produir van ser “Stout Hearts and Willing Hands”, “Oh! Oh! Cleopatra” i “The Great Junction Hotel”. Es tractava de farses que difícilment s'hagueren estrenat en un cinema si no fos perquè els propis actors pertanyents al Masquer Club hi actuaven, divertint-se com amateurs en un funció nadalenca.

## Referències

* 1 2 3 Watz, Edward. Wheeler & Woolsey: The Vaudeville Comic Duo and Their Films, 1929–1937 (en anglès). McFarland, 2016-12-16, p. 139. ISBN 9781476616841.
* ↑ Bradley, Edwin M. The First Hollywood Sound Shorts, 1926Š—–1931 (en anglès). McFarland, 2009-04-27, p. 121. ISBN 9781476606842.
* ↑ «Collections Search | BFI | British Film Institute» (en anglès). British Film Institute. [Consulta: 20 desembre 2018].
* ↑ «Oh Oh Cleopatra (RKO Pathé)». The Motion Picture Herald 104, 6., 08-08-1931, pàg. 152.
* 1 2 «Rapid Progress with Masquers Comedies». The Bioscope, 12-08-1931, pàg. 26.
* ↑ «Forgotten Hollywood: The Masquers Club» (en anglès). Alan K. Rode, 01-07-2007. [Consulta: 20 desembre 2018].
# Gran Premi d'Europa del 1995

El Gran Premi d'Europa de la temporada 1995 va ser disputat l'1 d'octubre de 1995, al circuit de Nürburgring.

## Resultats de la cursa

| Posició | Número | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 1 | Michael Schumacher | Benetton - Renault | 67 | 1h 39' 59. 0 | 3 | 10 |
| 2 | 27 | Jean Alesi | Ferrari | 67 | + 2.684 s | 6 | 6 |
| 3 | 6 | David Coulthard | Williams - Renault | 67 | + 35.382 s | 1 | 4 |
| 4 | 14 | Rubens Barrichello | Jordan - Peugeot | 66 | + 1 Volta | 11 | 3 |
| 5 | 2 | Johnny Herbert | Benetton - Renault | 66 | + 1 Volta | 7 | 2 |
| 6 | 15 | Eddie Irvine | Jordan - Peugeot | 66 | + 1 Volta | 5 | 1 |
| 7 | 25 | Martin Brundle | pROST - Mugen - Honda | 66 | + 1 Volta | 12 | |
| 8 | 8 | Mika Häkkinen | McLaren - Mercedes | | + 2 Voltes | | |
| 9 | 23 | Pedro Lamy | Minardi - Ford | | + 3 Voltes | | |
| 10 | 4 | Mika Salo | Tyrrell - Yamaha | | + 3 Voltes | | |
| 11 | 24 | Luca Badoer | Minardi - Ford | | + 3 Voltes | | |
| 12 | 9 | Massimiliano Papis | Footwork - Hart | | + 3 Voltes | | |
| 13 | 21 | Pedro Diniz | Forti F1 - Ford | | + 5 Voltes | | |
| 14 | 3 | Gabriele Tarquini | Tyrrell - Yamaha | | + 6 Voltes | | |
| 15 | 16 | Jean-Denis Deletraz | Pacific - Ilmor | | + 7 Voltes | | |
| Ret | 5 | Damon Hill | Williams - Renault | | Accident | | |
| Ret | 17 | Andrea Montermini | Pacific - Ilmor | | Sense combustible | | |
| Ret | 29 | Jean-Christophe Boullion | Sauber - Ford | | Col·lisió | | |
| Ret | 28 | Gerhard Berger | Ferrari | | Part elèctrica | | |
| Ret | 22 | Roberto Moreno | Forti F1 - Ford | | Part mecànica | | |
| Ret | 30 | Heinz-Harald Frentzen | Sauber - Ford | | Accident | | |
| Ret | 26 | Olivier Panis | Prost - Mugen - Honda | | Accident | | |
| Ret | 7 | Mark Blundell | McLaren - Mercedes | | Accident | | |

## Altres

* Pole: David Coulthard 1' 18. 738
* Volta ràpida: Michael Schumacher 1' 21. 180 (a la volta 57)

## Referències

* «La web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2013-12-17. [Consulta: 19 març 2010].
# Virtually Dating (TV)

"Virtually Dating" (es podria traduir com a Cites virtuals) és un nou format televisiu creat per Condé Nast i Facebook. Pertany al gènere televisiu del dating, que es caracteritza per mostrar cites (normalment a cegues) entre dues persones per poder veure si connecten i la relació pot continuar. El format "Virtually dating" manté la mateixa proposta d'inici, però la seva principal innovació es que situa les diferents parelles en diferents escenaris de fantasia creats a partir de la tecnologia de la realitat virtual. Entre aquests escenaris inventats s'hi troben l'espai exterior, una apocalipsis zombi i l'Antic Egipte. De la mateixa forma que en els altres programes del mateix gènere, al final de la cita cada els participants han de decidir si volen tornar a veure a l'altra persona, aquest cop en el món real. De moment, han estat emesos cinc episodis del programa a través del seu perfil de Facebook Watch.
Un dels episodis del programa va ser emés al CCCB l'1 de desembre de 2018, en el marc del festival de televisió MINIPUT. Concretament, va ser inclòs dins la selecció Output for Input, presentada pel directiu de la SRF Stefano Semeria.

## Referències

* ↑ «Virtually Dating» (en anglès). [Consulta: 14 desembre 2018].
* 1 2 Lewak, Doree. «Virtual reality dating is here, and it’s terrible» (en anglès), 30-08-2017. [Consulta: 14 desembre 2018].
# Olga Tarrasó i Climent

Olga Tarrasó Climent (Navarrés, 1956) és una arquitecta per l'Escola Tècnica Superior d'Arquitectura de Barcelona des de l'any 1982 (ETSAB, Universitat Politècnica de Catalunya-UPC) i Máster en Arquitectura del Paisatge per la UPC; està especialitzada en espai públic i transformació urbana. Ha combinat l'activitat professional amb l'acadèmica, impartint classes en diverses escoles d'arquitectura, enginyeria agrícola i de disseny de tot Europa.

## Trajectòria professional

Va treballar a Projectes Urbans de l'Ajuntament de Barcelona des de la seva fundació l'any 1981 fins a l'any 2000.
Des de 1991 treballa com a arquitecta en l'estudi Espinàs i Tarrasó, amb l'elaboració d'una gran diversitat de projectes en les disciplines de paisatge, arquitectura i disseny, amb la col·laboració d'altres equips pluridisciplinaris i treballant en àmbits geogràfics tan diversos com el Marroc, a Europa Berlín, Bèlgica, França i els països escandinaus, o a la ciutat coreana de Gwanj-dj.
Entre les seves obres destaquen el passeig Marítim de la Barceloneta (premi FAD 1996) i la cobertura de la Ronda del Mig (premio Dècada 2006), a Barcelona, el pla d'ordenació del Port Vell de Tànger (2010-2011), el passeig Marítim de Badalona (2012), el projecte dels espais exteriors del Campus Besòs de la UPC (2016) i el pla d'ordenació Mitjana Park a Brussel·les (2014-2020).
Compta amb una dilatada experiència formant part de diversos jurats d'arquitectura, va ser Presidenta del Jurat del Premi Europeu de l'Espai Públic Urbà el 2018, el premi FAD i el Premi Europeu de l'Espai Públic Urbà, entre d'altres.

## Referències

* ↑ «Olga Tarrsó Climent». Arquitectura Catalana, s/f. [Consulta: 5 octubre 2020].
* ↑ Catalunya, UPC School of Professional & Executive Development Fundació Politècnica de. «UPC School | Màsters i postgraus | UPC Barcelona». [Consulta: 29 maig 2023].
* ↑ «Espinàs y Tarrasó» (en catalán). Vias Construcción, 01-04-2014. [Consulta: 5 octubre 2020].
* 1 2 3 4 «Olga Tarrasó» (en anglès). publicspace.org, enero 2019. [Consulta: 5 octubre 2020].
* ↑ «Espinàs i Tarrasó - Arquitectura Catalana .Cat». [Consulta: 29 maig 2023].
* ↑ «Olga Tarrasó i Julià Espinàs. "No evolucionarem, si no innovem. No es pot copiar el que ja s'ha fet".» (en catalán). Ajuntament del Prat de Llbregat, 20-12-2002. [Consulta: 5 octubre 2020].
* ↑ «Autors». [Consulta: 29 maig 2023].
# Iorgos Tsemberópulos

Iorgos Tsemperópulos (en grec Γιώργος Τσεμπερόπουλος, Atenes, 1950) és un director de cinema, productor i guionista grec. Va estudiar economia a la Universitat d'Economia d'Atenes, alhora que treballava com a fotògraf. Va estudiar direcció a l'American Film Institute de Los Angeles., on va viure i treballar fins al 1981. L'any 1987 va trobar la producció de Filmiki Productions SA on produeix anuncis i dirigeix llargmetratges. Antic membre de la Junta Directiva del Centre del Cinema Grec, membre fundador de l'Associació de Directors/Productors de Cinema, antic membre de la B.O. del Festival Internacional de Cinema de Tessalònica, membre de la Junta Directiva de Greenpeace Grècia. L'octubre de 2019 va ser elegit president de l'Acadèmia de Cinema Hel·lènic, càrrec que ocupa fins avui.
La seva pel·lícula Megara, que va co-crear amb Sakis Maniatis el 1974, ha estat descrita com un important document polític i el primer documental ecològic de Grècia. El 1974, va ser guardonat amb el Premi FIPRESCI al Festival Internacional de Cinema de Berlín i amb el Premi a la Millor Producció al Festival de Cinema de Tessalònica. L'any 2013 va ser homenatjat per la sala de concerts Megaron pel 40è aniversari de la seva primera projecció, amb l'esdeveniment: "'El poder del cinema per intervenir en les grans lluites socials.

## Filmografia

* Μέγαρα (1974)
* Ξαφνικός Έρωτας (1984)
* Άντε Γειά (1991)
* Píso Porta (2000)
* O ehthros mou (2013)
* Iparho (2024)

## Referències

* ↑ «AFI Preview November 27-February 6». afi.com. Arxivat de l'original el 2014-04-05. [Consulta: 5 juny 2017].
* ↑ «Σύντομο Βιογραφικό» (en anglès). , 23-09-2014 [Consulta: 5 juny 2017].
* ↑ «Filmiki | About us» (en anglès). filmiki.gr. Arxivat de l'original el 2017-07-06. [Consulta: 5 juny 2017].
* ↑ «Ο Γιώργος Τσεμπερόπουλος νέος πρόεδρος της Ακαδημίας Κινηματογράφου -Ο σκηνοθέτης του «Αντε γεια» & «Πίσω πόρτα»». iefimerida.
* ↑ RedWire «Τα Μέγαρα : για να θυμούνται οι παλιοί και να μαθαίνουν οι νέοι - Redwire» (en anglès britànic). [Consulta: 19 juliol 2017].
* ↑ «Megara (1974)». Yorgos Tsemberopoulos. [Consulta: 19 juliol 2017].
* ↑ «The role of cinema in major social struggles – Then and now Discussion». www.megaron.gr. Arxivat de l'original el 2015-06-28. [Consulta: 19 juliol 2017].
# Gran Premi d'Europa del 2001

El Gran Premi d'Europa de la temporada 2001 va ser disputat al circuit de Nürburgring el 24 de juny del 2001.

## Resultats de la cursa

| Pos | No | Pilot | Equip | Voltes | Temps/ Retirada | Pos. de sortida | Punts |
| 1 | 1 | Michael Schumacher | Ferrari | 67 | 1h 29' 43. 2 | 1 | 10 |
| 2 | 6 | Juan Pablo Montoya | Williams - BMW | 67 | + 4.127 s | 3 | 6 |
| 3 | 4 | David Coulthard | McLaren - Mercedes | 67 | + 24.993 s | 5 | 4 |
| 4 | 5 | Ralf Schumacher | Williams - BMW | 67 | + 33.345 s | 2 | 3 |
| 5 | 2 | Rubens Barrichello | Ferrari | 67 | + 45.495 s | 4 | 2 |
| 6 | 3 | Mika Häkkinen | McLaren - Mercedes | 67 | + 1' 04. 868 min. | 6 | 1 |
| 7 | 18 | Eddie Irvine | Jaguar - Cosworth | 67 | + 1' 06. 198 min. | 12 | |
| 8 | 19 | Pedro de la Rosa | Jaguar - Cosworth | 66 | + 1 Volta | 16 | |
| 9 | 10 | Jacques Villeneuve | BAR - Honda | 66 | + 1 Volta | 11 | |
| 10 | 17 | Kimi Räikkönen | Sauber - Petronas | 66 | + 1 Volta | 9 | |
| 11 | 7 | Giancarlo Fisichella | Benetton - Renault | 66 | + 1 Volta | 15 | |
| 12 | 23 | Luciano Burti | Prost - Acer | 65 | + 2 Voltes | 17 | |
| 13 | 8 | Jenson Button | Benetton - Renault | 65 | + 2 Voltes | 20 | |
| 14 | 21 | Fernando Alonso | Minardi - European | 65 | + 2 Voltes | 21 | |
| 15 | 22 | Jean Alesi | Prost - Acer | 64 | Accident | 14 | |
| Ret | 14 | Jos Verstappen | Arrows - Asiatech | 58 | Motor | 19 | |
| Ret | 16 | Nick Heidfeld | Sauber - Petronas | 54 | Part mecànica | 10 | |
| Ret | 11 | Heinz-Harald Frentzen | Jordan - Honda | 48 | Accident | 8 | |
| Ret | 12 | Jarno Trulli | Jordan - Honda | 44 | Transmissió | 7 | |
| Ret | 15 | Enrique Bernoldi | Arrows - Asiatech | 29 | Caixa canvi | 18 | |
| Ret | 9 | Olivier Panis | BAR - Honda | 23 | Part elèctrica | 13 | |
| Ret | 20 | Tarso Marques | Minardi - European | 7 | Part elèctrica | 22 | |

## Altres

* Pole: Michael Schumacher 1' 14. 960
* Volta ràpida: Juan Pablo Montoya 1' 18. 354 (a la volta 27)

## Referències

* «Web Oficial de la Fórmula 1». Arxivat de l'original el 2014-10-28. [Consulta: 17 abril 2010].
# The Arrival of Perpetua

The Arrival of Perpetua és una pel·lícula muda produïda per la Shubert Film Corp, i interpretada per Alec B. Francis, Vivian Martin, i Milton Sills entre d'altres. Va ser la primera pel·lícula que Émile Chautard va dirigir als Estats Units i es va estrenar el 29 de març de l'any 1915. No es coneix la seva localització en cap arxiu per lo que probablement es tracta d'una pel·lícula perduda.

## Argument

Perpetua, coneguda com a "Pet", abandona l'internat de noies quan el seu oncle, Hastings Curzon, mor deixant-li una herència d'un milió de dòlars sempre que visqui com volia el seu tiu. El seu tutor, Thaddeus Curzon, un home absent i somniador, la posa a càrrec de la germanastra soltera del seu pare, la sempre mal-humorada tia Abigal Majendrie. La predilecció de la seva tia pels micos, lloros, gats i gossos, i el fet que junta amb les seves amigues sempre estiguin cantant himnes xafardejant fa que Pet es cansi i marxi i es presenti a casa de Thaddeus. De mica en mica cadascú es guanya el cor de l'altre però, tot i això, Thaddeus la retorna a casa d'Abigal, on tres caça-fortunes pretenen la seva mà. Després que Pet obtingui una carta falsa d'un advocat que indica que no té diners, els pretendents perden l'interès. Thaddeus, en saber que no té diners, li demana que sigui la seva dona, declarant que l'estima però que no volia fer el pas tement que cregués que l'estimava pels seus diners.

## Repartiment

* Alec B. Francis (Hastings Curzon)
* Vivian Martin (Perpetua)
* Julia Stuart (Harriet Skycraft)
* Milton Sills (Thaddeus Curzon)
* Frederick Truesdell (Ned Hardringe)
* Nora Cecil (Abigail Majendrie)
* M.T. O'Donohue (Nancy)
* Kenneth Hill (Lord Berringer)
* Johnny Hines (Pipkin)
* Robert Milasch (Andrews)
* John Troyano (Willie)
* Donald Devlin (xòfer)

## Referències

* 1 2 Mark «The Arribal of Perpetua». Variety XXXVIII, 4, 26-03-1915, pàg. 24.
* ↑ «Film Flashes». Variety XXXVIII, 1, 05-03-1915, pàg. 20.
* ↑ «The Arrival of Perpetua». Moving Picture World, 03-04-1915, pàg. 71.
* ↑ «The Arrival of Perpetua» (en anglès). Silent Era : Progressive Silent Film List. [Consulta: 18 octubre 2021].
* ↑ «The Arribal of Perpetua». Motography XIII, 14, 03-04-1915, pàg. 550.
* ↑ «The Arrival of Perpetua». Moving Picture World, 03-04-1915, pàg. 142.

## Enllaços externs

* The Arrival of Perpetua al catàleg de l'American Film Institute
# Antoni Martí i Monteys

Antoni Martí i Monteys (Barcelona, 6 de novembre de 1889 — Barcelona, 21 de març de 1977) va ser un poeta català. Va estudiar a Anvers i Londres, col·laborant amb mitjans com La Veu de Catalunya. Poeta noucentista amb influències franceses, va publicar En el llindar (1918) i Instants (1924). El seu poema La palmera de la casa de l'Ardiaca va aparèixer a l'Antologia Lírica de Barcelona.

## Referències

* ↑ «Registre del naixement d'Antoni Martí i Monteys» (en castellà). FamilySearch, 06-11-1889. [Consulta: 1r febrer 2023].
* ↑ «Antoni Martí i Monteys | enciclopèdia.cat». [Consulta: 19 abril 2020].
* ↑ d'Endrets, Equip. «Obra: Antologia Lírica de Barcelona - Endrets - Geografia Literària dels Països Catalans» (en catalan). Arxivat de l'original el 2021-07-31. [Consulta: 19 abril 2020].
* ↑ «Enciclopèdia de Cognoms Catalans». Arxivat de l'original el 2020-03-23. [Consulta: 19 abril 2020].
# Arthur Fleming Andrews

Arthur Fleming Andrews (Muncie, Indiana, 1 de setembre de 1876 – Long Beach, Califòrnia, 20 de març de 1930) va ser un ciclista estatunidenc que va córrer a primers del segle xx.
Va participar en les proves de ciclisme dels Jocs Olímpics de Saint Louis de 1904. Va guanyar la medalla de plata a la prova de 25 milles i la de bronze a la de 5 milles. A la prova de 1/4 de milla arribà a les semifinals, mentre que a la de la 1/2 milla quedà eliminat en la primera ronda.

## Referències

* ↑ «Olympedia – Arthur Andrews». [Consulta: 27 novembre 2022].